prop · H503245 · 2018-05-03 00:00:00 — Reserv i lager och liknande ska beaktas bara vid tillämpning av 17 kap. 4 och 5 §§ samt 27 § andra stycket. Ränteutgifter som avses i 4 Senaste lydelse 2009:107. Anskaffningsvärdet för inven- tarier är utgiften för förvärvet om de förvärvas genom köp, byte, egen tillverkning eller på liknande sätt. Om inventarierna förvärvas på annat sätt, anses marknadsvär- det vid förvärvet som anskaff- ningsvärde. Ränteutgifter som avses i 24 kap. 2 § ska dock inte räknas in i anskaffningsvärdet, oavsett hur inventarierna för- värvas. 24 kap. 2 § ska inte räknas upparbetats i den egna närings- värde avses detsamma som enligt 4 kap. 3 § (1995:1554). Med anskaffningsvärde, nettoförsäljningsvärde och återanskaffnings- värde avses i detta kapitel detsamma som i 4 kap. 9 § andra–fjärde styckena årsredovisningslagen (1995:1554) eller i förekommande fall 4 kap. 5 § lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller 4 kap. 4 § lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag Vid tillämpning av första stycket Med verkligt värde avses i detta kapitel detsamma som i 4 kap. 14 a § andra stycket årsredovisningslagen. Om en enskild näringsidkare upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 6 § bokföringslagen (1999:1078), avses med anskaffningsvärde det värde som följer av god redovisningssed. 7 §6 Anskaffningsvärdet för inven- tarier är utgiften för förvärvet om de förvärvas genom köp, byte, egen tillverkning eller på liknande sätt. Om inventarierna förvärvas på annat sätt, anses marknadsvär- det vid förvärvet som anskaff- ningsvärde. 5 Senaste lydelse 2010:1528. 6 Senaste lydelse 2010:1528. Ränteutgifter som avses i 24 kap. 2 § ska dock inte Om en enskild näringsidkare upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 6 § bokföringslagen (1999:1078), avses med anskaffningsvärde det värde som följer av god redovisningssed. Särskilda bestämmelser om anskaffningsvärde för inventarier finns när det gäller – beskattningsinträde i 20 a kap., 20 b kap., –uttagsbeskattning i 22 kap. 8 §, –underprisöverlåtelser i 23 kap. 10 §, –näringsbidrag i 29 kap. 6 §, –ianspråktagande av ersättningsfond i 31 kap. 18 §, –kvalificerade fusioner och fissioner i 37 kap. 18 och 20 §§, –verksamhetsavyttringar i 38 kap. 14 §, –partiella fissioner i 38 a kap. 14 §, och –förvärv av tillgångar till underpris från delägare och närstående i 53 kap. 10 och 11 §§. För byggnad som indelas som hyreshus får värdeminsknings- avdrag även göras av byggnadens anskaffningsvärde från det att hyreshuset färdigställs (primär- avdrag). Värdeminskningsavdrag genom primäravdrag ska göras inom avskrivningsplanen och beräknas från den tidpunkt då hyreshuset färdigställs och fördelas från färdigställandet. Om en byggnad uppförs av den Om en byggnad uppförs av den skattskyldige, är anskaffningsvär- skattskyldige, är anskaffningsvär- det utgiften för att uppföra den. det utgiften för att uppföra den. Ränteutgifter som avses i 24 kap. 2 § ska dock inte räknas in i 9 § Om en byggnad förvärvas genom köp, byte eller på liknande sätt, är anskaffningsvärdet utgiften för förvärvet. räknas in i anskaffningsvärdet. I 18 § finns bestämmelser om förvärv av byggnad genom arv, gåva Särskilda bestämmelser om anskaffningsvärde för byggnader finns när – beskattningsinträde i 20 a kap., 20 b kap., –uttagsbeskattning i 22 kap. 8 §, –underprisöverlåtelser i 23 kap. 10 §, –näringsbidrag i 29 kap. 6 §, –ianspråktagande av ersättningsfond i 31 kap. 18 §, –kvalificerade fusioner och fissioner i 37 kap. 18 §, –verksamhetsavyttringar i 38 kap. 14 §, –partiella fissioner i 38 a kap. 14 §, och –förvärv av tillgångar till underpris från delägare och närstående i 53 kap. 10 och 11 §§. Anskaffningsvärdet för en mark- Anskaffningsvärdet för en mark- anläggning är den skattskyldiges anläggning är den skattskyldiges utgifter för att anskaffa eller för- utgifter för att anskaffa eller för- som avses i 24 kap. 2 § ska dock inte räknas in i anskaffnings- Som