prop · H503227 · 2018-04-10 00:00:00 — a)Utarbetande och översyn av sektorsspecifika ackrediteringsprogram som avses i artikel 13.3. b)Verksamheten vid sekretariatet hos det organ som erkänns med stöd av artikel 14, t.ex. samordning av ackrediteringsverksamhet, tekniska uppgifter i samband med referentbedömningssystemet, tillhandahållande av information till intressenter och organets deltagande i verksamhet som ordnas av internationella ackrediteringsorganisationer. c)Utarbetande och uppdatering av bidrag till riktlinjer på områdena ackreditering, anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse till kommissionen, bedömning av överensstämmelse och marknadskontroll. d)Jämförande testverksamhet i samband med skyddsklausuler. e)Tillgängliggörande av teknisk expertis för kommissionen i syfte att bistå kommissionen i dess genomförande av administrativt samarbete för marknadskontroll, inklusive finansieringen av grupper för administrativt samarbete, i beslut om marknadskontroll och i ärenden rörande skyddsklausuler. f)Förberedande eller kompletterande arbete i samband med bedömning av överensstämmelse, reglerad mätteknik, ackreditering och marknadskontroll kopplade till genomförandet av gemenskapslagstiftning, t.ex. studier, program, utvärderingar, riktlinjer, jämförande analyser, ömsesidiga besök, forskningsarbete, utveckling och underhåll av databaser, utbildning, laboratoriearbete, kvalifikationsprövning, prov som sker i samarbete mellan olika laboratorier och uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse samt europeiska marknadskontrollskampanjer och liknande verksamhet. (1) EGT L 357, 31.12.2002, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG, Euratom) nr 478/2007 (EUT L 111, 28.4.2007, s. 13). L 218/44 Europeiska unionens officiella tidning g)Verksamhet som bedrivs enligt program för tekniskt stöd och samarbete med tredjeländer samt främjande och utnyttjande av det europeiska systemet för bedömning av överensstämmelse, marknadskontroll och ackrediteringspolitik- och system bland intressegrupper inom gemenskapen och på internationell nivå. Den verksamhet som avses i punkt 1 a får finansieras med gemenskapsmedel bara om den kommitté som inrättats genom artikel 5 i direktiv /34/EG har rådfrågats om de uppdrag som ska lämnas till det organ som erkänns med stöd av artikel 14 i den här förordningen. Organ som kan beviljas gemenskapsfinansiering Det organ som erkänns med stöd av artikel 14 kan beviljas gemenskapsfinansiering för den verksamhet som förtecknas i artikel 32. Gemenskapsfinansiering kan även beviljas andra organ för den verksamhet som avses i artikel 32, med undantag av den verksamhet som avses i punkt 1 a och b i den artikeln. De medel som anslås till den verksamhet som avses i denna förordning ska fastställas av budgetmyndigheten inom den gällande budgetramen. a)utan förslagsinfordran, till det organ som erkänns med stöd av artikel 14 för att genomföra den verksamhet som avses i artikel 32.1 a–g för vilken bidrag kan beviljas i enlighet med budgetförordningen, b)i form av bidrag efter en förslagsinfordran, eller genom offentlig upphandling, till andra organ för att utföra den verksamhet som avses i artikel 32.1 c–g. 2.Verksamheten vid sekretariatet hos det organ som erkänns med stöd av artikel 14, som det hänvisas till i artikel 32.1 b, kan finansieras med administrationsbidrag. Administrationsbidrag ska, om de förnyas, inte automatiskt trappas ned successivt. 3.Överenskommelser om bidrag kan tillåta schablonbidrag för mottagarens allmänna omkostnader motsvarande högst av de totala direkta bidragsberättigande kostnaderna för åtgärder, förutom när mottagarens indirekta kostnader täcks av ett bidrag till administrativa kostnader som finansieras från gemenskapsbudgeten. De gemensamma målen för samarbetet och de administrativa och ekonomiska villkoren för de bidrag som beviljas det organ som erkänns med stöd av artikel 14 får fastställas i ett ramavtal om partnerskap som undertecknas mellan kommissionen och detta organ i enlighet med budgetförordningen och förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002. och rådet ska underrättas om ingåendet av ett sådant avtal. 