prop · H503238 · 2018-04-12 00:00:00 — För ett effektivt genomförande av och klimatkonventionen verkar regeringen i klimatförhandlingarna särskilt för följande. En utformning av den 5-åriga cykeln för utsläppsminskningar, så att den driver på och leder till högre ambition från alla parter i linje med vad som krävs för klara temperaturmålen i . En utformning av den globala översynen så att den synliggör var parter befinner sig i förhållande till de långsiktiga målen och visar på hur ambitionen kan höjas. Översynen bör utformas så att den hanterar utsläppsbegränsningar, klimatanpassning och genomförandestöd på ett balanserat sätt utifrån avtalets tre långsiktiga mål. En utveckling av ett robust transparenssystem som tillhandahåller transparent, rättvisande, fullständig, konsistent och jämförbar information för . Att nya internationella samarbetsformer utvecklas på ett sätt som möjliggör kostnadseffektiva lösningar och prissättning på utsläpp av växthusgaser. Att internationell klimatfinansiering bidrar effektivt till utsläppsminskningar och klimatanpassning i utvecklingsländer, särskilt för sårbara länder såsom de minst utvecklade länderna, små ö-stater och . För ett effektivt genomförande av avser regeringen även verka för följande. En fortsatt balans mellan utsläppsbegränsningar, klimatanpassning och klimatfinansiering när genomförs, att efterlevnadsmekanismen utformas så att den främjar ett effektivt genomförande genom att bidra till att skapa tillit och förtroende mellan parterna, ta itu med kapacitetsproblem och skydda mot s.k. friåkning. Att ett tydligt jämställdhetsperspektiv genomsyrar förhandlingarna och genomförandet av avtalet. Exempelvis genom att sträva efter ett jämställt deltagande i beslutsprocesser och beslutande organ, samt att fortsatt arbeta för integrering av ett stärkt jämställdhetsperspektiv i alla förhandlingsspår. Rapporterings- och granskningssystem som inger förtroende hos parterna för klimaträttvisa och ett effektivt genomförande med incitament för jämställdhetsintegrering. Att lyfta betydelsen av mål om omställning av finansiella flöden t.ex. genom att detta inkluderas i den globala översynen. Att stöd för kapacitetsuppbyggnad ges för att alla parter ska kunna öka sina ambitioner samt utveckla ett transparenssystem med utgångspunkt i ambitionerna i . Att den aktuella samlade vetenskapen om klimatförändringar, deras effekter och möjligheterna att begränsa både förändringarna och effekterna ligger till grund för förhandlingarna och genomförandet av . Ett genomförande av avtalet som underlättar utvecklingen och spridningen av tekniska lösningar, främst inom energiområdet, som minskar utsläppen av växthusgaser globalt. Ett större fokus på möjligheter till stärkt genomförande av genom utbildning, allmänt medvetande, deltagande och tillgång till information om klimatfrågor. Att markanvändningssektorn kan bidra till hög ambition i hållbar produktion av bioenergi, livsmedel och fossilsnåla material från jord- och skogsbruket. Att havens betydelse i klimatsammanhang uppmärksammas i FN:s klimatförhandlingar inklusive vid genomförandet av . Att den s.k. åtgärdsagendan där civilsamhällets aktörer bidrar till att höja takten i klimatarbetet genom att synliggöra, sprida och främja goda exempel och transformativa åtgärder som kan vidtas av alla aktörer i samhället höjer den globala ambitionen och ökar takten i klimatomställningen. Regeringen anser att fortsatt behöver ha ett nära samarbete med andra länder som har en hög ambition i det internationella klimatarbetet, liksom med de minst utvecklade länderna och de som är mest utsatta för klimatförändringarnas effekter. Samarbeten såsom Cartagenadialogen för progressiv handling kommer att bli viktiga även i arbetet framöver. bör verka för att arbetet inriktas på de för oss prioriterade frågorna under klimatavtalet. bör fortsatt fördjupa dialogen med parter som har en annorlunda syn än och EU i förhandlingarna. Inom klimatförhandlingarna