prop · H503245 · 2018-05-03 00:00:00 — Ändringen sker med anledning av att det föreslås att kvarstående negativa räntenetton i vissa fall kan föras över till ett övertagande företag vid en kvalificerad fission, se författningskommentar till 26 a §. Fördelning av kvarstående negativa räntenetton enligt denna bestämmelse ska göras även om det enbart kan föras över till ett av de övertagande företagen. Om det överlåtande företaget har flera kvarstående negativa räntenetton ska fördelning ske av vart och ett dessa kvarstående negativa räntenetton. Detta gäller om det överlåtande företaget inte har fått avdrag för negativt räntenetto i sin helhet under fler än ett beskattningsår. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.4. Rubriken närmast före 15 § Rubriken ändras med anledning av ändringen i 17 § så att den även omfattar kvarstående negativa räntenetton. Av paragrafen framgår att ett köpande företag inte får ta över rätten till vissa avdrag när det har skett en verksamhetsavyttring. Det gäller rätt till avdrag för kvarstående kapitalförluster på fastigheter enligt 25 kap. 12 §, avdrag underskott enligt 40 kap. och kvarstående kapitalförluster på delägarrätter enligt 48 kap. 26 §. En motsvarande bestämmelse finns för partiella fissioner i 38 a kap. 17 §. Genom ändringen klargörs att inte heller rätt till avdrag för kvarstående negativa räntenetton enligt 24 kap. 26 § får tas över av det köpande företaget. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.4. Rubriken närmast före 15 § Rubriken ändras med anledning av ändringen i 17 § så att den även omfattar kvarstående negativa räntenetton. Av paragrafen framgår att ett övertagande företag inte får ta över rätten till vissa avdrag vid en partiell fission. Det gäller rätt till avdrag för kvarstående kapitalförluster på fastigheter enligt 25 kap. 12 §, avdrag underskott enligt 40 kap. och kvarstående kapitalförluster på delägarrätter enligt 48 kap. 26 §. En motsvarande bestämmelse finns för verksamhetsavyttringar i 38 kap. 17 §. Genom ändringen klargörs att inte heller rätten till avdrag för kvarstående negativa räntenetton enligt 24 kap. 26 § får tas över av det övertagande företaget. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.4. Paragrafen är ny. Av första stycket framgår att ett skadeförsäkringsföre- tag som har en säkerhetsreserv ska ta upp en schablonintäkt. Intäkten ska beräknas till statslåneräntan vid utgången av november månad året när- mast före det kalenderår under vilket beskattningsåret går ut multiplice- rad med säkerhetsreserven vid ingången av beskattningsåret. I första stycket framgår också att statslåneräntan som lägst ska anses vara . Om beskattningsåret är längre eller kortare än , ska scha- blonintäkten justeras i motsvarande mån. Det framgår av andra stycket. 8 a § har bytt beteckning till 8 b §. Övervägandena finns i avsnitt 12.3. I bestämmelsen finns den s.k. koncernbidragsspärren som inträder vid olika ägarförändringssituationer. Koncernbidragsspärren innebär att kvarvarande underskott inte får dras av mot koncern- bidrag under det beskattningsår ägarförändringen äger rum och de fem följande beskattningsåren. Detta sker genom en särskild beräkning av beskattningsårets överskott hos underskottsföretaget. Beräkningen utgår från beskattningsårets överskott, men överskottet beräknas utan hänsyn till avdragen för underskott och till sådana mottagna koncernbidrag som ska tas upp enligt 35 kap. Av 40 kap. 19 § framgår dock att koncern- bidrag i vissa fall ändå ska tas med i beräkningen av beskattningsårets överskott. Avdrag underskott får inte göras med högre belopp än detta beräknade överskott för beskattningsåret. Ändringen i första stycket är en följd av den generella ränteavdrags- begränsningen och den föreslagna ordningen att avdrag för negativt räntenetto ska göras efter avdrag underskott enligt 40 kap. Av de föreslagna 24 kap. 24 och 25 §§ framgår förutsättningarna enligt den generella