prop · H503287 · 2018-08-28 00:00:00 — Styrelsen, som är utsedd av plenum och alltså är ett underordnat organ till plenum, kan därför rimligen inte åläggas uppgifter som binder plenum. Plenum bör liksom besluta arbetsordning eftersom en arbetsordning bl.a. innehåller handlingsregler för plenum. Att besluta en arbetsordning innebär formellt att besluta föreskrifter. Denna uppgift bör även fortsättningsvis ligga på plenum och inte vara delegerad till styrelsen. har ifrågasatt om bestämmelsen i 14 § instruktionen om att ska besluta en arbetsordning kan omfatta även plenum. Eftersom , trots att det har flera roller, i sin helhet är en myndighet omfattar bestämmelsen enligt regeringens uppfattning även plenum. Det bör framhållas att det krävs ett bemyndigande för att en myndighet ska ha rätt att besluta föreskrifter. Plenum kan därför inte besluta föreskrifter utan ett bemyndigande. Att en myndighet har en arbetsordning torde vara en förutsättning för att den ska kunna utföra sina uppgifter på ett korrekt sätt. Regeringen anser därför att denna fråga inte behöver regleras särskilt i sametingslagen utan att den även fortsättningsvis kan regleras i instruktionen. Enligt 2 kap. 1 § sametingslagen ska bl.a. ta initiativ till verksamheter och föreslå åtgärder som främjar den samiska kulturen. Plenum beslutar handlingsprogram för språk, kultur, näring och rennäring. Dessa bör även fortsättningsvis kunna utgöra underlag för myndighetens verksamhetsplan. Denna bör som ESV föreslagit beslutas av styrelsen. Detta kan också regleras i instruktionen. I 3 § myndighetsförordningen anges att myndighetens ledning ansvarar ”inför regeringen”. Förhållandena i kan som redovisats inte jämställas med dem i en styrelsemyndighet bl.a. därför att regeringen inte kan påverka styrelsens sammansättning. Att ett organ utsett av plenum skulle ansvara inför regeringen rimmar också mindre väl med 2017/18:287 självstyrelsetanken och kan ifrågasättas utifrån internationella åtaganden. Statskontoret har pekat på att styrelsen fortfarande ska utses av plenum, och därmed indirekt av det samiska folket som styrelsen enligt förslaget ska ansvara för myndighetens verksamhet inför regeringen. Statskontoret utesluter inte att denna typ av delat ansvarsutkrävande kan orsaka problem för styrningen av . Regeringen anser mot bakgrund av vad nu anförts att något krav på ansvar inför regeringen inte bör ställas upp. Givetvis måste styrelsen följa de regler som finns på området. Den är bunden av bl.a. de föreskrifter och andra anvisningar som gäller för budgetarbete, medelstilldelning och redovisning m.m., såsom budgetlagen (2011:203), anslagsförordningen (2011:223) och förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag samt regleringsbreven. En god hushållning med beviljade medel och en korrekt redovisning är en förutsättning för att ska kunna anförtros uppgifter och beviljas medel för dessa. Att styrelsen ska förse regeringen med det underlag den behöver och bestämmelser om styrning och kontroll regleras lämpligen i instruktionen. ESV har i rapporten anfört att plenum bör involveras i beslut om övergripande ramar. ESV föreslår därför att , när ledamöterna sammanträder i plenum, beslutar om prioriteringar av medel inom verksamhetens finansiering (s. 49). ESV har dock inte föreslagit någon ytterligare författningsreglering. Regeringen anser inte heller att detta behövs. Det är naturligt att plenum som högsta beslutande organ tar ställning till vilka prioriteringar som ska göras och till övergripande budgetfrågor. Därefter ankommer det på styrelsen att besluta om budget. Eftersom huvuddragen av organisation bör finnas i lag anser regeringen att det i 2 kap. 4 § sametingslagen ska anges att styrelsen ansvarar för verksamhet. Den närmare regleringen kan göras i instruktion. Uppräkningen i lagen av vad som ingår i styrelsens uppgifter bör då kunna tas bort. Det får i stället ankomma på plenum och styrelsen att ta ställning till vem som ska utföra dessa uppgifter. I