prop · H503222 · 2018-04-10 00:00:00 — Regeringens proposition 2017/18:222 Nordiskt avtal om samarbete i Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att godkänner ett avtal mellan , , , och om samarbete i konkurrensfrågor och anslutning till det. Avtalet ersätter det nordiska avtalet om samarbete i konkurrensfrågor av och , till vilket har anslutit sig. Det nya avtalet föranleder inga lagändringar. Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Ärendet och dess beredning .............................................................. Godkännande ....................................................................av avtalet Nordiskt avtal om samarbete i konkurrensfrågor Tillägg till nordiskt avtal om samarbete i Utdrag ur protokoll .........vid regeringssammanträde godkänner avtalet mellan , , , och om samarbete i konkurrensfrågor och anslutning till det (avsnitt 4). 2017/18:222 2 Ärendet och dess beredning har ett avtal med , och om samarbete mellan ländernas konkurrensmyndigheter bl.a. i fråga om utbyte av information. I en skrivelse begärde mandat att förhandla ett nytt nordiskt avtal om samarbete vid tillämpning av konkurrensreglerna. Till grund för skrivelsen låg en gemensam skrivelse från konkurrensmyndigheterna i de nordiska länderna till respektive lands ministerium. Av skrivelsen framgick i huvudsak följande. syftar till att ersätta det nuvarande avtalet om samarbete i konkurrensfrågor mellan , och och som även är anslutet till. Det tidigare avtalet omfattar underrättande av tillsynsåtgärder som kan påverka konkurrenslagstilllämpningen i ett annat land liksom utbyte av information mellan myndigheterna. Inom ramen för samarbetet mellan de nordiska konkurrensmyndigheterna har behov av ytterligare samarbete identifierats. Det nya avtalet syftar till att skapa en rättslig grund för att begära bistånd från en annan konkurrensmyndighet vid informationsinhämtning och inspektioner. Regeringen bemyndigade att förhandla ett nytt nordiskt samarbetsavtal med de nordiska länderna (N2016/ 06826/ KSR). I en skrivelse begärde att regeringen beslutar att ett nytt nordiskt avtal om samarbete vid tillämpningen av konkurrensreglerna ska undertecknas med förbehåll för ratifikation. Regeringen beslutade i enlighet därmed (N2017/04307/KSR) och avtalet undertecknades av samtliga avtalsparter . gjordes ett tillägg i den engelska språkversionen av bilagan till avtalet. Avtalet och tillägget finns i bilagorna 1 och 2. Avtalet träder i kraft den trettionde dagen efter den dag då två parter deponerat ratifikationsinstrument eller motsvarande. För varje part som därefter deponerar sådana instrument träder avtalet i kraft den trettionde dagen efter deponeringen. Inom har det utarbetats en promemoria där det föreslås att godkänner avtalet och anslutning till det. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissvaren finns tillgängliga i (N2017/07888/RS). Avtal mellan , , , och om samarbete i konkurrensfrågor finns i sin helhet i bilagorna 1 och 2. Huvuddragen i avtalet beskrivs i det följande. I övrigt hänvisas till bilagorna. I artikel 1 definieras vissa begrepp. I artikel 2 finns bestämmelser om underrättelser om konkurrensrelaterade utredningar, förfaranden och fusioner. Enligt artikeln ska en avtalsparts konkurrensmyndighet ha behörighet att underrätta en annan parts konkurrensmyndighet om dess utredning eller förfarande kan förväntas inverka på den andra partens väsentliga intressen. 