1.De anslag som budgetmyndigheten fastställer för finansiering av verksamheten inom bedömning av överensstämmelse, ackreditering och marknadskontroll får också täcka administrativa utgifter som avser förberedelser, uppföljning, kontroll, revision och utvärdering som är direkt nödvändiga för att syftet med denna förordning ska uppnås, särskilt undersökningar, möten, information och publikationer, utgifter för datanät för utbyte av information samt andra utgifter för administrativt och tekniskt stöd som kommissionen kan anlita för verksamhet inom bedömning av överensstämmelse och ackreditering. 2.Kommissionen ska utvärdera huruvida den verksamhet rörande bedömning av överensstämmelse, ackreditering och marknadskontroll som gemenskapen finansierar är relevant med hänsyn till behoven för gemenskapens politik och lagstiftning och informera och rådet om resultaten av denna utvärdering och därefter . Skydd av gemenskapens ekonomiska intressen Vid genomförandet av den verksamhet som finansieras i enlighet med denna förordning ska kommissionen se till att gemenskapens ekonomiska intressen tillvaratas genom åtgärder som förebygger bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet, genom effektiva kontroller och genom återkrav av felaktigt utbetalda belopp samt, när oegentligheter konstateras, genom tillämpning av effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner i enlighet med förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (1), förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter (2) och och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning () (3). För gemenskapsverksamhet som finansieras enligt denna förordning ska med begreppet oegentligheter i artikel 1.2 i förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 avses varje sådan (1) EGT L 312, 23.12.1995, s. 1. (2) EGT L 292, 15.11.1996, s. 2. (3) EGT L 136, 31.5.1999, s. 1. Europeiska unionens officiella tidning L 218/45 överträdelse av en bestämmelse i gemenskapsrätten eller brott mot en avtalsförpliktelse som är följden av en handling eller en underlåtenhet av en ekonomisk aktör och som har lett eller skulle ha kunnat leda till en negativ ekonomisk effekt i form av en oberättigad utgift för Europeiska unionens allmänna budget eller budgetar som den förvaltar. I överenskommelser och avtal som följer av denna förordning ska det föreskrivas att kommissionen eller en av kommissionen bemyndigad företrädare ska svara för uppföljning och ekonomisk kontroll och att revisionsrätten ska svara för revisioner, i förekommande fall på plats. och rådet lägga fram en rapport om genomförandet av denna förordning, Medlemsstaterna ska anta regler om vilka sanktioner som ska gälla för ekonomiska aktörer vid överträdelse, vilka får inbegripa straffrättsliga sanktioner för allvarliga överträdelser, av bestämmelserna i denna förordning och vidta nödvändiga åtgärder för att se till att bestämmelserna tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande och får skärpas om den relevanta ekonomiska aktören har begått en liknande överträdelse av bestämmelserna i denna förordning. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om dessa bestämmelser och ska utan dröjsmål meddela eventuella ändringar som påverkar bestämmelserna. För att underlätta genomförandet av denna förordning ska kommissionen utarbeta icke-bindande riktlinjer i samråd med intressegrupper. Ackrediteringsintyg som utfärdats före får fortsätta att vara giltiga tills de löper ut, dock längst till och med . Om de förlängs eller förnyas ska denna förordning dock tillämpas. Kommissionen ska lägga fram en rapport för och rådet om tillämpningen av denna förordning och direktiv /95/EG och eventuella andra relevanta gemenskapsinstrument rörande marknadskontroll. Denna rapport ska framför allt omfatta en analys av följdriktigheten hos gemenskapsbestämmelserna på området för marknadskontroll. Om så krävs ska den åtföljas av förslag till ändring och/eller konsolidering av instrumenten i fråga, detta för att bättre och enklare lagstiftning ska uppnås. Den ska omfatta en utvärdering av en utvidgning av tillämpningsområdet för kapitel III i denna förordning så att det omfattar alla produkter. Kommissionen i samarbete med medlemsstaterna ska och därefter sammanställa och för Ändring av direktiv /95/EG Artikel 8.3 i direktiv /95/EG ska ersättas med följande: I de fall då produkter medför en allvarlig risk ska de behöriga myndigheterna med vederbörlig skyndsamhet vidta de lämpliga åtgärder som avses i punkt 1 b–f. Bedömningen av huruvida en allvarlig risk föreligger ska göras av medlemsstaterna från fall till fall och utifrån de aktuella omständigheterna med beaktande av de riktlinjer som avses i bilaga II punkt 8.” Förordning (EEG) nr 339/93 upphör att gälla med verkan . Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen. Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Den ska tillämpas . Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. L 218/46 Europeiska unionens officiella tidning Krav som ska uppfyllas av det organ som erkänns enligt artikel 14 1.Det organ som erkänns enligt artikel 14 i förordningen (”organet”) ska vara etablerat i Europeiska gemenskapen. 2.Enligt organets stadgar ska nationella ackrediteringsorgan från gemenskapen ha rätt att vara medlemmar, förutsatt att de följer organets bestämmelser och mål och övriga villkor, vilka fastställs i denna förordning och har överenskommits med kommissionen i ramavtalet. 3.Organet ska samråda med alla berörda intressegrupper. 4.Organet ska erbjuda sina medlemmar tjänster i samband med referentbedömningen vilka uppfyller kraven i artiklarna 10 och 11. 5.Organet ska samarbeta med kommissionen i enlighet med denna förordning. Europeiska unionens officiella tidning L 218/47 1.CE-märkningen ska bestå av bokstäverna ”CE” i följande utformning: 2.Om CE-märkningen förminskas eller förstoras ska proportionerna i modellen i punkt 1 behållas. 3.Om det inte i någon rättsakt föreskrivs särskilda mått ska CE-märkningen vara . Förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s energimärkningsförordning Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag kompletterar och rådets förordning (EU) 2017/1369 av om fastställande av en ram för energimärkning och om upphävande av direktiv /30/EU (energimärkningsförordningen). I förordningen finns bestämmelser om märkning av energirelaterade produkter och standardiserad information om sådana produkter. 2 § Den myndighet som regeringen bestämmer (marknadskontrollmyndigheten) ska utöva marknadskontroll enligt energimärkningsförordningen och denna lag. 3 § får besluta de förelägganden och förbud som behövs i ett enskilt fall för att energimärkningsförordningen, i den ursprungliga lydelsen, och delegerade akter som antagits enligt förordningen ska följas. 4 § Ett beslut om föreläggande eller förbud enligt 3 § eller ett beslut om åtgärd enligt artikel 19 i och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93, i den ursprungliga lydelsen, ska förenas med vite, om det inte av särskilda skäl är obehövligt. 5 § får bestämma att ett beslut enligt 3 § eller enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008, i den ursprungliga lydelsen, ska gälla . 6 § På begäran av marknadskontrollmyndigheten ska ge den hjälp som behövs när marknadskontrollmyndigheten vidtar åtgärder enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008, i den ursprungliga lydelsen, om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver användas, eller 2.det annars finns synnerliga skäl. 7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att en ekonomisk aktör ska 1.ersätta marknadskontrollmyndigheten för kostnader för granskning av handlingar och för provtagning och undersökning av prov, om det vid kontrollen visar sig att energimärkningsförordningen eller en delegerad akt som antagits enligt förordningen inte har följts, och 2.få sådan ersättning från marknadskontrollmyndigheten för varuprover och liknande som det finns särskilda skäl för. 8 § Den som har befattat sig med ett ärende som gäller marknadskontroll enligt energimärkningsförordningen och denna lag får inte obehörigen röja eller utnyttja det som den då har fått veta om någons affärs- eller driftförhållanden. I det allmännas verksamhet tillämpas offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 9 § beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (2011:721) om märkning av energirelaterade produkter. 3.Det som i lagen sägs om delegerade akter som har antagits enligt energimärkningsförordningen ska gälla även sådana delegerade akter enligt kommissionens direktiv /60/EG av om genomförande av rådets direktiv /75/EEG om energimärkning av kombinerade tvättmaskiner/torktumlare för hushållsbruk eller och rådets direktiv /30/EU av om märkning och standardiserad produktinformation som anger energirelaterade produkters användning av energi och andra resurser som ska fortsätta att vara i kraft enligt artikel 20.4 i energimärkningsförordningen. Förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s däckmärkningsförordning Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag kompletterar och rådets förordning EG nr 1222/2009 av om märkning av däck vad gäller drivmedelseffektivitet och andra väsentliga parametrar (däckmärkningsförordningen). I förordningen finns bestämmelser om tillhandahållande av harmoniserad information om däckparametrar genom märkning. 