anskaffningsvärde räknas också sådant värde av nyttjanderätts- havares förbättringsutgifter som enligt 19 kap. 29 § ska tas upp som intäkt för fastighetsägaren. Särskilda bestämmelser om anskaffningsvärde för markanläggningar finns när det gäller – beskattningsinträde i 20 a kap., 20 b kap., –näringsbidrag i 29 kap. 6 §, –ianspråktagande av ersättningsfond i 31 kap. 18 §, –kvalificerade fusioner och fissioner i 37 kap. 18 §, –verksamhetsavyttringar i 38 kap. 14 §, och –partiella fissioner i 38 a kap. 14 §. Om utgiften för en tillgång ska dras av genom värdeminskningsavdrag, ska tillgången anses ha anskaffats för ett belopp som motsvarar anskaff- ningsutgiften ökad med förbättringsutgifter och minskad med beräknade värdeminskningsavdrag för varje innehavsår med – för inventarier, –för byggnader, –för täckdiken och skogsvägar, och –för andra markanläggningar. Anskaffningsvärdet får dock inte Anskaffningsvärdet får dock inte beräknas till högre belopp än beräknas till högre belopp än marknadsvärdet eller lägre belopp marknadsvärdet eller lägre belopp Ränteutgifter som avses i 24 kap. 2 § ska dock inte räknas in gäller för lager, inventarier enligt byggnader, markanläggningar och mark som omfattas av finansiella En leasetagare behöver inte tillämpa bestämmelserna i detta kapitel på rättigheter och skyldigheter enligt ett finansiellt leasingavtal om den sammanlagda skulden enligt 12 § som företaget, eller företag som ingår i samma intressegemenskap, har för finansiella leasingavtal är vid utgången av beskattningsåret. Om en leasetagare tillämpat första stycket på rättigheter och skyldigheter för ett visst finansiellt leasingavtal ska detta göras även under kommande beskattningsår oavsett om den sammanlagda leasingskulden då överstiger . Om en leasetagare vid något beskattningsår har behandlat rättigheter och skyldigheter för ett visst finansiellt leasingavtal som tillgång och skuld enligt 12 § ska detta göras även under kommande beskattningsår även om första stycket tillämpas på övriga finansiella leasingavtal. i intressegemenskap avses i detta kapitel –företag som med avdragsrätt kan lämna koncernbidrag till varandra, –i fråga om företag som, direkt eller indirekt, äger andel i ett svenskt handelsbolag, företaget och handelsbolaget, och –i fråga om företag som, direkt eller indirekt, äger andel i en i utlandet delägarbeskattad juridisk person, företaget och den i utlandet delägarbeskattade juridiska personen. Med beskattningsår avses i detta kapitel för svenska handelsbolag räkenskapsåret. Med finansiellt leasingavtal av- ses ett avtal enligt vilket –en leasegivare ger en leasetagare rätt att använda en tillgång i utbyte mot betalning, och –de ekonomiska risker och fördelar som är förknippade med att äga en tillgång uteslutande eller så gott som uteslutande överförs från leasegivaren till leasetagaren. Med minimileaseavgifter avses summan av –det som ska betalas av leasetagaren till leasegivaren , och –det restvärde som garanteras av leasetagaren eller av företag som ingår i samma intressegemenskap. en rörlig avgift som är jämförbar med en ränteutgift ingår denna rörliga avgift i minimilease- avgifterna enligt den räntesats som gäller vid avtalets början. Övriga rörliga avgifter, serviceutgifter och skatter ingår inte i minimileaseavgifterna. För leasegivaren ska även ett restvärde som har garanterats av en oberoende tredje part ingå i minimileaseavgifterna. Med rörlig avgift avses den del av leasingavgiften som inte är fast och som beräknas med utgångspunkt från andra faktorer än enbart att tid har gått. Med verkligt värde avses i detta kapitel detsamma som i 17 kap. 2 § tredje stycket. Med nuvärde avses det diskonterade värdet av framtida kassaflöden. Med det finansiella leasing- avtalets implicita ränta avses den diskonteringssats som för lease- givaren vid avtalets ingående resulterar i att summan av nu- värdet av minimileaseavgifterna och den del av den leasade till- gångens restvärde som inte är ga- ranterat av