prop · H503156 · 2018-03-09 00:00:00 — Eftersom ingen annan myndighet än Arbets- miljöverket har ett tillsynsansvar eller utför tillsynsuppgifter i detta avseende, finns inte något behov av samordning av tillsynen genom cen- trala föreskrifter eller på annat sätt. Därför föreslås att enbart ska ansvara för att utöva tillsyn, inte tillsynsvägledning. Förslaget får inga praktiska konsekvenser i fråga om tillsynens utövande och begränsar inte möjligheter att enligt arbetsmiljölag- stiftningen meddela föreskrifter om arbetsmiljö. och kommunen bör inte ha ett likvärdigt tillsynsansvar Enligt tobakslagen har , tillsammans med kommunen, ansvar för omedelbar tillsyn över bestämmelserna om åldersgräns, styck- försäljning, anmälningsplikt för försäljning och anmälningsplikt för nya tobaksvaror. Utredningen föreslår att kommunen och ska ha ett likvärdigt tillsynsansvar. Det skulle innebära att Polis- myndighetens tillsynsansvar utökas till att omfatta bestämmelserna om rökfria miljöer, hälsovarningar, produktpresentation och marknadsföring. Regeringen anser att det inte är lämpligt att utöka Polis- myndighetens tillsynsansvar på det sätt som utredningen föreslår. Behovet av att renodla polisens arbetsuppgifter har aldrig varit större än . Flera faktorer har på påverkat arbete, vilket bl.a. har lett till ett försämrat resultat i brottsutrednings- verksamheten. Någon entydig förklaring till vad det försämrade resultatet beror på finns inte men sannolikt har det sin grund i flera samverkande faktorer, kopplade både till och till förändringar i 2017/18:156 omvärlden. Bland annat har polisorganisationens ombildning medfört en stor påfrestning på verksamheten. som ombildningen har genomförts har arbetsbelastningen för polisen ökat. I samband med de stora migrationsströmmarna infördes gränskontroller och arbetet med inre utlänningskontroller och verkställigheter intensifierades. Myndigheten har också arbetat för att höja för- mågan att bekämpa terrorism. Den grova brottsligheten med ett ökat antal skjutningar, många av dem med dödlig utgång, har ökat. Dessa brott, som ofta inträffar i de socialt mest utsatta områdena, är svåra att klara upp och tar stora resurser i anspråk vilket medför negativa konse- kvenser för övrig polisverksamhet. Det finns också tecken på att brottsligheten till sin karaktär har blivit alltmer komplex och tids- krävande att utreda. För att upprätthålla förtroendet för Polismyndig- hetens arbete med utredning och lagföring måste fler brott upp. Det är därför viktigt att den negativa resultatutvecklingen bryts. Att utreda brott är en av polisens kärnuppgifter och måste, tillsammans med övriga kärnuppgifter, prioriteras för att med sin verk- samhet ska kunna bidra till att nå det övergripande målet för den nuvarande kriminalpolitiken, dvs. att minska brottsligheten och öka människors trygghet (prop. 2016/17:1 utgiftsområde 4 s. 13). Regeringen anser dock att det för en effektiv tillsyn är av vikt att Polis- myndigheten är fortsatt delaktig i tillsynen över tobaksförsäljningen. Myndighetens nuvarande tillsynsansvar ska därför, med några mindre avvikelser (se avsnitt 13.5 och 13.7), vara oförändrat. 13.3Införande av en underrättelseskyldighet för kommunerna Regeringens förslag: Kommunerna ska underrätta Folkhälsomyndig- heten om de i sin verksamhet får kännedom om något som kan ha betydelse för myndighetens tillsynsuppdrag. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig, däribland , är positiva till förslaget. Skälen för regeringens förslag: har ett centralt tillsynsansvar för efterlevnaden av en stor del av de materiella bestämmelserna i tobakslagen och lagen om elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare. Genom de förslag som regeringen nu lämnar t.ex. i fråga om handel med tobaksvaror och rökförbud, utvidgas tillsyns- ansvaret i viss utsträckning. För att ska kunna fullgöra sin uppgift att ge råd och annan vägledning till länsstyrelser och kommuner i deras tillsynsverksamhet krävs att myndigheten har möjlig- het att på ett strukturerat sätt följa utvecklingen och analysera sakför- hållanden. Regeringen anser