prop · H503292 · 2018-09-04 00:00:00 — Regeringens proposition 2017/18:292 Förbättrade förutsättningar för effektiv Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att det ska införas en ny fordringsklass i den svenska förmånsrättsordningen. Fordringar i den nya fordringsklassen ska medföra rätt till betalning efter oprioriterade fordringar men före efterställda fordringar. Det gäller fordringar som är hänförliga till skuldinstrument som inte är derivat eller innefattar derivat och vars ursprungliga löptid är , om borgenärens rätt till betalning enligt förmånsrättslagen för en fordran hänförlig till ett sådant instrument framgår av det fordringsavtal och, i förekommande fall, prospekt som avser emissionen av instrumentet. Förslaget föranleder ändringar i förmånsrättslagen och lagen om resolution. Det föreslås också att det i lagen om resolution ska tydliggöras dels turordningen vid tillämpning av skuldnedskrivningsverktyget i fråga om andra efterställda skulder än de relevanta kapitalinstrumenten, dels att skuldnedskrivningsverktyget ska tillämpas på kvalificerade skulder enligt förmånsrättsordningen i omvänd ordning. Det föreslås slutligen att vissa felskrivningar i lagen om kapitalbuffertar ska rättas. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2017/18:292 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979) .......................................................................... Förslag till lag om ändring i lagen (2014:966) om Förslag till lag om ändring i lagen (2015:1016) om Ärendet och dess beredning .............................................................. Den svenska förmånsrättsordningen................................. Turordningen vid tillämpning av En ny fordringsklass i förmånsrättsordningen ................................ Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Förslaget till lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979) ........................................................................ Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:966) om Förslaget till lag om ändring i lagen (2015:1016) om och rådets direktiv (EU) 2017/2399 av om ändring av direktiv /59/EU vad gäller rangordningen av skuldinstrument utan säkerhet i en insolvenshierarki....... Förteckning över remissinstanserna ................................. Parallelluppställning över genomförandet i svensk rätt av och rådets direktiv (EU) 2017/2399/EU av om ändring av direktiv /59/EU vad gäller rangordningen av skuldinstrument utan säkerhet i en insolvenshierarki....... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ..... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979), 2.lag om ändring i lagen (2014:966) om kapitalbuffertar, 3.lag om ändring i lagen (2015:1016) om resolution. 2017/18:292 2 Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979) Härigenom föreskrivs1 att 18 § förmånsrättslagen (1970:979)2 ska ha följande lydelse. Fordringar som inte är förenade Fordringar som inte är förenade med förmånsrätt har inbördes lika med förmånsrätt har inbördes lika En borgenär kan dock enligt Fordringar som är hänförliga fordringsavtalet ha rätt till betal- till skuldinstrument som avses i ning först efter övriga borgenärer. 21 kap. 15 § 3 b lagen (2015:1016) om resolution medför dock rätt till betalning efter fordringar enligt första meningen. En borgenär kan vidare enligt fordringsavtalet ha rätt till betalning först efter övriga borgenärer. Har en fordran särskild förmånsrätt i viss egendom men räcker egendomen inte för att betala fordringen, behandlas återstoden av denna som en fordran utan sådan förmånsrätt. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för fordringar som är hänförliga till skuldinstrument som har emitterats före ikraftträdandet. Jfr och rådets direktiv (EU) 2017/2399 av om ändring av direktiv /59/EU vad gäller rangordningen av skuldinstrument utan säkerhet i Lagen omtryckt 1975:1248. Senaste lydelse 2008:988. Förslag till lag om ändring i lagen (2014:966) Härigenom föreskrivs1 att 1 kap. 2 § lagen (2014:966) om kapitalbuffer- tar ska ha följande lydelse. I denna lag betyder 1. blandade finansiella moder- 1. blandade finansiella moder- holdingföretag inom EES: företag holdingföretag inom EES: företag som avses i artikel 4.33 i Europa- som avses i artikel 4.1.33 i Europa- parlamentets och rådets förordning parlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av (EU) nr 575/2013 av 2013 om tillsynskrav för kreditin- 2013 om tillsynskrav för kreditin- stitut och värdepappersföretag och stitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (tillsynsförordningen), 