2017/18:222 I artikeln ges också exempel på omständigheter som kan motivera att en Artikel 3 handlar om informationsutbyte. Där sägs att parternas konkurrensmyndigheter ska ha rätt att till varandra översända all information om faktiska eller rättsliga omständigheter, även uppgifter som omfattas av sekretess, och använda dessa som bevisning. I artikel 4 regleras inhämtande av information för en annan konkurrensmyndighets räkning och utbyte av sådan information. Artikel 5 behandlar frågan om inspektioner. En avtalsparts konkurrensmyndighet får på uppdrag av en annan parts konkurrensmyndighet, och för dess räkning, genomföra inspektioner eller andra undersökningsåtgärder enligt sin nationella lagstiftning i syfte att konstatera om det föreligger en överträdelse av den begärande partens konkurrensregler. I artikel 6 behandlas underrättelseskyldighet vid ändringar i parternas nationella lagstiftning som kan påverka avtalet och i artikel 7 behandlas frågor om ikraftträdande av avtalet. Av den sist nämnda artikeln framgår också att avtalet ska ersätta det nordiska avtalet om samarbete i konkurrensfrågor av och . Artikel 8 handlar om revidering och uppsägning av avtalet och artikel 9 handlar om deposition av ratifikationsdokument m.m. Till avtalet är slutligen fogat en bilaga med avtalsparternas nationella konkurrensregler. Regeringens förslag: godkänner avtalet mellan , , , och om samarbete i konkurrensfrågor och anslutning till det. Regeringens bedömning: Det nya avtalet föranleder inga lagänd- Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer med rege- ringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller lämnar inga synpunkter på promemorians förslag och bedömning. har inga invändningar mot promemorians förslag om godkännande av avtalet men anser att det, för att underlätta tillämp- ningen av avtalet, finns anledning att kortfattat redogöra för några sekretess- bestämmelser i de andra avtalsländerna som förväntas bli tillämpliga för upp- gifter som överlämnas dit. avstyrker promemorians förslag och anser att det inte är lämpligt att godkänna avtalet utan närmare behovsanalys och utredning av konsekvenserna av förslaget. om det behövs fler befogenheter för konkurrensmyndigheterna och pekar på att rådets förordning (EG) nr 1/2003 av om till- lämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget redan gäller i förhållande till och . som ger jurisdiktion i de fall som följer av artikel 56 i det avtalet. anför också att sekretessfrågorna behöver belysas mer i detalj. Samfundet pekar också på att tjänstemän från 2017/18:222 den begärande myndigheten ska få delta vid inspektioner, vilket inte är fallet enligt förordning (EG) 1/2003, att det bör utredas om detta är lämpligt och att det bör klargöras vilka befogenheter dessa tjänstemän har. Slutligen anser att det bör klargöras om information som inhämtats i ska kunna användas för att döma ut fängelsestraff i eller . Skälen för regeringens förslag och bedömning: Mellan de nordiska länderna förekommer en avsevärd handel och marknaderna är ofta gränsöverskridande. Förfaranden som hindrar en effektiv konkurrens har därför i stor utsträckning verkan i mer än ett nordiskt land. Det kan också förekomma att ett företag som har sitt säte och sin personal i ett land bedriver sin huvudsakliga verksamhet på marknaden i ett annat land. Ett exempel på det kan vara företag som bedriver näthandel. Till skrivelse med begäran om förhandlingsmandat fogades en bilaga med konkreta exempel på ärenden hos de avtalsslutande ländernas konkurrensmyndigheter som påverkats negativt av otillräckliga samarbetsmöjligheter mellan de nordiska myndigheterna. I den gemensamma skrivelsen från konkurrensmyndigheterna i de nordiska länderna till respektive lands ministerium anförs att en översyn av det nordiska avtalet också måste ses i ljuset av den rekommendation som antog om effektivt internationellt samarbete mellan konkurrensmyndigheter (Recommendation of the Council Concerning International Co-operation on Competition Investigations and Proceedings). Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av om tillämpningen av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget (numera artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget) omfattar utbyte av information m.m. mellan kommissionen och de nationella konkurrensmyndigheterna och mellan de nationella konkurrensmyndigheterna inbördes. Förordningen innehåller också bestämmelser om ömsesidigt bistånd vid inspektioner. Dock gäller detta endast för tillämpning av artiklarna 101 och 102 och inte för tillämpning av nationella regler i fall där artiklarna 101 och 102 inte tillämpas parallellt och inte heller för tillämpning av nationella bestämmelser om kontroll av företagskoncentrationer. Förordningen gäller dessutom inte i förhållande till och . För en effektiv konkurrensövervakning är det därför av vikt att konkurrensmyndigheterna i de nordiska länderna ges goda möjligheter att utbyta information och samarbeta i övrigt också utanför EU-samarbetets ram. Att så är fallet vinner också stöd av att de nordiska konkurrensmyndigheterna har lagt ned betydande möda på att utarbeta både det nu gällande och det nya avtalet. anför om förordning (EG) 1/2003 föranleder ingen annan bedömning. När det gäller det samfundet anför om kan regeringen konstatera att det avtalet i aktuellt avseende inte innehåller några bestämmelser om samarbete mellan de avtalsslutande ländernas konkurrensmyndigheter och inte heller om samarbete med nationella konkurrensmyndigheter inom EU. Sammantaget gör regeringen bedömningen att det finns ett behov av ett förnyat och utvidgat nordiskt avtal. anser att det behöver klargöras om information som inhämtats i ska kunna användas för att döma ut fängelsestraff i eller . Det kan inledningsvis konstateras att avtalet enligt sin lydelse inte innehåller något hinder mot att så sker så länge det är frågan om att beivra en överträdelse av konkurrensregler. Detta är en skillnad i förhållande till förordning (EG) 1/2003 som i artikel 12.3 föreskriver vissa angivna begränsningar i detta avseende, t.ex. ett krav på att det i den översändande myndighetens lagstiftning förutses påföljder av liknande slag för överträdelse av konkurrensreglerna. Av artikel 3 i avtalet framgår att de berörda konkurrensmyndigheterna får utbyta information och använda informationen vid tillämpningen av konkurrensregler, inklusive regler om företagskoncentrationer. Av andra stycket framgår att information som utbyts endast får användas som bevisning beträffande den sakfråga för vilken den inhämtades. I artiklarna 4 och 5 hänvisas till artikel 3 när det gäller förutsättningarna för utbyte och användning av information som inhämtats enligt de artiklarna. Syftet med informationsutbytet är alltså att konkurrensmyndigheterna ska kunna utöva sitt tillsynsarbete. Informationsutbytet syftar inte primärt till att utreda, åtala eller lagföra brott utan är av mer administrativ karaktär. Vilka sorters sanktionsmöjligheter som finns till beivrande av överträdelser av konkurrensreglerna avgörs av respektive stat. Det förändras inte av att det har inhämtats information i ärendet från en annan stat. Hur information som inhämtats enligt avtalet används av den stat som inhämtat uppgifterna är därmed en fråga för den staten, så länge informationen används för tillämpning av konkurrensregler. En sådan tillämpning kan i vissa stater innebära att informationen används som bevisning i syfte att beivra en överträdelse av konkurrenslagstiftningen med ett fängelsestraff. Att avtalet saknar begränsningar med avseende på möjligheterna att döma ut fängelsestraff utgör mot den angivna bakgrunden inte något skäl mot att godkänna det. Enligt artikel 5 i avtalet får ett lands konkurrensmyndighet inom sitt territorium på uppdrag av konkurrensmyndigheten i ett annat avtalsland företa inspektioner enligt sin nationella lagstiftning för att konstatera om det föreligger en överträdelse av den begärande partens konkurrensregler. Om det begärs av den myndighet som ska genomföra inspektionen ska tjänstemän vid den myndighet som begär inspektionen få bistå tjänstemännen vid den berörda myndigheten. anför att det bör klargöras vilka befogenheter de tjänstemän som lämnar sitt bistånd har. Inledningsvis konstaterar