prop · H50371 · 2018-01-23 00:00:00 — Regeringens proposition 2017/18:71 Ett par frågor om kontoföring och Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås en ändring i lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument som gör det möjligt för kontoförande institut att uppdra åt någon annan än ett annat kontoförande institut att utföra registreringsåtgärder i avstämningsregister. I propositionen föreslås även en ändring i punkt 2 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2016:61) om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. Genom ändringen förtydligas att äldre bestämmelser i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden gäller för clearingverksamhet som drivs av en clearingorganisation som även är en central värdepappersförvarare fram till dess att den centrala värdepappersförvararen är auktoriserad som värdepapperscentral. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella Förslag till lag om ändring i lagen (2007:528) om Ärendet ..............................................................och dess beredning Registreringsåtgärder .....................................i avstämningsregister En utökad möjlighet att uppdra åt någon annan att 5Ändring i övergångsbestämmelserna till lagen om Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:528) om Lagförslag i Euroclears promemoria................................ Förteckning över remissinstanserna beträffande Lagförslag i promemorian Förtydligande av övergångsbestämmelser till lagen om värdepappersmarknaden när det gäller Förteckning över remissinstanserna beträffande övergångsbestämmelser till lagen om värdepappersmarknaden när det gäller Utdrag ur och rådets förordning (EU) nr 909/2014 av om förbättrad värdepappersavveckling inom Europeiska unionen och om värdepapperscentraler samt ändring av direktiv /26/EG och 2014/65/EU och förordning (EU) nr 236/2012............................................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ..... 2017/18:71 1 Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument, 2.lag om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. Ett kontoförande institut får uppdra åt någon annan att utföra registreringsåtgärder i avstämningsregister. För ett sådant uppdrag gäller artikel 30.1 d–i, 30.2 och 30.3 i förordningen om värdepapperscentraler, i den ursprungliga lydelsen. Det som anges där om värdepapperscentraler ska i stället avse det kontoförande institutet. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument Härigenom föreskrivs att 3 kap. 6 b § lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument1 ska ha följande lydelse. 6 b §2 Ett kontoförande institut får inte delegera till någon annan än ett annat kontoförande institut att utföra registreringsåtgärder i avstämningsregister. Denna lag träder i kraft . Senaste lydelse av lagens rubrik 2016:51. Senaste lydelse 2016:51. 2017/18:71 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (2007:528) Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden att punkt 2 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2016:61) om ändring i den lagen ska ha följande lydelse. Äldre bestämmelser gäller för central värdepappersförvarare som enligt punkt 2 av övergångsbestämmelserna till lagen (2016:51) om ändring i lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument får fortsätta att driva sådan verksamhet som avses där efter . Äldre bestämmelser gäller för clearingverksamhet som drivs av en clearingorganisation som även är auktoriserad som central värdepappersförvarare och som inte har fått auktorisation som värdepapperscentral enligt och rådets förordning (EU) nr 909/2014 av om förbättrad värdepappersavveckling i Europeiska unionen och om värdepapperscentraler samt ändring av direktiv /26/EG och 2014/65/EU och förordning (EU) nr 236/2012. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning (Euroclear) inkom med en framställan om ändring i lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument (Fi2017/02245/V). Euroclears lagförslag finns i bilaga 1. Euroclears förslag har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. Remissvaren finns tillgängliga i . remitterades promemorian Förtydligande av övergångsbestämmelser till lagen om värdepappersmarknaden när det gäller clearingverksamhet (Fi2017/03878/V). Promemorian har utarbetats inom . Promemorians lagförslag finns i bilaga 3. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. Remissvaren finns tillgängliga i . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslag som är likalydande med lagförslagen i propositionen. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. 