648/2012 (tillsynsförordningen), 2. dotterföretag: sådant företag 2. dotterföretag: sådant företag som avses i artikel 4.16 i tillsyns- som avses i artikel 4.1.16 i tillsyns- 3.EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, 4.ESRB: enligt och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd, 5. finansiella moderholdingföre- 5. finansiella moderholdingföre- tag inom EES: företag som avses i tag inom EES: företag som avses i artikel 4.31 i tillsynsförordningen, artikel 4.1.31 i tillsynsförordningen, 6.institut: kreditinstitut enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, och värdepappersbolag, 7.kapitaltäckningsdirektivet: och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphävande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG, 8.kärnprimärkapital: kapital som avses i artikel 50 i tillsynsförordningen, 9. moderinstitut inom EES: före- 9. moderinstitut inom EES: före- tag som avses i artikel 4.68 i till- tag som avses i artikel 4.1.29 i till- Jfr och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphävande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG. Senaste lydelse 2017:1150. 2017/18:292 10. på grupp- eller undergruppsnivå: det sätt som institut i enlighet med bestämmelser om tillsyn på gruppnivå i artiklarna 6–24 i tillsynsförordningen ska uppfylla ställda krav, 11.systemrisk: risk för en störning i det finansiella systemet som kan få allvarliga negativa konsekvenser för det finansiella systemet och samhällsekonomin, 12.systemviktigt institut: ett institut vars fallissemang eller bristande funktion kan leda till systemrisk, 13.tillsynsförordningen: och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012, 14.totalt riskvägt exponeringsbelopp: det belopp som avses i artikel 92 i tillsynsförordningen, 15.värdepappersbolag: ett värdepappersföretag som avses i artikel 4.1.2 i tillsynsförordningen när det är ett svenskt aktiebolag, och 16.värdeöverföringar kopplade till kärnprimärkapitalet: a)utbetalning i form av en kontant utdelning, b)fondemission eller partiell fondemission eller överföring eller utdelning av helt eller delvis betalda fondaktier eller andra kapitalinstrument som anges i artikel 26.1 a i tillsynsförordningen, c)inlösen eller uppköp av egna aktier eller andelar eller andra kapitalinstrument som anges i artikel 26.1 a i tillsynsförordningen, d)återbetalning av belopp som utbetalas med anknytning till kapitalinstrument som anges i artikel 26.1 a i tillsynsförordningen, e)en överföring eller utdelning av poster som avses i artikel 26.1 b–e i tillsynsförordningen. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2015:1016) Prop. Härigenom föreskrivs1 att 21 kap. 15 § lagen (2015:1016) om resolution ska ha följande lydelse. För att skuldnedskrivning eller konvertering ska ske med totalbeloppet enligt 13 §, ska vidta följande åtgärder: 1.Först ska någon av de åtgärder som anges i 16 kap. vidtas beträffande aktier eller andelar i företaget i resolution. 2.Därefter ska de relevanta kapitalinstrumenten skrivas ned eller konverteras till aktier eller andra äganderättsinstrument i följande ordning: a) övriga primärkapitalinstrument, b) supplementärkapitalinstrument. Om åtgärderna i 1 och 2 inte är Om åtgärderna i 1 och 2 inte är tillräckliga, ska de kvalificerade tillräckliga, ska de kvalificerade skulderna skrivas ned eller konver- skulderna skrivas ned eller konver- teras till aktier eller andra ägande- teras till aktier eller andra ägande- rättsinstrument i följande ordning: a) andra efterställda skulder än de relevanta kapitalinstrumenten, b) skuldinstrument som inte är derivat eller innefattar derivat och vars ursprungliga löptid är minst , om borgenärens rätt till betalning enligt 18 § första stycket (1970:979) för en fordran som är hänförlig till ett sådant instrument framgår av det fordringsavtal och, i förekommande fall, prospekt som avser emissionen av instrumentet, c) enligt förmånsrättsordningen i Denna lag träder i kraft . 1 Jfr och rådets direktiv (EU) 2017/2399 av om ändring av direktiv /59/EU vad gäller rangordningen av skuldinstrument utan säkerhet i 2017/18:292 3 Ärendet och dess beredning och rådet har antagit direktiv (EU) 2017/2399 av den 12december 2017 om ändring av direktiv /59/EU vad gäller rangordningen av skuldinstrument utan säkerhet i en insolvenshierarki, kallat ändringsdirektivet. Direktivet finns i bilaga 1. Ändringsdirektivet trädde i kraft och ska vara genomfört i medlemsstaterna och börja tillämpas . I promemorian Förbättrade förutsättningar för effektiv resolution av banker, som upprättats inom , föreslås att det ska införas en ny fordringsklass i den svenska förmånsrättsordningen. Det föreslås också vissa tydliggöranden i lagen om resolution och att vissa felskrivningar i lagen (2014:966) om kapitalbuffertar ska rättas. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissvaren finns tillgängliga i (Fi2018/00632/B). I propositionen behandlas promemorians förslag. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslag som överensstämmer med lagförslagen i denna proposition. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. Avsaknaden av lämpliga ramar för hantering av banker i kris tvingade regeringar runt om i världen att lämna ekonomiskt stöd till banker i köl- vattnet av finanskrisen . För att öka motståndskraften hos banker i Europeiska unionen (EU), minska riskerna för framtida finanskriser och minska kostnaderna för skattebetalarna i händelse av en finanskris, genom- fördes en genomgripande reform som bl.a. resulterade i Europaparlamen- tets och rådets direktiv /59/EU av om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappers- företag och om ändring av rådets direktiv /891/EEG och Europaparla- mentets och rådets direktiv /24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012, kallat krishanteringsdirektivet. Genom krishanteringsdirektivet introducerades ett särskilt förfarande för att rekonstruera eller avveckla vissa finansiella företag – framför allt banker – i kris, som ett alternativ till normala insolvensförfaranden (likvi- dation eller konkurs) när dessa skulle medföra stora samhällsekonomiska Detta förfarande benämns resolution. Krishanteringsdirektivet genomförs i svensk rätt framför allt av lagen Prop. (2015:1016) om resolution, förkortad (prop. 2015/16:5). Resolution innebär förenklat att resolutionsmyndigheten (i Riks- gäldskontoret) får ta kontroll över en bank i kris i syfte att rekonstruera eller avveckla verksamheten. Som huvudregel gäller att en bank ska försättas i resolution om banken fallerar eller sannolikt kommer att fallera, det inte finns några alternativa åtgärder som inom rimlig tid skulle avhjälpa eller förhindra fallissemang och resolution ligger i det allmännas intresse (t.ex. för att skydda kritiska verksamheter, skydda offentliga medel eller upprätthålla den finansiella stabiliteten). ägare och borgenärer ska bära förluster i den mån det är möjligt. lution ska garanterade insättningar skyddas och ingen borgenär ska få ett sämre utfall än som hade varit fallet i konkurs eller likvidation. Ett centralt verktyg i resolution är skuldnedskrivningsverktyget. nedskrivningsverktyget gör det möjligt för att, efter det att ägarna har burit sin del av förlusterna, skriva ned skulder eller konvertera skulder till eget kapital i syfte att låta borgenärerna bära sin del Skuldnedskrivning och konvertering sker i en viss turord- Verktyget kan således användas för att absorbera förluster och åter- kapitalisera en bank i kris, så att bankens livskraft kan återställas. nedskrivningsverktyget innebär att det i första hand är ägare och borge- närer – inte skattebetalarna – som kommer att bära förlusterna i en bank i Bestämmelser om skuldnedskrivning finns i 21 kap. . För att nedskrivning eller konvertering av skulder (skuldinstrument) till eget kapital ska kunna ske – och resolution vara framgångsrik – måste en tillräcklig mängd nedskrivnings- och konverterbara skulder finnas i ban- Skuldnedskrivningsverktyget kan – vid sidan av skulder som ingår i kapitalbasen – i princip tillämpas på alla skulder som inte har undantagits från verktygets tillämpningsområde, dessa skulder kallas kvalificerade Kvalificerade skulder är skulder som inte ingår i kapitalbasen (se avsnitt 4.3) och som av olika skäl inte anses olämpliga att skriva ned eller konvertera (jfr prop. 2015/16:5 s. 549). Bestämmelser om kvalificerade skulder finns i 2 kap. 2 § . Minimikravet på nedskrivningsbara skulder (MREL) För att säkerställa att en tillräcklig mängd nedskrivnings- och konverte- ringsbara skulder finns i banken, ska bankerna uppfylla ”minimikravet på nedskrivningsbara skulder” (Minimum Requirement for own funds and Eligible Liabilities, MREL). För att skulder ska kunna beaktas för att uppfylla MREL är det inte tillr- äckligt att skulderna är kvalificerade, de måste även uppfylla vissa villkor. 