någon överensstämmer med summan av det verkliga värdet för den leasade tillgången och sådana direkta utgifter som uppkommer till följd av att avtalet ingås. Med marginell låneränta avses den räntesats som leasetagaren skulle ha betalat enligt ett likvärdigt finansiellt leasingavtal. Om denna räntesats inte kan fastställas, är den marginella låneräntan den räntesats som leasetagaren skulle ha betalat när det finansiella leasingavtalet ingicks för en finansiering genom lån och med motsvarande säkerhet. Med en sale-and-lease-back- transaktion avses att ett företag säljer en tillgång i syfte att företaget självt eller ett företag som ingår i samma intressegemenskap ska leasa tillbaka den genom ett finansiellt leasingavtal. En leasetagare ska behandla rättigheter och skyldigheter enligt ett finansiellt leasingavtal som tillgång och skuld. Tillgången och skulden ska uppgå till samma belopp när avtalet ingås. Tillgången ska behandlas på samma sätt som övriga tillgångar enligt 18–20 kap. Anskaffningsvärdet på till- gången ska vara det lägsta av tillgångens verkliga värde och nuvärdet av minimilease- avgifterna, fastställda vid avtalets ingående. Utgifter som direkt kan hänföras till ingående av avtalet ska läggas till anskaffningsvärdet. Vid beräkning av nuvärdet av minimileaseavgifterna ska avtalets implicita ränta användas. Om avtalets implicita ränta inte kan bestämmas, ska leasetagarens marginella låneränta användas. Minimileaseavgifterna ska fördelas på ränta respektive amortering av skulden. Räntan ska för varje beskattningsår beräknas med ett belopp som motsvarar en fast räntesats för skulden under respektive beskattningsår. Andra rörliga avgifter än sådana som ingår i minimilease- avgifterna enligt 3 § ska dras av som kostnad det beskattningsår de hänför sig till enligt god redovisningssed. Ränta enligt första stycket och avgifter enligt andra stycket som är jämförbara med ränta omfattas av bestämmelserna i 24 kap. 7–31 §§ om begränsningar i avdragsrätten för ränta. En leasegivare ska i stället för den leasade tillgången ta upp en fordran enligt ett finansiellt leasingavtal. Fordringens anskaffningsvärde ska motsvara nuvärdet av summan av –minimileaseavgifterna, och –den del av den leasade tillgångens restvärde som inte garanteras av någon och som tillfaller leasegivaren när avtalet upphör. Nuvärdet ska beräknas utifrån avtalets implicita ränta. En leasegivare ska fördela leasingavgifterna enligt ett finansiellt leasingavtal på ränta respektive amortering av fordringen enligt 13 §. Räntan ska för varje beskattningsår beräknas så att förräntning på fordringen blir jämn. Om den leasade tillgången är, eller har varit, lager hos företaget eller hos ett företag som ingår i samma intresse- gemenskap, ska leasegivaren ta upp en intäkt som uppgår till dras av som kostnad. Den vinst eller förlust som uppkommer vid en sale-and-lease- back-transaktion ska tas upp respektive dras av linjärt över leasingperioden. 1 §7 I detta kapitel finns bestämmelser om –vad som avses med ränteutgift näringsverksamhet av vissa be- näringsverksamhet av vissa be- stämmelser i inkomstslaget kapital stämmelser i inkomstslaget kapital i 2 och 3 §§, i 3 och 4 §§, – partiell fission i 3 a §, – partiell fission i 5 §, vissa efterställda skulder i 4 a §, vissa efterställda skulder i 7 §, vinstandelslån i 5–10 §§, vinstandelslån i 8–13 §§, ner i 14–17 §§, – begränsningar i avdragsrätten för ränta på vissa skulder till 10 a–10 f §§, 18–22 §§, 23–31 §§, – avdrag för lämnad utdelning i – avdrag för lämnad utdelning i 32 §, och 11 §, och 33–44 §§. 12–22 §§. 