prop · H503251 · 2018-04-19 00:00:00 — c)gränsöverskridande tillträde till infrastruktur i enlighet med förordning (EG) nr 715/2009 upprätthålls i den utsträckning som det är tekniskt och säkerhetsmässigt möjligt i enlighet med krisplanen. 7.I en kris och på goda grunder kan en medlemsstat på begäran av berörd systemansvarig för el- eller gasöverförings systemet besluta att prioritera gasförsörjningen till vissa viktiga gaseldade kraftverk framför gasförsörjningen till vissa kategorier av skyddade kunder, om bristande gasförsörjning till sådana viktiga gaseldade kraftverk a)skulle kunna leda till allvarliga problem för elsystemets funktionssätt, eller b)skulle hindra produktionen och/eller transporten av gas. Medlemsstaterna ska basera sådana åtgärder på riskbedömningen. Viktiga gaseldade kraftverk som avses i första stycket ska tydligt identifieras tillsammans med de möjliga gasvolymer som skulle beröras av en sådan åtgärd och inkluderas i de regionala kapitlen i de förebyggande åtgärdsplanerna och krisplanerna. Identifieringen av dem ska genomföras i nära samarbete med systemansvariga för överföringssystemen för den berörda medlemsstatens elsystem och gassystem. Kommissionen ska möjligt, men under alla omständigheter efter att den har erhållit den information som avses i punkt 2 från den behöriga myndigheten, kontrollera huruvida tillkännagivandet av en kris är motiverat i enlighet med punkt 1 c och huruvida de vidtagna åtgärderna i största möjliga utsträckning överensstämmer med de åtgärder som anges i krisplanen och inte medför en orimlig börda för naturgasföretagen samt är förenliga med punkt 6. Kommissionen får på begäran av en annan behörig myndighet eller ett naturgasföretag eller på eget initiativ begära att den behöriga myndigheten ändrar åtgärderna i den mån som de strider mot de villkor som avses i första meningen i denna punkt. Kommissionen får också begära att den behöriga myndigheten tillkännager att krisen är över om den konstaterar att tillkännagivandet av en kris inte är eller är motiverat i enlighet med punkt 1 c. Den behöriga myndigheten ska efter att ha underrättats om kommissionens begäran ändra åtgärderna och underrätta kommissionen om detta eller underrätta kommissionen om skälen till att den motsätter sig begäran. I det senare fallet får kommissionen efter att den blivit underrättad ändra eller dra tillbaka sin begäran eller, i syfte att diskutera frågan, sammankalla den berörda behöriga myndigheten eller i förekommande fall de berörda behöriga myndigheterna samt, om kommissionen anser det nödvändigt, gruppen för samordning av gasförsörjningen. Kommissionen ska ange en detaljerad motivering till sin begäran att åtgärderna ska ändras. Den behöriga myndigheten ska fullt ut beakta kommissionens ståndpunkt. Om den behöriga myndighetens slutliga beslut avviker från kommissionens ståndpunkt, ska den behöriga myndigheten motivera sitt beslut. När den behöriga myndigheten tillkännager att en av de krisnivåer som avses i punkt 1 är över, ska den underrätta kommissionen och de behöriga myndigheterna i de medlemsstater med vilka den behöriga myndighetens medlemsstat är direkt sammanlänkad. Krishantering på regional nivå och unionsnivå På begäran av en behörig myndighet som har tillkännagett en kris och efter kontroll i enlighet med artikel 11.8 får kommissionen tillkännage att det råder en kris på regional nivå eller unionsnivå. L 280/24 Europeiska unionens officiella tidning två behöriga myndigheter som har tillkännagett en kris och efter kontroll i enlighet med artikel 11.8, och om orsakerna till dessa kriser hänger samman med varandra, ska kommissionen, beroende på vad som är lämpligt, tillkännage att det råder en kris på regional nivå eller unionsnivå. Under alla omständigheter ska kommissionen, när den tillkännager att det råder en kris på regional nivå eller unionsnivå, med hjälp av de kommunikationsmedel som är bäst lämpade för situationen samla in synpunkter från övriga behöriga myndigheter och ta vederbörlig hänsyn till all relevant information från dem. Om kommissionen på grundval av en bedömning beslutar att de bakomliggande grunderna för en kris på regional nivå eller unionsnivå inte längre rättfärdigar tillkännagivandet av en kris, ska den tillkännage att det inte längre råder någon kris på regional nivå eller unionsnivå och motivera sitt beslut och informera rådet om detta. 