prop · H503147 · 2018-03-14 00:00:00 — Det undantag för nödavlivning som finns i 14 § andra stycket djurskyddslagen, och som i vissa avseenden är vidare än det som följer av artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1099/2009, har inte förts över till den nya lagen. Detsamma gäller det bemyndigande att meddela föreskrifter om undantag från bedövningskrav vid slakt för fjäderfä och kaniner som finns i 14 § tredje stycket djurskyddslagen. Bemyndiganden i fråga om slakt och avlivning 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela 1.ytterligare föreskrifter om slakt och avlivning av djur, och 2.föreskrifter om undantag från kravet på bedövning i 1 § andra stycket när det gäller avlivning av försöksdjur. 2017/18:147 I bestämmelsen finns bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om slakt och avliv- ning. Övervägandena finns i avsnitt 10.3. Bemyndigandet i första punkten motsvarar 15 § i nuvarande lag. Be- myndigandet i andra punkten för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om undantag från kravet på bedövning vid avlivning genom avblodning när det gäller försöksdjur är nytt. Enligt och rådets direktiv /63/EU av om skydd av djur som används för vetenskapliga ändamål (försöksdjursdirektivet) och de nuvarande föreskrifterna från är avlivning av försöksdjur genom dekapitering utan föregående bedövning tillåten i vissa fall. får enligt direktivet inte införa nya bestämmelser som är strängare än direktivet. Genom en tillämpning av detta bemyndigande kan nuvarande regler beträffande avlivning av försöksdjur behållas. 6 kap. Förprövning och tillstånd Förprövning av utrymmen 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om krav på att låta förpröva stall och andra förvaringsutrymmen för djur samt hägn. Bestämmelsen, som innehåller ett bemyndigande att meddela föreskrifter om krav på att låta förpröva stall och andra förvaringsutrymmen för djur samt hägn, motsvarar i sak 3 a § första stycket första punkten i nuvarande djurskyddslag. Övervägandena finns i avsnitt 11.1. Förbud att använda utrymmen för djurhållning 2 § Om en åtgärd i fråga om stall, annat förvaringsutrymme för djur eller hägn som kräver förprövning enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 1 § har vidtagits utan någon sådan prövning, ska den myndighet som regeringen be- stämmer besluta om förbud mot att utrymmet eller hägnet används för att hysa djur. Något förbud ska inte meddelas om myndigheten finner att åtgärden kan god- kännas i efterhand. Bestämmelsen, som reglerar förbud att hysa djur i utrymmen eller hägn som har åtgärdats utan att förprövningsplikt har uppfyllts, motsvarar i sak 3 b § i nuvarande djurskyddslag. Övervägandena finns i avsnitt 11.2. Förprövning av ny teknik 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om krav på att låta förpröva ny teknik inom djurhållningen. Bestämmelsen, som innehåller ett bemyndigande att meddela föreskrifter om krav på att låta förpröva ny teknik inom djurhållningen, motsvarar i sak 3 a § första stycket andra punkten i nuvarande djurskyddslag. Över- vägandena finns i avsnitt 11.3. Tillståndsplikt för viss djurhållning 4 § Tillstånd för verksamheten ska den ha som yrkesmässigt eller i större omfatt- 1.håller, föder upp, upplåter eller säljer sällskapsdjur eller tar emot sällskaps- djur för förvaring eller utfodring, 2.håller, föder upp, upplåter eller säljer hästar eller tar emot hästar för för- eller utfodring eller använder hästar i ridskoleverksamhet, eller 3.föder upp pälsdjur. Frågor om tillstånd prövas av den myndighet som regeringen bestämmer. Vid tillståndsprövningen ska särskild hänsyn tas till om den sökande kan anses lämplig att bedriva verksamheten och om de anläggningar som verksamheten ska bedrivas i är lämpliga från djurskyddssynpunkt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om undantag från första stycket. Bestämmelsen innehåller krav på tillstånd för vissa former av verksamhet som sker yrkesmässigt eller i större omfattning. Övervägandena finns i avsnitt 11.1. Bestämmelsen motsvarar i huvudsak 16 § i nuvarande djur- skyddslag, men skiljer sig från 16 § på så sätt att det inte finns något bemyndigande att meddela föreskrifter om villkoren för att en verksam- het ska anses vara av större omfattning. Sådana bestämmelser kan i stället meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen. Det anges till skillnad från i 16 § nuvarande lag inte heller att tillstånd får återkallas. Frågan om återkallelse regleras i stället i en separat bestämmelse, se 6 kap. 5 §. 