7 Senaste lydelse 2016:1055. En bestämmelse om skattefrihet för utdelning från privatbostadsföretag finns i 15 kap. 4 utsträckning ersättningar i form av tillgångar räknas som ränta finns i 44 kap. 35 och 37–39 §§. Med ränteutgifter avses i detta kapitel – ränta och andra utgifter för kredit, och – utgifter som är jämförbara med ränta. Bestämmelser om i vilken utsträckning leasingavgifter samt ersättningar i form av livränta och liknande utbetalningar för avyttrade tillgångar behandlas som ränta finns i 20 b kap. 13 § och 44 kap. 35 och 37–39 §§. Ett svenskt aktiebolag, en svensk Ett svenskt aktiebolag, en svensk företag som har tagit upp ett företag som har tagit upp ett vinstandelsräntan bara i den ut- vinstandelsräntan bara i den ut- sträckning som följer av 6–10 §§. sträckning som följer av 9–13 §§. Med vinstandelsränta avses ränta vars storlek är beroende av det låntagande företagets utdelning eller vinst och med vinstandelslån avses ett lån med ränta som helt eller delvis är vinstandelsränta. För annan ränta på vinstandelslån gäller allmänna bestämmelser om avdrag i näringsverksamheten. Om det låntagande företaget är ett fåmansföretag, får vinstandels- räntan inte dras av – även om förutsättningarna för avdrag i 7, 8 eller 9 § är uppfyllda – till den del den betalas till någon som Om det låntagande företaget är ett fåmansföretag, får vinstandels- räntan inte dras av – även om förutsättningarna för avdrag i 10, 11 eller 12 § är uppfyllda – till den del den betalas till någon som 8 Senaste lydelse 2011:68. 1.är andelsägare i företaget, 2.är företagsledare i företaget, 3.är närstående till någon som avses i 1 eller 2, eller 4.på annan grund har sådan intressegemenskap med företaget som anges i 14 kap. 20 §. Avdragsförbud för ränta vid vissa gränsöverskridande situationer Företag ska vid tillämpning av 15–17 §§ anses vara i intresse- gemenskap med varandra om 1. företagen ingår i en koncern av sådant slag som anges i 1 kap. (1995:1554), 2. ett av företagen, direkt eller indirekt, innehar av kapitalet eller rösterna i det andra företaget, 3. ett av företagen har rätt till av vinsten i det andra företaget, eller 4. en och samma person, direkt rösterna i företagen. Vid bedömningen av om före- tagen är i intressegemenskap med varandra ska personer som agerar tillsammans i fråga om innehav av kapitalet eller rösterna i ett annat företag behandlas som en enda person. Vid tillämpning av 15 eller 16 § ska, i stället för i första stycket 2–4, gälla. Ett företag får inte dra av ränteutgifter om avdrag för samma utgift får göras av ett företag som hör hemma i en annan stat i skattehänseende och som ingår i samma intressegemenskap och – ränteutgiften betalas av det andra företaget, eller – ränteutgiften betalas av företaget och avdrag inte nekas i den andra staten. Första stycket gäller inte om den inkomst som företaget tar upp även tas upp i den stat där det andra företaget hör hemma i skattehänseende inom tolv måna- der räknat från utgången av det beskattningsår som ränteutgiften hänför sig till. Ett företag får inte dra av ränteutgifter till ett företag som hör hemma i en annan stat i skattehänseende och som ingår i samma intressegemenskap om –motsvarande inkomst inte tas upp till beskattning av det andra företaget, och –detta beror på skillnader i den rättsliga klassificeringen av något av företagen i skattehänseende i och den andra staten eller itvå eller flera andra stater. Ett företag får inte dra av ränteutgifter till ett företag som hör hemma i en annan stat i skattehänseende och som ingår i samma intressegemenskap om –motsvarande inkomst inte tas upp till beskattning av det andra företaget, och –detta beror på skillnader i den rättsliga klassificeringen av det finansiella instrumentet eller betalningen i skattehänseende i och den andra staten. En inkomst ska anses tas upp till beskattning om den tas upp räknat från utgången av det beskattningsår som ränte- utgiften hänför sig till. Särskild avdragsbegränsning för ränta på vissa skulder till företag i intressegemenskap avses i 19–22 §§ juridiska personer och svenska handelsbolag. Företag ska vid tillämpning av 20–22 §§ anses vara i intressegemenskap med varandra om –ett av företagen, direkt eller indirekt, genom ägarandel eller på annat sätt har ett väsentligt inflytande i det andra företaget, eller –företagen står under i huvudsak gemensam ledning. En andel i ett