2017/18:292 De kvalificerade skulder som uppfyller dessa villkor benämns medräkningsbara kvalificerade skulder. MREL anger hur stora bankens medräkningsbara kvalificerade skulder och kapitalbas minst måste vara i förhållande till bankens totala skulder och kapitalbas. beslutar om MREL som ska uppfyllas av en bank på såväl individuell nivå som gruppnivå. får besluta att MREL ska uppfyllas med vissa typer av kvalificerade skulder. Det syftar dels till att minimera risken för att tillämpning av skuldnedskrivningsverktyget ska leda till att borgenärerna gör större förluster i resolution än i likvidation eller konkurs, dels till att säkerställa att resolution är praktiskt genomförbart samt kan ske på ett snabbt och transparent sätt. Bestämmelser om MREL finns i 4 kap. och föreskrifter (RGKFS 2015:2) om resolution. Regleringen avseende MREL har många beröringspunkter med kapitaltäckningsregelverket. fastslår förenklat hur mycket kapital en bank måste ha för att kunna absorbera eventuella förluster. Kapitaltäckningsreglerna återfinns på EU-nivå i och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012, kallad tillsynsförordningen, och i och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om särskild tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphävande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG, kallat kapitaltäckningsdirektivet. Nuvarande kapitalkrav beräknas i förhållande till bankens risker. Bankens samlade kapitalkrav ska täckas av kapitalbasen, som förenklat består av bankens egna kapital och skuldinstrument som måste uppfylla särskilda villkor. Kapitalbasens delar benämns kapitalbasinstrument och utgörs av följande: ∙Kärnprimärkapital (eget kapital efter vissa avdrag). ∙Primärkapitaltillskott (kapitalinstrument som uppfyller villkoren i artikel 52.1 i tillsynsförordningen). ∙Supplementärkapital (kapitalinstrument och efterställda lån som uppfyller villkoren i artikel 63 i tillsynsförordningen). presenterade Europeiska kommissionen ett paket med förslag om ändringar och kompletteringar av kapitaltäcknings- och krishanteringsregelverken för banker, det s.k. bankpaketet. Bankpaketet syftar till att på EU-nivå genomföra riskreducerande åtgärder som bygger på överenskomna globala standarder och därigenom öka bankernas motståndskraft. I bankpaketet föreslås framför allt ändringar i tillsynsförordningen, kapi- taltäckningsdirektivet och krishanteringsdirektivet. Ändringsdirektivet utgör en del av detta paket. Ett separat direktiv om en ny fordringsklass i de nationella förmånsrättsordningarna har motive- rats med hänsyn till den särskilda karaktären hos de frågor som berörs och det brådskande behovet av harmoniserade EU-regler för att förhindra varje ytterligare snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden. Införande av ett minimikrav på total förlustabsorberingsförmåga (TLAC) och omarbetningar av MREL Rådet för finansiell stabilitet () offentliggjorde i en global standard, minimikravet på total förlustabsor- beringsförmåga (Total Loss Absorbing Capacity, TLAC), vilken god- kändes av G20-länderna samma månad. TLAC är ett s.k. siffersatt mini- mikrav som träffar globalt systemviktiga banker (Global Systemically Det innebär ett krav på dessa banker att ha en viss mängd skulder som uppfyller vissa villkor. bindande men G20-länderna har enats om att TLAC ska fasas in från och I bankpaketet föreslås att TLAC ska genomföras på EU-nivå i tillsynsförordningen. I likhet med MREL syftar TLAC till att möjliggöra en ändamålsenlig tillämpning av skuldnedskrivningsverktyget. Medan TLAC som angetts ovan utgör ett siffersatt krav utgör MREL ett individuellt krav som Även för globalt systemviktiga banker ska under vissa förutsättningar kunna fatta beslut om Enligt förslaget ska de omarbetade bestämmelserna om MREL vara kvar i krishanteringsdirektivet. Förslagen om ändringar i krishanteringsdirektivet och tillsynsförord- ningen kommer att påverka terminologin i lagen om resolution, så att t.ex. uttrycket ”kvalificerade skulder” får en ny innebörd. kvalificerade skulder i krishanteringsdirektivet kommer enligt förslagen att ändras till ”nedskrivningsbara skulder som uppfyller villkoren i artikel 45b eller, i tillämpliga fall, artikel 45g.3 a” medan det som betecknas kvalificerade skulder kommer att definieras som nedskrivningsbara skul- Villkoren för att skulder ska kunna beaktas för att uppfylla TLAC och MREL kommer tas in i tillsynsförordningen och krishanteringsdirektivet. I kommissionens förslag till genomförande av TLAC uppställs, i enlighet med den globala TLAC-standarden, krav på att globalt systemviktiga ban- ker, med vissa undantag, ska uppfylla TLAC med skulder, där fordringar som motsvarar dessa skulder enligt förmånsrättsordningen ska medföra rätt till betalning efter s.k. oprioriterade fordringar (se avsnitt 4.4). trycks som ”ett krav på efterställning”. Kravet