5 § Ett tillstånd får återkallas om kraven på lämplighet i 4 § tredje stycket inte längre uppfylls. Bestämmelsen reglerar möjligheten att återkalla ett tillstånd enligt 4 §. Övervägandena finns i avsnitt 11.1. Bestämmelsen motsvarar 16 § andra stycket andra meningen i nuvarande lag och förtydligar under vilka för- utsättningar ett tillstånd får återkallas. Grundläggande principer för djurförsök 1 § Djurförsök får utföras endast under förutsättning att 1.det syfte som avses med verksamheten inte kan uppnås med någon annan tillfredsställande metod där djur inte används, 2.så få djur som möjligt används, 3.verksamheten utformas så att djuren inte utsätts för större lidande än vad som är absolut nödvändigt, och 4. det vid verksamheten inte används andra djur än sådana som har fötts upp för ändamålet (destinationsuppfödning). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om undantag från kravet på destinationsuppfödning. Bestämmelsen reglerar de grundläggande principerna för djurförsök. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. 2017/18:147 Paragrafens första stycke motsvarar i sak 19 § i nuvarande djurskydds- lag. I andra stycket finns ett uttryckligt bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om undantag från kravet på att det vid verksamheten inte används andra djur än sådana som har fötts upp för ändamålet (s.k. destinationsuppfödning) i första stycket fjärde punkten. Sådana undantag kan föreskrivas med stöd av det generella bemyndigandet i 22 § andra stycket djurskydds- lagen för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att beträffande djurförsök meddela föreskrifter om undantag från lagens bestämmelser. 2 § Det krävs tillstånd för att få använda, föda upp, förvara eller tillhandahålla försöksdjur. Frågor om tillstånd prövas av den myndighet som regeringen be- stämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om undantag från kravet på tillstånd. Bestämmelsen reglerar krav på tillstånd för försöksdjursverksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Bestämmelsen i första stycket motsvarar i huvudsak 19 a § första stycket i nuvarande djurskyddslag, men innehåller inte längre någon reglering av möjligheten att återkalla ett beviljat tillstånd. I stället har en särskild bestämmelse om återkallelse införts i 7 kap. 5 §. Det särskilda bemyndigandet i andra stycket att meddela föreskrifter om undantag från kravet på tillstånd har ingen motsvarighet i den nuva- rande lagen. Sådana undantag kan föreskrivas med stöd av det generella bemyndigandet i 22 § andra stycket djurskyddslagen för rege- ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att beträffande djurförsök meddela föreskrifter om undantag från lagens bestämmelser. 3 § Vid tillståndsprövningen ska särskild hänsyn tas till om den sökande kan anses lämplig att bedriva verksamheten och om de anläggningar som verksam- heten ska bedrivas i är lämpliga från djurskyddssynpunkt. Vid prövning av tillstånd för uppfödning av försöksdjur ska hänsyn också tas till behovet av sådana djur. Bestämmelsen, som reglerar tillståndsprövningen, motsvarar 19 a § tredje och fjärde styckena i nuvarande djurskyddslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. 4 § Tillståndet ska innehålla uppgifter om 1.den fysiska person som är innehavare av tillståndet eller, om innehavaren är en juridisk person, en ställföreträdare för denne, och 2.de personer som innehar de funktioner som anges i 7 § första stycket 1 och Bestämmelsen, som anger vilka uppgifter som ska finnas i tillståndet, Prop. 2017/18:147 motsvarar 19 a § andra stycket i nuvarande djurskyddslag. dena finns i avsnitt 12.2. 5 § Ett tillstånd får återkallas om kraven på lämplighet i 3 § första stycket inte längre uppfylls. Bestämmelsen reglerar möjligheten att återkalla ett tillstånd enligt 2 §. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Bestämmelsen motsvarar 19 a § första stycket andra meningen i nuvarande lag och förtydligar under vilka förutsättningar ett tillstånd får återkallas. 6 § Den person som avses i 4 § 1 ska se till att verksamheten bedrivs enligt denna lag, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen samt de EU-bestämmelser som lagen kompletterar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om 1.uppgifter som ska utföras för att se till att verksamheten bedrivs enligt denna lag, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen samt de EU-bestämmelser som lagen kompletterar, och 2.utbildning och kompetens som ska finnas när dessa uppgifter utförs. Den myndighet som regeringen bestämmer får också i det enskilda fallet besluta om frågor som avses i andra stycket. Bestämmelsen, som reglerar ansvar för försöksdjursverksamheten, mot- svarar i huvudsak 19 b § i nuvarande djurskyddslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Bemyndigandet i andra stycket första punkten har jämfört med nuva- rande lag förtydligats så att det nu tydligare framgår vilken typ av upp- gifter som omfattas av bemyndigandet. Enligt tredje stycket är det nu endast den myndighet som regeringen bestämmer, och inte regeringen, som i enskilda fall kan besluta om frågor som avses i andra stycket. 