prop · H503212 · 2018-03-27 00:00:00 — Regeringen bedömer att denna förändring inte kan anses vara en sådan rådighetsbegränsning som omfattas av rätten till ersättning enligt egendomsskyddet i regeringsformen. Fördraget om upprättandet av den europeiska atomenergigemenskapen, Euratom (i det följande kallat Euratomfördraget) innehåller bestämmelser om att försörjningen med , råmaterial och speciella klyvbara material, exempelvis anrikat uran och plutonium, inom gemenskapen ska säkerställas enligt principen om lika tillgång till resurserna och genom en gemensam försörjningspolitik (artikel 52). För att trygga dessa principer innehåller fördraget också regler om ägande- och optionsrätt för gemenskapen till de nämnda kärnmaterialen (artikel 57 och 86). Kommissionen får rekommendera medlemsstater att främja prospektering och utnyttjande av mineralfyndigheter (artikel 70). Om en medlemsstat inte följer kommissionens rekommendationer kan gemenskapen besluta om sanktioner. Dessa innebär att den berörda medlemsstaten ska anses ha avstått från rätten till lika tillgång till gemenskapens resurser. Reglerna om optionsrätten är utformade för en situation med brist på uran, där användarna ska tillförsäkras en lika tillgång till kärnbränsle i enlighet med fördragets syften (prop. 1994/95:118 s. 20). Det råder överskott på uran på världsmarknaden och denna situation förväntas i stort sett bestå (prop. 1995/95:19 s. 276). Fördraget är delvis föråldrat och har inte tillämpats enligt sin ordalydelse. Euratomgemenskapen utövar sin optionsrätt genom Euratoms försörjningsbyrå (– ), som är en myndighet under Euratomgemenskapen och är upprättad med stöd av Euratomfördraget. har med stöd av fördraget ensamrätt att ingå avtal om försörjningen med , råmaterial och speciella klyvbara material inom gemenskapen. I praktiken innebär detta bl.a. att alltid är avtalspart i alla avtal gällande kärnbränsle. Optionsrätten gäller endast material som redan har utvunnits eller framställts och innebär inte några skyldigheter för ett medlemsland att starta uranbrytning (SOU 2009:88 s 219–220). Enligt artikel 194.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt har en medlemsstat rätt att bestämma villkoren för utnyttjande av dess energikällor, dess val mellan olika energikällor eller energiförsörjningens allmänna struktur. I en förklaring av samtliga avtalsparter i anslutningsfördraget om tillämpning av Euratomfördraget bekräftas också att varje medlemsstat själv avgör om den ska producera kärnenergi eller inte. Regeringen har mot denna bakgrund bedömt att Euratomfördraget inte utgör något hinder mot en avveckling av kärnkraften i (prop. 1996/97:176 s. 37). Regeringen gör samma bedömning nu när det gäller möjligheten att begränsa utvinningen av uran. Ett land som inte följer en uppmaning att prospektera eller utöka sin befintliga gruvverksamhet drabbas av sanktionsregeln att landet inte får lika tillgång till övriga EU-länders resurser av t.ex. uran. Eftersom det inte råder någon brist på uran och inte heller förväntas uppstå någon sådan bedöms förslaget alltså inte innebära några konsekvenser vid en hypotetisk försörjningskris. Förslaget innebär att det i inte skulle vara möjligt att bryta, provbryta, bearbeta eller fysikaliskt eller kemiskt anrika uranhaltigt material i syfte att utvinna radionukliderna eller använda materialets radioaktivitet. skulle därmed inte ha möjlighet att framställa kärnbränsle till de svenska kärnkraftverken. Uranets väg från prospektering till kärnbränsle är en lång och komplicerad process. I förekommer ingen brytning av uran och inte heller Från kärnvapenspridningssynpunkt är isotopanrik- Prop. 2017/18:212 ningstekniken en känslig verksamhet eftersom den kan användas för att anrika uran-235 till mycket hög koncentration, s.k. höganrikat uran som kan användas som kärnvapenmaterial. När det gäller brytning av uran tar processen från prospektering till aktiv gruvverksamhet mycket . Att i ett förändrat säkerhetspolitiskt läge skulle kunna undvika effekterna av ett importstopp av uran genom att bli självförsörjande på produktionen av kärnbränsle i hela kedjan från prospektering till färdigt kärnbränsle är mycket osannolikt. Förslaget bedöms därför inte medföra några negativa konsekvenser för energiförsörjning. 