prop · H503258 · 2018-06-20 00:00:00 — 163Intervjuer på i region B nr 7, region D nr 14, region E nr 15, region F nr 19–22, region G nr 26 samt i region B nr 6. Intervjuer på Säkerhetspolisen i region B nr 30, region D nr 37 och 47 samt region F nr 39, 41 och 43–44. 164Intervjuer på i region E nr 16, nr 18 samt intervjuer i region F nr 19–20. Intervjuer på Säkerhetspolisen i region B nr 30, region D nr 37 och 47 samt region F nr 44. 165Intervjuer på Säkerhetspolisen i region A nr 27 och 29, region F nr 43 samt i region B nr 32. 166Intervjuer på i region A nr 2, region E nr 15, region F nr 24 samt i region B nr 6. 167Intervju på med rikspolischefen, . 168Intervjuer på i region A nr 1, region B nr 4 och 7, region C nr 9, region D nr 12 och 14, region F nr 20. 169Intervjuer på i region B nr 4, region C nr 9–10, region D nr 14 samt region F nr 20 och24. Intervju på Säkerhetspolisen i region A nr 27 och 29. 170Intervju på i region C nr 8. R I K S R E V I S I O N E N F Ö R S Ä K E R H E T S S K U L L parter fungera väl.171 De flesta handläggare och chefer från båda sidor anger även att den regionala, vardagliga samverkan fungerar bra.172 I fem av sju regioner sitter den regionala sektionen och den regionala underrättelseenheten i samma byggnad, men har separata kontor. Handläggare från båda myndigheterna anser att detta är en fördel.173 De anger att det underlättar för att ta kontakt med sin motpart, och att man kan lätt kan ha personliga möten samt diskutera sådant som är för känsligt för att avhandla på telefon. Vissa menar även att den personliga kontakten hjälper till att bygga upp ett förtroende för varandra, vilket underlättar utbytet.174 I två regioner framför handläggare en önskan om att kunna arbeta ännu mer sida vid sida genom att myndigheterna upprättar gemensamma operativa rum.175 Bland de handläggare som sitter åtskilda finns det delade åsikter huruvida det påverkar möjligheterna att samverka eller inte. Några anser inte att det är ett särskilt stort problem eftersom man ändå lätt kan ta sig till varandra.176 Andra menar att det skulle ha underlättat samverkan att sitta i samma byggnad och de saknar även möjligheten till spontana möten.177 En handläggare konstaterar dock att man sinsemellan har styrt upp samverkan så att det fungerar, trots att man inte sitter i samma byggnad.178 3.3.3 efterfrågar mer återkoppling Säkerhetspolisen får in en stor mängd tips och underrättelser om terrorism . En stor del av de uppgifter som inkommer till Säkerhetspolisen kommer från , och ambitionen är att det ska öka ytterligare.179 Säkerhetspolischefen uppger att man från Säkerhetspolisens sida försöker att återkoppla så mycket som möjligt till när det gäller kvaliteten på underrättelseinformationen.180 vill man inte avskräcka 171Intervju med chefen för säkerhetsunderrättelseavdelningen vid , . Intervju på med chefen för underrättelseenheten vid , . 172Intervjuer på Säkerhetspolisen i region A nr 27, region C nr 9–10, region F nr 20 samt region G nr 25. Intervjuer på Säkerhetspolisen i region C nr 33 och 35–36, region D nr 47, region E nr 39–40, region F nr 43–44 samt region G nr 45. 173Intervjuer på Säkerhetspolisen i region A nr 28, region D nr 47 samt region F nr 43. Intervjuer på i region B nr 7, region D nr 13 samt region F nr 20–21. 174Intervju på i region F nr 22–24. Intervju på Säkerhetspolisen i region F nr 43. 175Intervju på i region C nr 10. Intervju på Säkerhetspolisen i region F nr 44. 176Intervju på i region C nr 11. Intervju på Säkerhetspolisen i region C nr 35. 177Intervjuer på Säkerhetspolisen i region C nr 33–34 samt region E nr 39–40. 178Intervju på Säkerhetspolisen i region E nr 40. 179Intervju på Säkerhetspolisen med säkerhetspolischefen, . 