den nya 2 kap. 4 a § sametingslagen (se avsnitt 4.4) bör också anges att kanslichefen sköter den löpande verksamheten enligt de direktiv och riktlinjer som styrelsen beslutar. De nu föreslagna ändringarna kommer att innebära att ansvarsfördelningen mellan plenum, styrelse och kanslichef blir tydligare. Detta och de ytterligare förtydliganden som kommer att göras i instruktionen bör enligt regeringens uppfattning förbättra den interna styrningen och kontrollen i och medföra att användningen av statliga medel bättre tillgodoser kraven i gällande föreskrifter och andra anvisningar. Det måste dock framhållas att komplexitet som folkvalt organ och myndighet under regeringen medför att särskilda hänsyn måste tas vad gäller samernas berättigade krav på självstyre i interna frågor som de mer traditionella myndighetsuppgifter som numera har ställer krav på sedvanlig myndighetsstyrning. Det är regeringens avsikt att i dialog med företrädare för samerna i lämplig form grundligare analysera de frågeställningar detta aktualiserar och klargöra Prop. 2017/18:287 och ta ställning till vilka förändringar som bör göras. Regeringens bedömning: Någon förändring av arbetsuppgifter bör inte genomföras i detta sammanhang. Rapportens förslag: Överensstämmer inte med regeringens. () föreslår att uppgift att fastställa mål och leda det samiska språkarbetet bör utvidgas så att ska fastställa riktlinjer för arbetet med att verka för och främja en levande samisk kultur (ESV 2017:6). Remissinstanserna: stöder inte förslaget men är positiv till att förstärka roll i frågor som rör det samiska språket och den samiska kulturen. ser positivt på förslaget. Álbmut föreslår att bestämmelsen fortsatt ska särreglera språket men utvidgas till att omfatta även kulturen. Sámiid Riikkabellodat/Samelandspartiet avstyrker förslaget. Skälen för regeringens bedömning: Vad som ingår i begreppet kultur diskuteras i olika sammanhang. Det behövs enligt regeringens mening en noggrannare analys av frågorna än den ESV haft möjlighet att göra för att utvidga eller ändra nuvarande arbetsuppgifter. Regeringen anser att det av sametingslagen tydligt bör framgå att det till uppgifter hör att fastställa mål för och leda det samiska språkarbetet. Även frågan om hur omfattande styrningen i lagen bör vara och vad som ska ligga inom ramen för samernas självbestämmande är en fråga som behöver analyseras noga. Överväganden i sådana frågor bör ske i nära samarbete med samerna och deras organisationer. internationella åtaganden måste också beaktas. Enligt regeringens mening bör någon ändring i sametingslagen vad gäller arbetsuppgifter inte göras i detta sammanhang. 5Ekonomiska förmåner för förtroendevalda i Regeringens förslag: plenum ska få besluta om skäliga ekonomiska förmåner för ledamöter och ersättare. Regeringens bedömning: Det bör inte i detalj regleras vilka förmåner som kan komma i fråga eller förutsättningarna för förmånerna. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer i sak med regeringens (Ds 2017:63). Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som yttrat sig över förslaget tillstyrker eller har inte några synpunkter på det. , och Samelandspartiet/Sámiid 2017/18:287 Riikkabellodat har haft synpunkter på frågor som rör val av pensionslösning för . Skälen för regeringens förslag och bedömning Det bör införas en bestämmelse om ekonomiska förmåner till de förtroendevalda i sametingslagen Frågan om ekonomiska förmåner till ledamöter har inte reglerats i sametingslagen (1992:1433) eller behandlats i dess förarbeten. Inte heller förordningen (2009:1395) med instruktion för innehåller några bestämmelser gällande ekonomiska förmåner för förtroendevalda. har däremot beslutat om riktlinjer i fråga om resor och ersättningar för förtroendevalda i . Andra grupper av förtroendevalda har särskilda regleringar gällande förmåner. För riksdagsledamöterna finns t.ex. en särskild reglering av ersättningar i lagen (2016:1108) om ersättning till ledamöter. För de förtroendevalda