2017/18:71 4 Det svenska och nordiska systemet för kontoföring av finansiella instrument skiljer sig från den globalt sett dominerande modellen genom att tillåta registrering av individuella innehav direkt i den centrala värdepappersförvararens register. Detta innebär att investerare erbjuds en möjlighet att förvara värdepapper på individuellt separerade konton på den högsta nivån. Enligt den globalt sett dominerande metoden för kontoföring är kontohavarna hos den centrala värdepappersförvararen begränsade till ett antal depåbanker som förvarar investerarnas innehav av värdepapper på egna konton (i benämnt förvaltarregistrering). I finns en central värdepappersförvarare: (Euroclear). Euroclear upprätthåller avstämningsregister för de emittenter som önskar denna tjänst (4 kap. 4 § lagen [1998:1479] om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument, nedan benämnd lagen om värdepapperscentraler). Ett avstämningsregister består av avstämningskonton som läggs upp för ägare av finansiella instrument (4 kap. 1 §). Eftersom det är möjligt att registrera ägare direkt i Euroclears register finns det många avstämningskonton. För att systemet med direktregistrering ska fungera finns s.k. kontoförande institut som får utföra registreringsåtgärder i avstämningsregistret (1 kap. 3 § och 3 kap. 2 § lagen om värdepapperscentraler). Euroclear har antagit ca 40 företag som kontoförande institut. och rådets förordning (EU) nr 909/2014 av om förbättrad värdepappersavveckling inom Europeiska unionen och om värdepapperscentraler samt ändring av direktiv /26/EG och 2014/65/EU och förordning (EU) nr 236/2012 (nedan benämnd förordningen om värdepapperscentraler) trädde i kraft . Förordningen innehåller bestämmelser om värdepapperscentraler (i svensk rätt tidigare benämnda centrala värdepappersförvarare), inklusive regler om kontoföring av finansiella instrument. För att komplettera förordningen gjordes ändringar i lagen om värdepapperscentraler, som då hade rubriken lagen om kontoföring av finansiella instrument. Ändringarna, inklusive den i lagens rubrik, trädde i kraft (prop. 2015/16:10, bet. 2015/16:FiU15, rskr. 2015/16:134, SFS 2016:51). Förordningen om värdepapperscentraler innebär bl.a. att en central värdepappersförvarare måste få auktorisation som värdepapperscentral för att kunna fortsätta sin verksamhet. Enligt övergångsbestämmelser till lagen om värdepapperscentraler gäller dock att centrala värdepappersförvarare får fortsätta att driva verksamhet enligt äldre bestämmelser fram till dess att slutligt har prövat en ansökan om auktorisation som värdepapperscentral. Äldre bestämmelser tillämpas då också för kontoförande institut som har antagits av den centrala värdepappersförvararen. Euroclear gav in ansökan om auktorisation som värdepapperscentral till . värdepapperscentraler (artikel 17) ska inom Prop. 2017/18:71 30 arbetsdagar efter mottagandet av ansökan bedöma om ansökan är full- Beslut i fråga om auktorisation ska meddelas efter inlämnandet av en fullständig ansökan. Bland de lagändringar som trädde i kraft , men som alltså ännu inte tillämpas av de kontoförande instituten, finns en bestämmelse som innebär att ett kontoförande institut inte får delegera till någon annan än ett annat kontoförande institut att utföra registreringsåtgärder i avstämningsregister (3 kap. 6 b § lagen om värdepapperscentraler). Det ansågs vara en fördel ur förtroendesynpunkt att den som utför registreringsåtgärder i avstämningsregister verkligen uppfyller villkoren som gäller i ett sådant fall och har antagits av värdepapperscentralen som kontoförande institut (prop. 2015/16:10 s. 282). 4.2En utökad möjlighet att uppdra åt någon annan att utföra registreringsåtgärder Regeringens förslag: Ett kontoförande institut ska få uppdra åt någon annan att utföra registreringsåtgärder i avstämningsregister. För ett sådant uppdrag ska artikel 30.1 d–i, 30.2 och 30.3 i förordningen om värdepapperscentraler, i den ursprungliga lydelsen, gälla. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. Promemorians förslag avviker från regeringens förslag genom att det i promemorians förslag anges att ett uppdrag inte får leda till delegerat ansvar. I promemorians förslag anges inte att vissa bestämmelser i artikel 30 i förordningen om värdepapperscentraler ska gälla även för den som uppdrar åt någon annan att utföra registreringsåtgärder i avstämningsregister. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. riksbank ser positivt på förslaget och pekar på att begränsningen av kontoförande instituts möjlighet att uppdra åt någon annan att utföra registreringsåtgärder kommer att förändra förutsättningarna för den praktiska hanteringen så som den ser ut . De aktörer som av ett kontoförande institut har fått möjligheten att vidta registreringsåtgärder i avstämningsregistret kommer inte längre att kunna göra detta utan att själva ansöka om att bli kontoförande institut. Detta skulle kunna leda till minskad effektivitet för både de kontoförande instituten själva och andra aktörer på marknaden. bedömer att nuvarande ordning på marknaden med kontoförande institut och en kontostruktur med både ägar- och förvaltarkonton erbjuder en flexibilitet och effektivitet som är värd att bevara. vill dock betona att det är viktigt att ansvaret tydligt finns hos det kontoförande institutet och att ansvaret inte kan delegeras. Kammarrätten i påpekar att den lagtekniska utformningen av promemorians förslag kan ge intryck av att det enligt lagen är möjligt att ge uppdrag som innebär att någon form av ansvar delegeras. Det kan enligt Kammarrätten ifrågasättas om en sådan utformning är lämplig eller om ansvarsdelegation i aktuellt avseende ens Kammarrätten anser därför att utformningen av bestämmelsen 2017/18:71 bör övervägas ytterligare i det fortsatta lagstiftningsarbetet. påpekar att den som tillsynsmyndighet har ett stort intresse av att bestämmelserna om kontoförande institut är tydliga och utformade på ett sätt som bidrar till ett stabilt finansiellt system som präglas av högt förtroende. Inspektionen anser att såväl konsekvenserna av den föreslagna ändringen som eventuella följdändringar i övriga bestämmelser i lagen om värdepapperscentraler behöver utredas närmare. Mot bakgrund av de tydliga krav som finns på vilka som får antas som kontoförande institut och vikten av att registreringarna i avstämningsregister är tillförlitliga anser inspektionen att det behöver utredas närmare till vilka ett kontoförande institut ska få ge ett uppdrag att utföra registreringsåtgärder. Inspektionen noterar vidare att promemorian saknar utredning om vilka krav i förordningen om värdepapperscentraler och nationell rätt som ska tillämpas på den part som faktiskt utför registreringsåtgärderna i de fall parten inte är ett kontoförande institut. Exempel på bestämmelser i lagen om värdepapperscentraler som bör utredas i samband med detta är de som rör rapporteringssystem för överträdelser (2 kap. 6 §), skyldighet att lämna upplysningar (3 kap. 4 och 6 §§), dokumentationskrav (3 kap. 6 c §) och skadestånd (7 kap. 2 §). Det bör även utredas huruvida de bestämmelser i förordningen om värdepapperscentraler som ska tillämpas på ett kontoförande institut även ska tillämpas på en part som fått i uppdrag att utföra registreringsåtgärder. Skälen för regeringens förslag bör få uppdra åt någon annan än ett kontoförande institut att utföra registreringsåtgärder i avstämningsregistret De äldre bestämmelser som tillämpas reglerar inte frågan om möjligheten för ett kontoförande institut att uppdra åt någon annan att utföra registreringsåtgärder i avstämningsregister. I praktiken sker dock detta i stor utsträckning, även till företag som inte är kontoförande institut. Det vanligaste är att andra värdepappersinstitut som det kontoförande institutet samarbetar med får i uppdrag att utföra registreringsåtgärder. Dessa utför registreringsåtgärder i avstämningsregister som en del av värdepappersrörelsen, efter att ha utfört handel med finansiella instrument för en kunds räkning. Det kan finnas flera företag som har fått ett sådant uppdrag, och registreringsåtgärder utförs vanligtvis även av uppdragsgivaren. Enligt Euroclear har förbudet i lagen om värdepapperscentraler mot att delegera till någon annan än ett annat kontoförande institut att utföra registreringsåtgärder i avstämningsregister lett till att kontoförande institut har börjat förbereda en flytt av kunders innehav till s.k. förvaltarkonton. Det innebär att kunderna inte längre kommer stå som innehavare av de finansiella instrumenten i avstämningsregistren, utan dessa kommer att vara förvaltarregistrerade på det kontoförande institutet (se 3 kap. 7, 9 och 10 §§ lagen om värdepapperscentraler). Förvaltaren för i sin tur register över äganderätten till de aktuella instrumenten, inklusive uppgifter om pantsättning och utmätning. Ett system med förvaltarkonton i flera led är ett praktiskt sätt att hantera registreringar när det inte är möjligt att uppdra åt det företag som genomför köp eller försäljning av finansiella instrument för en kunds räkning att utföra registreringsåtgärder direkt i avstämningsregister. Under förhandlingarna i rådet om kommissionens förslag till en förordning om värdepapperscentraler verkade för att