därför att det ska införas en skyldighet för kom- munerna att underrätta om de i sin verksamhet får kännedom om något som kan ha betydelse för En liknande reglering finns i 9 kap. 10 § alkohollagen (2010:1622). Det som avses är endast underrättelser om iakttagelser som Prop. 2017/18:156 har gjorts i verksamheten, någon särskild utredning från kommunernas sida bör inte krävas. Kommunen ska bara behöva lämna Folkhälso- myndigheten sådana uppgifter som kommunen har tillgängliga på grund av sin egen tillstånds- eller tillsynsverksamhet och som inte behöver efterforskas särskilt. bör vid behov ge kom- munerna råd och stöd avseende fullgörandet av underrättelseskyldig- heten. På så sätt kan myndigheten styra och effektivisera informations- flödet. Även om underrättelser inte behöver lämnas på en detaljerad nivå med information om enskilda personer, kan det inte uteslutas att kommunen i vissa fall kommer att behöva behandla personuppgifter i samband med att underrättelser görs till . Det torde då i huvud- sak röra sig om uppgifter som behövs för att identifiera t.ex. en tillstånds- havare, exempelvis person- eller organisationsnummer eller adressupp- gifter. I avsnitt 8.6 görs en analys av den rättsliga grunden för behandling av personuppgifter i samband med tillståndsprövningen. På samma grunder som anges i det avsnittet bedömer regeringen att den nu aktuella personuppgiftsbehandlingen har stöd i dataskyddsförordningen. Det in- trång i den personliga integriteten som regeringens förslag skulle kunna innebära måste ställas mot behovet av en välfungerande och effektiv tillsyn över bestämmelserna i den nya lagen. Att både den kommunala och nationella tillsynen fungerar är en förutsättning för att ska kunna uppfylla de krav som ställs i tobaksproduktdirektivet. Regeringen bedömer mot bakgrund av detta och med hänsyn till de tobakspolitiska målsättningarna att intrånget i den personliga integriteten är propor- tionerligt. Som anges i avsnitt 18 införs sekretess hos kommunen för uppgift om enskilds personliga och ekonomiska förhållanden i ärenden om tillstånds- pliktig verksamhet enligt lagen om tobak och liknande produkter. Enligt 11 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) blir den sekre- tessbestämmelsen tillämplig på uppgifter även hos Folkhälsomyndig- heten. 13.4Möjligheten att omhänderta tobaksvaror tas bort Regeringens förslag: Tillsynsmyndigheterna ska inte längre ha möjlighet att besluta om omhändertagande av tobaksvaror. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har kommenterat för- slaget är positiva. Skälen för regeringens förslag: Enligt 21 § tobakslagen får en till- synsmyndighet besluta att en tobaksvara ska tas om hand om den bjuds ut till försäljning eller uppenbart är avsedd att bjudas ut till försäljning i strid med tobakslagen eller anslutande föreskrifter. Om en vara har tagits om hand, får ägaren vidta de rättelser som behövs för att varan ska få ska återlämnas om det görs sannolikt att den inte kommer 2017/18:156 att säljas i strid med tobakslagen eller anslutande föreskrifter. I annat fall får varan förstöras genom tillsynsmyndighetens försorg. Bestämmelsen kan exempelvis aktualiseras om en näringsidkare tillhandahåller felaktigt märkta tobaksvaror till försäljning till konsumenter. Av befintlig statistik och utredningens enkätundersökning framgår att möjligheten till omhändertagande används i mycket begränsad utsträck- ning och att många kommuner anser att bestämmelsen är svårtillämpad. Gränsdragningen mellan vad som utgör ett omhändertagande och vad som utgör ett beslag är svår att göra i praktiken, vilket ibland kan innebära att kommunen i sin tillsyn beslagtagit tobak utan att ha laglig möjlighet till det. Mot bakgrund av detta anser regeringen att det saknas vägande skäl att behålla den nuvarande omhändertagandebestämmelsen. Tillsynsmyndig- heterna ska därför inte längre ha möjlighet att besluta om omhänder- tagande av tobaksvaror. 