svenskt handels- bolag eller i en i utlandet delägar- beskattad juridisk person som hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet ska behandlas som en delägarrätt vid tillämpningen av 21 §. Ett företag som ingår i en intressegemenskap får, om inte annat följer av andra stycket eller 21 §, dra av ränteutgifter avseende en skuld till ett företag i intressegemenskapen bara om det företag som faktiskt har rätt till inkomsten som motsvarar ränteutgiften –hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet (EES), –hör hemma i en stat utanför EES med vilken har ingått skatteavtal som inte är begränsat till vissa inkomster, om företaget omfattas av avtalets regler om begränsning av beskattningsrätten och har hemvist i denna stat enligt avtalet, eller – skulle ha beskattats för inkomsten med enligt lagstiftningen i den stat där företaget hör hemma, om företaget bara skulle ha haft den inkomsten. Om skuldförhållandet uteslutan- de eller så gott som uteslutande har uppkommit för att intresse- gemenskapen ska få en väsentlig skatteförmån, får dock ränte- utgifterna inte dras av. Om en skuld till ett företag i intressegemenskapen avser ett för- värv av en delägarrätt från ett företag som ingår i intressegemen- skapen, får avdrag enligt 20 § bara göras om förvärvet är väsent- ligen affärsmässigt motiverat. Om skulden har ersatt en tillfällig skuld till ett företag som inte ingår i intressegemenskapen och denna skuld avser ett sådant förvärv, ska även den förstnämnda skulden anses avse detta förvärv. Bestämmelserna i 20 § och 21 § första stycket tillämpas också på en skuld till ett företag som inte ingår i intressegemenskapen, till den del ett företag i intressegemenskapen har en fordran på det förstnämnda företaget, eller på ett företag som är i intressegemenskap med det förstnämnda företaget, om skulden kan anses ha samband med denna fordran. Avdragsbegränsning för negativa räntenetton avses i 24–31 §§ juridiska personer och svenska handelsbolag. Som företag räknas dock inte –svenska handelsbolag som direkt eller indirekt, genom ett eller flera andra svenska handels- bolag eller i utlandet delägar- beskattade juridiska personer, under hela beskattningsåret bara har ägts av fysiska personer, eller –i utlandet delägarbeskattade juridiska personer som direkt eller indirekt, genom ett eller flera andra svenska handelsbolag eller i utlandet delägarbeskattade juridiska personer, under hela beskattningsåret bara har ägts av obegränsat skattskyldiga fysiska personer. Med beskattningsår avses i andra stycket och 26, 28 och 31 §§ för svenska handelsbolag räken- skapsåret. i intressegemenskap avses i 26 § –företag som med avdragsrätt kan lämna koncernbidrag till varandra, –i fråga om företag som, direkt eller indirekt, äger andel i ett svenskt handelsbolag, företaget och handelsbolaget, och –i fråga om företag som, direkt eller indirekt, äger andel i en i utlandet delägarbeskattad juridisk person, företaget och den i utlandet delägarbeskattade juridiska personen. Med ränteinkomster avses inkomster som motsvarar ränteutgifter enligt 2 §. Med negativt räntenetto avses skillnaden mellan ränteutgifter som får dras av och ränteinkomster som ska tas upp, om ränteutgifterna överstiger ränteinkomsterna. Med positivt räntenetto avses skillnaden mellan ränteinkomster som ska tas upp och ränteutgifter som får dras av, om ränteinkomsterna överstiger ränteutgifterna. Ett företag får dra av ett negativt räntenetto med högst av avdragsunderlaget (avdragsutrymmet). Ett negativt räntenetto får, i stället för vad som sägs i första är i intressegemenskap gäller i sådant fall att de sammanlagda avdragen för negativa räntenetton inte får överstiga . Andra stycket gäller bara om fördelningen av beloppet inom intressegemenskapen redovisas öppet i inkomstdeklarationen för ett beskattningsår som har samma deklarationstidpunkt enligt skatteförfarandelagen (2011:1244) eller som skulle ha haft det om inte något av företagens bokförings- skyldighet