7 § Vid en verksamhet som är tillståndspliktig enligt 2 § ska det finnas 1.en eller flera föreståndare som ansvarar för att bedriva verksamheten, 2.en veterinär eller, när det är lämpligare, en annan kvalificerad expert som ger råd och anvisningar om hur verksamheten ska bedrivas och som bistår när djuren behandlas, 3.en personalstyrka som är tillräckligt stor för verksamheten och som har den utbildning och kompetens som behövs för verksamheten, och 4.ett djurskyddsorgan som ger råd till personalen i frågor om djurskydd och övervakar verksamheten från djurskyddssynpunkt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytter- ligare föreskrifter om vilka uppgifter och vilken utbildning och kompetens som en föreståndare, en veterinär eller en expert ska ha och om vilken utbildning och kompetens personalen ska ha. 2017/18:147 Den myndighet som regeringen bestämmer får också i det enskilda fallet besluta om frågor som avses i andra stycket. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytter- ligare föreskrifter om djurskyddsorganets uppgifter och sammansättning. Bestämmelsen, som reglerar hur försöksdjursverksamheten ska organise- ras, motsvarar i huvudsak 20 § i nuvarande djurskyddslag. Övervägan- dena finns i avsnitt 12.2. Enligt tredje stycket är det nu endast den myndighet som regeringen bestämmer, och inte regeringen, som i enskilda fall kan besluta om frågor som avses i andra stycket. Infångande av viltlevande försöksdjur 8 § Den som fångar försöksdjur som är viltlevande ska ha den utbildning och kompetens som krävs för uppgiften. Djuren ska fångas in med metoder som inte utsätter djuren för onödigt lidande. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om sådan utbildning och kompetens och sådana metoder. Bestämmelsen, som reglerar infångande av viltlevande försöksdjur, mot- svarar 22 a § i nuvarande djurskyddslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Kraven på tillräcklig utbildning och kompetens för den som fångar viltlevande försöksdjur och på att metoder ska användas som inte utsätter djuret för onödigt lidande kan inte tillämpas på djurklasser där det saknas vetenskapligt stöd för att bedöma vilken utbildning eller kompetens som behövs och för att bedöma om djuret kan uppleva lidande. Krav på etiskt godkännande 9 § Utöver tillstånd enligt 2 § ska den som ska använda djur i ett djurförsök ha ett godkännande från etisk synpunkt av en regional djurförsöksetisk nämnd, innan användningen påbörjas. Godkännandet får förenas med villkor. En djurförsöksetisk nämnd får, vid beslut om godkännande för djurförsöket, besluta om undantag från 2 kap. 5 § andra stycket, 6 § första och tredje styckena, 7 § första stycket och 11 § första stycket samt 4 kap. 2 § tredje stycket. Bestämmelsen innehåller ett krav på etiskt godkännande för att få an- vända djur i djurförsök. Övervägandena finns i avsnitt 12.3. Bestämmelsen i första stycket motsvarar 21 § första stycket första me- ningen i nuvarande djurskyddslag. Det har dock förtydligats att ett etiskt godkännande får förenas med villkor. Bestämmelsen i andra stycket har ingen motsvarighet i den nuvarande lagen. I bestämmelsen anges att de regionala djurförsöksetiska nämnder- na får godkänna användning av försöksdjur som innebär undantag från vissa av lagens bestämmelser. De angivna bestämmelserna finns i djurskyddsförordningen och det är nu enligt nuvarande 41 c § andra stycket djurskyddsförordningen möjligt för nämnderna att godkänna djurförsök som innebär undantag från bestämmelserna. Det införs också en möjlighet för de djurförsöksetiska nämnderna att godkänna använd- ning som innebär undantag från kravet på bedövning vid operativa in- grepp enligt 4 kap. 2 § tredje stycket. Prövningen av det etiska godkännandet 10 § Vid prövningen av ett ärende enligt 9 § ska försökets betydelse vägas mot djurets lidande. Försöket ska, utifrån graden av lidande hos djuret, klassificeras i någon av kategorierna terminal, ringa svårhet, måttlig svårhet eller avsevärd svårhet. En ansökan om djurförsök får bifallas endast om en sådan användning av djur kan anses angelägen från allmän synpunkt och förutsättningarna i 1 § första stycket 1–3 är uppfyllda. Vid prövningen av ärendet ska det även beslutas om försöket