under klimatkonventionen har EU en gemensam handlingslinje och talar med en röst. EU:s övergripande förhandlingsmandat inför partsmötena fastställs i form av miljörådets slutsatser men för klimatfinansieringsfrågor även genom slutsatser från rådet för ekonomiska och finansiella frågor. Inom EU tar medlemsstaterna och kommissionen gemensamt fram detaljerade positionspapper som utgör grunden för EU:s och förhandlingsposition. Inom EU verkar regeringen för att EU kontinuerligt ökar sin ambitionsnivå och att EU driver på för att beslut om femåriga ambitionscykler leder till höjd ambition i linje med vad som krävs för att hålla den globala temperaturökningen så långt som möjligt under temperaturmålen. Regeringen anser att EU ska inta en ambitiös hållning i fråga om klimatfinansiering även efter 2020. Vi avser verka för att EU fortsätter att identifiera och genomföra strategier och åtgärder för att öka klimatfinansieringen före och efter 2020 från olika finansieringskällor samt bidrar till vidareutveckling av stöd såsom finansiering, teknik och kapacitetsutveckling under klimatavtalet. Ett aktivt ledarskap från EU:s sida bör även innebära att EU verkar och bidrar till en ambitiös stödjande dialog 2018 där även EU ser över sin ambition för utsläppsminskningar. EU bör driva på för att länder/parter ska ha samma åtagandeperioder . För att påverka EU:s arbete ska fortsatt aktivt arbeta med likasinnade inom EU, bl.a. genom den s.k. . ska också stödja EU:s ordförandeskap och bidra med expertis. 7.1.4Åtgärdsagendan och internationella kompletterande initiativ Ett exempel på hur civilsamhällets aktörer bidrar alltmer till att höja takten i klimatarbetet är den så kallade åtgärdsagendan som äger rum i anslutning till förhandlingarna under klimatkonventionen. Åtgärdsagendan utgör en värdefull plattform under klimatkonventionen för att katalysera och synliggöra konkreta goda exempel och transformativa åtgärder som vidtas av alla aktörer i samhället. Agendan växer och har bidragit med en positiv kraft såväl inom som utanför de internationella mellanstatliga förhandlingarna. Utfästelserna av aktörer under åtgärdsagendan uppskattas minska utsläppen med 1,5–koldioxidekvivalenter till 2020 samt med 5–till 2030 jämfört med . Vissa av dessa utsläppsminskningar ligger utanför ländernas nationella utsläppsbegränsningsåtaganden under och kan då ses som en global ambitionsökning i det globala arbetet med att minska utsläppen av växthusgaser. Regeringen ser åtgärdsagendan som en central process som kan visa på konkreta klimatåtgärder och stöd för genomförande av de nationellt fastställda bidragen (Nationally determined contributions, NDC:er). Åtgärdsagendan har också en tydlig roll att spela i den stödjande dialogen som äger rum . Under den tekniska fasen kan initiativ från agendan lyfta lösningar och åtgärder för utsläppsminskning, liksom exempel på hur man kan överkomma barriärer och mobilisera stöd. Konferensen , som ska äga rum i , kommer vara ett viktigt tillfälle att samla och mobilisera åtgärder inför COP24 och den politiska fasen av Talanoa-dialogen. prioriterar att ge finansiellt, tekniskt och/eller politiskt stöd till de initiativ som bedöms som viktiga och mest relevanta utifrån prioriteringar. De mest centrala initiativen är: Syftar till att få ambitiösa länder, stater och regioner att förbinda sig till ambitiösa utsläppsmål. 2050 Pathways Platform. Plattformen syftar bl.a. till att utbyta erfarenheter och bästa praktik kring utformningen av länders och aktörers långsiktiga klimatplaner liksom att stödja länders arbete med att ta fram sina planer. Partnerskapet har som mål att genom ökat samarbete underlätta för länder att uppfylla sina NDC:er samt SDG- relaterade åtaganden genom bättre tillgång till teknisk kunskap och ekonomiskt stöd. Syftar till erfarenhetsutbyte och samarbete inom forskning och utveckling på energiområdet och erbjuder en plattform för dialog mellan offentlig och privat finansiering i