prop · H503185 · 2018-03-20 00:00:00 — I den lagen finns också bestämmelser om förbud mot användning av firma och om hävande av firmare- gistrering. I paragrafen finns upplysningar om att det finns ytterligare bestämmelser om firma i firmalagen. Den motsvarar 14 kap. 1 § första stycket femte meningen och 3 § andra stycket och 15 kap. 5 § i den hittillsvarande för- Prop. 2017/18:185 eningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 258, 260 och 266). 4 § Skriftliga handlingar som utfärdas för en ekonomisk förening ska undertecknas med föreningens firma, om firman inte framgår på något annat sätt. Om styrelsen eller någon annan ställföreträdare för föreningen har ut- färdat en handling utan firmateckning, är de som har undertecknat hand- lingen solidariskt ansvariga för skyldigheter enligt handlingen. Andra stycket gäller inte, om 1.det av handlingens innehåll framgår att den har utfärdats för för- eningens räkning, eller 2.det av omständigheterna vid handlingens tillkomst framgick att den utfärdades för föreningen och mottagaren av handlingen får ett behörigt undertecknat godkännande av handlingen efter det att han eller hon har begärt det eller gjort personligt ansvar gällande mot undertecknarna av handlingen. Paragrafen innehåller bestämmelser om firmateckning. Den motsvarar 14 kap. 2 § i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 259). Styrelseledamöters och den verkställande direktörens skadestånds- ansvar 1 § En styrelseledamot eller en verkställande direktör som uppsåtligen eller av oaktsamhet skadar föreningen när han eller hon utför sitt uppdrag ska ersätta skadan. Detsamma gäller om skadan tillfogas en medlem eller någon annan genom en överträdelse av denna lag, tillämplig lag om års- redovisning eller stadgarna. Paragrafen innehåller bestämmelser om skadeståndsansvar för föreningens styrelseledamöter och verkställande direktör. Den motsvarar 13 kap. 1 § i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 250 f.). En revisors och en särskild granskares skadeståndsansvar 2 § En revisor eller en särskild granskare är ersättningsskyldig enligt de grunder som anges i 1 §. Han eller hon ska även ersätta skada som hans eller hennes medhjälpare uppsåtligen eller av oaktsamhet orsakar. I de fall som avses i 8 kap. 47 § och 50 § andra stycket denna lag och 4 kap. 3 och 6 §§ lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finan- siering av terrorism ansvarar dock revisorn eller den särskilda granskaren endast för skada på grund av oriktiga uppgifter som han eller hon eller en medhjälpare har haft skälig anledning att anta var oriktiga. Om ett revisionsbolag är revisor eller särskild granskare, är det detta bolag och den som är huvudansvarig för revisionen eller den särskilda granskningen som är ersättningsskyldiga. Om en sammanslutning eller ett revisionsorgan som avses i 8 kap. 22 § är revisor eller särskild grans- kare, är det den som har utfört revisionen eller den särskilda gransk- ningen och den som har utsett honom eller henne som är ersättnings- 2017/18:185 I paragrafen finns det bestämmelser om skadeståndsansvar för revisorer och särskilda granskare. Den motsvarar delvis 8 kap. 17 § fjärde stycket och 13 kap. 2 § i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 251 och prop. 2009/10:204 s. 122). Medlemmars och andra röstberättigades skadeståndsansvar 3 § En medlem eller en röstberättigad som inte är medlem ska ersätta den skada som han eller hon uppsåtligen eller av grov oaktsamhet orsakar föreningen, en medlem eller någon annan genom att medverka till en överträdelse av denna lag, tillämplig lag om årsredovisning eller stadgarna. Paragrafen reglerar skadeståndsansvaret för medlemmar och andra röst- berättigade. Den motsvarar 13 kap. 3 § i den hittillsvarande förenings- lagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 251 f. och prop. 2015/16:4 s. 297). 