på efterställning är således ett villkor för att skulder ska kunna beaktas för att uppfylla TLAC. på efterställning föreslås kunna uppnås genom avtal (efterställning enligt 2017/18:292 avtal), lagstiftning (efterställning enligt lag) eller en viss företagsstruktur (strukturell efterställning). Ändringsdirektivet uppställer krav på nationella regleringar som skapar ”efterställning enligt lag”. En harmonisering av nationella förmånsrättsordningar Ändringsdirektivet innebär i korthet ett krav på att medlemsstaterna i sina nationella förmånsrättsordningar skapar en ny klass för fordringar som hänför sig till skuldinstrument som ska kunna beaktas för att uppfylla TLAC och MREL. Ett antal medlemsstater har redan ändrat sina förmånsrättsordningar i det avseendet. De nationella lagändringar som har gjorts skiljer sig åt och detta har bedömts kunna ge upphov till olika problem. Det har därför ansetts nödvändigt med harmoniserade regler. Ett övergripande syfte med den nya fordringsklassen är förenklad krishantering genom ökad enhetlighet av de nationella förmånsrättsordningarna i EU. Utöver det övergripande behovet av harmonisering syftar ändringsdirektivet till att underlätta för bankerna att uppfylla ”kravet på efterställning” i TLAC (och, i förekommande fall, MREL), minska risken för att bryta mot principen att ingen borgenär ska få ett sämre utfall än som hade varit fallet i konkurs eller likvidation samt underlätta och effektivisera resolution. Direktivet fastställer i huvudsak den nya fordringsklassens plats i de nationella förmånsrättsordningarna samt de villkor som skuldinstrument, relevant avtalsenlig dokumentation och prospekt ska uppfylla för att en (mot ett skuldinstrument svarande) fordran ska kunna hänföras till den nya fordringsklassen. Den nya fordringsklassen skapar således ”efterställning enligt lag”. Förmånsrättsordningen vid konkurs och utmätning framgår i huvudsak av förmånsrättslagen (1970:979), förkortad FRL. När det gäller förmånsrättsordningen vid konkurs görs skillnad mellan fordringar med särskild eller allmän förmånsrätt och fordringar utan för- Som huvudregel har fordringar med särskild förmånsrätt före- träde framför fordringar med allmän förmånsrätt (15 § första meningen Från huvudregeln görs undantag (15 § andra meningen och 18 § andra stycket FRL). Fordringar med särskild förmånsrätt har inbördes den rätt som framgår av 9 § FRL. Fordringar med allmän förmånsrätt har in- bördes den rätt som framgår av 10, 10 a och 12–13 b §§ FRL. med allmän förmånsrätt enligt samma paragraf har inbördes lika rätt (14 § Fordringar utan förmånsrätt har som utgångspunkt inbördes lika rätt, s.k. oprioriterade fordringar (18 § första stycket första meningen FRL). innebär att varje borgenär får betalt i förhållande till sin fordran (1 § första stycket andra meningen FRL). En borgenär kan dock enligt fordrings- avtalet ha rätt till betalning först efter övriga borgenärer, s.k. efterställda fordringar (18 § första stycket andra meningen FRL). Böter, viten och fordringar på grund av förverkande eller annan särskild rättsverkan av brott får vid konkurs utdelning efter andra fordringar (19 § FRL). Sammanfattningsvis har den svenska förmånsrättsordningen getts föl- Prop. 2017/18:292 jande utformning: 1.Fordringar med särskild förmånsrätt, t.ex. säkerställda obligationer. 2.Fordringar med allmän förmånsrätt, t.ex. garanterade insättningar. 3.Fordringar utan förmånsrätt: a) Oprioriterade fordringar, t.ex. –vanliga fordringar, t.ex. bankobligationer, –fordringar som är derivat eller innefattar derivat, och –kvalificerade insättningar utan allmän förmånsrätt. b) Efterställda fordringar, t.ex. –övriga primärkapitalinstrument, –supplementärkapitalinstrument, och –andra efterställda fordringar. c)Böter m.m. 4.5Turordningen vid tillämpning av skuldnedskrivningsverktyget Tillämpning av skuldnedskrivningsverktyget i 21 kap. är som nämnts ovan en central åtgärd vid resolution. Enligt 21 kap. 1 § avses med skuldnedskrivningsverktyget –nedskrivning av det i resolution försatta företagets skulder, eller –konvertering av det i resolution försatta företagets skulder till aktier eller andra äganderättsinstrument i det företaget eller dess moderföretag, ett broinstitut eller ett tillgångsförvaltningsbolag. I 21 kap. 15 § stadgas att skuldnedskrivningsverktyget tillämpas på –relevanta kapitalinstrument, och –kvalificerade skulder. Vad som avses med uttrycken relevanta kapitalinstrument och kvalificerade skulder anges i 2 kap. 1 och 2 §§ . Turordningen vid tillämpning av skuldnedskrivningsverktyget regleras i 21 kap. 15 § :