ska utvärderas i efterhand. Bestämmelsen, som reglerar prövningen av ett etiskt godkännande, mot- svarar 21 § första stycket andra meningen samt andra, tredje och fjärde styckena i nuvarande djurskyddslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.3. Återkallelse av etiskt godkännande 11 § En djurförsöksetisk nämnd får återkalla ett godkännande enligt 9 § om djurförsöket inte utförs i enlighet med godkännandet. Bestämmelsen, som reglerar återkallelse av ett etiskt godkännande, mot- svarar 21 § femte stycket i nuvarande djurskyddslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.3. Föreskrifter om etiskt godkännande 12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.skyldighet att lämna uppgifter i samband med ansökan om att använda djur i djurförsök, och 2.undantag från kravet på att djurförsök ska godkännas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytter- ligare föreskrifter om 1.prövningen av ett ärende om godkännande av djurförsök, och 2.utvärderingen i efterhand av godkända djurförsök. Bestämmelsen, som innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela vissa föreskrifter om etiskt godkännande, motsvarar i sak 21 a § i nuvarande djurskyddslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.3. En central djurförsöksetisk nämnd 13 § Det ska finnas en central djurförsöksetisk nämnd som ska 1.pröva överklaganden enligt 11 kap. 1 § av en regional djurförsöksetisk nämnds beslut, och 2.utföra en sådan utvärdering i efterhand som avses i 10 § tredje stycket. Bestämmelsen, som reglerar den centrala djurförsöksetiska nämndens uppgifter, motsvarar 21 b § i nuvarande djurskyddslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.4. Den centrala nämndens sammansättning 14 § Den centrala djurförsöksetiska nämnden ska bestå av en ordförande och sex övriga ledamöter. Av de övriga ledamöterna ska fyra ha vetenskaplig kompetens och två vara lekmän. En av lekmännen ska företräda djurskyddsintressen. Ersät- tare för ledamöterna får utses. Ordföranden och den eller de som utses till ersättare för ordföranden ska vara eller ha varit ordinarie domare. Ledamöter och ersättare ska utses av regeringen för en bestämd tid. Bestämmelsen, som reglerar den centrala djurförsöksetiska nämndens sammansättning, motsvarar 21 c § i nuvarande djurskyddslag. Över- vägandena finns i avsnitt 12.4. Den centrala nämndens beslutsförhet 15 § Den centrala djurförsöksetiska nämnden är beslutsför när ordföranden och minst tre ledamöter med vetenskaplig kompetens och minst en lekman är närva- rande. Ledamöterna med vetenskaplig kompetens ska alltid vara i flertal när ett ärende avgörs. Nämnden är beslutsför med enbart ordföranden vid 1.en förberedande åtgärd, 2.en rättelse av skrivfel, räknefel eller liknande förbiseende, 3.andra beslut som inte innebär något slutligt avgörande av ett ärende, och 4.en prövning av en fråga om avvisning eller avskrivning av ett ärende. Ordföranden får överlämna uppgifter som avses i andra stycket till en föredra- gande vid nämnden. Bestämmelsen, som reglerar den centrala djurförsöksetiska nämndens beslutsförhet, motsvarar 21 d § i nuvarande djurskyddslag. Över- vägandena finns i avsnitt 12.4. 16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.villkor för eller förbud mot uppfödning, förvaring, tillhandahållande eller användning av försöksdjur, och 2.undantag från lagen i fråga om djurförsök. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om att den som föder upp, förvarar, tillhandahåller eller använder för- söksdjur ska 2.upprätta instruktioner för verksamheten, och 3.föra journal och lämna upplysningar om verksamheten och djuren. Bestämmelsen, som innehåller bemyndiganden att meddela vissa före- skrifter om försöksdjursverksamhet, motsvarar i sak 22 och 23 §§ i nuva- rande djurskyddslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.5. Lydelsen har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkt. Offentlig kontroll och myndigheternas uppgifter Behörig myndighet för offentlig kontroll 1 § Länsstyrelserna och de andra myndigheter som regeringen bestämmer (kon- trollmyndigheterna) utövar offentlig kontroll av efterlevnaden av denna lag, föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EU- bestämmelser som lagen kompletterar och de beslut som har meddelats med stöd Bestämmelsen, som reglerar vilka myndigheter som ska utföra offentlig kontroll av efterlevnaden av djurskyddslagstiftningen, motsvarar i sak 24 § första stycket i nuvarande djurskyddslag. Övervägandena finns i avsnitt 13.1. Med andra myndigheter avses endast statliga myndigheter, inte kommuner. 