prop · H503155 · 2018-03-20 00:00:00 — Av andra stycket framgår att det är socialnämnden i den kommun där den man som ska fastställas som far är folkbokförd som är behörig att handlägga ett ärende enligt första stycket. Av tredje stycket framgår att svensk lag ska tillämpas i fråga om fastställande av faderskap enligt första stycket. Om socialnämnden är behörig enligt första stycket, ska den alltså tillämpa 1 och 2 kap. i relevanta delar. Det innebär bl.a. att om surrogatmodern är gift med en man, ska hennes make anses som barnets far. Både surrogatmodern och hennes make måste då godkänna mannens bekräftelse av faderskapet (1 kap. 2 § andra stycket och 4 § ). En svensk socialnämnd inte får godkänna en bekräftelse av faderskapet om det utomlands pågår en rättegång om faderskapet (10 a §). 4 § Mål om faderskap får tas upp av svensk domstol om 1. barnet har sin hemvist i , 2.talan förs mot en man som har sin hemvist i eller mot flera män som alla har sin hemvist här, eller 3.det i andra fall med hänsyn till barnets, moderns eller mannens anknytning till finns särskilda skäl att målet prövas här i landet. Om det sedan talan har väckts inträffar en ändring av de omständigheter som grundar svensk domstols behörighet enligt första stycket, upphör inte domstolens behörighet. I 5 a § finns ytterligare en bestämmelse om svensk domstols behörighet. I paragrafen finns regler om svensk domstols internationella behörighet. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Tredje stycket, som är nytt, innehåller en upplysning att det finns ytterligare en bestämmelse om svensk domstols internationella behörighet i 5 a §. 5 § En talan vid svensk domstol om fastställande av faderskap eller om hävande av ett faderskap som gäller enligt 2 § ska prövas enligt lagen i den stat där barnet har sin hemvist när målet avgörs i första instans. En talan om fastställande av faderskap för ett barn som har sin hemvist utomlands ska dock alltid prövas enligt svensk lag om 1.fastställelsen avser en man som har sin hemvist i , 2.det påstås att barnet har tillkommit med mannens spermier, och 3.barnet i hemvistlandet inte har några andra rättsliga föräldrar än mannen och hans make, registrerade partner eller sambo. Frågan om huruvida ett faderskap som gäller enligt 2 § ska anses hävt genom en fastställelse av att en annan man är barnets far bedöms enligt samma lag som har tillämpats vid fastställelsen. I paragrafen finns bestämmelser om tillämplig lag i frågor om fastställande och hävande av faderskap. Innehållet i det hittillsvarande andra stycket flyttas till tredje stycket. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. En talan om fastställande av faderskap som förs mot en man som har sin hemvist i kan enligt 4 § tas upp av svensk domstol. Av första stycket i förevarande paragraf framgår att en sådan talan prövas enligt lagen i den stat där barnet har sin hemvist när målet avgörs i första instans. I de fall barnet har sin hemvist utomlands ska rätten alltså som huvudregel tillämpa utländsk lag. Enligt andra stycket, som är nytt och som utformas i enlighet med Lagrådets förslag, ska dock i vissa fall när barnet har sin hemvist utomlands en talan om fastställande av faderskap alltid prövas enligt svensk lag. Svensk lag ska tillämpas om talan avser en man som har sin hemvist i , det påstås att barnet har tillkommit med mannens spermier och barnet i hemvistlandet inte har några andra rättsliga föräldrar än mannen och, i förekommande fall, hans make, registrerade partner eller sambo (se vidare kommentaren till 3 a § första stycket). Att en talan om fastställande av faderskap ska prövas enligt svensk lag innebär bl.a. att rätten ska förklara att mannen är far till barnet om det genom en genetisk undersökning är utrett att han är barnets far eller om det är utrett att en insemination eller befruktning utanför kroppen har utförts med hans spermier då barnet kan ha tillkommit och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har tillkommit genom behandlingen (1 kap. 5 § ). Om modern är gift innebär det vidare att moderns make anses vara barnets far och att 2017/18:155 faderskapet för maken måste hävas innan en annan man kan fastställas som barnets far (1 kap. 1–3 §§ ). Se vidare kommentaren till 5 a § om möjligheten för svensk domstol att ta upp en talan om hävande av ett sådant faderskap. 