ränteavdragsbegränsningen och hur den ska tillämpas. Av bestämmelserna framgår att avdrag för negativt räntenetto högst ska göras med ett belopp som motsvarar ett avdragsutrymme. Detta gäller för företag som inte tillämpar förenklingsregeln i 24 kap. 24 § andra stycket. Avdragsutrymmet fås fram genom en viss procentsats av ett avdrags- underlag. Avdragsunderlaget i sin tur tar sin utgångspunkt i resultatet av näringsverksamheten före avdrag för negativt räntenetto och avdrag för kvarstående negativt räntenetto. Resultatet av näringsverksamheten, dvs. 2017/18:245 ett överskott eller ett underskott, beräknas enligt 14 kap. 21 § genom att intäktsposterna minskas med kostnadsposterna. Avdrag underskott är en sådan kostnadspost. Eftersom både koncernbidragsspärren och den generella ränteavdrags- begränsningen på olika sätt utgår från, men påverkar, resultatet av näringsverksamheten är det nödvändigt med en turordning mellan dessa regelverk. Ändringen i första stycket innebär att en sådan tur- ordning införs. Det innebär att avdrag underskott ska göras före tillämpningen av den generella ränteavdragsbegränsningen och således före avdrag för negativt räntenetto och avdrag för kvarstående negativt räntenetto. Avdrag underskott inkluderar en eventuell tillämpning av koncernbidragsspärren. Genom ändringen anges det därför att beräkningen av beskattningsårets överskott enligt koncernbidragsspärren ska göras före de nämnda avdragen. Det innebär att beskattningsårets överskott enligt denna särskilda beräkning ska göras som om underskottsföretaget gör avdrag för alla sina ränteutgifter. En förutsättning för detta är att avdragsrätten inte begränsas enligt någon särskild ränteavdragsbegränsning. Det anges därför att beskattningsårets överskott ska beräknas före avdrag för negativt räntenetto enligt 24 kap. 24 § och avdrag för kvar- stående negativt räntenetto enligt 24 kap. 26 §. Hänvisningen till dessa paragrafer markerar att ett företag som har ett positivt räntenetto och som gör avdrag för annat företags negativa räntenetto med stöd av den föreslagna 24 kap. 28 §, ska göra ett sådant avdrag före tillämpningen av koncernbidragsspärren. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.2. Ändringen i första stycket är en följd av att den nya 24 kap. 4 § andra stycket och syftar till att vid vinstberäkningen korrigera för att värdeförändring på vissa derivatinstrument som påverkat beskattningen. Begreppet derivatinstrument får anses innefattas i begreppet utländsk fordringsrätt. Övervägandena finns i avsnitt 9.2. Ändringarna i första stycket tredje och fjärde strecksatserna och andra stycket fjärde och femte strecksatserna är en följd av att expansions- fondsskatten sänks från till (se 65 kap. 8 §). Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Av ändringen i paragrafen framgår att expansionsfondsskatten sänks från till . Vid sådant förhållande ska ett mot expan- sionsfondsskatten svarande belopp dras av från den slutliga skatten vid återföring. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Av ändringen i paragrafen framgår att bolagsskatten sänks från till . Övervägandena finns i avsnitt 6.4. 9 kap. 5 §, 24 kap. 10, 15, 31, 32, 34–37, 40 och 41 §§, 25 kap. 12 §, 25 a kap. 23 och 23 a §§, 38 a kap. 23 §, 39 kap. 14 och 23 §§, 48 kap. 27 § och 56 kap. 8 § Ändringarna är föranledda av att flera paragrafer i 24 kap. har fått en ny benämning. Av första punkten framgår att lagen träder i kraft . Av andra punkten första stycket framgår att bestämmelserna i 9 kap. 5 §, 14 kap. 16 a §, 17 kap. 33 §, 18 kap. 12 §, 19 kap. 15 §, 20 kap. 13 §, 24 kap. 1–4, 10, 15–29, 31–37 och 39–41 §§, 25 kap. 2 och 12 §§, 25 a kap. 23 och 23 a §§, 30 kap. 6 a §, 37 kap. 26 a och 28 §§, 38 kap. 17 §, 38 a kap. 17 och 23 §§, 39 kap. 8 a, 14 och 23 §§, 40 kap. 18 §, 48 kap. 17 och 27 §§, 50 kap. 5 §, 56 kap. 8 § och 65 kap. 10 § i deras nya lydelse och de nya bestämmelserna i 24 a kap. tillämpas första