4 § Skadestånd enligt 1–3 §§ får jämkas i den utsträckning som är skäligt med hänsyn till handlingens art, skadans storlek och omständig- heterna i övrigt. Paragrafen innehåller en bestämmelse om jämkning av skadestånd. Den motsvarar 13 kap. 4 § första stycket i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 252). 5 § Om flera ska ersätta samma skada, ansvarar de solidariskt för skade- ståndet i den utsträckning som skadeståndsskyldigheten inte har jämkats för någon av dem enligt 4 §. Det som någon av dem har betalat i skade- stånd får återkrävas av de andra i den utsträckning som är skäligt med hänsyn till omständigheterna. Paragrafen innehåller bestämmelser om gemensamt skadeståndsansvar. Den motsvarar 13 kap. 4 § andra stycket i den hittillsvarande förenings- lagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 252). Talan om skadestånd till föreningen 6 § En talan om skadestånd till föreningen enligt 1–3 §§ får väckas, om majoriteten eller en minoritet som består av minst en tiondel av de röst- berättigade i föreningen vid en föreningsstämma 1.har röstat för ett förslag om att väcka en skadeståndstalan, eller 2.har röstat mot ett förslag om ansvarsfrihet om talan gäller en styrelseledamot eller den verkställande direktören. Paragrafen anger när en talan om skadestånd till föreningen får väckas. Den motsvarar 13 kap. 5 § första stycket första meningen i den hittills- varande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 253 f.). 7 § En uppgörelse i fråga om skadestånd till föreningen enligt 1–3 §§ får träffas endast av föreningsstämman och endast om inte en tiondel av de röstberättigade i föreningen röstar mot förslaget om uppgörelse. Om en medlem för en skadeståndstalan för föreningens räkning, får en uppgörelse inte träffas utan medlemmens samtycke. I paragrafen finns det bestämmelser om förutsättningarna för en upp- görelse i fråga om skadestånd till föreningen. Den motsvarar 13 kap. 5 § första stycket andra och tredje meningarna i den hittillsvarande för- eningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 254). 8 § Röstberättigade som utgör minst en tiondel av samtliga röstberät- tigade i föreningen får i eget namn väcka en talan om skadestånd till för- eningen enligt 1–3 §§. Om en röstberättigad sedan en talan har väckts återkallar sin talan, kan de övriga ändå fullfölja talan. Den som har väckt talan ansvarar för rättegångskostnaderna men har rätt till ersättning av föreningen för kostnader som täcks av det som har kommit föreningen till godo genom rättegången. Enligt paragrafen kan en talan om skadestånd till föreningen föras i eget namn av minst en tiondel av samtliga röstberättigade i föreningen. Den motsvarar 13 kap. 5 § andra stycket i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 254 f.). I första stycket tydliggörs att minoriteten för talan i eget namn. Det är alltså minoriteten – inte föreningen – som är part i ett mål som grundar sig på denna paragraf, jämför beträffande motsvarande regler i 29 kap. 9 § aktiebolagslagen (2005:551), rättsfallet NJA 2002 s. 446 och prop. 2004/05:85 s. 897). Tid för att väcka talan 9 § En talan för föreningens räkning mot en styrelseledamot eller den verkställande direktören om skadestånd på grund av ett beslut eller en åtgärd under ett räkenskapsår ska väckas senast från det att årsredo- visningen och revisionsberättelsen för räkenskapsåret lades fram på för- eningsstämman. Paragrafen reglerar tiden för att väcka talan mot en styrelseledamot eller den verkställande direktören. Den motsvarar 13 kap. 5 § tredje stycket i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 255). Särskilda möjligheter att väcka talan 10 § Även om förutsättningarna enligt 6 och 9 §§ för att väcka en talan inte är uppfyllda, får en talan i föreningens namn eller enligt 8 § väckas om det i årsredovisningen eller i revisionsberättelsen eller på något annat sätt inte har lämnats i väsentliga avseenden riktiga och fullständiga upp- gifter till föreningsstämman om det beslut eller den åtgärd som talan grundas på. Av 12 § framgår att tiden för att väcka en talan kan vara begränsad även i sådana fall som avses i första stycket. Paragrafen ger en möjlighet att föra talan i sådana fall där ett beslut om ansvarsfrihet eller ett beslut att inte föra talan har grundats på oriktiga eller ofullständiga uppgifter. Den motsvarar delvis 13 kap. 5 § fjärde stycket i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 255 f.). 