13.5Tillsyn över tillståndspliktig tobaksförsäljning Regeringens förslag: Kommunen och ska utöva tillsyn över bestämmelserna om tillståndspliktig försäljning av tobaks- varor och om styckförsäljning av portionsförpackat snus. ska ansvara för tillsyn inom länet. Utredningens förslag: Motsvarar i huvudsak regeringens förslag. Utredningen anger inga skäl för förslaget. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har kommenterat för- Skälen för regeringens förslag: Kommunen och ansvarar enligt 19 a § 3 tobakslagen för omedelbar tillsyn när det gäller lagens bestämmelser om handel och utövar cen- utövar tillsyn inom länet. Den omedelbara tillsynen omfattar bestämmelserna om åldersgräns, styckförsäljning, att näringsidkare som tillhandahåller tobaksvaror för försäljning till konsumenter har anmält försäljningen samt att sådana näringsidkare utövar egenkontroll. också att sådana näringsidkare ger personalen den information och det stöd som behövs för att personalen ska funna följa gällande regler. Kommunen och utövar också omedelbar tillsyn över att det inte säljs nya tobaksvaror till konsumenter som inte har anmälts Regeringen föreslår att både detalj- och partihandel ska vara tillstånds- pliktig, se avsnitt 8. Mot bakgrund av det tillsynsansvar som kommunen och har vad gäller bestämmelserna om handel anser regeringen att det är naturligt att de myndigheterna utövar tillsyn över de nya bestämmelserna om tillståndspliktig handel. delvis en ändring och utökning av kommunens och tillsynsansvar jämfört med tobakslagen. Tillsynsansvaret ändras från att ha avsett bestämmelser om anmälningsplikt till att avse bestämmelser om tillståndsplikt för handel med tobaksvaror. till att avse partihandlare som, till skillnad från bestämmelserna om Prop. 2017/18:156 anmälningsplikt, omfattas av tillståndsplikt. Kommunen och utövar omedelbar tillsyn över bestämmelserna om styckförsäljning av cigaretter och rulltobak. Regeringen anser därför att det är naturligt att de även ska utöva tillsyn över att bestämmelserna om minsta tillåtna innehåll i styckförpackningar med portionsförpackat snus följs. Som anges i avsnitt 13.2 pågår ett arbete med att renodla Polismyndig- hetens arbetsuppgifter. Utökningen av tillsynsansvar vad gäller bestämmelserna om handel är dock av begränsad omfattning och ligger i linje med myndighetens nuvarande tillsynsansvar. Rege- ringen anser därför och kommunen ska ha ett fortsatt delat ansvar vad gäller tillsyn över bestämmelserna om handel. och ansvar för tillsynsvägled- ning respektive tillsyn inom länet ska justeras så att det motsvarar den ändring och utökning som görs av kommunens och ansvar för tillsyn. 13.6Tillsyn över gränsöverskridande distansförsäljning av tobaksvaror Regeringens förslag: ska utöva tillsyn över bestämmelserna om gränsöverskridande distansförsäljning av tobaks- varor. Utredningens förslag: Utredningen föreslår inga särskilda bestämmel- ser om gränsöverskridande distansförsäljning av tobaksvaror utan sådan försäljning inkluderas i förslaget om tillståndsplikt för detaljhandel med tobaksvaror. Utredningen föreslår att kommunen och ska utöva tillsyn över sådan handel. Remissinstanserna: föreslår att myndigheten ska ansvara för registrering av anmälningar av gränsöverskridande distansförsäljning. Skälen för regeringens förslag: Regeringen föreslår i avsnitt 8.10 att gränsöverskridande distansförsäljning av tobaksvaror, i likhet med vad som gäller för e-cigaretter, ska registreras hos . Som en följd av detta föreslår regeringen, i enlighet med vad som gäller enligt 26 § lagen om elektroniska cigaretter och påfyllnings- behållare, att ansvaret för att utöva tillsyn över den gränsöverskridande distansförsäljningen av tobaksvaror ska ligga på . Det innebär att ska utöva tillsyn över att ingen försäljning påbörjas förrän registrering har skett och näringsidkaren har fått en bekräftelse på registreringen från . Till- synen omfattar också att den som bedriver gränsöverskridande distans- försäljning utövar egenkontroll och har ett egenkontrollprogram. 