förordningen inte skulle äventyra den svenska modellen med individuellt separerade konton på den högsta nivån. När kompletterande regler till förordningen skulle antas konstaterade regeringen att den kontostruktur som finns i Euroclear kan behållas, till nytta för investerare som även fortsättningsvis vill utnyttja möjligheten att förvara sina värdepapper på individuellt separerade konton på den högsta nivån (prop. 2015/16:10 s. 334 f.). Regeringen konstaterar att förbudet för ett kontoförande institut att till någon annan än ett annat kontoförande institut delegera utförandet av registreringsåtgärder har visat sig få effekter som strider mot målsättningen att kunna behålla den svenska modellen med ägarkonton. Som riksbank påpekar erbjuder nuvarande ordning med en kontostruktur med både ägar- och förvaltarkonton en flexibilitet och effektivitet som är värd att bevara. Visserligen kan det, som anfördes när förbudet mot att delegera utförandet av registreringsåtgärder infördes, vara värdefullt ur förtroendesynpunkt att den som faktiskt utför registreringsåtgärder är ett kontoförande institut. När det nu har visat sig att förbudet äventyrar valfriheten för investerare när det gäller sättet för förvaring av finansiella instrument anser regeringen dock att det bör göras en ändring i lagen om värdepapperscentraler. Det nuvarande förbudet bör tas bort och ett kontoförande institut bör, som föreslås i promemorian, få uppdra åt någon annan att utföra registreringsåtgärder i avstämningsregister. Förordningen om värdepapperscentraler hindrar inte en sådan ordning. Frågan om vilka förutsättningar som bör gälla för ett sådant uppdrag behandlas nedan. Ansvaret ligger kvar hos det kontoförande institutet I promemorian föreslås att ett kontoförande institut ska få uppdra åt någon annan att utföra registreringsåtgärder i avstämningsregister, men att ett sådant uppdrag inte ska få leda till delegerat ansvar. Som Kammarrätten i påpekar ger det sken av att det skulle vara möjligt att ge uppdrag som innebär att någon form av ansvar delegeras. Regeringen konstaterar att det inte är möjligt. Om inget annat anges i lagen om värdepapperscentraler ligger ansvaret för fullgörandet av de skyldigheter som följer av lagen alltid hos det kontoförande institutet. Regeringen anser därför att det skulle bli missvisande att utforma bestämmelsen i lagen i enlighet med promemorians förslag. Det finns visserligen en bestämmelse i förordningen om värdepapperscentraler som har samma lydelse som den i promemorian (artikel 30.1 a), men en motsvarande bestämmelse bör av nämnda skäl inte tas in i lagen om värdepapperscentraler. I flera lagar på finansmarknadsområdet finns det bestämmelser om s.k. uppdragsavtal. I flera fall anges inte särskilt att det är uppdragsgivaren som har ansvaret även om denne ingår ett sådant avtal (se t.ex. 6 kap. 7 § lagen [2004:297] om bank- och finansieringsrörelse och 8 kap. 14 § lagen [2007:528] om värdepappersmarknaden). I vissa fall finns det dock en upplysning om att ett uppdrag inte fråntar uppdragsgivaren dess ansvar enligt lagen i fråga (se t.ex. 4 kap. 4 § lagen [2004:46] om värdepappersfonder). Enligt regeringens mening är det inte nödvändigt att införa en sådan upplysning när det gäller uppdrag att utföra registreringsåtgärder i avstämningsregister. 2017/18:71 anser att det, mot bakgrund av de tydliga krav som finns på vilka som får antas som kontoförande institut och vikten av att registreringarna i avstämningsregister är tillförlitliga, behöver utredas närmare till vilka ett kontoförande institut ska få uppdra att utföra registreringsåtgärder. De särskilda kraven på kontoförande institut som gäller enligt lagen om värdepapperscentraler (se t.ex. 3 kap. 1 §) ställs mot bakgrund av att dessa har ett särskilt ansvar för registreringsåtgärderna, inklusive ett skadeståndsansvar för felaktiga registreringar (7 kap. 2 §). Som konstateras ovan innebär ett uppdragsavtal inte att det kontoförande institutets ansvar övergår till någon annan. Det kontoförande institutet har därför ett eget intresse av att se till att den som får ett uppdrag att utföra registreringsåtgärder klarar av att fullgöra uppgiften. Regeringen anser därför inte att det finns skäl att föreskriva en begränsning när det gäller till vilka ett kontoförande institut ska få lämna ett sådant uppdrag. Det bör inte ställas krav i lag på uppdragstagaren påpekar att promemorian saknar utredning om vilka krav i förordningen om värdepapperscentraler och nationell rätt som ska tillämpas på den part som faktiskt utför registreringsåtgärderna när parten inte är ett kontoförande institut. Inspektionen pekar bl.a. på