2017/18:185 Andra stycket saknar motsvarighet i den hittillsvarande föreningslagen. Det innehåller en upplysning om att rätten att väcka talan även i de fall som omfattas av paragrafen preskriberas enligt 12 §. 11 § Styrelsen får väcka en skadeståndstalan som grundas på brott om föreningsstämman ännu inte har beslutat i en fråga som avses i 6 §. Styrelsen får även väcka en sådan talan under de förutsättningar som anges i 10 §. Av paragrafen framgår att en skadeståndstalan som grundas på brott under vissa förhållanden får väckas av styrelsen. Den motsvarar delvis 13 kap. 5 § femte stycket i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 256). I förhållande till motsvarande paragraf i den hittillsvarande förenings- lagen tydliggörs styrelsens möjligheter att väcka en skadeståndstalan på grund av brott (jämför prop. 1975:103 s. 780). Enligt första meningen har styrelsen rätt att väcka en sådan skadeståndstalan i de fall då förenings- stämman ännu inte har tagit ställning till ett beslut i frågan om ansvarsfri- het, se 6 §. Sedan stämman har fattat beslut i ansvarsfrihetsfrågan är där- emot styrelsen förhindrad att väcka talan på grundval av den förevarande paragrafen. Omröstningen enligt 6 § kan dock utfalla så att stämman beslutar att en skadeståndstalan, på grund av brott eller någon annan omständighet, ska väckas. Det kan då av den anledningen bli aktuellt för styrelsen att driva skadeståndstalan. Av andra meningen framgår att styrelsen även får väcka talan under de förutsättningar som anges i 10 §, nämligen om de uppgifter som lades fram på stämman genom t.ex. årsredovisningen och revisionsberättelsen inte i väsentliga avseenden var riktiga och fullständiga. Denna möjlighet för styrelsen finns vid sidan av stämmans och en minoritets möjligheter att i sådana fall väcka en talan, se hänvisningarna i 10 § till 6 och 8 §§. Om stämman däremot har tagit ställning till frågan om ansvarsfrihet med vetskap om t.ex. en verkställande direktörs brottsliga verksamhet, är styrelsen förhindrad att väcka en talan mot den verkställande direktören om skadestånd på grund av det brottet. Genom hänvisningen i 10 § till 9 § framgår att preskriptionstiden från det att årsredovisningen och revisionsberättelsen för räkenskapsåret lades fram på stämman inte är tillämplig på en skadeståndstalan som grundar sig på brott enligt denna paragraf. Hinder mot att väcka talan 12 § En talan för föreningens räkning enligt 1–3 §§ som inte grundas på brott får inte väckas mot 1.en styrelseledamot eller en verkställande direktör, har förflutit från utgången av det räkenskapsår då det beslut eller den åtgärd som ligger till grund för talan fattades eller vidtogs, 2.en revisor, har förflutit från utgången av det räken- skapsår som revisionsberättelsen avser, 3.en särskild granskare, har förflutit från det att yttrandet över den särskilda granskningen lades fram på föreningsstämman, och 4.en medlem eller en röstberättigad som inte är medlem, har förflutit från det beslut eller den åtgärd som ligger till grund för talan. Paragrafen innehåller bestämmelser om hinder mot att väcka skade- Prop. 2017/18:185 ståndstalan för föreningens räkning i de fall där talan inte grundas på Den motsvarar delvis 8 kap. 17 § och 13 kap. 6 § första stycket i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 256 f. och prop. 2015/16:4 s. 298). Ett konkursbos rätt att föra talan 13 § Om föreningen har försatts i konkurs på en ansökan som har gjorts innan den tid som anges i 12 § har gått ut, får konkursboet föra en talan enligt 1–3 §§ trots 6, 7 och 9 §§. Efter utgången av den tid som anges i 12 § får en sådan talan dock inte väckas senare än från ed- gångssammanträdet. I paragrafen finns det bestämmelser om ett konkursbos rätt att föra talan. Den motsvarar 13 kap. 6 § andra stycket i den hittillsvarande förenings- lagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 257). 