2017/18:156 13.7 Tillsyn över bestämmelserna om marknadsföring och förbudet mot Regeringens förslag: Tillsyn över de ändrade bestämmelserna om marknadsföring av tobaksvaror ska utövas av kommunen i de fall marknadsföringen sker på eller i anslutning till försäljningsställen. I andra fall ska tillsynen utövas av . Kommunen och ska utöva tillsyn över förbudet mot självbetjäning. ska ansvara för tillsynsvägledning vad gäller de ändrade bestämmelserna om marknadsföring. ska ansvara för tillsynsvägledning vad gäller förbudet mot självbetjä- ning. ska utöva tillsyn inom länet vad gäller de bestämmelser som faller under kommunens tillsynsansvar. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. I utredningens förslag används begreppen omedelbar tillsyn och central tillsyn. Utredningen föreslår att ska ha till- synsansvar. Utredningen föreslår att kommunen och ska ha ett delat tillsynsansvar över bestämmelserna om marknadsföring av tobaksvaror. Remissinstanserna: Inga av remissinstanserna har invänt mot för- slaget. Skälen för regeringens förslag: Som anges i avsnitt 9 föreslår rege- ringen att möjligheten att marknadsföra tobaksvaror till konsumenter inne på försäljningsställen genom kommersiella meddelanden i huvudsak ska tas bort. Det ska även vara förbjudet med självbetjäning. Detta får återverkningar på bestämmelserna om tillsyn. Enligt tobakslagen utövar den centrala tillsynen över lagens bestämmelser om marknadsföring och kommunen utövar den omedelbara tillsynen över dessa bestämmelser på eller i anslutning till försäljnings- ställen. Införandet av förbud mot kommersiella meddelanden för tobaksvaror inne på försäljningsställen och förbud mot självbetjäning kräver enligt regeringens bedömning inte några övergripande förändringar av tillsyns- organisationen. Utredningen föreslog dock att kommunen och Polis- myndigheten skulle ha ett delat tillsynsansvar över bl.a. bestämmelserna om marknadsföring av tobaksvaror på försäljningsställen och förbudet mot självbetjäning. Med hänsyn till de skäl som redovisas i avsnitt 13.2 bedömer regeringen att det inte är lämpligt att utöka Polis- myndighetens tillsynsansvar på det sättet. Regeringen föreslår därför att kommunen även fortsättningsvis ska utöva tillsyn på och i anslutning till försäljningsställen över att bestäm- melserna om marknadsföring följs. Skillnaden är att tillsynen även ska omfatta att det inte förekommer otillåtna kommersiella meddelanden för tobaksvaror på försäljningsställena, och att marknadsföring i form av uppvisande av tobaksförpackningar samt varu- och prislistor inte är på- trängande, uppsökande eller uppmanar till bruk av tobak. Vad gäller ansvaret för tillsynsvägledning ska det, som Konsument- Prop. 2017/18:156 verket anför, vara och inte som ska ha tillsynsansvar, se även avsnitt 13.2. I linje med nuvarande tillsynsansvar ska ansvara för tillsynsvägledning när det gäller kommunens tillsyn över marknadsföringsåtgärder som sker på eller i anslutning till försäljningsställen, och ansvara för att utöva tillsyn över marknadsföringsbestämmelserna i andra fall. Vad gäller förbudet mot självbetjäning anser regeringen att tillsyn ska utövas av kommunen och samt att Folkhälsomyndig- heten ska ansvara för tillsynsvägledning. Dessa myndigheter har tillsynsansvar över bestämmelserna om handel. Eftersom förbudet om självbetjäning har nära anknytning till de övriga områden på försälj- ningsställen som kommunen och redan utövar tillsyn över anser regeringen att det är rimligt att myndigheternas tillsynsansvar utökas till att omfatta detta förbud. Även om det, som anges i avsnitt 13.2, finns behov av att renodla uppdrag anser rege- ringen att denna utökning av tillsynsansvaret enbart påverkar myndig- hetens verksamhet högst marginellt. Specialbutiker för tobaksvaror är undantagna från förbudet mot kommersiella meddelanden och självbetjäning. Tillsynsmyndigheterna kan i sin tillsyn utgå ifrån det meddelade försäljningstillståndet för att avgöra om lagens bestämmelser om specialbutiker för tobaksvaror ska tillämpas på det aktuella tillsynsobjektet. utövar tillsyn inom länet över de bestämmelser som kommunen har tillsynsansvar för, se 19 a § andra stycket tobakslagen. Regeringen anser att tillsynsansvar ska justeras så att det även omfattar de nu aktuella bestämmelserna om marknadsföring och förbudet mot självbetjäning