upphör. Avdragsunderlaget utgörs av överskottet av näringsverksam- heten före avdrag för negativt räntenetto enligt 26 § och avdrag för kvarstående räntenetto enligt 28 § –ränteutgifter, minskat med –ränteinkomster, och –överskott som belöper sig på andelar i svenska handelsbolag och i utlandet delägarbeskattade juridiska personer. Ett företag som enligt 26 § första stycket inte har kunnat dra av ett tidigare beskattningsårs negativa räntenetto i sin helhet får dra av återstående del (kvarstående räntenetto) högst med ett belopp som motsvarar avdragsutrymmet, minskat med avdrag för negativt räntenetto enligt 26 §. Avdrag ska göras efter det beskattningsår då det kvarstående räntenettot uppkom. uppkommet kvarstående räntenetto ska dras av före ett senare uppkommet sådant. Vid ägarförändringar som innebär att ett företag får ett bestämmande inflytande över ett annat företag, upphör rätten att utnyttja det sistnämnda företagets kvarstående räntenetto. Ett företag anses ha ett bestämmande inflytande över ett annat företag, om företagen efter ägarförändringen tillsammans utgör en koncern av sådant slag som anges i 1 kap. 4 § årsredo- visningslagen (1995:1554). Första stycket gäller inte om företaget har försatts i resolution enligt lagen (2015:1016) om resolution. Avdrag för negativt räntenetto i ett annat företag Ett företag får dra av ett negativt räntenetto hos ett annat företag med högst ett belopp som motsvarar ett positivt räntenetto. Det negativa räntenettot hos ett annat företag får inte dras av till den del det har dragits av på annat sätt. Ett avdrag enligt första stycket ska minska det negativa räntenettot hos det andra företaget i motsvarande utsträckning. Bestämmelserna i 30 § gäller bara om båda företagen – med avdragsrätt kan lämna koncernbidrag till varandra, och – redovisar avdrag för negativt räntenetto öppet i inkomstdeklara- tionen för ett beskattningsår som har samma deklarationstidpunkt enligt skatteförfarandelagen (2011:1244) eller som skulle ha haft det om inte något av företa- gens bokföringsskyldighet upphör. Med utdelning avses i 13–22 §§ Med utdelning avses i 34–44 §§ 1.utdelning på andelar i kooperativa föreningar i form av rabatt eller pristillägg som den utdelande föreningen ska dra av enligt 39 kap. 22 §, och 2.utdelning från en kooperativ förening på förlagsinsatser eller utdelning till en medlemsfrämjande förening, om den kooperativa föreningen ska dra av utdelningen enligt 39 kap. 23 §. Om ett svenskt aktiebolag eller Om ett svenskt aktiebolag eller enligt ett skatteavtal ska anses ha enligt ett skatteavtal ska anses ha hemvist i en utländsk stat, ska hemvist i en utländsk stat, ska 13–22 §§ anses som en utländsk 34–44 §§ anses som en utländsk juridisk person som hör hemma i juridisk person som hör hemma i den utländska staten. den utländska staten. avses en andel i ett aktiebolag eller avses en andel i ett aktiebolag eller en ekonomisk förening, om den en ekonomisk förening, om den uppfyller villkoren i 14 § och ägs uppfyller villkoren i 35 § och ägs (ägarföretaget) som är (ägarföretaget) som är 1.ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening som inte är ett investmentföretag, 2.en svensk stiftelse eller svensk ideell förening och som inte omfattas av bestämmelserna om undantag från skattskyldighet i 7 kap., 3.en svensk sparbank, 4.ett svenskt ömsesidigt försäkringsföretag, eller 5.ett utländskt bolag som hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och som motsvarar något sådant svenskt företag som anges i 1–4. Om andelen avser ett företag Om andelen avser ett företag som hör hemma i en utländsk stat som hör hemma i en utländsk stat som är medlem i Europeiska som är medlem i Europeiska förutsättning att villkoren i övrigt i förutsättning att villkoren i övrigt i 13 och 14 §§ är uppfyllda, anses 34 och 35 §§ är uppfyllda, anses motsvarar eller mer av motsvarar eller mer av som hör hemma i en utländsk stat som är medlem i Europeiska unionen avses ett utländskt företag som