regeringen att avtalet inte ger den myndighet som begär inspektionen någon ovillkorlig rätt att bistå vid inspektion i det andra landet. En förutsättning är att sådant bistånd begärs av den myndighet som ska företa inspektionen. Som nämnts ska den myndighet som företar inspektionen göra det enligt sin nationella lagstiftning, för del konkurrenslagen (2009:579), förkortad KL. Den lagen ger inte tjänstemän vid utländska nationella konkurrensmyndigheter några befogenheter, eller någon rätt att delta, vid inspektioner i . Det saknas således nödvändigt lagstöd för att tjänstemän från den begärande myndigheten ska få delta vid inspektioner i . Att införa någon sådan möjlighet har inte heller övervägts i detta ärende. Det sagda innebär dock inte något hinder mot att de utländska tjänstemännen bistår 2017/18:222 på något annat sätt, t.ex. genom att vara tillgängliga i andra lokaler eller på telefon. Kommissionen presenterade ett förslag till ett och rådets direktiv om att ge medlemsstaternas konkurrensmyndigheter befogenhet att mer effektivt kontrollera efterlevnaden av konkurrensreglerna och om att säkerställa en väl fungerande inre marknad. Förslaget behandlas i en rådsarbetsgrupp. Det innehåller bl.a. regler om informationsutbyte och inspektioner. Förslaget har, med ett begränsat undantag, samma tillämpningsområde som förordning (EG) nr 1/2003 och bedöms därför inte göra det nordiska avtalet obehövligt. I samband med genomförandet av direktivet kan frågan om deltagande av utländska tjänstemän vid inspektioner enligt det nordiska avtalet komma att bli föremål för överväganden eftersom direktivet innehåller bestämmelser av likartat slag. Det nya nordiska avtalet om samarbete i konkurrensfrågor ersätter, enligt sin lydelse, avtalet om samarbete i konkurrensfrågor av och . Det senare avtalet har godkänts av . Anledningen till att godkännande inhämtades var att avtalet innehöll sekretessregler som förutsatte att uppgifter som lämnas till svenska myndigheter kunde ges ett absolut sekretesskydd. Ett sådant skydd kunde åstadkommas antingen genom en ny bestämmelse i sekretesslagen (1980:100) eller genom att godkände avtalet. Regeringen valde den sist nämnda möjligheten (prop. 2002/03:134 s.6). Det nya avtalet förutsätter att även information som omfattas av sekretess ska kunna utbytas mellan de nordiska konkurrensmyndigheterna. Därmed aktualiseras frågan om vilka bestämmelser i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, som kommer att gälla hos , dels för uppgifter som verket inhämtar för en annan konkurrensmyndighets räkning, dels för uppgifter som lämnas till verket från en annan konkurrensmyndighet. I 5 kap. 19 och 20 §§ KL finns bestämmelser om rättslig hjälp åt myndighet i annan stat. Enligt 5 kap. 19 § får bl.a. ålägga ett företag eller någon annan att tillhandahålla uppgifter, handlingar eller annat om det begärs av en myndighet i en stat med vilken har ingått en överenskommelse om rättslig hjälp i konkurrensärenden. Efter begäran av en myndighet i en stat med vilken har ingått en sådan överenskommelse får även Patent- och på ansökan av besluta att verket får genomföra en undersökning hos ett företag eller någon annan för att bistå den andra staten med att utreda om någon har överträtt den statens konkurrensregler, 5 kap. 20 §. I 17 kap. 5 § OSL föreskrivs att sekretess gäller för uppgift i verksamhet som avser rättslig hjälp på begäran av en annan stat, om det kan antas att den rättsliga hjälpen begärts under förutsättning att uppgiften inte röjs och uppgiften hänför sig till åläggande enligt 5 kap. 19 § KL eller undersökning enligt 5 kap. 20 § KL. Som nämnts förutsätter det nya avtalet att även uppgifter som omfattas av sekretess ska kunna utbytas. Det kan härvid t.ex. vara fråga om sekretess som gäller för att skydda en utredning hos en annan nordisk konkurrensmyndighet än den svenska. Någon sekretessbestämmelse som reglerar den saken finns