2 § Kontrollmyndigheterna ska, utöver vad som framgår av de EU-bestämmelser som lagen kompletterar, ha tillgång till djurskyddsutbildad personal i den omfatt- ning som behövs för att myndigheten ska kunna fullgöra sina uppgifter på ett tillfredsställande sätt. Bestämmelsen, som innehåller krav på kontrollmyndigheternas personal, motsvarar 24 § andra stycket i nuvarande djurskyddslag och skiljer sig i sak från den bestämmelsen endast genom ett förtydligande av att be- stämmelsen gäller utöver vad som framgår av de EU-bestämmelser som lagen kompletterar. Genom detta tydliggörs dels att det inte är fråga om en otillåten dubbelreglering i förhållande till EU-förordningen, dels att ett krav på utbildad personal gäller även vid sådan kontroll som faller utanför EU-förordningens tillämpningsområde. Övervägandena finns i avsnitt 13.1. 3 § Den kontrollmyndighet som regeringen bestämmer samordnar övriga kon- trollmyndigheters verksamhet och lämnar vid behov råd och hjälp i denna verk- samhet. Bestämmelsen, som reglerar en samordnande kontrollmyndighet, mot- svarar 24 a § första stycket i nuvarande djurskyddslag. Övervägandena finns i avsnitt 13.2. 4 § Kontrollmyndigheterna ska genom rådgivning och information och på annat sätt underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter enligt lagen, före- skrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EU-bestämmelser som lagen kompletterar och de beslut som har meddelats med stöd av EU- bestämmelserna. I bestämmelsen anges att kontrollmyndigheterna genom rådgivning och information och på annat sätt ska underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter enligt lagstiftningen. Bestämmelsen motsvarar 24 a § andra stycket i nuvarande djurskyddslag. Övervägandena finns i avsnitt 2017/18:147 13.2. Med uttrycket rådgivning avses en dialog mellan kontrollmyndig- heten och djurhållaren där djurhållaren görs uppmärksam på brister och ges möjlighet att åtgärda dessa för att kunna undvika ett mer konkret ingripande från kontrollmyndigheten. Rådgivning innebär däremot inte i detta sammanhang att kontrollmyndigheten allmänt ska ge råd om hur djurhållningen bör ske. Skyldighet att beivra överträdelser 5 § Kontrollmyndigheterna ska verka för att överträdelser av lagen, föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen eller de EU-bestämmelser som lagen kompletterar beivras. Bestämmelsen, som reglerar kontrollmyndigheternas skyldighet att beivra överträdelser, motsvarar 24 b § i nuvarande djurskyddslag. Över- vägandena finns i avsnitt 13.3. Föreskrifter om offentlig kontroll 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.den offentliga kontrollen, och 2.skyldighet för ett kontrollorgan som anlitas i den offentliga kontrollen att lämna information till den samordnande kontrollmyndighet som avses i 3 §. Bestämmelsen, som innehåller bemyndiganden att meddela föreskrifter om den offentliga kontrollen och om informationsskyldighet för kon- trollorgan, motsvarar i sak 25 § i nuvarande djurskyddslag. Övervägan- dena finns i avsnitt 13.4. Offentlig kontroll som avser andra än livsmedelsproducerande djur 7 § I och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djur- skydd finns bestämmelser som ska tillämpas vid offentlig kontroll av djurhållare som håller livsmedelsproducerande djur. Regeringen får meddela föreskrifter om att förordning (EG) nr 882/2004 ska tillämpas helt eller delvis vid offentlig kontroll av andra djurhållare än sådana som håller livsmedelsproducerande djur. Bestämmelsen reglerar möjligheten att tillämpa och rådets förordning (EG) nr 882/2004. Övervägandena finns i avsnitt 13.4. I första stycket finns en upplysning om att det i förordning (EG) nr 882/2004 finns bestämmelser som ska tillämpas vid offentlig kontroll av djurhållare som håller livsmedelsproducerande djur. Bestämmelsens andra stycke, som innehåller ett bemyndigande att meddela föreskrifter om att förordning (EG) nr 882/2004 ska tillämpas helt eller delvis vid offentlig kontroll av andra djurhållare än sådana som håller livsmedelsproducerande djur, motsvarar i sak 25 a § i nuvarande djurskyddslag. Hänvisningarna till EU-förordningen i första och andra styckena är Avgifter för offentlig kontroll och ärenden enligt lagen 8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet att betala avgift 1.för offentlig kontroll enligt lagen, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller de EU-bestämmelser som lagen kompletterar, och 2.i ärenden enligt lagen, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller de EU-bestämmelser som lagen kompletterar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om hur de avgifter som tas ut av myndigheter och av kontrollorgan ska