42 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N poliser från att dela information, utan Säkerhetspolisen föredrar att få in en större mängd underrättelseinformation för att själva få avgöra relevansen.181 Finanspolisen efterfrågar dock mer information om vad som händer i de ärenden de lämnar till Säkerhetspolisen. Detta vill de ha för att kunna inrikta sin verksamhet mot relevanta spår som är av väsentligt intresse för Säkerhetspolisens analysarbete. Vid utebliven återkoppling uppges konsekvensen bli att finanspolisen delvis arbetar i blindo och därmed riskerar att koncentrera sig på fel saker.182 Säkerhetspolisen uppger att de samverkansmöten som sker var sjätte– åttonde vecka är av strategisk karaktär och att det därmed finns möjlighet till att ge en mer strukturerad återkoppling.183 På regional och lokal nivå inom uppger man i intervjuer att i brist på återkoppling om vilken information Säkerhetspolisen behöver, skickar man allt man tror kan vara av intresse. Ett fåtal ser även att det finns en risk för att vissa poliser slutar att skicka information.184 Enligt chef för säkerhetsunderrättelseavdelningen åligger det Säkerhetspolisens regionala sektioner att återkoppla och uppmuntra poliser i sina respektive regioner.185 Handläggare vid regionala sektioner uppger också att de försöker återkoppla när det är möjligt, särskilt om informationen från polisen varit användbar.186 är det svårt att hinna med då inflödet till Säkerhetspolisen är så stort.187 i en region anser dock att återkopplingen från Säkerhetspolisens regionala sektion har förbättrats och anser att förklaringen till detta är de regelbundna samverkansmötena.188 Även handläggare vid regionala underrättelseenheter försöker återkoppla till lokalpolisområdet om informationen varit till nytta.189 Det anses vara viktigt att ha denna kontakt med lokalpolisområdena för att uppmuntra de som arbetar där att fortsätta informera.190 181Intervjuer på Säkerhetspolisen i region A nr 27–29, region C nr 35 samt region F nr 42. 182Intervjuer på nr 49–50. 183Möte på Säkerhetspolisen med stabscheferna vid inhämtningsavdelningen respektive säkerhetsunderrättelseavdelningen, biträdande chefsjurist, stabschefen vid generaldirektörens stab samt strategisk rådgivare, . 184Intervjuer på i region B nr 4, region D nr 12, region E nr 18 och region F nr 23. 185Intervju på Säkerhetspolisen med säkerhetspolischefen och med chefen för , . 186Intervjuer på Säkerhetspolisen i region A nr 27, region D nr 47 och 38, region E nr 39 samt region F nr 42. 187Intervjuer på Säkerhetspolisen i region A nr 27, region D nr 47, region E nr 39 samt i region B nr 32. 188Intervju på i region B nr 5. 189Intervjuer på i region C nr 9 samt region F nr 20. 190Intervju på i region C nr 9. Intervju på Säkerhetspolisen i region D nr 47. R I K S R E V I S I O N E N F Ö R S Ä K E R H E T S S K U L L Både och Säkerhetspolisen anser att myndigheterna har en bra samverkan på både nationell och regional nivå. Handläggare från båda myndigheterna uppger att en viktig faktor för att börja dela information var att man kunnat etablera ett förtroende för varandra, vilket åstadkoms genom att myndigheterna började samverka mer och mer. och Säkerhetspolisen har organiserat olika på regional nivå. Detta medför att Säkerhetspolisens regionala sektioner behöver göra en avstämning centralt när de samverkar med , vilket uppges leda till att den löpande samverkan fördröjs. I akuta situationer ska regionala underrättelseenhet samverka med Säkerhetspolisen centralt, vilket uppges leda till att samverkan regionalt mellan myndigheterna blir osynkroniserat. Handläggare vid efterfrågar mer återkoppling på den underrättelseinformation som lämnats till Säkerhetspolisen. 44 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 4Riksrevisionens slutsatser och rekommendationer I detta kapitel redovisas de slutsatser drar av denna granskning. Därefter följer rekommendationer till och Säkerhetspolisen. har granskat den samverkan som sker mellan och Säkerhetspolisen. Syftet har varit att undersöka om och Säkerhetspolisen har ett ändamålsenligt utbyte av underrättelseinformation för att förebygga och förhindra våldsbejakande extremism och terrorism. Arbetet med att sätta upp former för hur myndigheterna ska samverka påbörjades inför att myndigheterna skulle omorganiseras vid ingången av 2015. Behovet av samverkan för att utbyta underrättelseinformation har också ökat i och med att säkerhetsläget har försämrats i såväl omvärlden som i . Detta har medfört att båda myndigheterna har ett ökat behov av att samverka effektivt för att förebygga och förhindra våldsbejakande extremism och terrorism. samlade slutsats är att och Säkerhetspolisen i stort har ett ändamålsenligt utbyte av underrättelseinformation men att vissa förutsättningar för att utbyta information på regional och lokal nivå behöver förbättras. Skälen för detta utvecklas nedan. 