gången för beskattningsår, eller i fråga om svenska handelsbolag räkenskapsår, som börjar efter . Övergångsbestämmelsen innebär bl.a. att aktiveringsförbudet i 14 kap. 16 a § bara gäller ränteutgifter som uppkommer efter ikraftträdandet. Även om tillgångar som har förvärvats före ikraftträdandet omfattas så avses således enbart ränteutgifter som har aktiverats efter ikraftträdandet. Detta innebär vidare att sådana ränteutgifter som redan har aktiverats inte berörs samt att rätten att tillämpa räkenskapsenlig avskrivning före ikraftträdandet inte påverkas. Av andra stycket framgår att för beskattningsår som omfattar än och som börjar före och avslutas efter får ett negativt räntenetto enligt 24 kap. 21– 29 §§ som belöper sig på perioden till utgången av det beskattningsåret, eller i fråga om svenska handelsbolag räkenskapsåret, inte dras av. För tiden efter att ett nytt beskattningsår börjar gäller den generella ränteavdragsbegränsningsregeln. Punkten har utformats i enlighet med förslag från Lagrådet. Av tredje punkten framgår att den nya bestämmelsen i 19 kap. 5 a § tillämpas för utgifter för ny-, till- eller ombyggnad av hyreshus som har färdigställts efter . Har färdigställandet skett senare men före får primäravdrag bara göras för den delen av sexårsperioden från färdigställandet som återstår . Det innebär att för nybyggnad av hyreshus samt förbättringar av hyreshus till följd av till- och ombyggnad som färdigställs innan ikraft- trädandet, men efter , så börjar sexårsperioden från färdigställandet att löpa innan ikraftträdandet och primäravdrag får sedan göras för den vid ikraftträdandet återstående delen av sexårsperioden. För ett hyreshus som t.ex. färdigställs får primäravdrag således inte göras det första och andra året av sexårsperioden, utan primäravdrag får i stället göras under det tredje till och med det sjätte året 2017/18:245 av och med maximalt av avskrivnings- underlaget. Punkten har utformats i enlighet med förslag från Lagrådet. Av fjärde punkten framgår att de upphävda bestämmelserna i 24 kap. 10 a–10 f §§ fortfarande gäller för beskattningsår, eller i fråga om svenska handelsbolag räkenskapsår, som börjar före . Av femte punkten framgår att vid tillämpning av 30 kap. 7, 8 och 10 a §§ ska avdrag för avsättning till periodiseringsfond som har gjorts vid beskattningsår som börjar före återföras av avdraget, om återföringen görs av en juridisk person vid beskattningsår som börjar efter men före och av avdraget om återföringen görs vid beskattningsår som börjar efter . Vidare ska vid tillämpning av samma bestämmelser avdrag för avsättning till periodiseringsfond som görs vid beskattningsår som börjar efter men före återföras av avdraget, om återföringen görs av en juridisk person vid beskattningsår som börjar efter . Vid tillämpning av bestämmelsen spelar det ingen roll vem som har gjort det faktiska avdraget för avsättning till periodiseringsfond (se 30 kap. 15 §). Syftet är att uppnå samma effektiva skattebelastning för avdrag respektive återföring av avdrag för avsättning till periodiseringsfond. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Av sjätte punkten framgår att bestämmelserna i 33 kap. 8 och 16 §§ och 34 kap. 8 och 10 §§ i sin nya lydelse tillämpas första gången för beskattningsåret efter det beskattningsår som börjar närmast efter . Vissa bestämmelser om räntefördelning och expansionsfond utgår från storleken på näringsidkarens expansionsfond eller kapitalunderlag . I de fall dessa tidpunkter ligger före omvandlingen av gamla fondavsättningar (gjorda med den högre expansionsfondsskattesatsen) till nya avsättningar (gjorda med den lägre expansionsfondsskatten och ett högre krav på kapitalunderlag) ska bestämmelserna tillämpas i den äldre lydelsen fram till dess det är expansionsfondens eller kapitalunderlagets storlek efter omvandling av ingående fondavsättningar som har betydelse. De bestämmelser det är fråga om är 33 kap. 8 och 16 §§ samt 34 kap. 8 och 10 §§. Av sjunde punkten framgår att bestämmelserna i 34 kap. 6, 18 och 20 §§ och 65 kap. 8 § i sin nya lydelse tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . Av åttonde punkten framgår att för det första beskattningsåret som börjar närmast efter , ska samtliga kvarvarande avdrag för avsättning till expansionsfond som har gjorts enligt äldre bestämmelser anses återförda och genast återavsatta till expansionsfond vid beskattningsårets ingång. Dessa åtgärder kommer med automatik att vidtas av . Vid återföringen tillämpas bestämmelserna i den äldre lydelsen och vid återavsättningen tillämpas bestämmelserna i sin nya lydelse. Vid bestämmande av det belopp som expansionsfonden högst får uppgå till i samband med omvandlingen av fonden tillämpas i fråga om återavsättningen 34 kap. 6 och 10 §§ i den äldre lydelsen och vid tillämpningen av 34 kap. 13 § tillämpas 50 kap. 5 § i den äldre lydelsen. Bestämmelsen i 34 kap. 13 § andra stycket tillämpas inte i fråga Anledningen till detta är att den skattskyldige inte ska Prop. 2017/18:245 tvingas återföra delar av återavsättningen. Om den skattskyldige som fonden omvandlas vill återföra hela eller delar av fonden så måste det göras på vanligt sätt i deklarationen. Detsamma gäller om den skattskyldige kan göra och gör ytterligare avsättningar till expansionsfonden. På en sådan avsättning tillämpas de nya bestämmelserna fullt ut. Av nionde punkten framgår att företag med beskattningsår som börjar före men som avslutas efter får vid tillämpningen av 35 kap. under det beskattningsåret bara göra avdrag högst för koncernbidrag som har lämnats till företag med beskattningsår som börjar efter . Vidare får företag med beskattningsår som börjar före men som avslutas efter vid tillämpningen av 35 kap. under det beskattningsåret bara göra avdrag högst för koncernbidrag som har lämnats till företag med beskattningsår som börjar efter . Av tionde punkten första stycket framgår att ett skadeförsäkrings- företag som har en säkerhetsreserv vid ingången av det första beskattningsåret som börjar efter , ska ta upp en schablonintäkt. Intäkten ska beräknas till av säkerhetsreserven vid ingången av det beskattningsåret. Schablonintäkten ska tas upp med en sjättedel det första beskattningsåret och med en sjättedel under de fem påföljande beskattningsåren eller med hela beloppet under det första beskattningsåret. Av tionde punkten andra stycket framgår att schablonintäkt som inte har tagits upp enligt första stycket ska tas upp till beskattning om företaget upphör att bedriva försäkringsrörelse, skattskyldigheten för näringsverksamheten upphör, näringsverksamheten inte längre ska beskattas i på grund av ett skatteavtal med en stat utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, företaget upplöses genom fusion eller fission och annat inte följer av bestämmelserna i 37 kap. 17 § eller företaget försätts i konkurs. Förslaget har utformats med 39 kap. 8 a § (se prop. 2015/16:15) som förebild. Övervägandena finns i avsnitt 12.4. Av elfte punkten framgår att vid tillämpning av 65 kap. 10 § ska den statliga inkomstskatten för juridiska personer vara av den beskattningsbara inkomsten i stället för avseende beskattningsår som börjar efter men före . Övervägandena finns i avsnitt 13. 16.3Förslaget till lag om ändring i skatteförfarande- lagen (2011:1244) Av paragrafen, som är ny, framgår att svenska handelsbolag, med undantag för fåmanshandelsbolag, samt i utlandet delägarbeskattade 2017/18:245 juridiska personer med fast driftställe i ska lämna sådan information till delägarna att de kan beräkna sina intäkter från bolaget eller den juridiska personen. Det kan vara fråga om sådan information som behövs för att beräkna inkomsterna vid tillämpning av bestämmelserna om avdrag för ränteutgifter och negativa räntenetton i 24 kap. IL. Ett exempel är information om negativa räntenetton som dragits av respektive inte dragits av. Ett annat exempel