energiteknologier. International Partnership on Transparency in the Agreement. Har som övergripande mål att stödja utbyte av utsläppsbegränsande aktiviteter och transparensfrågor mellan utvecklingsländer och utvecklade länder för att bidra till att stänga det globala ambitionsgapet. Climate and to Reduce Short-Lived Climate Pollutants (CCAC). Syftar till att katalysera snabb minskning av kort- livade klimatpåverkande luftföroreningar för att skydda människors hälsa, jordbruk och miljö. Carbon Pricing Leadership Coalition (CPLC). Samlar länder och före- tag som framhåller vikten av att prissätta utsläpp av koldioxid. gav sitt stöd till CPLC redan vid lanseringen och har deltagit aktivt i arbetet med att starta upp koalitionen. Friends of Fossil Fuel Subsidy Reform (FFFSR) vängruppen arbetar för att påskynda den globala utfasningen av subventioner av fossila Vängruppens länder (, , , , , , , ) gör bl.a. gemensamma uppvaktningar av andra länder för att uppmuntra dessa att fasa ut sub- Gruppen stödjer även Global Subsidies Initiative, GSI, och dess arbete med att bygga upp kunskap och stödja utfasning av fossilbränsle subventioner i utvecklingsländer. Utöver initiativen ovan gick även med i ett antal nya initiativ i samband med klimattoppmötet One Planet i : Coalition for Carbon Neutrality. Initiativ taget av . En ny koalition av länder som avser presentera nationella långsiktiga klimatstrategier för att uppnå nettonollutsläpp till 2050. Initiativ taget av UK och i samband med klimatförhandlingarna . Allians för länder som vill fasa ut kolkraft utan CCS. Initiativ taget av , , , och i samband med klimatförhandlingarna . Allians för länder som vill driva på och verka för minskade utsläpp i transportsektorn. Declaration on international and for IMO to design and adopt a climate compatible strategy and action. Initiativ taget av inför One Planet . Uttalande om vikten av att minska utsläppen inom sjöfarten samt uppmaning till IMO att ta fram en initial strategi för att minska sjöfartens utsläpp . Task Force on Climate-related Financial Disclosures. Ett gemensamt initiativ av G20 och () med i spetsen som presenterat rekommendationer för frivillig klimatrelaterad finansiell redovisning, bl.a. i syfte att för att bedöma finansiella klimatrelaterade risker. Regeringens bedömning: bör verka för att EU ska vara världsledande i klimatarbetet. Det antagna klimatramverket för EU är ett viktigt verktyg för att EU ska nå sina klimatmål till 2030. Ambitionen är dock för låg och EU:s klimatmål behöver skärpas. bör driva på för att EU:s klimatmål skärps till en minskning av växthusgasutsläppen med jämfört med och för att EU ska anta ett nettonollmål 2050 med negativa utsläpp därefter. All relevant EU-lagstiftning och alla relevanta EU-processer bör bidra till och inte motverka långsiktiga klimatmål. Ambitiösa koldioxidkrav på lätta och tunga fordon behövs. På ett övergripande plan är revidering av energiskattedirektivet, statsstödsregelverket och en långtidsbudget för EU som stödjer centrala. Senast bör EU presentera en ambitiös långsiktig klimatstrategi till FN:s klimatsekretariat. Skälen för regeringens bedömning: Klimatfrågan är en av regeringens tre prioriteringar i EU-arbetet. EU har en avgörande roll som ledare i klimatfrågan, dels för att bidra till att nå långsiktiga mål, dels för att visa omvärlden att det går att förena god ekonomisk tillväxt med klimathänsyn. EU befinner sig i en period av svåra utmaningar i en allt mer oförutsägbar värld. Gränsöverskridande utmaningar kräver gränsöverskridande samarbeten. Miljö- och klimatfrågorna är ett av de områden där EU:s mervärde är som mest tydligt. Det finns exempel på EU-lagstiftning och processer som motverkar möjligheterna att nå temperaturmål. målsättning är att EU ska vara världsledande i det här arbetet. Miljö- och klimatarbetet skapar också goda möjligheter till ekonomisk tillväxt, nya jobb och bättre levnadsvillkor. 