4.1.1 Informationsutbytet har utvecklats väl konstaterar att samverkan har utvecklats i en positiv riktning . Handläggare på regional nivå menar att man genom samverkansmöten och genom att arbeta tillsammans har byggt upp ett förtroende för varandra. Att ha förtroende för sin samverkanspartner uppges även vara en betydande faktor för att kunna dela information. I två regioner uttrycker handläggare önskemål om att kunna arbeta ännu mer med varandra. Den underrättelseinformation som behöver delas mellan myndigheterna omfattas till stor del av sekretess. Både och Säkerhetspolisen uppger att de gör en sekretessprövning inför delning av information, samt att de ofta finner att informationen kan delas. R I K S R E V I S I O N E N F Ö R S Ä K E R H E T S S K U L L 4.1.2Överenskommelserna beaktar endast indirekt regional och lokal nivå För att effektivt förebygga och förhindra våldsbejakande extremism och terrorism behöver det finnas former som säkerställer att underrättelseflödet inte avstannar i någon del. Av det skälet slöt och Säkerhetspolisen vid ingången av 2015 överenskommelser i syfte att staka ut ett ramverk för hur myndigheterna ska samverka. kan dock konstatera att överenskommelserna endast indirekt inbegriper hur utbytet av information ska ske på regional och lokal nivå. Överenskommelserna föreskriver inte heller någon lägsta nivå för den regionala samverkan. Myndigheterna har överlämnat till regional nivå att utarbeta formerna för samverkan utifrån respektive regions behov och förutsättningar. Detta har medfört att samverkansformerna mellan regionerna varierar. noterar exempelvis att regionala underrättelseenhet i en region har begränsad samverkan med Säkerhetspolisen, och uppger att det även funnits tankar på att dra sig ur de få samverkansmöten som finns. Även kontakten mellan Säkerhetspolisen på regional nivå och lokalpolisområden varierar; i två regioner får de endast ha kontakt via regionala underrättelseenhet medan Säkerhetspolisen i andra regioner får ha direktkontakt utifrån behov. efterfrågar de lokalpoliser som intervjuat möjligheter till mer kontakt med Säkerhetspolisen. instämmer i värdet av anpassning till regionala behov och förutsättningar, men bedömer att nuvarande styrning inte är tillräcklig för att säkerställa att utbytet av underrättelseinformation regionalt och lokalt ger bästa utfall. Genom de samverkansformer som myndigheterna utvecklat tillsammans borde detta kunna hanteras bättre. ser därför ett behov av att myndigheterna preciserar ramarna för den regionala samverkan ytterligare. Detta i syfte att göra informationsutbytet mer systematiskt i regionerna. 4.1.3 Vissa brister i de tekniska förutsättningarna regionala underrättelseenheter delar löpande underrättelseuppslag med Säkerhetspolisen genom en särskild digital förbindelse som upprättats mellan myndigheterna. Då delningen är digital är den spårbar och möjliggör även vidare delning i båda myndigheterna. All information som har tillgång till kan dock inte delas, utan baseras på att Säkerhetspolisen har digital åtkomst till gemensamma nationella databas. Endast ett fåtal personer vid har dock digital åtkomst till underrättelsesystem för att kunna se underliggande analyser och bearbetningar. Säkerhetspolisens regionala sektioner å sin sida delar mestadels information muntligt, vilket innebär att manuellt behöver hantera den mottagna informationen. ser dock en risk för att muntlig delning 46 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N kan medföra att information missuppfattas av , eller förloras. Handläggare vid regionala underrättelseenheter menar vidare att de krypteringssystem som finns att tillgå för att dela skyddsvärda uppgifter är opraktiska och därför sällan används. Handläggare från i sex av sju regioner efterfrågar därför bättre digitala möjligheter för att dela skyddsvärd information. Sammantaget medför brister i de tekniska förutsättningarna att samverkansmöten mellan myndigheterna på regional nivå blir än viktigare för att möjliggöra att all information som finns att tillgå ska kunna delas. Sammantaget anser att de tekniska förutsättningarna för att utbyta information behöver förbättras på regional nivå för att möjliggöra en än mer säker, effektiv och spårbar delning. 