inte i OSL Av 15 kap. 1 a § första stycket OSL följer emellertid att sekretess gäller Prop. 2017/18:222 för uppgift som en myndighet fått från ett utländskt organ på grund av ett av godkänt avtal med en annan stat om det kan antas att möjlighet att delta i det samarbete som avses i avtalet försämras om uppgiften röjs. Av andra stycket i samma paragraf följer att motsvarande sekretess gäller för uppgift som en myndighet inhämtat i syfte att överlämna den till ett utländskt organ. Med anledning av det sagda bör avtalet underställas för godkännande. Enligt 8 kap. 3 § OSL får en uppgift för vilken sekretess gäller inte röjas för en utländsk myndighet om inte utlämnandet sker i enlighet med särskild föreskrift i lag eller förordning eller uppgiften i motsvarande fall skulle få lämnas ut till en svensk myndighet och det enligt den utlämnande myndighetens prövning står klart att det är förenligt med svenska intressen att uppgiften lämnas till den utländska myndigheten. Det bedöms att det bör framgå av lag eller förordning att utlämnande får ske. Då en sådan bestämmelse närmast är en instruktion till är det tillräckligt med en förordningsbestämmelse. En sådan bestämmelse bör, så som gäller ifråga om det äldre nordiska avtalet, finnas i förordningen (2007:1117) med instruktion för . Sammantaget görs alltså bedömningen att det nya nordiska avtalet om samarbete i konkurrensfrågor inte föranleder några lagändringar. Till skillnad från det äldre avtalet innehåller det nya inga bestämmelser om att sekretess ska gälla för information som utbyts. Det blir därför inte aktuellt att tillämpa 30 kap. 24 § OSL, som motsvarar 8 kap. 6 § andra stycket i den upphävda sekretesslagen (se prop. 2002/03:134, s. 6). anför att det finns anledning att kortfattat redogöra för några sekretessbestämmelser i de andra avtalsländerna som förväntas bli tillämpliga för uppgifter som överlämnas dit. anför att sekretessfrågorna bör analyseras mera i detalj. Inom ramen för detta ärende har upplysningar om relevanta sekretessbestämmelser i de andra nordiska länderna inhämtats. Det är på grund av lagtekniska och systematiska olikheter mellan länderna svårt att kortfattat redogöra i detalj för de andra avtalsslutande ländernas sekretessbestämmelser. Det kan dock sammanfattningsvis konstateras att alla länder har bestämmelser som dels syftar till att skydda sådant som i svensk rätt benämns uppgifter om affärs- och driftförhållanden, dels syftar till att skydda relationerna med andra stater och mellanfolkliga organisationer. Det nya nordiska avtalet om samarbete i konkurrensfrågor bedöms inte leda till några kostnadsökningar för det allmänna som inte kan hanteras inom När det gäller en beskrivning av konsekvenser för företagen, som Advokat- samfundet efterfrågar, gör regeringen följande överväganden. Väl fungerande marknader är av stor betydelse för samhällsekonomin och Det är också en viktig faktor för företagandet. 2017/18:222 att konkurrensreglerna följs är därför central. Det stora flertalet företag blir inte föremål för ingripande av konkurrensvårdande myndigheter. För dessa företag är utökade befogenheter för konkurrensmyndigheter till fördel. När det så gäller kostnaderna för de företag som blir föremål för konkurrensmyndigheternas utredningsåtgärder bedömer regeringen att dessa inte ökar annat än marginellt med anledning av det nya nordiska avtalet. Nordiskt avtal om samarbete i konkurrensfrågor Tillägg till nordiskt avtal om samarbete i konkurrensfrågor Följande remissinstanser har beretts tillfälle att yttra sig över promemo- rian: Justitiekanslern, ombudsmän, (Patent- och marknadsöverdomstolen), Kammarrätten i , (Patent- och ), , Kronofogdemyndig- heten, , universi- tet, , , . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , Y , M , , , Hellmark , , , Bah Kuhnke, Strandhäll, Shekarabi, , , , , Regeringen beslutar proposition Nordiskt avtal om samarbete i konkurrensfrågor