7.2.1EU:s klimatpolitik och ambitionsnivå EU har länge haft klimatfrågan på sin dagordning och verkat för en omställning till en koldioxidsnål ekonomi. Arbetet inleddes , då man inom EU enades om att koldioxidutsläppen 2000 skulle ligga nivå – ett mål som man klarat. har EU infört ett antal mål och åtgärder för att minska utsläppen av växthusgaser. Det viktigaste instrumentet i EU:s klimatpolitik är EU:s system för handel med utsläppsrätter (EU ETS) som omfattar ungefär hälften av unionens utsläpp. Sedan det infördes har det inneburit en kvantitativ begränsning av utsläpp från anläggningar inom energi- och industrisektorerna. Flera kvantitativa mål ligger till grund för EU:s klimatpolitik. Vid antogs klimat- och energimål och EU var först i världen med att i 2009 anta bindande lagstiftning för att nå målen i sitt klimat- och energipaket. antog slutsatser med vägledning om ett ramverk för EU:s klimat- och energi- 2017/18:238 politik till 2030. EU har också satt upp utsläppsmål . EU:s nuvarande klimatmål är att minska växthusgasutsläppen jämfört med till 2020, med till 2030 och med 80–till 2050. Se även avsnitt 3.2 om EU:s klimatmål. EU har haft och bör fortsatt ha en pådrivande roll i det internationella klimatarbetet. EU bidrog till att Kyotoprotokollet kunde träda i kraft och hade en viktig roll i detta arbete under det första svenska ordförandeskapet i EU 2001. EU spelade också en avgörande roll för att världens länder kunde enas om och för att avtalet kunde träda i kraft. arbete under det andra svenska ordförandeskapet i EU 2009 inför och under klimatförhandlingarna i lade grunden till det som senare blev . Se föregående avsnitt 7.1 för närmare beskrivning av arbetet inom de internationella klimatförhandlingarna. Enligt FN:s klimatpanel IPCC:s femte utvärderingsrapport är mer än halva utsläppsutrymmet för att ha åtminstone 66 procents sannolikhet att klara tvågradersmålet sannolikt redan använt. IPCC menar vidare att de globala utsläppen kommer att behöva minska med 40–till 2050 jämfört med . IPCC väntas presentera en specialrapport om möjligheterna att begränsa den globala uppvärmningen till . Rapporten väntas bli ett viktigt underlag och bör vara vägledande när EU:s klimatmål fastställs. Enligt FN:s miljöprogram senaste rapport om utsläppsgapet är världens länders samlade NDC:er under otillräckliga för att nå temperaturmål (The Emissions Gap Report 2017, 2017). Utsläppen 2030 behöver minska med ytterligare mellan 11 och koldioxidekvivalenter för att den globala temperaturökningen ska kunna hållas och med koldioxidekvivalenter för att ökningen ska kunna hållas . Enligt konsekvensanalys av EU:s klimat- och energiramverk bör EU, i en global överenskommelse, kunna åta sig att bidra till att minska utsläppen av växthusgaser med minst 50–till 2030 jämfört med (Konsekvensanalyser av EU:s klimat- och energiramverk 2030, 2014). Internationella studier har kommit till liknande slutsatser (, , et al. (2016), What does the climate agreement mean for and Union?, Climate Analytics; Meyer-Ohlendorf, , et al. (2018), EU Greenhouse Gas Emission Budget: Implications for EU Climate Policies, Ecologic). EU:s klimatmål och åtagande under är därmed för låga och inte i linje med klimatkonventionens princip om att varje part ska bidra till målen i enlighet med sitt ansvar och sin förmåga. Det bör emellertid betonas att det varit en betydande utmaning att nå till beslut i förhandlingarna om EU:s lagstiftning för att genomföra gällande mål om -till 2030. Det är sannolikt endast ett fåtal medlemsstater som är beredda att i närtid skärpa detta mål. Likväl anser regeringen att EU behöver höja de klimatambitioner som beslutats inom unionen och avser verka för detta. Utifrån en samlad bedömning och nuvarande kunskapsläge anser regeringen att EU:s klimatmål bör skärpas till ca - jämfört med . bidrag kan med utgångspunkt i det av fastställda målet vara upp till - jämfört med för sektorer som omfattas av ESR. Det am- Skr. 2017/18:238 bitiösare nationella mål till 2030 som antagit