2.Kommissionen ska sammankalla gruppen för samordning av gasförsörjningen så snart den tillkännager att det råder en kris på regional nivå eller unionsnivå. 3.Vid en kris på regional nivå eller unionsnivå ska kommissionen samordna de behöriga myndigheternas åtgärder och därvid fullt ut beakta relevanta uppgifter från och resultaten av samrådet med gruppen för samordning av gasförsörjningen. a)säkerställa informationsutbytet, b)säkerställa att åtgärderna på medlemsstatlig och regional nivå är konsekventa och effektiva i förhållande till unionsnivån, c)samordna åtgärderna med avseende på tredjeländer. 4.Kommissionen får sammankalla en krishanteringsgrupp bestående av de krisledare som avses i artikel i de medlemsstater som berörs av krisen. Kommissionen får i överenskommelse med krisledarna bjuda in andra relevanta intressenter att delta. Kommissionen ska säkerställa att gruppen för samordning av gasförsörjningen regelbundet informeras om krishanteringsgruppens arbete. 5.Medlemsstaterna och särskilt de behöriga myndigheterna ska säkerställa att a)inga åtgärder vidtas som otillbörligt begränsar gasflödet inom den inre marknaden , särskilt inte gasflödet till de berörda marknaderna, b)inga åtgärder vidtas som sannolikt utgör ett allvarligt hot mot gasförsörjningen i en annan medlemsstat, samt c)gränsöverskridande tillträde till infrastruktur i enlighet med förordning (EG) nr 715/2009 upprätthålls i den utsträckning som det är tekniskt och säkerhetsmässigt möjligt i enlighet med krisplanen. 6.Om kommissionen på begäran av en behörig myndighet eller ett naturgasföretag eller på eget initiativ bedömer att en medlemsstats eller en behörig myndighets åtgärd eller ett naturgasföretags agerande under en kris på regional nivå eller unionsnivå strider mot punkt 5, ska den begära att den medlemsstaten eller den behöriga myndigheten ändrar sin åtgärd eller vidtar åtgärder för att säkerställa överensstämmelse med punkt 5 och ska då redogöra för skälen till detta. Vederbörlig hänsyn ska tas till behovet av en ständigt säker drift av gassystemet. Medlemsstaten eller den berörda behöriga myndigheten ska efter att ha underrättats om kommissionens begäran ändra sin åtgärd och underrätta kommissionen om detta eller underrätta kommissionen om skälen till att den motsätter sig begäran. I det senare fallet får kommissionen efter att den blivit underrättad ändra eller dra tillbaka sin begäran eller sammankalla medlemsstaten eller den behöriga myndigheten samt, om kommissionen anser det nödvändigt, gruppen för samordning av gasförsörjningen i syfte att diskutera frågan. Kommissionen ska ange en detaljerad motivering till sin begäran att åtgärderna ska ändras. Medlemsstaten eller den behöriga myndigheten ska fullt ut beakta kommissionens ståndpunkt. Om den behöriga myndighetens eller medlemsstatens slutliga beslut avviker från kommissionens ståndpunkt, ska den behöriga myndigheten eller medlemsstaten motivera sitt beslut. 7.Kommissionen ska efter samråd med gruppen för samordning av gasförsörjningen upprätta en permanent reservlista för en övervakningsgrupp bestående av experter från industrin och företrädare för kommissionen. Övervakningsgruppen kan vid behov sättas in utanför unionen och ska, i samarbete med leverantörstredjeländer och transittredjeländer, övervaka och rapportera om gasflödena till unionen. 