är om förenklingsregeln som föreslås i 24 kap. 24 § andra stycket IL har tillämpats. Övervägandena finns i avsnitt 6.6. Ändringen i första stycket är en följd av att bolagsskatten sänks från till (se 65 kap. 10 IL). Av första punkten framgår att lagen träder i kraft . Av andra punkten framgår att bestämmelsen i 58 kap. 2 § i dess nya lydelse tillämpas första gången på avyttringar av andelar i skalbolag som sker efter . Om skalbolagsdeklarationen till någon del avser tid före , gäller dock vid tillämpningen av 58 kap. 2 § första stycket att procenttalet 22 ska användas i stället för 20,6. Av den tredje punkten framgår att den nya bestämmelsen 34 kap. 4 a § tillämpas första gången på uppgifter som avser beskattningsår som börjar efter . Enligt Lagrådet bör uttrycket ”första gången” utgå i andra och tredje punkten. Regeringen anser att det är en fördel med en likartad teknisk utformning av ikraftträdande- och övergångsbestämmelser. Om en författning inte ska tillämpas redan vid ikraftträdandet utan först när en särskild händelse inträffar föreskrivs normalt att författningen träder ikraft en viss dag och tillämpas första gången när händelsen inträffar. De nu aktuella bestämmelserna avser en sådan situation, i det här fallet när en avyttringar av andelar i skalbolag sker efter ikraftträdandet respektive på uppgifter som lämnas avseende beskattningsår som börjar efter ikraftträdandet. Bestämmelserna bör korrespondera med utformningen av liknande ikraftträdande- och övergångsbestämmelser. Användningen av uttrycket ”första gången” i andra och tredje punkterna kan enligt regeringens mening inte heller missförstås. Regeringen anser därför att den föreslagna lydelsen bör behållas. 16.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:000) om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Lagen innebär att 24 kap. 2 §, i dess lydelse enligt den ändring som föreslås i propositionen Återbetalning av medlemsinsatser i arbets- kooperativ (prop. 2017/18:253) (beslut av regeringen ), får en ny beteckning. Den ändringslagen föreslås träda i kraft Prop. 2017/18:245 som förslagen i denna proposition, dvs. Europeiska unionens officiella tidning L 193/1 RÅDETS DIREKTIV (EU) 2016/1164 av om fastställande av regler mot skatteflyktsmetoder som direkt inverkar på den inre marknadens funktion EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 115, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av yttrande (1), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och av följande skäl: (1)De nuvarande politiska prioriteringarna inom området internationell beskattning belyser behovet att säkerställa att skatt betalas där vinster och mervärde skapas. Det är därmed viktigt att återupprätta förtroendet för att skattesystemen är rättvisa och ge regeringarna möjlighet att effektivt utöva sin suveränitet på skatteområdet. Dessa nya politiska mål har omsatts i konkreta rekommendationer om åtgärder inom ramen för initiativet mot erodering av skattebasen och flyttning av vinster (BEPS) av och utveckling (). välkomnade detta arbete i sina slutsatser av den 13–och 19–. Som svar på behovet av en rättvisare beskattning fastställer kommissionen i sitt meddelande av en handlingsplan för rättvis och effektiv företagsbeskattning inom Europeiska unionen. (2)Slutrapporterna om 15 åtgärdspunkter mot BEPS offentliggjordes . Detta resultat välkomnades av rådet i dess slutsatser av . I rådets slutsatser betonades behovet av att finna gemensamma, men likväl flexibla, lösningar på EU-nivå, som är i enlighet med BEPS-slutsatser. I slutsatserna stöddes dessutom ett effektivt, snabbt och samordnat genomförande av åtgärder mot BEPS på EU-nivå och gavs uttryck för att EU-direktiv bör, om så är lämpligt, vara det verktyg som föredras för att genomföra BEPS-slutsatser på EU-nivå. Det är avgörande för en väl fungerande inre marknad att medlemsstaterna (1) Ännu ej offentliggjord i EUT. (2) Ännu ej offentliggjord i EUT. L 