5 a § Om det har väckts en talan som enligt 5 § andra stycket alltid ska prövas enligt svensk lag, får, om en annan man ska anses som barnets far enligt 1 kap. 1 § , en talan om hävande av faderskapet för den mannen tas upp i svensk domstol. Målen ska i så fall handläggas i samma rättegång. Även talan om hävande av faderskapet ska prövas enligt svensk lag. Målet om hävande av faderskap ska avskrivas om målet om fastställande av faderskap avslutas genom ett beslut om avvisning eller avskrivning. Om både talan om hävande av faderskap och talan om fastställande av faderskap bifalls och den förstnämnda frågan överklagas, ska den högre rätten pröva också den andra frågan, även om den frågan inte har överklagats. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om domstols internationella behörighet, tillämplig lag och förening av mål. Paragrafen aktualiseras när ett barn har tillkommit genom ett surrogatarrangemang i utlandet och surrogatmodern är gift. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Svensk domstol är behörig att ta upp ett mål om fastställande av faderskap om talan förs mot en man som har sin hemvist i (4 § första stycket andra punkten). Enligt den nya bestämmelsen i 5 § andra stycket ska en sådan talan alltid prövas enligt svensk lag i de fall barnet har sin hemvist utomlands, om det påstås att barnet har tillkommit med mannens spermier och barnet i hemvistlandet inte har några andra rättsliga föräldrar än mannen och hans make, registrerade partner eller sambo. Om barnets mor är gift med en man och mannen enligt 1 kap. 1 § därför ska anses som barnets far, är enligt första stycket svensk domstol behörig att ta upp en talan om hävande av faderskapet för mannen. Målen ska i så fall handläggas i samma rättegång. Om den omständigheten att surrogatmodern är gift uppmärksammas först i hovrätten kan det bli aktuellt att undanröja tingsrättens dom och återförvisa målet om fastställande av faderskap till tingsrätten. Om det redan finns ett utländskt avgörande om hävande av faderskapet och avgörandet ska gälla i enligt 7 §, behöver en ny talan om hävande av faderskapet inte väckas enligt bestämmelserna i paragrafen. Talan om hävande av faderskap ska prövas enligt svensk lag. Det innebär bl.a. att talan ska väckas av den man som enligt faderskapspresumtionen i 1 kap. 1 § anses som barnets far eller av barnet (3 kap. 1 och 2 §§ ). Att barnets talan får föras av socialnämnden framgår av 5 b §. Om talan om fastställande av faderskap avvisas eller avskrivs, ska enligt andra stycket talan om hävande av faderskap avskrivas. Domstolen ska alltså inte pröva frågan om hävande av faderskap för moderns make om domstolen kan fastställa någon annan man som far till barnet. Av tredje stycket framgår att om en domstol vid en gemensam handläggning bifaller såväl talan om faderskapets hävande som talan om fastställande av faderskap och det bara är avgörandet om faderskapets hävande som överklagas, ska den högre domstolen också pröva frågan om fastställande av faderskap. Resultatet kan annars bli att två motstridiga avgöranden blir gällande. Regler om vad som gäller när det utomlands redan pågår en rättegång om faderskapet finns i 10 §. 5 b § I fall som avses i 5 § andra stycket och 5 a § första stycket får barnets talan föras av socialnämnden i den kommun där mannen som fastställelsen avser är folkbokförd. Paragrafen, som är ny och som utformas i enlighet med Lagrådets förslag, innehåller bestämmelser som ger socialnämnden möjlighet att i vissa fall föra barnets talan i mål om faderskap även om socialnämnden inte har någon utredningsskyldighet enligt . Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Om det inte finns någon man som enligt 1 kap. 1 § ska anses som far till ett barn som står under någons vårdnad, är socialnämnden – under förutsättning att barnet har sin hemvist i – skyldig att försöka utreda vem som är far till barnet och se till att faderskapet fastställs (2 kap. 1 § ). Om en talan om fastställande av faderskap väcks i domstol, är det i sådana fall socialnämnden som för barnets talan (3 kap. 5 § ). har som utgångspunkt ingen möjlighet att föra barnets talan när nämnden inte har någon utredningsskyldighet. Förevarande paragraf möjliggör dock för socialnämnden att i vissa fall föra barnets talan även när nämnden inte är skyldig att utreda faderskapet. Enligt paragrafen får i fall som avses i 5 § andra stycket barnets talan föras av socialnämnden i den kommun där mannen som fastställelsen avser är folkbokförd. Det handlar om en talan om fastställande av faderskap för ett barn som har sin hemvist utomlands när fastställelsen avser en man som har sin hemvist i , det påstås att barnet har tillkommit med mannens spermier och barnet i hemvistlandet inte har några andra rättsliga föräldrar än mannen och hans make, registrerade partner eller sambo. får vidare i fall som avses i 5 a § första stycket föra barnets talan. Här handlar det om en talan om hävande av faderskap för en man som ska anses som barnets far enligt 1 kap. 1 § när en sådan talan har tagits upp i samma rättegång som en talan om fastställande av faderskap som enligt 5 § andra stycket alltid ska prövas enligt svensk lag. 10 a § Om det pågår en rättegång om faderskapet till ett barn utomlands, får en svensk socialnämnd inte godkänna en bekräftelse av faderskapet. I paragrafen, som är ny, finns det en regel om att svenska socialnämnder i vissa fall inte får godkänna en faderskapsbekräftelse. Den hittillsvarande 10 a § får en ny beteckning, 10 b §. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Av paragrafen framgår att en svensk socialnämnd inte får godkänna en bekräftelse av faderskapet till ett barn om det utomlands pågår en rättegång om faderskapet. Bestämmelsen gäller både om socialnämnden är behörig enligt 3 och 3 a §. Paragrafen är tillämplig även i ärenden om 2017/18:155 bekräftelse av föräldraskap enligt 1 kap. 9 § (6 a och 10 b §§). 10 b § Det som sägs i 7, 8, 10 och 10 a §§ om faderskap gäller även föräldraskap enligt 1 kap. 9 § . Paragrafen, vars innehåll i huvudsak motsvarar innehållet i den hittillsvarande 10 a §, handlar bl.a. om giltigheten av utländska faderskapsavgöranden i förhållande till föräldraskap enligt 1 kap. 9 § . Övervägandena finns i avsnitt 5.3. I paragrafen läggs 10 a § till i uppräkningen av bestämmelser som också ska gälla föräldraskap enligt 1 kap. 9 § . Av hänvisningen till 10 a § följer att en svensk socialnämnd inte får godkänna en bekräftelse av föräldraskapet enligt 1 kap. 9 § till ett barn om det utomlands pågår en rättegång om faderskapet. 10.3Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) 5 § Uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar får när det gäller avse endast uppgifter som anges i följande lagrum –1 kap. 4, 9, 13 och 14 §§ , –2 kap. 1, 4–6 och 8–9§§ , dock inte befogenhet enligt 9 § att besluta att inte påbörja en utredning eller att lägga ner en påbörjad utredning, –3 kap. 5, 6 och 8 §§ , –6 kap. 6 §, 14 a § andra stycket och 15 a § tredje stycket , –6 kap. 13 a § , dock endast åt en särskild avdelning som består av ledamöter eller ersättare i nämnden, –6 kap. 15 c § tredje stycket , –6 kap. 19 § när det gäller beslut att utse utredare i mål och ärenden om vårdnad, boende eller umgänge, –7 kap. 7 § när det gäller godkännande av avtal om att underhållsbidrag ska betalas för längre perioder än , –11 kap. 16 § andra stycket . Uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar får inte omfatta befogenhet att meddela beslut i frågor som avses i 5 kap. 2 § denna lag eller att fullgöra nämndens uppgifter enligt 16 kap. 18 § eller 18 kap. 19 § socialförsäkringsbalken. Paragrafen handlar om delegation av socialnämndens uppgifter enligt Övervägandena finns i avsnitt 7. I första stycket görs en ändring i den första strecksatsen till följd av ändringarna i om faderskap och moderskap vid ändrad Ändringarna innebär att ett uppdrag att besluta på soci- alnämndens vägnar också får avse att godkänna en bekräftelse av fader- skap och moderskap enligt 1 kap. 13 och 14 §§ . uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar även får avse att utreda ett sådant faderskap och moderskap följer av andra strecksatsen (se även 1 kap. 14 § första stycket ). 