4.1.4 Olika organisationssätt på regional nivå försvårar samverkan Säkerhetspolisen har centraliserat analys och bedömning av underrättelseinformation, vilket innebär att Säkerhetspolisens regionala sektioner endast arbetar utifrån instruktion från centralt håll. regionala underrättelseenheter har å sin sida i uppgift att utföra både analys och bedömning. förväntas myndigheterna på regional nivå dela information i syfte att upprätta en gemensam lägesbild. Myndigheternas olika organisation på regional nivå får till följd att regionala underrättelseenheter i den löpande samverkan inte alltid hinner få respons , eftersom Säkerhetspolisens regionala sektion behöver invänta instruktioner från centralt håll. Säkerhetspolisen centralt ska även hantera akuta ärenden, vilket uppges leda till att man regionalt blir osynkroniserad. Sammantaget ser att denna obalans i handlingsutrymme på regional nivå riskerar att medföra att den regionala samverkan får fördröjningar. 4.1.5Säkerhetspolisen kan inte lägga in information i har en uppgiftssamling om våldbejakande extremism som Säkerhetspolisen endast har åtkomst till. Efter en intern bedömning har Säkerhetspolisen kommit fram till att det finns rättsliga och tekniska hinder för att Säkerhetspolisen ska kunna lägga in information i uppgiftssamlingen. I stället för själv in information från Säkerhetspolisens regionala underrättelsebilder i olika interna system. Därigenom får de poliser som behöver informationen för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter ta del av relevant information. anser att om Säkerhetspolisen själva hade kunnat lägga in information i denna uppgiftssamling, hade det varit en mer effektiv hantering. Givet att Säkerhetspolisen inte funnit rättsliga förutsättningar för att kunna arbeta R I K S R E V I S I O N E N F Ö R S Ä K E R H E T S S K U L L på detta sätt, finner det dock som positivt att myndigheterna likväl arbetat fram ett sätt att dela Säkerhetspolisens information till . 4.1.6Återkoppling från Säkerhetspolisen viktigt för att inrikta mot det som är relevant Merparten av informationsutbytet mellan myndigheterna består av information som kommer från till Säkerhetspolisen. Ambitionen är att detta ska öka ytterligare. Granskningen visar att underrättelseenheterna inom efterfrågar mer återkoppling på den underrättelseinformation som lämnats, så att de får bättre förutsättningar för att inrikta sig mot det som är relevant. ser att mer återkoppling från Säkerhetspolisens sida, om än på en aggregerad nivå, skulle kunna bidra till att stärka kunskapen hos , och också bidra till att säkerställa att Säkerhetspolisen får ett relevant inflöde av information. Detta är särskilt viktigt då inflödet av information till Säkerhetspolisen ökar alltmer. 4.2 Rekommendationer till de granskade myndigheterna granskning visar att det föreligger vissa förbättringsmöjligheter när det gäller utbytet av underrättelseinformation mellan och Säkerhetspolisen. Av den anledningen lämnar följande rekommendationer till och Säkerhetspolisen. Granskningen visar att myndigheterna har överlämnat till regional nivå att utarbeta formerna för samverkan och att det inte är föreskrivet någon lägsta nivå för regional samverkan. Detta har medfört att samverkansformerna varierar mellan regionerna. För att få ett mer systematiskt och säkrare informationsutbyte på regional nivå bör därför myndigheterna gemensamt fastställa en tillräcklig lägsta nivå för samverkan om utbyte av underrättelseinformation, såväl i fråga om omfattning som innehåll. Granskningen visar också att de tekniska förutsättningarna för att utbyta underrättelseinformation behöver förbättras på regional nivå. De båda myndigheterna behöver säkerställa att informationen inte missuppfattas eller går förlorad. Myndigheterna bör därför tillsammans utveckla de tekniska förutsättningarna för att kunna dela underrättelseinformationen på ett effektivt, säkert och