1 § Till böter eller fängelse i högst döms den som 1.uppsåtligen eller av oaktsamhet inte för en medlemsförteckning enligt 5 kap. 1–4 §§ eller inte håller en sådan förteckning tillgänglig enligt 5 kap. 5 §, 2.uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 7 kap. 18 § andra me- ningen, 20 § första stycket eller 21 § andra stycket, eller 3.uppsåtligen medverkar till ett beslut att utse en styrelseledamot, styrelsesuppleant, verkställande direktör eller vice verkställande direktör istrid med 7 kap. 11 eller 32 §, om åtgärden är ägnad att dölja vem eller vilka som utövar eller har utövat den faktiska ledningen av föreningen. Första stycket 3 gäller även den som uppsåtligen tar på sig ett sådant uppdrag som avses i den punkten i strid med 7 kap. 11 eller 32 §. Trots 35 kap. 1 § får påföljd för brott enligt första stycket 3 eller andra stycket dömas ut, om den misstänkte har häktats eller fått del av åtal för brottet från brottet. Paragrafen innehåller bestämmelser om straff för den som överträder vissa bestämmelser i lagen. Den motsvarar delvis 16 kap. 1 § i den hittillsva- rande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 269 f. och prop. Övervägandena finns i avsnitt 8.1. Enligt första stycket första punkten är det straffbart att uppsåtligen eller av oaktsamhet inte föra en medlemsförteckning eller inte tillhandahålla den enligt bestämmelserna i 5 kap. Till skillnad från hittillsvarande rätt överensstämmer straffskalan med det som gäller enligt aktiebolagslagen (2005:551) vid underlåtenhet att föra och tillgängliggöra aktiebok. Första stycket andra punkten har en motsvarighet i den hittillsvarande Första stycket tredje punkten och andra och tredje styckena saknar motsvarigheter i den hittillsvarande föreningslagen. svarande straffbestämmelser för överträdelser av de s.k. målvaktsbestäm- melserna i 30 kap. 1 § tredje och fjärde styckena aktiebolagslagen (jäm- 2000/01:150 s. 119 f. och prop. 2006/07:70 s. 113). 2017/18:185 2 § I ett fall som avses i 8 kap. 44 § ska det inte följa ansvar enligt 20 kap. 3 § . Enligt paragrafen är en revisors tystnadsplikt enligt denna lag inte straff- sanktionerad. Paragrafen motsvarar 16 kap. 1 § tredje stycket i den hit- tillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 269 f.). 3 § får vid vite förelägga en styrelseledamot eller en verk- ställande direktör att fullgöra en skyldighet att hos verket göra en sådan behörig anmälan för registrering i föreningsregistret som avses i denna lag eller någon annan författning. Ett föreläggande får inte meddelas, om underlåtenheten att göra an- mälan medför att en fråga som föreningsstämman eller styrelsen har be- slutat om faller eller att föreningen blir skyldig att gå i likvidation. Frågor om utdömande av vite prövas av . I paragrafen finns det bestämmelser om vite. Den motsvarar 16 kap. 2 § i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 270 f.). 1 § beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol, om verket har 1.prövat en ansökan enligt 6 kap. 16 § om att kalla till föreningsstäm- 2.prövat en ansökan enligt 7 kap. 16 § om att utse en ersättare för en styrelseledamot, 3.prövat en ansökan enligt 8 kap. 9, 10, 29, 30 eller 31 § om att utse eller entlediga en revisor, 4.beslutat enligt 8 kap. 17 § första stycket att en förening ska ha en revisor som är auktoriserad eller godkänd revisor eller utsett en viss revisor enligt 8 kap. 17 § andra stycket, 5.prövat en ansökan enligt 9 kap. 2 eller 3 § om att utse en särskild granskare, 6.prövat ett tillståndsärende enligt 7 kap. 8, 30 eller 38 §, 8 kap. 11, 14 eller 22 §, 15 kap. 1 § 2 eller 16 kap. 18 §, 7.förklarat enligt 16 kap. 26 § att en fusion har fallit, 8.vägrat att utfärda ett intyg enligt 16 kap. 42 §, 