i kommuner finns en reglering om ekonomiska förmåner inklusive pension i 4 kap. 12–18 §§ kommunallagen (2017:725). verksamhet är i huvudsak anslagsfinansierad. Enligt regleringsbrevet disponerar ett förvaltningsanslag på (utgiftsområde 1 anslaget 3:1 ). Varken i regleringsbrevet för avseende eller i regleringsbrev finns någon inskränkning som innebär att förvaltningsanslaget inte får användas till ekonomiska förmåner åt de förtroendevalda. Av regleringsbrevet framgår att ett villkor för förvaltningsanslaget är att det folkvalda organets kostnader, inklusive kostnader för arvoden, ska särredovisas i årsredovisning. har också sedan det bildades beslutat om sådana förmåner genom riktlinjer i fråga om resor och ersättning för förtroendevalda i , dock inte om pensioner. Det kan i sammanhanget noteras att aldrig haft några anmärkningar gällande hantering av ekonomiska förmåner för deltagande i själva . har dock framfört synpunkter när beslutat om mötesersättningar till personer i andra organisationer än (revisionsberättelse för 2016). Mot ovanstående bakgrund bedömer regeringen att det inte finns något hinder mot att beslutar om ekonomiska förmåner utan något uttryckligt stöd i lag för detta. står det således fritt att besluta om ekonomiska villkor och förmåner för förtroendevalda. Vad särskilt gäller pension är även denna en ekonomisk förmån varför skulle kunna besluta även om pension till förtroendevalda. har i en skrivelse anfört att de anser att det är otydligt vad de får göra inom ramen för anslaget (dnr Ku2015/00067/DISK). För att tydliggöra att likt kommunala beslutande församlingar och har rätt att besluta om ekonomiska förmåner för sina förtroendevalda anser regeringen att en bestämmelse om detta bör införas i sametingslagen. Genom att det införs en sådan reglering klargörs att har rätt att besluta om pension till förtroendevalda. Ett alternativ vore att ange att får besluta om ersättningar. Det skulle anknyta till lagen om ersättning till ledamöter. Med beaktande av att den lagen i sitt innehåll är mycket mer detaljerad än sametingslagen och utförligt redovisar vilka ersättningar som kan utgå bedöms detta uttryck dock passa språkligt mindre väl i en reglering som inte är lika detaljrik som . Både kommunallagen och lagen om ersättning till ledamöter innehåller relativt detaljerade bestämmelser om förmåner. För del är själva utformningen av förmånerna reglerad i lag, medan det i kommunallagen anges vilka former av ersättningar som kan utges. Som konstaterats ovan har möjlighet att besluta om ekonomiska förmåner. Det finns inget skäl för att i en bestämmelse begränsa denna rätt och på så sätt inskränka beslutanderätt. En detaljerad reglering av ekonomiska förmåner skulle förta en viss del av möjlighet att själv bestämma i interna frågor och att utforma närmare bestämmelser som är ändamålsenliga för den egna verksamheten. En bestämmelse rörande ekonomiska förmåner bör därför inte innehålla några detaljregleringar varken vad gäller vilka förmåner som kan komma i fråga eller nivån på förmåner. Dock bör det på motsvarande sätt som för förtroendevalda i kommuner anges att det ska vara fråga om skäliga ekonomiska förmåner (4 kap. 12–16 §§ kommunallagen). Det innebär dels att ersättningen inte kan bestämmas till ett alltför lågt belopp, dels att en övre gräns sätts för hur stora ersättningar som får betalas. Vad särskilt gäller pensioner kan konstateras att skrivelse med begäran om rätt att besluta om till pension för dess förtroendevalda avser hel- eller deltidsarvoderade (se avsnitt 3.2). I kommunallagen finns inga begränsningar gällande att kunna besluta om pension även för andra förtroendevalda. För att skapa en överensstämmelse med de kommunala bestämmelserna bör en bestämmelse inte peka ut vilka förtroendevalda i som kan få rätt till pension. Genom att det överlåts till att besluta om pensionsvillkor blir förutsättningarna liknande dem som finns för andra förtroendevalda politiker. har i lag beslutat om pensionsvillkor