9.1 Förslaget till lag om ändring i 6 i § Tillstånd får inte ges till gruvdrift eller gruvanläggning för brytning, provbrytning, bearbetning eller fysikalisk eller kemisk anrikning av uranhaltigt material om gruvdriften eller gruvanläggningen utgör en kärnteknisk anläggning som kräver tillstånd enligt lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet. I paragrafen, som är ny, anges i vilka fall tillstånd till gruvdrift eller gruv- anläggning som avser uranhaltigt material inte får ges. Förbudet är begränsat till sådana kärntekniska anläggningar som kräver tillstånd enligt lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet (kärnteknik- Det innebär att verksamheter som är undantagna tillståndsplikt enligt 4–15 a §§ förordningen (1984:14) om kärnteknisk verksamhet eller enligt föreskrifter inte omfattas av förbudet. Med begreppet kärnteknisk anläggning avses samma sak som i 2 § kärn- Paragrafen innebär att det inte är möjligt att ge tillstånd till gruvdrift för att utvinna uran, dvs. Om syftet är att använda uranets fissila egenskaper får tillstånd inte heller ges till brytning, provbrytning, bearbet- ning eller fysikalisk eller kemisk anrikning av uran som sker i samband med primär eller sekundär utvinning av annat . uranbrytning är att utnyttja dess fissila egenskaper är det därmed t.ex. inte möjligt att bryta uran tillsammans med vanadin om uranet inte före- kommer i låga halter. Det är inte heller möjligt att utvinna uran ur en bi- produkt eller avfall från gruvverksamhet för att använda uranets fissila Däremot är brytning, provbrytning, bearbetning eller fysika- lisk eller kemisk anrikning av uran där syftet inte är att använda uranets fissila egenskaper tillåten. Exempel på verksamheter som inte omfattas av förbudet är gruvverksamhet som avser järnmalm, basmetaller, sällsynta jordartsmetaller eller andra där mineralet bryts, bearbetas eller fysikaliskt eller kemiskt anrikas för andra ändamål än för att använda uranets fissila egenskaper. Med uttrycken brytning, bearbetning eller fysikalisk eller kemisk an- rikning avses alla de åtgärder som normalt förekommer vid gruvdrift och 2017/18:212 mineralextraktion. Uttrycken omfattar också sekundär utvinning eller återvinning av ur restprodukter från gruvdrift och mineralextraktion. Uttrycket ”fysikalisk eller kemisk anrikning” avser den anrikningsverksamhet som förekommer vid gruvverksamhet till skillnad från den isotopanrikning för att öka andelen uran-235 som sker i ett senare skede av processen för att framställa kärnbränsle. Uttrycket ”uranhaltigt material” omfattar såväl uran som föreningar där uran ingår. Förbudet gäller även provbrytning. På samma sätt som för brytning, bearbetning eller fysikalisk eller kemisk anrikning är förbudet begränsat till sådana kärntekniska anläggningar som kräver tillstånd enligt kärntekniklagen. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. Bestämmelsen har utformats i linje med Lagrådets förslag. 1 § Regeringen ska pröva tillåtligheten av nya verksamheter av följande slag: 1.anläggningar för kärnteknisk verksamhet som prövas av regeringen enligt lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet samt anläggningar för att bryta ämnen som kan användas för framställning av kärnbränsle, 2.allmänna farleder, och 3.geologisk lagring av koldioxid, om verksamheten inte avser lagring för forskningsändamål av mindre än koldioxid. Trots första stycket 1 ska regeringen inte pröva tillåtligheten av verksamheter som är förbjudna enligt 9 kap. 6 i §. I första stycket punkt 1 tas anläggningar för att bryta uranhaltigt material bort från den obligatoriska tillåtlighetsprövningen eftersom sådana verksamheter är förbjudna enligt 9 kap. 6 i §. Andra stycket är nytt och innebär att den obligatoriska tillåtlighetsprövningen inte heller ska omfatta sådana andra verksamheter som är förbjudna enligt 9 kap. 6 i §. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 9.2Förslaget till lag om ändring i minerallagen (1991:45) 1§ Denna lag gäller undersökning och bearbetning av fyndigheter på egen eller annans mark av följande mineraliska ämnen (koncessionsmineral): 1.antimon, arsenik, beryllium, bly, cesium, guld, iridium, järn som förekommer i berggrunden, kobolt, koppar, krom, kvicksilver, lantan och lantanider, litium, mangan, molybden, nickel, niob, osmium, , platina, rodium, rubidium, rutenium, silver, skandium, strontium, tantal, tenn, titan, torium, vanadin, vismut, , yttrium, zink och zirkonium, 2.andalusit, apatit, brucit, flusspat, grafit, kyanit, leror som är eldfasta eller klinkrande, magnesit, magnetkis, nefelinsyenit, sillimanit, stenkol, stensalt eller annat salt som förekommer på liknande sätt, svavelkis, tungspat och wollastonit, 3.olja, gasformiga kolväten och diamant. Paragrafen ändras endast på så sätt att uran tas bort ur uppräkningen i Prop. 2017/18:212 punkt 1. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för a)undersökningstillstånd som har meddelats före ikraftträdandet, b)ärenden om förlängning av undersökningstillstånd som har inletts hos bergmästaren före ikraftträdandet, och c)ärenden om undersökningstillstånd som har inletts hos bergmästaren före ikraftträdandet. Enligt punkt 1 träder lagen i kraft . Av punkt 2 framgår att äldre föreskrifter fortfarande gäller för undersökningstillstånd som har meddelats före ikraftträdandet. Äldre föreskrifter ska även fortsätta att gälla för ärenden om undersökningstillstånd och ärenden om förlängning av undersökningstillstånd enligt 2 kap. minerallagen som har inletts hos bergmästaren före ikraftträdandet. Sammanfattning av skrivelsen Uranutvinning föreslår att ett förbud mot uranutvinning i bör göras genom ändringar i och i minerallagen, med följdändringar i mineralförordningen. I 9 kap. föreslås en ny bestämmelse som innebär att tillstånd för gruvdrift eller gruvanläggning som medför brytning, bearbetning eller anrikning av uranhaltigt material som kan användas för framställning av kärnbränsle endast får ges om det behövs för att brytning, bearbetning eller anrikning av annat ska kunna ske på ett ändamålsenligt sätt. föreslår också att uran tas bort som koncessionsmineral i minerallagen, vilket innebär att det inte kommer att gå att få undersökningstillstånd eller bearbetningskoncession för uran. Genom ändringen stärks markägarens ställning och det blir tydligare att alla miljöaspekter rörande uran ska behandlas i en prövning enligt . har analyserat konsekvenserna av ett eventuellt förbud mot prospektering efter uran och funnit att det saknas miljöskäl för ett sådant förbud. Åtgärder för att undersöka förekomsten av uran i berggrunden kan bli mindre intressanta som en följd av ett förbud mot utvinning, men alltjämt förekomma som en del av prospektering efter vissa andra . anser att det även framöver ska vara tillåtet med såväl provborrning som provbrytning av uran under förutsättning att halten uran inte överstiger den tillåtna. konstaterar att det inte finns något miljötillstånd eller någon beviljad bearbetningskoncession för uran i och att effekterna av ett förbud mot utvinning av uran därför blir små. Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att det i ska införas en ny paragraf, 9 kap. 6 i § av följande lydelse. Tillstånd till gruvdrift eller gruvanläggning som medför brytning, bearbetning eller anrikning av uranhaltigt material som kan användas för framställning av kärnbränsle får endast ges 1.i den mån det behövs för att brytning, bearbetning eller anrikning av annat ska kunna bedrivas på ett ändamålsenligt sätt, och 2.syftet med verksamheten är brytning, bearbetning eller anrikning av annat . Första stycket gäller även provbrytning. Förslag till lag om ändring i minerallagen (1991:45) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 § minerallagen (1991:45) ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Denna lag gäller undersökning och bearbetning av fyndigheter på egen eller annans mark av följande mineraliska ämnen (koncessionsmineral): 1. antimon, 1. antimon, arsenik, beryllium, bly, cesium, guld, iridium, järn som bly, cesium, guld, iridium, järn som förekommer i berggrunden, kobolt, förekommer i berggrunden, kobolt, koppar, krom, koppar, krom, och lantanider, litium, molybden, nickel, niob, osmium, , platina, rodium, ru- , platina, rodium, ru- bidium, rutenium, silver, skandi- bidium, rutenium, silver, skandium, um, strontium, tantal, tenn, titan, torium, uran, vanadin, vismut, vol- torium, vanadin, fram, yttrium, zink och zirkonium, yttrium, zink och zirkonium, 2.andalusit, apatit, brucit, flusspat, grafit, kyanit, leror som är eldfasta eller klinkrande, magnesit, magnetkis, nefelinsyenit, sillimanit, stenkol, stensalt eller annat salt som förekommer på liknande sätt, svavelkis, tungspat och wollastonit, 3.olja, gasformiga kolväten och diamant. (Mark- och ), (mark- och miljödomstolen), (mark- och miljödomstolen), i , i , i , i , i län, i , i , i län, i , i , i län, i , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, geologiska undersökning (SGU), Bergsstaten, , , , , , , , , , Verket för innovationssystem, Kommuner och Landsting, kommun, kommun, kommun, , kommun, kommun, kommun, Åre kommun, kommun, Energiföretagen , , , mineral- och metallproducenter i (SveMin), , , , , , , , , , , , , , , , Världsnaturfonden WWF. Yttrande har också inkommit från Kommunuppropet för ett kommunalt veto mot prospektering av alunskiffer, Kumla kommun, Kungl. , Samling för utveckling, SKGS och kärntekniska sällskap. Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att det i ska införas en ny paragraf, 9 kap. 6 i §, av följande lydelse. Tillstånd får inte ges till gruvdrift eller gruvanläggning för brytning, provbrytning, bearbetning eller fysikalisk eller kemisk anrikning av uranhaltigt material som ska prövas av regeringen enligt 17 kap. 1 § 1. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i minerallagen (1991:45) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 § minerallagen (1991:45) ska ha följande lydelse. Denna lag gäller undersökning och bearbetning av fyndigheter på egen eller annans mark av följande mineraliska ämnen (koncessionsmineral): 1. antimon, 1. antimon, arsenik, beryllium, bly, cesium, guld, iridium, järn som bly, cesium, guld, iridium, järn som förekommer i berggrunden, kobolt, förekommer i berggrunden, kobolt, koppar, krom, koppar, krom, och lantanider, litium, niob, osmium, , platina, rodium, rubi- , platina, rodium, rubi- dium, rutenium, silver, skandium, dium, rutenium, silver, skandium, torium, uran, vanadin, vismut, vol- torium, vanadin, fram, yttrium, zink och zirkonium, yttrium, zink och zirkonium, 2.andalusit, apatit, brucit, flusspat, grafit, kyanit, leror som är eldfasta eller klinkrande, magnesit, magnetkis, nefelinsyenit, sillimanit, stenkol, stensalt eller annat salt som förekommer på liknande sätt, svavelkis, tungspat och wollastonit, 3.olja, gasformiga kolväten och diamant. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för a)undersökningstillstånd som har meddelats före ikraftträdandet, b)ärenden om förlängning av undersökningstillstånd som har inletts före ikraftträdandet, och c)ärenden om undersökningstillstånd som har inletts hos bergmästaren före ikraftträdandet. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet . Förbud mot utvinning av uran Enligt en lagrådsremiss har regeringen (Miljö- och ) beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i , 2.lag om ändring i minerallagen (1991:45) Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunnige . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: I remissen föreslås en ny bestämmelse som innebär att det inte ska vara möjligt att utvinna uran. Förslaget motiveras inte närmare. Vad som anförs är att det är möjligt att få tillstånd till sådan gruvdrift vars huvudsyfte är att utvinna uran och att det därför i lagen bör tas in ett uttryckligt förbud mot att ge tillstånd till uranbrytning. Lagrådet noterar till en början att – enligt uppgift i remissen – någon uranbrytning inte förekommer i . Vidare redovisas i remissen lagregleringar som innebär att uranbrytning kräver tre separata tillstånd, beslutade enligt , minerallagen och kärntekniklagen. Det framhålls också att ett tillstånd kräver att kommunen tillstyrker. Mot den angivna bakgrunden är det svårt att se vad remissens lagförslag tillför till den reglering som redan finns. Lagrådet saknar underlag för att bedöma om den föreslagna lagregleringen behövs (jfr 8 kap. 22 § 4 regeringsformen). Beträffande förslagets enskildheter har Lagrådet följande synpunkter. Förslaget till lag om ändring i 9 kap. 6 i § Enligt paragrafen får tillstånd inte ges till gruvdrift eller gruvanläggning för brytning, provbrytning, bearbetning eller fysikalisk eller kemisk anrikning av uranhaltigt material som ska prövas av regeringen enligt 17 kap. 1 § 1 . Det föreslagna förbudet begränsas alltså med en hänvisning till en bestämmelse som föreskriver att regeringen ska pröva till- åtligheten av sådan uranutvinning som remissen avser att förbjuda. Det är inte rimligt att regeringen ska pröva tillåtligheten av en verksam- het som aldrig kan få tillstånd. Förbudsbestämmelsen bör formuleras om så att det direkt framgår att tillstånd endast får ges till verksamheter som prövas av enligt 16–19 §§ förordningen (1984:14) om kärnteknisk verksamhet eller som är undantagna från till- ståndsplikt enligt 4–15 a §§ i den förordningen eller enligt Strålsäkerhets- Lagrådet förordar också att 17 kap. 1 § 1 miljö- balken ändras så att uranutvinning som ska omfattas av förbudet inte ska tillåtlighetsprövas av regeringen. Det föreslagna förbudet sammanhänger med bestämmelserna om straff Den som bryter mot bestämmelser i balken om nödvändiga tillstånd kan sålunda komma att straffas. den föreslagna regeln framgår att inte all brytning, provbrytning m.m. där uranhaltigt material förekommer är förbjuden, utan endast sådan där syftet är att använda uranets fissila egenskaper (s. 21). från vad som utgör en straffbar gärning framgår inte av lagtexten. ingen bör inte utformas så att straffansvaret blir mer vidsträckt än som är Lagrådet anser därför att den i författningskommentaren angivna beg- ränsningen ska komma direkt till uttryck i paragrafen. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , M , , , , , , Hellmark , , , Bah Kuhnke, Strandhäll, Shekarabi, , , , , , , Regeringen beslutar proposition Förbud mot utvinning av uran