9.tagit bort en förening ur föreningsregistret enligt 18 kap. 8 §, 10.skrivit av en anmälan om registrering enligt 19 kap. 3 § eller vägrat registrering av något annat än en firma, 11.avregistrerat någon enligt 19 kap. 9 §, eller 12.förelagt eller dömt ut vite enligt 22 kap. 3 §. Ett överklagande ska ha kommit in till för beslutet. Paragrafen innehåller bestämmelser om hur vissa av beslut Den motsvarar delvis 15 kap. 6 § första stycket första, andra och fjärde meningarna i den hittillsvarande föreningslagen (jämför 1986/87:7 s. 266 f., prop. 1994/95:27 s. 176, prop. s. 55, prop. 2007/08:15 s. 163, prop. 2012/13:166 s. 40, prop. s. 108, prop. 2015/16:4 s. 299 och prop. 2015/16:57 s. 337). Eftersom uppgiften att i vissa fall utse en ersättare för en styrelseleda- Prop. 2017/18:185 mot flyttas från allmän domstol till , tas i första stycket andra punkten in en bestämmelse om överklagande av ett sådant beslut (jämför 7 kap. 16 §). För samtliga beslut som räknas upp i paragrafen gäller att de får över- klagas till allmän förvaltningsdomstol, dvs. , jämför 14 § andra stycket lagen (1971:289) om allmänna för- 2 § Om har vägrat registrering av en firma får beslutet överklagas till Patent- och . Ett överklagande ska ha kommit in till för beslutet. I paragrafen anges hur beslut att vägra registrering av en firma Den motsvarar 15 kap. 6 § första stycket tredje och fjärde meningarna i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. s. 337). 3 § Om har beslutat i ett ärende enligt 17 kap. 11, 23, 25, 41 eller 42 § eller 18 kap. 1 §, får beslutet överklagas till tingsrätten på den ort där föreningens styrelse har sitt säte. Ett överklagande ska ha kommit in till Vid ett överklagande gäller lagen (1996:242) om domstolsärenden. Paragrafen anger hur beslut i bl.a. likvidationsärenden över- Den motsvarar delvis 15 kap. 7 § i den hittillsvarande förenings- lagen (jämför prop. 2002/03:147 s. 52 och prop. 2010/11:119 s. 90). Övervägandena finns i avsnitt 13. I tillägg till de beslut som redan enligt den hittillsvarande föreningsla- gen överklagas till allmän domstol ska enligt första stycket beslut om att tillgångar vid en fortsatt likvidation ska tillfalla Allmänna arvsfonden överklagas till allmän domstol (se 17 kap. 42 §). gäller för beslut i ett ärende om förenklad avveckling som innebär att föreningens ansökan avvisas, avslås eller bifalls (se 18 kap. 1 §). 4 § Om har beslutat enligt 16 kap. 20 § om hinder mot verk- ställande av en fusionsplan, får beslutet överklagas till allmän förvalt- Paragrafen anger hur beslut om hinder mot verkställande av en fusionsplan överklagas. Den motsvarar 15 kap. 6 § andra stycket i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 2007/08:15 s. 163). 5 § Det krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten i mål som avses i 1 och 4 §§. Paragrafen innebär att det krävs prövningstillstånd för att kammarrätten ska pröva sådana beslut enligt föreningslagen som redan har prövats av 2017/18:185 förvaltningsrätten. Den motsvarar 15 kap. 5 § tredje stycket i den hittills- varande föreningslagen (jämför prop. 1994/95:27 s. 176). Föreskrifter om ikraftträdande av denna lag meddelas i lagen (2018:000) om införande av lagen (2018:000) om ekonomiska föreningar. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser till den nya föreningslagen finns i en särskild införandelag. 19.2Förslaget till lag om införande av lagen (2018:000) om ekonomiska föreningar 1 § Lagen (2018:000) om ekonomiska föreningar och denna lag träder i kraft . I paragrafen anges att den nya lagen om ekonomiska föreningar och den- na lag om införande av den lagen träder i kraft . Över- vägandena finns i avsnitt 16. Lagarnas giltighet för redan bildade ekonomiska föreningar 2 § Lagen (2018:000) om ekonomiska föreningar och denna lag gäller, med de undantag som anges i denna lag, även för de ekonomiska för- eningar som har bildats före . I paragrafen slås det fast att den nya föreningslagen och denna lag om in- förande av