för riksdagsledamöterna och de olika kommunerna beslutar om pensionsvillkor för sina förtroendevalda politiker. Eftersom det är själva som ska välja pensionslösning kommer den frågan inte att beröras närmare i denna proposition. kan dock få vägledning i frågan av den utredning som finns i promemorian Reglering av ekonomiska förmåner för förtroendevalda i (Ds 2017:63). De riktlinjer som har gällande förmåner är beslutade av plenum. Detta överensstämmer väl med den kommunala regleringen där det är kommunfullmäktige som beslutar om riktlinjer gällande ersättningar. Det är också som i lag beslutat om ersättningar till riksdagsledamöterna. I promemorians förslag anges att det är som ska få besluta om ekonomiska förmåner. Även om det i promemorians förslag inte uttryckligen anges vilket organ som ska kunna besluta om förmåner framgår att avsikten med den föreslagna bestämmelsen är att det är plenum ska ha denna beslutanderätt. 2017/18:287 anser att så bör vara fallet och att bestämmelsen jämfört med promemorians förslag ska förtydligas så att det framgår att det är plenum som får besluta om ekonomiska förmåner. För att en bestämmelse ska inkludera de olika former av förmåner som kan utgå bör just begreppet ekonomiska förmåner användas. Detta begrepp har ett brett betydelseområde. Begreppet ekonomisk förmån används i 4 kap. 12 och 18 §§ kommunallagen för att bl.a. beteckna pension, se propositionen En ny kommunallag (prop. 2016/17:171 s. 316). Att kan besluta om pension för förtroendevalda behöver därför inte framgå särskilt. Andra slags ekonomiska förmåner än pension som kan utgå till de förtroendevalda kan avse bl.a. arvode och reseersättning. En ny paragraf i sametingslagen I promemorian föreslås att bestämmelsen om ekonomiska förmåner införs som en ny 2 kap. 3 b § sametingslagen. Enligt förslaget om nya bestämmelser om offentlighet vid sammanträden i denna proposition, se avsnitt 6.1, införs dock tre nya paragrafer i sametingslagen, 2 kap. 3 a–3 c §§, och nuvarande 2 kap. 3 a §föreslås betecknas 3 d §. Regeringen föreslår att bestämmelsen om ekonomiska förmåner införs som en ny paragraf i sametingslagen. Med hänsyn till beteckningen på de nya paragraferna om offentlighet och med hänsyn till sametingslagens struktur föreslås att bestämmelsen om ekonomiska förmåner införs som en ny 2 kap. 3 e §. 6.1Sametingets sammanträden i plenum ska vara offentliga Regeringens förslag: sammanträden i plenum ska vara offentliga. får dock besluta att överläggningen i ett visst ärende ska hållas inom stängda dörrar. Vid en sådan överläggning får ledamöternas ersättare närvara, även när de inte tjänstgör. Ordföranden leder sammanträdena och ansvarar för ordningen. Ordföranden får visa ut den som uppträder störande och inte rättar sig efter tillsägelse. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens (Ds 2017:65). Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig över förslaget, bl.a. , Kommuner och Landsting, Kammarrätten i och , tillstyrker eller har inte några synpunkter på det. Skälen för regeringens förslag Regler om offentlighet vid sammanträden i plenum Plenums sammanträden hålls på olika orter i och utanför Sápmi. Det ska hållas minst tre plenum under varje kalenderår. Extra plenum kan dock förekomma. Sammanlagt hålls 12–13 sammanträden i plenum per mandatperiod. har inte egna ändamålsenliga lokaler för sammanträde i plenum utan dessa upphandlas inför varje plenum. I jämförelse med den kommunala organisationen motsvarar plenum kommunfullmäktige, vilket är det högsta beslutande organet (se avsnitt 4.2). Enligt 5 kap. 42 § kommunallagen (2017:725) är kommunfullmäktiges och sammanträden offentliga om inte fullmäktige beslutar att överläggningen i ett visst ärende ska hållas inom stängda dörrar. Även sammanträden i kammare är offentliga (4 kap. 9 § regeringsformen). Ett sådant sammanträde får dock hållas inom stängda dörrar om det krävs med hänsyn till rikets säkerhet eller i övrigt till förhållandet till en annan stat