2 § Den myndighet som regeringen bestämmer (marknadskontrollmyndigheten) ska utöva marknadskontroll enligt däckmärkningsförordningen och denna lag. Bestämmelser om marknadskontroll finns också i artiklarna 15–29 i och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93. 3 § får besluta de förelägganden och förbud som behövs i ett enskilt fall för att däckmärkningsförordningen, i den ursprungliga lydelsen, ska följas. 4 § Ett beslut om föreläggande eller förbud enligt 3 § eller ett beslut om åtgärd enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008, i den ursprungliga lydelsen, ska förenas med vite, om det inte av särskilda skäl är obehövligt. 5 § får bestämma att ett beslut enligt 3 § eller enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008, i den ursprungliga lydelsen, ska gälla . 6 § På begäran av marknadskontrollmyndigheten ska ge den hjälp som behövs när marknadskontrollmyndigheten vidtar åtgärder enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008, i den ursprungliga lydelsen, om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver användas, eller 2.det annars finns synnerliga skäl. 7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att en ekonomisk aktör ska 1.ersätta marknadskontrollmyndigheten för kostnader för provtagning och undersökning av prov av däck, om det visar sig att produkten inte uppfyller de krav som gäller enligt däckmärkningsförordningen, och 2.få sådan ersättning från marknadskontrollmyndigheten för varuprover och liknande som det finns särskilda skäl för. 8 § Den som har befattat sig med ett ärende som gäller marknadskontroll enligt däckmärkningsförordningen och denna lag får inte obehörigen röja eller utnyttja det som den då har fått veta om någons affärs- eller driftförhållanden. I det allmännas verksamhet tillämpas offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 9 § beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . Remissen har skickats till följande remissinstanser (Patent- och marknadsöverdomstolen), (Patent- och ), Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , Justitiekanslern, , , Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC), , , , , , , , , , , , , , , , , Kommuner och Landsting, , , , , , Bil , , Däck-, Fälg- och , , , , , , Belysningsbranschen, Elektriska Hushållsapparat Leverantörer, , , , , Föreningen bilister, , , Scandinavian Tire and , , Svensk Ventilation, , SEK Svensk Elstandard, Konsumenter, Teknikföretagen, Återvinningsindustrierna. Följande remissinstanser har svarat på remissen (Patent- och marknadsöverdomstolen), (Patent- och ), Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , Justitiekanslern, , , Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC), , , , , , , , Bo- verket, , , , , (), , , , Elektriska hushållsapparatleverantörer, , Svensk Ventilation. Remissinstanser som meddelat att man avstår från att yttra sig , kommuner och Landsting, SEK Svensk Elstandard. Övriga som svarat på remissen Förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s energimärkningsförordning Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag kompletterar och rådets förordning (EU) 2017/1369 av om fastställande av en ram för energimärkning och om upphävande av direktiv /30/EU, i den ursprungliga lydelsen (EU:s energimärkningsförordning). 2 § I denna lag betyder EU:s förordning om ackreditering och marknadskontroll: och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93, i den ursprungliga lydelsen, och marknadskontrollmyndighet: den myndighet som utövar marknadskontroll enligt EU:s energimärkningsförordning, EU:s förordning om ackreditering och marknadskontroll och denna lag. 3 § Den myndighet som regeringen bestämmer ska vara marknadskontrollmyndighet. Bestämmelser om marknadskontroll finns i EU:s energimärkningsförordning och i artiklarna 16–29 i EU:s förordning om ackreditering och marknadskontroll. 4 § får besluta de förelägganden och förbud som behövs i ett enskilt fall för att EU:s energimärkningsförordning ska följas. 