10.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. Åtgärder i forsknings- eller behandlingssyfte med ägg från människa 1 § Åtgärder enligt bestämmelserna i detta kapitel med ägg från människa vilka har befruktats eller varit föremål för somatisk cellkärnöverföring förutsätter att donatorerna av ägg, spermie eller kroppscell har informerats om ändamålet med åtgärden och därefter lämnat sitt samtycke. Om befruktningen har skett enligt 7 kap., krävs att även en kvinna eller man i det behandlade paret som inte är donator av ägg eller spermie har informerats om ändamålet med åtgärden och därefter lämnat sitt samtycke. Detsamma gäller en ensamstående kvinna som inte är donator av ägg. Paragrafen innehåller regler om information om och samtycke till åtgärder i forsknings- eller behandlingssyfte. Övervägandena finns i avsnitt 4.1 och 4.3. I första stycket byts termen givare ut mot termen donator. I andra stycket, som i allt väsentligt utformas i enlighet med Lagrådets förslag, görs ändringar med anledning av att det blir möjligt att utföra befruktning utanför kroppen med både donerade ägg och donerade spermier och behandling med sådana befruktade ägg som har blivit över efter ett pars eller en ensamstående kvinnas IVF-behandling och som av paret eller kvinnan har överlåtits för användning vid andra personers behandlingar (befruktning utanför kroppen med enbart donerade könsceller). Ändringarna innebär att det även vid en sådan behandling krävs att information lämnas till och samtycke inhämtas från den behandlade kvinnan eller, om behandlingen avsett ett par, båda personerna i paret för att åtgärder ska få vidtas enligt kapitlet. Vidare byts termen givare ut mot termen donator. 2 § När det gäller forskning som ska prövas enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor ska i stället för 1 § i detta kapitel bestämmelserna om information och samtycke i 16, 17 och 19 §§ i den lagen tillämpas. Om befruktningen har skett enligt 7 kap., ska med forskningsperson jämställas en kvinna eller man i det behandlade paret som inte är donator av ägg eller spermie. Detsamma gäller en ensamstående kvinna som inte är donator av ägg. Paragrafen innehåller regler om information och samtycke när forskningen ska prövas enligt lagen om etikprövning av forskning som avser människor. Övervägandena finns i avsnitt 4.1 och 4.3. I andra stycket, som i allt väsentligt utformas i enlighet med Lagrådets förslag, görs ändringar med anledning av att det blir möjligt att utföra befruktning utanför kroppen med enbart donerade könsceller. Ändringarna innebär att den behandlade kvinnan, eller, om behandlingen avsett ett par, båda personerna i paret ska jämställas med forskningsperson. Vidare byts termen givare ut mot termen donator. 4 § Ett befruktat ägg får förvaras i fryst tillstånd i högst . Ett ägg som har varit föremål för en somatisk cellkärnöverföring får förvaras i fryst tillstånd i högst . får förlänga tiderna enligt 6 §. 2017/18:155 Den tid då ägget har varit fryst räknas inte in i den tid under vilken försök får ske enligt 3 §. Paragrafen innehåller regler om frysförvaring av befruktade ägg och sådana ägg som har varit föremål för en somatisk cellkärnöverföring. Övervägandena finns i avsnitt 4.5. Ändringen i första stycket innebär att befruktade ägg får förvaras i fryst tillstånd i högst i stället för, som , högst . 