eller en mellanfolklig organisation (6 kap. 7 § andra stycket riksdagsordningen [2014:801]). De olika partierna i agerar på samma sätt som de politiska partierna i , kommunfullmäktige och . Det finns därför ett starkt intresse av insyn i verksamheten, från det samiska folket, samiska företrädare och från andra, t.ex. media. Frågan om offentlighet vid sammanträden i plenum tycks inte ha behandlats i anslutning till inrättandet av . har dock i sametingsordningen beslutat om offentlighet i enlighet med vad som gäller för kommunfullmäktiges sammanträden. Sammanträdena har ända sedan inrättades varit offentliga. Det framstår som lika naturligt att sammanträden i plenum ska vara offentliga som att sammanträden i , kommunfullmäktiges och valda församlingar är det. I likhet med vad som gäller för kommunfullmäktige bör det dock finnas möjlighet att besluta om att överläggningen av ett visst ärende ska hållas inom stängda dörrar. Regeringen föreslår att en ny bestämmelse med sådant innehåll införs i sametingslagen. Enligt 5 kap. 43 § kommunallagen (2017:725) leder ordföranden kommunfullmäktiges sammanträden och ansvarar för ordningen vid sammanträdena. Ordföranden får visa ut den som uppträder störande och inte rättar sig efter tillsägelse. Ordförandens ansvar för ordningen innefattar en rätt att ajournera sammanträdet för att få tid att återställa ordningen eller som yttersta åtgärd upplösa sammanträdet. Detsamma gäller enligt sametingsordningen för ordföranden för plenum. En bestämmelse motsvarande 5 kap. 43 § kommunallagen om ordförandens rätt att utvisa en person som uppträder störande m.m. bör tas in i sametingslagen eftersom det är fråga om en inskränkning i den rätt som skapats genom lagregleringen om offentlighet. 2017/18:287 6.2 Styrelsens och nämndernas sammanträden ska hållas inom stängda dörrar om inte annat Regeringens förslag: Styrelsens sammanträden ska hållas inom Efter medgivande från plenum får styrelsen dock besluta att sammanträden ska vara offentliga. dock alltid hållas inom stängda dörrar i ärenden som rör myndighetsutövning eller där det förekommer uppgifter som omfattas Samma regler ska gälla för sammanträden i nämnder. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås att styrelsen får besluta att dess sammanträden ska vara offentliga om medgett det (Ds 2017:65). Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig över förslaget, bl.a. , Kommuner och Landsting, Kammar- rätten i och , tillstyrker eller har inte några synpunkter på det. Skälen för regeringens förslag: utser plenum en styrelse som ansvarar för verksamheten. tingets styrelses uppgifter kan jämföras med kommunstyrelsernas. Enligt 6 kap. 25 § kommunallagen (2017:725) hålls en nämnds samman- träden inom stängda dörrar. Nämnden får dock besluta att dess sammanträden ska vara offentliga om fullmäktige har medgett det. nämnds sammanträden ska dock alltid hållas inom stängda dörrar i ärenden som avser myndighetsutövning eller i ärenden i vilka det förekommer uppgifter som omfattas av sekretess hos nämnden. Enligt riksdagsordningen ska utskotten och sammanträda inom stängda dörrar. Ett utskott får dock besluta att ett sammanträde i den del det avser inhämtande av upplysningar eller överläggning i EU-frågor ska vara offentligt. får besluta att ett sammanträde, eller del av ett sammanträde, ska vara offentligt. har beslutat om en ordning för sammanträden i styrelsen och de olika nämnderna som motsvarar den som gäller i kommunerna. ordningen för och nämnder föreskrivs att samman- träden ska hållas inom stängda dörrar. Styrelsen eller nämnden får dock besluta att ett sammanträde eller del därav ska vara offentligt. trädena ska dock alltid hållas inom stängda dörrar i ärenden som avser myndighetsutövning, eller i vilka det förekommer uppgifter som omfattas av sekretess enligt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Bestämmelserna i både sametingsordningen och arbetsordningen för och nämnder har således utformats på i huvudsak samma