8.Den behöriga myndigheten ska förse kommissionens centrum för samordning av katastrofberedskap med information om eventuella hjälpbehov. Centrumet ska utvärdera situationen i dess helhet och ge råd om det stöd som bör ges till de medlemsstater som i första hand berörs och vid behov till tredjeländer. Europeiska unionens officiella tidning L 280/25 Om en medlemsstat har begärt att en solidaritetsåtgärd ska vidtas enligt denna artikel ska en medlemsstat som är direkt sammanlänkad med den begärande medlemsstaten eller, om medlemsstaten så beslutar, dess behöriga myndighet eller systemansvarige för överföringssystemet eller systemansvarige för distributionssystemet, i den utsträckning som det är möjligt utan att farliga situationer uppstår vidta erforderliga åtgärder för att säkerställa att gasförsörjningen till andra kunder än solidaritetsskyddade kunder på dess territorium minskas eller avbryts i den utsträckning som det är nödvändigt och så länge gasförsörjningen till solidaritetsskyddade kunder i den begärande medlemsstaten inte är tillgodosedd. Den begärande medlemsstaten ska säkerställa att den relevanta gasmängden faktiskt levereras till solidari tetsskyddade kunder på dess territorium. I undantagsfall och efter en vederbörligen motiverad begäran från berörd systemansvarig för el- eller gasöverförings systemet till dess behöriga myndighet får även gasförsörjningen till vissa viktiga gaseldade kraftverk enligt definitionen i artikel 11.7 i den medlemsstat som visar solidaritet fortsätta, om bristande gasförsörjning till sådana kraftverk skulle leda till allvarliga problem för elsystemets funktionssätt eller hindra produktionen och/eller transporten av gas. 2.En medlemsstat ska också vidta den solidaritetsåtgärden i förhållande till en annan medlemsstat med vilken den är sammanlänkad via ett tredjeland, såvida inte flödena genom tredjelandet är begränsade. En sådan utvidgning av åtgärden ska fastställas i samförstånd mellan de berörda medlemsstaterna, vilka i lämplig omfattning ska involvera det tredjeland via vilket medlemsstaterna är sammanlänkade. 3.En solidaritetsåtgärd ska vidtas som en sista utväg och ska endast vidtas om den begärande medlemsstaten a) inte har kunnat täcka underskottet i gasförsörjningen för sina solidaritetsskyddade kunder, trots att åtgärden i artikel 11.3 har b)har vidtagit alla marknadsbaserade åtgärder och alla åtgärder som fastställs i dess krisplan, c)till kommissionen och till de behöriga myndigheterna i alla medlemsstater med vilka den antingen är sammanlänkad direkt eller enligt punkt 2 via ett tredjeland har lämnat in en uttrycklig begäran åtföljd av en beskrivning av de genomförda åtgärderna i enlighet med led b i den här punkten, d)förbinder sig att i enlighet med punkt 8 snabbt utbetala en skälig ersättning till den medlemsstat som visar solidaritet. 4.Om mer än en medlemsstat kan visa en begärande medlemsstat solidaritet ska den begärande medlemsstaten, efter att ha samrått med samtliga medlemsstater som ska visa solidaritet, söka efter det mest förmånliga erbjudandet på grundval av kostnader, leveranshastighet, tillförlitlighet och diversifiering av gasförsörjningen. De berörda medlemsstaterna ska lämna sådana erbjudanden på grundval av frivilliga åtgärder på efterfrågesidan i så stor utsträckning och , innan de tillgriper icke-marknadsbaserade åtgärder. 5.Om marknadsbaserade åtgärder visar sig vara otillräckliga för att den medlemsstat som visar solidaritet ska komma till rätta med underskottet i gasförsörjningen för solidaritetsskyddade kunder i den begärande medlemsstaten kan den medlemsstat som visar solidaritet införa icke-marknadsbaserade åtgärder i syfte att fullgöra de skyldigheter som anges ipunkterna 1 och 2. 6.Den behöriga myndigheten i den begärande medlemsstaten ska underrätta kommissionen och de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna som visar solidaritet när gasförsörjningen till solidaritetsskyddade kunder på dess territorium är tillgodosedd eller när skyldigheterna enligt punkt 1 och 2, på basis av dess behov, har minskat eller när de har upphört på begäran av den medlemsstat som tar emot solidaritet. 