1 a § En donator av spermier ska vara myndig. Donatorn ska lämna ett skriftligt samtycke till att spermierna används för insemination. Donatorn får återkalla sitt samtycke fram till dess insemination skett. I paragrafen anges de villkor för behandlingen som avser spermiedonatorn. Övervägandena finns i avsnitt 4.3. I paragrafen byts termen givare ut mot termen donator. 4 § Vid en insemination som avses i 2 § väljer läkaren en lämplig spermiedonator. Spermier från en avliden donator får inte användas vid en insemination. Uppgifter om donatorn ska antecknas i en särskild journal. Journalen ska bevaras . Paragrafen innehåller regler om val av spermiedonator. Övervägandena finns i avsnitt 4.3. I paragrafen byts termen givare ut mot termen donator. 5 § Den som har tillkommit genom en insemination som avses i 2 § har, om han eller hon har uppnått tillräcklig mognad, rätt att ta del av de uppgifter om donatorn som antecknats i sjukhusets särskilda journal. Paragrafen innehåller regler om rätt till information om en donator. Bestämmelsen i det hittillsvarande andra stycket flyttas till en ny paragraf, 5 b §. Övervägandena finns i avsnitt 4.3 och 4.6. I paragrafen byts termen givare ut mot termen donator. För att uppnå samma lagtekniska konstruktion som i 3 § ersätts ”insemination med spermier från en man som kvinnan inte är gift eller sambo med” med en hänvisning till en insemination som avses i 2 §. 5 a § Efter skriftlig begäran av den som har tillkommit genom en insemination som avses i 2 § och som har uppnått tillräcklig mognad ska uppgifter om honom eller henne tas in i den särskilda journal som innehåller uppgifter om donatorn. Även begäran ska tas in i den särskilda journalen. Den som har tillkommit genom en insemination som avses i 2 §, och som har uppnått tillräcklig mognad, har rätt att ta del av de uppgifter som antecknats i den särskilda journalen och som avser andra personer som har tillkommit med spermier från samma donator. Paragrafen, som är ny, innehåller regler om rätt till information om Prop. 2017/18:155 personer som har tillkommit med spermier från samma donator. vägandena finns i avsnitt 4.6. Om den som har tillkommit genom en insemination med spermier från en man som den behandlade kvinnan inte är gift eller sambo med, och som har uppnått tillräcklig mognad, skriftligen begär det ska, enligt första stycket, som i allt väsentligt utformas i enlighet med Lagrådets förslag, uppgifter om honom eller henne tas in i den särskilda journal som innehåller uppgifter om donatorn. Även begäran ska tas in i den särskilda journalen. De uppgifter som tas in i journalen bör avse personens identitet. Som exempel på identitetsuppgifter kan nämnas namn, personnummer, adress och telefonnummer. Det är inget som hindrar att personen lämnar andra uppgifter om sig själv (jämför prop. 2001/02:89 s. 62). Uppgifter om att en person har tillkommit genom insemination med donerade spermier omfattas av sekretess (se 25 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen [2009:400]). Enligt andra stycket har dock den som tillkommit genom en insemination med spermier från en man som den behandlade kvinnan inte är gift eller sambo med, och som har uppnått tillräcklig mognad, rätt att ta del av de uppgifter som har antecknats i den särskilda journalen och som avser andra personer som tillkommit med spermier från samma donator, dvs. personer som i genetiskt avseende är den aktuella personens halvsyskon (se också 25 kap. 11 § 6 offentlighets- och sekretesslagen). Detta gäller oavsett om personen själv har begärt att uppgifter om honom eller henne tas in donatorns särskilda journal enligt första stycket. 