sätt som bestämmelserna i kommunallagen (2017:725). Skälen för offentlighet vid sammanträden i styrelsen och nämnderna är inte särskilt starka. Av promemorian framgår att det är ovanligt att det beslutas att styrelsens och nämndernas sammanträden ska vara offentliga. Huvudregeln bör därför vara att styrelsens och nämndernas sammanträden hålls bakom stängda dörrar. Eftersom har ansett att det bör finnas en möjlighet att besluta om offentlighet för sammanträden även i styrelsen och nämnderna och eftersom detta överensstämmer med de Prop. 2017/18:287 kommunala förhållandena finns det dock skäl att reglera på detta sätt i I lagrådsremissen föreslås att styrelsen eller en nämnd får besluta att dess sammanträden ska vara offentliga, om har medgett det. Lagrådet anför att innebörden av förslaget så som det har utformats är att samtliga sammanträden antingen ska hållas inom stängda dörrar eller vara offentliga. Lagrådet anför vidare att lagtexten bör ändras så att det framgår att styrelsen eller nämnden kan besluta att endast ett eller några sammanträden ska vara offentliga, eftersom det är avsikten med förslaget. Regeringen instämmer i Lagrådets bedömning och föreslår därför att det i bestämmelsen ska anges att styrelsen och nämnderna, efter medgivande från plenum, får besluta att sammanträden ska vara offentliga. Beträffande styrelsens och nämndernas sammanträden finns varken i kommunallagen eller i arbetsordning någon bestämmelse om rätt för ordföranden att utvisa en person som uppträder störande m.m. Om det uppstår oroligheter vid ett styrelse- eller nämndsammanträde där beslut fattas om offentlighet torde det vara möjligt för styrelsen respektive nämnden att ändra detta beslut och i stället besluta att sammanträdet inte ska vara offentligt. bör få möjlighet att besluta Regeringens förslag: ska kunna fatta beslut om säkerhetskontroller vid sammanträden enligt samma ordning som gäller för sammanträden i kommuner och landsting. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens men har en något annan språklig utformning (Ds 2017:65). Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig över förslaget, bl.a. , Kommuner och Landsting, Kammarrätten i och , tillstyrker eller har inte några synpunkter på det. Skälen för regeringens förslag Behovet av en reglering om säkerhetskontroll Det kommer åhörare till offentliga samman- Förutom representanter från media handlar det om enskilda Antalet besökare varierar oftast mellan 5 och 40 personer. former av incidenter har förekommit vid sammanträden. har också fått hotsamtal. har sammanträden fått avbrytas på grund av störande demonstrationer. För motsvarande sammanträden i kommuner och landsting finns lagen (2010:294) om säkerhetskontroll vid offentliga sammanträden i kommuner och landsting. Säkerhetskontroll får enligt lagen genomföras om det vid ett offentligt sammanträde finns anledning att befara att det kan 2017/18:287 komma att förövas brott som innebär en allvarlig fara för någons liv, hälsa eller frihet eller för omfattande förstörelse av egendom. Regeringen arbetar aktivt med att förebygga och hantera hot och hat mot bl.a. politiskt förtroendevalda. Inom ramen för detta arbete beslutade regeringen handlingsplanen Till det fria ordets försvar – Åtgärder mot utsatthet för hot och hat bland journalister, förtroendevalda och konstnärer (dnr Ku2017/01675/D). Vidare föreslås i departements- promemorian Brott mot förtroendevalda (Ds 2018:29) att det införs en särskild straffskärpningsgrund i 29 kap. 2 § för brott som begåtts mot en person på grund av att han eller hon utövat ett uppdrag som förtroendevald i stat, kommun eller landsting, eller som begåtts mot en närstående till en sådan person på grund av förtroendeuppdraget. Även Kommuner och Landsting (SKL) arbetar aktivt med att uppmärksamma hot och våld mot förtroendevalda. SKL har bl.a. gett ut en informationsskrift Hot och våld mot förtroendevalda. aktivt gentemot presidierna i denna fråga. Flera kommuner har upprättat