kan därför ses som en förberedelse för att även ska kunna uppfylla skärpta klimatmål inom EU . bör EU:s långsiktiga mål skärpas till ett nettonollmål 2050 med negativa utsläpp därefter. Regeringen driver på för att åstadkomma detta genom alliansbyggande och samverkan med likasinnade inom unionen. Det långsiktiga perspektivet är centralt för klimatarbetet. I bjuds parterna att ta fram långsiktiga strategier för att minska utsläppen av växthusgaser. anser att EU i linje med partsbeslutet i bör presentera en långsiktig strategi som är tillräcklig för att nå temperaturmålen i och som sträcker sig till 2050 och därefter. driver på för att kommissionen ska presentera ett förslag . EU:s klimat- och energipaket till 2020 utgör lagstiftning för att nå EU:s mål om att minska sina utsläpp till 2020 jämfört med . till 2030 innefattar lagstiftning för att nå EU:s mål om att minska sina utsläpp med till 2030 jämfört med . Denna lagstiftning är nu färdigförhandlad inom EU och träder i kraft under Europeiska kommissionen presenterade ett förslag till översyn av EU ETS för den fjärde handelsperioden som löper mellan 2021–2030 (COM(2015) 337 final av ). vägledning innebar bland annat att utsläppstaket i systemet ska minska för att säkerställa att utsläppen inom EU ETS totalt sett minskar Medlemsstaterna har inga specifika åtaganden under EU ETS utan utsläppsminskningarna ska åstadkommas gemensamt av de anläggningar som omfattas av EU ETS. mellan rådet (miljö) och om översynen av EU ETS översynen innebär att systemet stärks. Enligt den överenskommelsen kommer majoriteten av utsläppsrätter att auktioneras ut –2030. industrisektorerna kommer att få fortsatt gratis tilldelning av utsläppsrätter som gratis tilldelning till icke-konkurrensutsatta industrisektorer kommer att fasas ut till 2030. Ett antal fonder kommer att inrättas med bl.a. intäkter från auktionering av utsläppsrätter inom EU ETS. fonden kommer att finansiera demonstrationsprojekt inom förnybar ener- gi, avskiljning och lagring av koldioxid (s.k. CCS) och inom den energi- Moderniseringsfonden är en särskild satsning för medlemsstater med lägre inkomster som i första hand kommer att finan- siera projekt inom förnybar energi, energieffektivisering och elinfra- För att minska det stora överskottet av utsläppsrätter på markna- den kommer fler utsläppsrätter att överföras till en särskild reserv för marknadsstabilitet mellan 2019–2023. tetsreserven kommer att annulleras löpande . presenterade Europeiska kommissionen ett förslag till förord- ning om ansvarsfördelning (ESR) för utsläppsminskningar i sektorer 2017/18:238 utanför EU ETS (COM(2016) 482 final av ). I enlighet med Europeiska rådets slutsatser tilldelas alla medlemsländer ett bindande mål för utsläppsminskningar till 2030 mellan 0 och -jämfört med och ska minska utsläppen till 2030 i sektorer utanför EU ETS jämfört med . nåddes en preliminär överenskommelse mellan rådet (miljö) och för förordningen om ansvarsfördelning. Den innebär att medlemsstaterna accepterar kommissionens ursprungliga förslag till fördelning av målen och i huvudsak även av de flexibiliteter som medlemsstaterna har för hur de vill nå sina mål, t.ex. att spara eller handla med utsläppsutrymme. Dock har en säkerhetsreserv lagts till med utsläppsutrymme som ska kunna användas av medlemsstater som 2013 hade en BNP per capita under genomsnittet i EU, i den mån det behövs för att de ska kunna nå sina mål till 2030. Europeiska kommissionen presenterade även ett förslag till en förordning som inkluderar utsläpp och upptag av växthusgaser inom markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) i för klimat och energi till 2030 (COM(2016) 479 final av ). I förslaget formuleras medlemsländernas åtaganden så att varje medlemsland förbinder sig att säkerställa att nettoupptagen inte ska minska, eller i de fall nettoutsläpp för sektorn redovisas, att nettoutsläppen inte ska öka inom landets territorium . nåddes en preliminär överenskommelse