193/2 Europeiska unionens officiella tidning åtminstone genomför sina åtaganden enligt BEPS och, mer allmänt, vidtar åtgärder för att motverka skatteflyktsmetoder och säkerställa en rättvis och effektiv beskattning i unionen på ett tillräckligt konsekvent och samordnat sätt. På en marknad med mycket integrerande ekonomier, finns ett behov av gemensamma strategier och samordnade åtgärder för att förbättra den inre marknadens funktion och maximera de positiva effekterna av initiativet mot erodering av skattebasen och flyttning av vinster. Dessutom kan bara ett gemensamt ramverk förhindra en fragmentering av marknaden och få ett slut på nuvarande bristande överensstämmelse och snedvridning av marknaden. Slutligen skulle nationella genomförandeåtgärder som följer en gemensam hållning inom unionen kunna ge de skattskyldiga rättslig säkerhet genom att dessa åtgärder skulle vara förenliga med unionsrätten. (3)Det är nödvändigt att fastställa regler för att stärka den genomsnittliga skyddsnivån mot aggressiv skatteplanering på den inre marknaden. Eftersom dessa regler ska passa in i 28 olika bolagsskattesystem bör de begränsas till allmänna bestämmelser, medan genomförandet bör överlåtas till medlemsstaterna, som är bättre lämpade att utforma de specifika delarna i dessa regler på ett sätt som bäst passar deras bolagsskattesystem. Detta mål kan uppnås genom att man skapar en minsta skyddsnivå för nationella bolagsskattesystem mot skatteflyktsmetoder Det är därför nödvändigt att samordna svaren från medlemsstaterna vid genomförandet av resultaten av 15 åtgärdspunkter mot BEPS i syfte att förbättra effektiviteten hos den inre marknaden som helhet genom att motverka skatteflyktsmetoder. Det är därför nödvändigt att fastställa en gemensam lägsta skyddsnivå för den inre marknaden inom vissa områden. (4)Det är nödvändigt att införa regler som är tillämpliga på alla skattskyldiga som är föremål för bolagsbeskattning Med tanke på att detta skulle leda till att det krävdes att fler nationella skatter omfattades, är det inte önskvärt att utvidga detta direktivs tillämpningsområde till att omfatta typer av subjekt som inte omfattas av bolagsbeskattning i en medlemsstat, dvs. i synnerhet transparenta subjekt. Dessa regler bör även gälla för fasta driftställen, som tillhör dessa bolagsskatteskyldiga företag, vilka kan vara belägna i en annan medlemsstat eller kan vara skattemässigt hemmahörande i en medlemsstat eller vara etablerade enligt en medlemsstats rätt. Fasta driftställen till subjekt som är skattemässigt hemmahörande i ett tredjeland bör också omfattas av dessa regler om de är belägna i en eller flera medlemsstater. (5)Det är nödvändigt att fastställa regler mot erodering av skattebasen på den inre marknaden och motflyttning av vinster från den inre marknaden. Det är nödvändigt med regler på följande områden för att bidra till att uppnå det målet: begränsade ränteavdrag, utflyttningsbeskattning, en allmän regel mot missbruk, regler om utländska kontrollerade bolag och regler för att motverka hybrida missmatchningar. Om tillämpningen av dessa regler ger upphov till dubbelbeskattning bör de skattskyldiga få skattelättnader genom avdrag för den skatt som erlagts i en annan medlemsstat eller i ett tredjeland, allt efter omständigheterna. Dessa regler bör därför inte bara syfta till att motverka skatteflyktsmetoder utan också undvika att skapa andra hinder på marknaden, som exempelvis dubbelbeskattning. (6)I ett försök att minska sin globala skattebörda, har företagsgrupper i allt större utsträckning ägnat sig åt BEPS genom för höga räntebetalningar. Regeln om räntebegränsning är nödvändig för att avskräcka från sådana metoder genom att man begränsar avdragsrätten för de skattskyldigas överstigande lånekostnader. Det är därför nödvändigt att fastställa ett procenttal för avdragsrätt som hänför sig till en skattskyldiges beskattningsbara vinst före räntor, skatt, av- och nedskrivningar (EBITDA).