7.De skyldigheter som fastställs i punkterna 1 och 2 ska tillämpas med förbehåll för en tekniskt säker och tillförlitlig drift av gassystemet i en medlemsstat som visar solidaritet och begränsningen av den maximala sammanlänkade exportkapaciteten hos den berörda medlemsstatens infrastruktur till den begärande medlemsstaten. Tekniska, rättsliga och finansiella arrangemang kan återspegla sådana omständigheter, i synnerhet omständigheter under vilka marknaden kommer att leverera upp till den maximala sammanlänkningskapaciteten. L 280/26 Europeiska unionens officiella tidning Solidaritetsåtgärderna enligt denna förordning ska vidtas mot ersättning. Den medlemsstat som begär solidaritet ska snabbt till den medlemsstat som visar solidaritet betala eller ombesörja betalning av en skälig ersättning. En sådan skälig ersättning ska minst omfatta a)den gas som har levererats till den begärande medlemsstatens territorium, b)alla andra relevanta och rimliga kostnader som solidaritetsåtgärden medför, inklusive i tillämpliga fall kostnaderna för sådana åtgärder som kan ha fastställts i förväg, c)gottgörelse för ersättning som erhålls till följd av rättsliga förfaranden, skiljedomsförfaranden eller liknande förfaranden och förlikningar samt kostnader förknippade med sådana förfaranden som berör den medlemsstat som visar solidaritet gentemot de enheter som medverkar vid tillhandahållandet av solidaritet. Skälig ersättning enligt första stycket ska bland annat omfatta alla rimliga kostnader som uppstår för den medlemsstat som visar solidaritet till följd av en skyldighet att betala ersättning i enlighet med grundläggande rättigheter som garanteras genom unionsrätten och i enlighet med tillämpliga internationella skyldigheter vid genomförandet av denna artikel samt ytterligare rimliga kostnader som uppstår till följd av betalning av ersättning enligt nationella ersättningsregler. ska medlemsstaterna anta de åtgärder som krävs för att genomföra de första och andra styckena i denna punkt, framför allt tekniska, rättsliga och finansiella arrangemang enligt punkt 10. Sådana åtgärder kan omfatta praktiska arrangemang för snabba betalningar. 9.Medlemsstaterna ska säkerställa att bestämmelserna i denna artikel genomförs i enlighet med fördragen, Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och tillämpliga internationella skyldigheter. De ska vidta de åtgärder som krävs i detta syfte. 10.Senast den 1 december 2018 ska medlemsstaterna anta de åtgärder som är nödvändiga, inbegripet sådana åtgärder som överenskommits i tekniska, rättsliga och finansiella arrangemang, för att säkerställa att gas levereras till solidaritetsskyddade kunder i den medlemsstat som begärt att solidaritetsåtgärden skulle vidtas i enlighet med punkterna 1 och 2. De tekniska, rättsliga och finansiella arrangemangen ska fastställas i samråd mellan de medlemsstater som är sammanlänkade direkt eller i enlighet med punkt 2 via ett tredjeland och ska beskrivas i deras respektive krisplaner. Sådana arrangemang kan bland annat inbegripa följande aspekter: a)Nätens driftssäkerhet. b)De gaspriser som ska tillämpas och/eller metoden för att fastställa dessa, med hänsyn tagen till hur marknadens funktionssätt påverkas. c)Användningen av sammanlänkningar, inklusive kapacitet för flöden i båda riktningarna och lagring av gas under jord. d)Gasvolymer eller metod för att fastställa dessa. e)Kostnadskategorier som ska omfattas av snabb och skälig ersättning, vilket kan inkludera skadestånd för inskränkningar i industriverksamhet. f)En uppgift om metoden för att beräkna skälig ersättning. De finansiella arrangemang som medlemsstaterna överenskommit innan solidaritetsåtgärder begärs ska innehålla bestämmelser om beräkningen av skälig ersättning för åtminstone alla relevanta och rimliga kostnader som solidaritets åtgärden medför samt ett åtagande att betala sådan ersättning. En ersättningsmekanism ska ge incitament till medverkan i marknadsbaserade lösningar, såsom auktioner och mekanismer för efterfrågeflexibilitet. Den ska inte skapa felaktiga incitament, inbegripet i ekonomiska termer, för marknadsaktörerna att skjuta upp sina åtgärder tills icke-marknadsbaserade åtgärder vidtas. Alla ersättningsmekanismer eller åtminstone en sammanfattning av dem ska inkluderas i krisplanerna. 