den lagen gäller även för ekonomiska föreningar som har bildats före ikraftträdandet. Övervägandena finns i avsnitt 16. Paragrafen utsträcker den nya föreningslagens tillämplighet till att som huvudregel omfatta också ekonomiska föreningar som har bildats enligt den hittillsvarande föreningslagen eller motsvarande äldre bestämmelser, däribland lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar. Om en äldre för- enings stadgar strider mot den nya lagen, blir stadgarna i den delen utan verkan. I 8 § finns det bestämmelser om att en sådan förening inom ska vidta åtgärder för att ändra sina stadgar. I denna lag finns det ett flertal undantag från huvudregeln i den före- varande paragrafen. 3 § Genom denna lag upphävs 1.lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, och 2.lagen (1987:668) om införande av lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. De upphävda lagarna gäller dock fortfarande enligt vad som anges i denna lag. Paragrafen innebär att den hittillsvarande föreningslagen och lagen om införande av den lagen upphävs. Övervägandena finns i avsnitt 16. Av denna lag följer att bestämmelser i de upphävda lagarna i flera av- seenden gäller även efter den nya föreningslagens ikraftträdande. 4 § Den upphävda lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar gäller fortfarande för registrering av ekonomiska föreningar som har bildats Paragrafen reglerar tillämplig lag för registrering av ekonomiska för- eningar som har bildats före ikraftträdandet av den nya föreningslagen. Övervägandena finns i avsnitt 16. ska frågor om nyregistrering av ekono- miska föreningar följa bestämmelserna i den nya föreningslagen. det om registrering ska alltså förvissa sig om att de förut- sättningar för bildande av en förening som anges i den nya förenings- lagen är uppfyllda. Om en ekonomisk förening har bildats före 2018 och det därefter uppkommer en fråga om registrering av denna för- ening, ska däremot i registreringsärendet tillämpa den hit- 5 § För en ekonomisk förening som har bildats före och som inte senast i sina stadgar hade bestämt vilken tid som föreningens räkenskapsår ska omfatta, gäller inte 3 kap. 1 § första stycket 8 lagen (2018:000) om ekonomiska föreningar. förening ska kalenderåret vara räkenskapsår. Första stycket gäller inte om föreningen efter har tagit in bestämmelser om räkenskapsår i sina stadgar. Paragrafen innehåller övergångsbestämmelser avseende räkenskapsår i fråga om äldre ekonomiska föreningar. Övervägandena finns i avsnitt 16. Enligt 3 kap. 1 § första stycket 8 i den nya föreningslagen ska stad- garna innehålla en uppgift om föreningens räkenskapsår. stämmer med det som gäller enligt den hittillsvarande föreningslagen, men till följd av äldre övergångsbestämmelser kan det ändå förekomma att denna uppgift saknas i en äldre förenings stadgar, se 6 § lagen (1987:668) om införande av lagen (1987:667) om ekonomiska förening- En sådan förening behöver då inte komplettera sina stadgar. gäller, enligt första stycket, att föreningen har kalenderåret som räken- Inget hindrar att föreningen i stadgarna tar in bestämmelser om något annat räkenskapsår som står i överensstämmelse med bestämmel- serna i 3 kap. bokföringslagen (1999:1078). Om det sker – eller om mot- svarande stadgebestämmelser har tillkommit efter – gäller enligt andra stycket inte övergångsbestämmelsen i första stycket. Med andra ord tillämpas 3 kap. 1 § första stycket 8 i den nya förenings- lagen på en sådan förening. 6 § En ekonomisk förening som har bildats före och som före det datumet utan stöd i stadgarna har tagit ut sådana särskilda inträdesavgifter av sina medlemmar som avses i 3 kap. 2 § andra stycket lagen (2018:000) om ekonomiska föreningar, får fortsätta att göra det utan stöd i stadgarna till utgången av . Paragrafen anger att en förening till och med får fort- sätta att ta ut särskilda inträdesavgifter av sina medlemmar, trots att det inte finns en stadgereglering i frågan. Övervägandena finns i avsnitt 16.