vissa bestämmelser i lagen om värdepapperscentraler som kanske borde göras tilllämpliga även på den som får ett uppdrag att utföra registreringsåtgärder. Som framgår ovan är utgångspunkten vid ett uppdragsavtal att det är uppdragsgivaren som har ansvaret för fullgörandet av de förpliktelser som uppdragsgivaren har. Uppdragstagaren kan dock ha avtalsrättsliga skyldigheter, gentemot uppdragsgivaren, att uppfylla vissa krav. Att uppdragstagaren åläggs sådana skyldigheter kan vara nödvändigt för att uppdragsgivaren ska kunna fullgöra de skyldigheter som denne har enligt lag. Ett kontoförande institut är t.ex. skyldigt att dokumentera och under spara de uppgifter som ligger till grund för registreringsåtgärder i avstämningsregister (3 kap. 6 c § lagen om värdepapperscentraler). Det kravet gäller även om det kontoförande institutet uppdrar åt någon annan att utföra registreringsåtgärder. Enligt regeringens mening är det inte nödvändigt att också en uppdragstagare omfattas av ett dokumentationskrav enligt lag. Det åligger i stället det kontoförande institutet att, när det uppdrar åt någon annan att utföra registreringsåtgärder i avstämningsregister, se till att skyldigheten att dokumentera kan fullgöras. Eftersom det är det kontoförande institutet som är ansvarigt enligt lagen om värdepapperscentraler – och det därför endast är institutet som kan göra sig skyldigt till överträdelser av bestämmelser om kontoföring – finns det inte heller skäl att införa krav på uppdragstagaren att själv införa rapporteringssystem för anställda som vill göra anmälningar om misstänkta överträdelser (s.k. visselblåsarsystem, se 2 kap. 6 § lagen om värdepapperscentraler). Det finns dock inget som hindrar att det kontoförande institutet öppnar sitt eget rapporteringssystem så att även anställda hos uppdragstagaren kan anmäla misstänkta oegentligheter. Det är vidare alltid möjligt för en anställd hos en uppdragstagare att göra anmälningar direkt till (se förordningen [2016:1318] om Finans- Prop. 2017/18:71 inspektionens rutiner för mottagande av anmälningar om regelöver- När det gäller skyldigheten att lämna upplysningar konstaterar regeringen att enligt lagen om värdepapperscentraler har möjlighet att förelägga vem som helst – även en uppdragstagare – att tillhandahålla upplysningar om det behövs för tillsynen (9 kap. 5 §). Skyldigheten för ett kontoförande institut att lämna uppgifter till värdepapperscentralen (3 kap. 4 §) kan säkerställas genom villkor i avtalet mellan det kontoförande institutet och uppdragstagaren. Vidare anser regeringen att det inte finns någon anledning att ändra eller utvidga de skadeståndsrättsliga reglerna i lagen om värdepapperscentraler. Enligt dessa svarar det kontoförande som tillfogas en ägare av ett finansiellt instrument till följd av fel i avstämningsregistret som kan hänföras till det kontoförande institutet (7 kap. 2 §). Om ett fel begås av den som det kontoförande institutet har ingått uppdragsavtal med, omfattas detta av det kontoförande institutets s.k. kontrollansvar (jfr prop. 2015/16:10 s. 287). Det finns anledning att även beröra bestämmelserna om tystnadsplikt i lagen om värdepapperscentraler. Den som är eller har varit anställd hos en värdepapperscentral eller hos ett kontoförande institut får inte obehörigen röja bl.a. uppgifter som har registrerats i ett avstämningsregister (8 kap. 2 § första stycket). Bestämmelsen blir inte direkt tillämplig på den som fått ett uppdrag att utföra registreringsåtgärder i avstämningsregister, om inte denne är ett kontoförande institut. I Euroclears allmänna villkor för deltagande i kontoförings- och registreringsverksamheten föreskrivs dock att det åligger kontoförande institut att se till att deras respektive anställda och uppdragstagare respekterar tystnadsplikten (12.2 i Euroclear allmänna villkor för kontoföring och clearing ). Vidare torde den som får ett uppdrag att utföra registreringsåtgärder i allmänhet vara ett kreditinstitut eller ett värdepappersbolag, och då finns bestämmelser om tystnadsplikt i respektive rörelselag (1 kap. 10 § lagen om bank- och finansieringsrörelse och 1 kap. 11 § lagen om värdepappersmarknaden). Regeringen bedömer vidare att ett uppdrag att utföra registreringsåtgärder i avstämningsregistret inte innebär att uppdragstagaren får kännedom om så känsliga förhållanden att det finns anledning att i lagen om värdepapperscentraler slå fast en tystnadsplikt för uppdragstagaren. I lagen om värdepapperscentraler anges att vissa artiklar i förordningen om värdepapperscentraler ska gälla även för kontoförande institut (3 kap. 6 a §, med hänvisning till artiklarna 36 och 37.3).