mellan rådet (miljö) och . Den innebär bland annat att medlemsstaterna ska beräkna referensnivån för skogsbruk utifrån historiska parametrar. Skogsrika länder som redovisar minskande nettoupptag kan få en kompensation, för att klara sitt åtagande. presenterade kommissionen sitt förslag till ett styrningssystem för Energiunionen (COM(2016) 759 final av ). nådde rådet (transport, telekommunikation och energi) en allmän inriktning om förslaget till styrningssystem. Trilogförhandlingar mellan rådet och Europarlamentet inleddes . Förordningen syftar till att strömlinjeforma och integrera befintliga krav på planering och rapportering på energi- och klimatområdet samt säkerställa att EU uppfyller målsättningarna inom Energiunionen, särskilt 2030-målen. En central del i förordningen är kravet på medlemsstaterna att ta fram nationella klimat- och energiplaner för perioden –2030. Enligt förordningen ska medlemsstaterna även ta fram långsiktiga klimatstrategier. 7.2.3EU:s transport- och energipolitik är viktiga för klimatarbetet Transportsektorn står för ungefär en fjärdedel av EU:s totala utsläpp och hälften av utsläppen i sektorer under ansvarsfördelningsförordningen. Europeiska kommissionen presenterade ett meddelande med en europeisk strategi för utsläppssnål rörlighet (COM(2016) 501 final av ). Inom ramen för strategin har ett flertal lagförslag för gemensamma åtgärder inom EU presenterats . presenterade kommissionen ett mobilitetspaket för utsläppssnål rörlighet (COM(2017) 283 final av ) som bl.a. inkluderar ett förslag om ett övervaknings och rapporteringssystem för koldioxidutsläpp från tunga fordon. presenterade kommissionen ett förslag till skärpta koldioxidkrav på lätta fordon (personbilar och lätta nyttofordon) (COM(2017) 676 final av ). Nya koldioxidkrav för lätta fordon och det kommande förslaget om koldioxidkrav för tunga fordon kommer att ha betydelse för möjligheter att nå klimatmålet för inrikes transporter till 2030. Regeringen anser att de föreslagna koldioxidkraven för lätta fordon bör skärpas och avser verka för detta i förhandlingarna. Medan utsläpp från luftfart med start och landning inom EES ingår i EU ETS med vissa undantag, regleras övrig internationell luft- och sjöfart vare sig inom EU ETS eller genom ESR. presenterade kommissionen sitt meddelande om Energiunionen. Meddelandet ska ses som ett handlingsprogram inom energiområdet för kommissionens mandatperiod. De målsättningar meddelandet pekar ut slogs också fast av . I enlighet med meddelandet presenterade kommissionen ett paket med initiativ – ”energi för alla i ” – vars övergripande intentioner är att underlätta omställningen av energisektorn inom EU genom att prioritera energieffektivisering, genom att EU ska bli världsledande inom förnybar energi och genom rättvisa villkor för konsumenterna (COM(2016) 860 final av ). Paketet innehåller förslag till revidering av energieffektiviseringsdirektivet och direktivet om byggnaders energiprestanda, revidering av direktivet för förnybar energi - inklusive hållbarhetskriterier för biomassa, flera förslag rörande en ny elmarknadsdesign samt ett förslag om ett övergripande styrningssystem för Energiunionen. Bland förslagen i lagstiftningspaketet på energiområdet är inte minst direktivet för förnybar energi, energieffektiviseringsdirektivet och direktivet om byggnaders energiprestanda viktiga för att bidra till att uppnå klimatmålen. Styrningssystemet för Energiunionen är viktig för bl.a. rapporteringssystemen inom energi och klimat. Vid rådsmötet (transport. telekommunikation och energi) nåddes en allmän inriktning för energieffektiviseringsdirektivet och direktivet om byggnaders energiprestanda. Ett viktigt resultat från rådsmötet var överenskommelse att höja EU:s energieffektiviseringsmål till 2030 från -till -. inleddes trilogförhandlingar med och kommissionen om direktivet om byggnaders energiprestanda. En överenskommelse kunde nås vid den tredje trilogen. Vid rådsmötet (transport.