5 § Ett beslut om föreläggande eller förbud enligt 4 § eller ett beslut enligt EU:s förordning om ackreditering och marknadskontroll får förenas med vite. 6 § får bestämma att ett beslut enligt 4 § eller enligt EU:s förordning om ackreditering och marknadskontroll ska gälla . 7 § På begäran av marknadskontrollmyndigheten ska ge den hjälp som behövs när marknadskontrollmyndigheten vidtar åtgärder enligt artikel 19 i EU:s förordning om ackreditering och marknadskontroll, om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver användas, eller 2.det annars finns synnerliga skäl. 8 § En leverantör ska ersätta marknadskontrollmyndigheten för kostnader för granskning av handlingar samt för provtagning och undersökning av prov, om det vid kontrollen visar sig att produkten inte uppfyller kraven enligt EU:s energimärkningsförordning. 9 § ska ersätta en leverantör för varuprover och liknande, om det finns särskilda skäl för det. 10 § Den som har befattat sig med ett ärende som gäller marknadskontroll enligt EU:s energimärkningsförordning och denna lag får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon då har fått veta om någons affärs- eller driftförhållanden. I det allmännas verksamhet tillämpas offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 11 § beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (2011:721) om märkning av energirelaterade produkter. 3.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för förelägganden och förbud som har beslutats före ikraftträdandet. Förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s däckmärkningsförordning Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag kompletterar och rådets förordning EG nr 1222/2009 av om märkning av däck vad gäller drivmedelseffektivitet och andra väsentliga parametrar, i lydelsen enligt kommissionens förordning (EU) nr 1235/2011 (EU:s däckmärkningsförordning). 2 § I denna lag betyder EU:s förordning om ackreditering och marknadskontroll: och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93, i den ursprungliga lydelsen, och marknadskontrollmyndighet: den myndighet som utövar marknadskontroll enligt EU:s däckmärkningsförordning, EU:s förordning om ackreditering och marknadskontroll och denna lag. 3 § Den myndighet som regeringen bestämmer ska vara marknadskontrollmyndighet. Bestämmelser om marknadskontroll finns i artiklarna 15–29 i EU:s förordning om ackreditering och marknadskontroll. 4 § får besluta de förelägganden och förbud som behövs i ett enskilt fall för att EU:s däckmärkningsförordning ska följas. 5 § Ett beslut om föreläggande eller förbud enligt 4 § eller ett beslut enligt EU:s förordning om ackreditering och marknadskontroll får förenas med vite. 6 § får bestämma att ett beslut enligt 4 § eller enligt EU:s förordning om ackreditering och marknadskontroll ska gälla . 7 § På begäran av marknadskontrollmyndigheten ska ge den hjälp som behövs när marknadskontrollmyndigheten vidtar åtgärder enligt artikel 19 i EU:s förordning om ackreditering och marknadskontroll, om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver användas, eller 2.det annars finns synnerliga skäl. 8 § En leverantör ska ersätta marknadskontrollmyndigheten för kostnader för granskning av handlingar samt för provtagning och undersökning av prov, om det vid kontrollen visar sig att produkten inte uppfyller kraven enligt EU:s däckmärkningsförordning. 9 § ska ersätta en leverantör för varuprover och liknande, om det finns särskilda skäl för det. 10 § Den som har befattat sig med ett ärende som gäller marknadskontroll enligt EU:s däckmärkningsförordning och denna lag får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon då har fått veta om någons affärs- eller driftförhållanden. I det allmännas verksamhet tillämpas offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 11 § beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för förelägganden och förbud som har beslutats före ikraftträdandet. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet Per Kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om energi- och däckmärkning Enligt en lagrådsremiss har regeringen (Miljö- och ) beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag med kompletterande bestämmelser till EU:s energimärkningsförordning, 2.lag med kompletterande bestämmelser till EU:s däckmärkningsförordning. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition Kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om energi- och däckmärkning