11.Så länge en medlemsstat kan försörja sina solidaritetsskyddade kunder med egenproducerad gas ska den undantas från skyldigheten att ingå tekniska, rättsliga och finansiella arrangemang med medlemsstater som den är sammanlänkad med direkt eller i enlighet med punkt 3 via ett tredjeland för att kunna bli mottagare av en solidaritetsåtgärd. Ett sådant undantag ska inte påverka den berörda medlemsstatens skyldighet att visa solidaritet gentemot andra medlemsstater enligt denna artikel. 12.Senast den 1 december 2017 och efter att ha samrått med gruppen för samordning av gasförsörjningen ska kommissionen ge rättsligt icke bindande vägledning för de viktigaste aspekterna av de tekniska, rättsliga och finansiella arrangemangen, i synnerhet för hur de aspekter som beskrivs i punkterna 8 och 10 ska tillämpas i praktiken. Europeiska unionens officiella tidning L 280/27 13.Om medlemsstaterna inte har kommit överens om de nödvändiga tekniska, rättsliga och finansiella arrangemangen får kommissionen efter samråd med de berörda behöriga myndigheterna föreslå en ram för sådana åtgärder vilken innehåller de principer som krävs för att de ska kunna tillämpas och vilken bygger på kommissionens vägledning enligt punkt 12. Medlemsstaterna ska ha fastställt sina arrangemang senast den 1december 2018, med största möjliga beaktande av kommissionens förslag. 14.Om medlemsstaterna inte lyckas komma överens om eller fastställa tekniska, rättsliga och finansiella arrangemang, ska detta inte påverka tillämpningen av denna artikel. I en sådan situation ska de berörda medlemsstaterna komma överens om nödvändiga tillfälliga åtgärder, och den medlemsstat som begär solidaritet ska göra ett åtagande i enlighet med punkt 3 d. 15.Skyldigheterna enligt punkterna 1 och 2 i denna artikel ska upphöra att gälla efter tillkännagivandet av att en kris är över eller kommissionen i enlighet med artikel 11.8 första stycket konstaterar att tillkännagivandet av en kris inte är eller är motiverat. 16.Om unionen ställs inför kostnader på grund av något annat ansvar än för olagliga handlingar eller rättsstridigt beteende enligt artikel 340 andra stycket i EUF-fördraget när det gäller åtgärder som medlemsstaterna är skyldiga att vidta enligt den här artikeln ska den medlemsstat som mottar solidaritet ersätta den för dessa kostnader. Om en medlemsstat har tillkännagivit någon av de krisnivåer som avses i artikel 11.1, ska de berörda naturgas företagen ställa särskilt följande information till förfogande för medlemsstatens berörda behöriga myndighet: a)Prognoser för dygnsvis efterfrågan och tillgång på gasförsörjning för de tre följande dygnen i miljoner kubikmeter (miljoner m3/dygn). b)Dygnsvis gasflöde vid samtliga gränsöverskridande inmatnings- och uttagspunkter liksom vid alla punkter där en produktionsanläggning, lagringsanläggning eller LNG-terminal ansluter till nätet, i miljoner kubikmeter (miljoner m3/dygn). c)Den period uttryckt under vilken gasförsörjningen till skyddade kunder förväntas kunna tryggas. Vid en kris på regional nivå eller unionsnivå får kommissionen begära att den behöriga myndighet som avses i punkt 1 utan dröjsmål tillhandahåller åtminstone a)den information som anges i punkt 1, b)information om de åtgärder som den behöriga myndigheten har planerat att vidta och dem som redan har genomförts för att mildra krisen samt information om deras effektivitet, c)information om begäranden om kompletterande åtgärder som ska vidtas av andra behöriga myndigheter, d)information om de åtgärder som har genomförts på begäran av andra behöriga myndigheter. Efter en kris ska den behöriga myndighet som avses i punkt 1 möjligt och senast efter det att krisen