spårbart sätt. 48 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N , , Gash & : Collaborative Governance in Theory and Practice, artikel i (2007). Danermark & : Samverkan – en fråga om makt (2004). , , : Producing human services. Why do agencies collaborate?, artikel i , vol. 5, nr 1 2003 63-81. Nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism: Nationell strategi mot våldsbejakande extremism (2016). : presentation Migration, polis och mångkulturella områden. , dnr A 281 518/2016. : Finanspolisens årsrapport . : Polisens terrorismbekämpning – slutredovisning av regeringsuppdrag att införliva den svenska strategin mot terrorism i arbete, . : riktlinjer (2016:52) för lokalt brottsförebyggande arbete avseende våldsbejakande extremism. : Ramöverenskommelse mellan om samarbete i vissa frågor, A002.347/2015 (109) 2015-350 med bilagorna A1 (Överenskommelse om operativ samverkan generellt), A4 (Överenskommelse angående arbete mot brottsaktiva inhemska extremistmiljöer) samt A10 (Överenskommelse om utvecklad samverkan för att hantera terrorhotet). : Slutredovisning av regeringsuppdrag att införliva den svenska strategin mot terrorism i arbete, . : Årsredovisning 2016. Regeringens skrivelse 2014/15:144, Åtgärder för att göra samhället mer motståndskraftigt mot våldsbejakande extremism. Regeringens skrivelse 2014/15:146, Förebygga, förhindra och försvåra – den svenska strategin mot terrorism. Regeringsuppdrag (, Ju 2015/06311/PO) till att vidta åtgärder för att införliva regeringens strategi mot terrorism. Regeringsuppdrag (, Ju 2015/06312/PO) till Säkerhetspolisen att vidta åtgärder för att införliva regeringens strategi mot terrorism. Säkerhetspolisen: Ensamagerande (hämtat från ). R I K S R E V I S I O N E N F Ö R S Ä K E R H E T S S K U L L Säkerhetspolisen: Författningsskydd – aktörer som Säkerhetspolisen följer (hämtat från ). Säkerhetspolisen: Informationsdelning och omhändertagande av regional underrättelsebild (), dnr 583134, utskrivet . Säkerhetspolisen: Redovisning av uppdrag att vidta åtgärder för att införliva regeringens strategi mot terrorism, dnr 2016-15730-3, . Säkerhetspolisen: Regionala kontor (hämtat från ). Säkerhetspolisen: regionala underrättelsebilder, dnr 2015-24721-2, 2015-24721-3, 2015-24721-4, 2015-24721-5, 2015-24721-6, 2015-24721-7 samt 2015-24721-8. Säkerhetspolisen: Så skaffar Säkerhetspolisen information (hämtat från och ). Säkerhetspolisen: Säkerhetspolisens underrättelseflöde allt mer omfattande (hämtat från ). Säkerhetspolisen: 2016. Visam: Mot en modern sammanhållen förvaltning. Erfarenheter från sex myndigheters samverkan i 15 projekt (2005). 50 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N underrättelseenheter (nummer) 37–38 samt 47 R I K S R E V I S I O N E N Terrorism och våldsbejakande extremism utgör allvarliga hot mot samhället och det demokratiska styrelseskicket. Att eﬀektivt kunna förebygga och förhindra dessa hot är därför en grundläggande och samhällsviktig verksamhet. I ﬁnns två myndigheter med tydliga roller och ansvar inom detta område: och Säkerhetspolisen. För att de båda myndigheterna ska kunna utföra sina respektive uppdrag eﬀektivt och få en så god lägesbild som möjligt inom sina respektive verksamhetsområden, ﬁnns ett stort behov av samverkan. En central del i samverkan mellan myndigheterna är utbytet av underrättelseinformation. har därför granskat om och Säkerhetspolisen har ett ändamålsenligt utbyte av underrättelseinformation för att förebygga och förhindra våldsbejakande extremism och terrorism. samlade slutsats är att och Säkerhetspolisen i stort har ett ändamålsenligt utbyte av underrättelseinformation men att vissa förutsättningar för att utbyta information på regional och lokal nivå behöver förbättras. Med anledning av detta har lämnat rekommendationer till myndigheterna. De handlar om att fastställa formerna för informationsutbyte på regional nivå och att förbättra de tekniska förutsättningarna. nybrogatan 55, 114 90 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , Y , M , , , , , , Hellmark , , , Bah Kuhnke, Strandhäll, Shekarabi, , , , , , , Regeringen beslutar skrivelse om utbytet av underrättelseinformation mellan och Säkerhetspolisen