5 b § Om någon har anledning att anta att han eller hon har tillkommit genom en insemination som avses i 2 §, är socialnämnden skyldig att på begäran hjälpa honom eller henne att ta reda på om det finns några uppgifter antecknade i en särskild journal. Paragrafen, som är ny och motsvarar det hittillsvarande andra stycket i 5 §, innehåller regler om socialnämnders medverkan vid efterforskande av uppgifter i en särskild journal. Övervägandena finns i avsnitt 4.6. Enligt paragrafen är en socialnämnd skyldig att, på begäran av någon som har anledning att anta att han eller hon har tillkommit genom en insemination med spermier från en man som den behandlade kvinnan inte är gift eller sambo med, efterforska om det finns några uppgifter antecknade i en särskild journal. Efterforskningsskyldigheten omfattar uppgifter om såväl spermiedonatorn som personer som har tillkommit med spermier från samma donator. Att uppgifter om donatorn och, i förekommande fall, personer som har tillkommit med spermier från den donatorn finns i samma särskilda journal framgår av 5 a §. 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om befruktning utanför kroppen. Med befruktning utanför kroppen avses 1. befruktning av ett ägg utanför en kvinnas kropp, och 2017/18:155 2. införande av ägget i en kvinnas kropp. Det som i detta kapitel sägs om make gäller också registrerad partner. I paragrafen anges kapitlets tillämpningsområde. Övervägandena finns i avsnitt 4.1. I första stycket görs ändringar i syfte att tydliggöra att befruktning utanför kroppen innefattar både befruktningen av ett ägg och införande av ägget i en kvinnas kropp (jämför prop. 1988/89:160 s. 22 och prop. 2001/02:89 s. 59). 2 § En donator av ägg eller spermier ska vara myndig. Donatorn ska lämna ett skriftligt samtycke till att ägget befruktas eller att spermierna används för befruktning. Donatorn får återkalla sitt samtycke fram till dess befruktning skett. I paragrafen anges de villkor för behandlingen som avser en äggdonator eller spermiedonator. Övervägandena finns i avsnitt 4.3. I paragrafen byts termen givare ut mot termen donator. 3 § Om kvinnan är gift eller sambo, får ett befruktat ägg föras in i kvinnans kropp endast om maken eller sambon skriftligen har samtyckt till det. I paragrafen anges ett villkor för att en befruktning utanför kroppen ska få utföras när en kvinna är gift eller sambo. Övervägandena finns i avsnitt 4.1. Av paragrafen framgår att en befruktning utanför kroppen av en kvinna som är gift eller sambo endast får utföras om kvinnans make eller sambo skriftligen har samtyckt till att ett befruktat ägg förs in i kvinnans kropp. Kravet i hittillsvarande första stycket på att ägget, om det inte är kvinnans eget, ska ha befruktats av partnerns spermier tas bort. Även andra stycket med det hittillsvarande kravet på att ägget ska vara kvinnans eget om behandlingen avser en ensamstående kvinna tas bort. Ändringarna innebär att det blir möjligt att genomgå en befruktning utanför kroppen med både ett donerat ägg och donerade spermier, eller en behandling med ett donerat befruktat ägg. Särskilda villkor för behandling med ett donerat befruktat ägg 3 a § Ett ägg som har befruktats för att föras in i en kvinnas kropp får föras in i en annan kvinnas kropp endast om 1.den först behandlade kvinnan, och, om hon är gift eller sambo, även hennes make eller sambo, skriftligen har samtyckt till det, 2.den först behandlade kvinnan, och, om hon är gift eller sambo, även hennes make eller sambo, är förälder till minst ett barn, och 3.det är den först behandlade kvinnans eget ägg som har befruktats eller, om hon är gift eller sambo, ägget har befruktats med spermier från hennes make eller sambo. Ett samtycke enligt första stycket får återkallas fram till dess införande skett. Paragrafen, som är ny, innehåller särskilda villkor för behandling med ett donerat befruktat ägg. Övervägandena finns i avsnitt 4.1 och 4.3. Genom ändringen i 3 § blir det möjligt att genomgå en behandling med ett donerat befruktat ägg. I första stycket i förevarande paragraf uppställs vissa krav för att ett ägg som har befruktats för att föras in i en viss kvinnas kropp ska få föras in i en annan kvinnas kropp. Enligt första punkten måste den kvinna som ägget har befruktats för eller, om behandlingen avsett ett gift eller sammanboende par, båda personerna i det behandlade paret, skriftligen samtycka till att det befruktade ägget förs in i en annan kvinnas kropp.