har upphört förse kommissionen med en detaljerad utvärdering av krisen och de genomförda åtgärdernas effektivitet, inklusive en bedömning av krisens ekonomiska konsekvenser, konsekvenserna för elsektorn och biståndet till eller från unionen och dess medlemsstater. Utvärderingen ska göras tillgänglig för gruppen för samordning av gasförsörjningen och ska avspeglas i uppdateringarna av de förebyggande åtgärdsplanerna och krisplanerna. Kommissionen ska analysera de behöriga myndigheternas utvärderingar och ska underrätta medlemsstaterna, Europapar lamentet och gruppen för samordning av gasförsörjningen om resultaten av sin analys i aggregerad form. 4.Oberoende av ett tillkännagivande av en kris får den behöriga myndigheten i den medlemsstat som i första hand berörs i vederbörligen motiverade fall kräva att naturgasföretagen tillhandahåller den information som avses i punkt 1 eller ytterligare information som är nödvändig för att kunna bedöma den övergripande situationen för gasförsörjningen imedlemsstaten eller andra medlemsstater, inklusive avtalsinformation som inte är prisinformation. Kommissionen får begära att de behöriga myndigheterna tillhandahåller den information som naturgasföretagen har lämnat enligt denna punkt, förutsatt att denna information inte redan har översänts till kommissionen. 5.Om kommissionen anser att gasförsörjningen i unionen eller en del av unionen äventyras eller sannolikt kommer att äventyras så att följden kan bli ett tillkännagivande av någon av de krisnivåer som avses i artikel 11.1, får den kräva att de berörda behöriga myndigheterna samlar in och till kommissionen överlämnar den information som är nödvändig för att bedöma försörjningssituationen för gas. Kommissionen ska meddela gruppen för samordning av gasförsörjningen sin bedömning. L 280/28 Europeiska unionens officiella tidning För att de behöriga myndigheterna och kommissionen ska kunna bedöma försörjningstryggheten för gas på nationell och regional nivå och unionsnivå ska alla naturgasföretag göra följande: a)Till den berörda behöriga myndigheten anmäla följande uppgifter om gasförsörjningsavtal med en gränsöverskridande dimension och en löptid som den har ingått för att köpa gas: i)Avtalets löptid. ii)Avtalade årliga volymer. iii)Avtalade maximala dygnsvisa volymer i händelse av en beredskaps- eller kris. iv)Avtalade leveransställen. v)Minimigasvolymer och månad. vi)Villkor vid avbrott i gasförsörjningen. vii)Uppgift om huruvida avtalet enskilt eller tillsammans med avtal som har ingåtts med samma leverantör eller dess anknutna företag motsvarar eller överstiger gränsvärdet på som avses i punkt 6 b i den medlemsstat som i första hand berörs. b)efter det att gasförsörjningsavtalen har ingåtts eller ändrats underrätta den behöriga myndigheten i den medlemsstat som i första hand berörs om avtal med en löptid som har ingåtts eller ändrats eller efter och som enskilt eller tillsammans med avtal som har ingåtts med samma leverantör eller dess anknutna företag motsvarar eller mer av den årliga gasförbrukningen i den medlemsstaten på basis av de senaste tillgängliga uppgifterna. Dessutom ska naturgasföretag anmäla alla befintliga avtal som uppfyller samma villkor till den behöriga myndigheten. Anmälningsskyl digheten ska inte gälla prisinformation och sådana ändringar som endast rör gaspriset. Anmälningsskyldigheten ska även gälla alla kommersiella avtal som är relevanta för fullgörandet av gasförsörjningsavtalet, med undantag för prisinformation. Den behöriga myndigheten ska anmäla de uppgifter som anges i första stycket led a till kommissionen i anonymiserad form. Om nya avtal ingås eller befintliga avtal ändras, ska samtliga uppgifter anmälas före utgången av september det berörda året. När den behöriga myndigheten är osäker på om ett visst avtal som den har underrättats om enligt första stycket led b äventyrar försörjningstryggheten för gas i en medlemsstat eller region, ska den underrätta kommissionen om avtalet.