som kommunen utövar tillsyn över. Tillsyn över rökfria utomhusmiljöer Regeringens förslag: Tillsynen över de föreslagna rökfria utomhus- miljöerna ska utövas av kommunen. ansvara för tillsynsvägledning. ska utöva tillsyn inom Utredningens förslag: Utredningens lagförslag innebär, till skillnad från regeringens, att tillsynen över de föreslagna rökfria utomhusmiljö- erna även ska utövas av . Remissinstanserna: Ett par länsstyrelser och kommuner framför att det krävs tydliga föreskrifter och vägledning, samt vissa förtydliganden, för att det operativa tillsynsarbetet ska fungera. Skälen för regeringens förslag: Kommunen har enligt tobaks- lagen ansvar för omedelbar tillsyn över bestämmelserna om rökförbud, förutom vad gäller sådana lokaler och utrymmen där utövar sådan tillsyn. utövar central tillsyn. utövar tillsyn inom länet. Regeringen förslår i avsnitt 10.1 och 10.5 att rökförbudet ska utökas till att omfatta olika områden utomhus och användningen av flera typer av Det saknas skäl att i fråga om tillsyn avvika från vad som 2017/18:156 gäller enligt tobakslagen. Tillsynen över de rökfria utomhusmiljöerna ska följaktligen utövas av kommunerna, vilka i sin tillsynsverksamhet ska kunna meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att bestäm- melserna om rökförbud ska följas. Som anges i avsnitt 13.2 föreslår regeringen dock att uttrycken omedelbar tillsyn och central tillsyn ska bytas ut mot tillsyn och tillsynsvägledning. Som en följd av kommunens utökade tillsynsansvar ska Folkhälso- myndigheten ansvara för tillsynsvägledning och ansvara för tillsyn inom länet även vad gäller de rökfria utomhusmiljöerna. Av utredningens lagförslag framgår att även ska utöva tillsyn över bestämmelserna om rökförbud. Mot bakgrund av vad som anges i avsnitt 13.2 bedömer regeringen att till- synsansvar i huvudsak inte bör utökas i förhållande till vad som gäller enligt tobakslagen och lämnar därför inget sådant förslag i denna del. 13.9Tillsyn över bestämmelserna om spårbarhet och säkerhetsmärkning Regeringens förslag: Kommunen ska utöva tillsyn på försäljnings- ställen över förbudet mot att i näringsverksamhet tillhandahålla tobaksvaror som saknar identitets- och säkerhetsmärkning. ska utöva tillsyn inom länet. Den myndighet som regeringen bestämmer ska i andra fall utöva tillsyn över att bestämmelserna om spårbarhet och säkerhetsmärkning följs. Den myndighet som regeringen bestämmer ska ansvara för tillsynsvägledning. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen föreslår att även ska utöva tillsyn på försäljningsställen över förbudet mot att tillhandahålla tobaksvaror som saknar identitets- och säkerhetsmärkning. Vidare föreslås att ska ha ansvar för tillsyn och tillsynsvägledning. I utredningens förslag används begreppen ”omedelbar tillsyn” och ”central tillsyn”. Remissinstanserna: De remissinstanser som har kommenterat för- slaget är positiva. anser dock att det vore mer logiskt att ge eller tillsynsansvar. Skälen för regeringens förslag: I avsnitt 12.1 föreslås att tobaksvaror som saknar föreskriven identitets- och säkerhetsmärkning inte ska få tillhandahållas konsumenter i näringsverksamhet. Regeringen föreslår också ett förbud för partihandlare att tillhandahålla detaljhandlare tobaksvaror som på grund av bristfällig eller felaktig märkning inte får tillhandahållas konsumenter, se avsnitt 8.7. För att säkerställa efterlevnaden av de föreslagna reglerna om spår- barhet och märkning krävs tillsyn. Utredningen föreslår att både Polis- myndigheten och kommunen ska utöva tillsyn på försäljningsställen över förbudet mot att i näringsverksamhet tillhandahålla tobaksvaror som saknar identitets- och säkerhetsmärkning. Att kommunen ska ansvara för att utöva tillsyn över detta förbud framstår enligt regeringen som naturligt eftersom kommunen enligt tobakslagen utövar den omedelbara Prop. 2017/18:156 tillsynen på försäljningsställen över bestämmelserna om varningstexter Som anges i avsnitt 13.2 bedömer regeringen att tillsynsansvar inte bör utökas i förhållande till vad som gäller enligt tobakslagen. Regeringen föreslår därför att enbart kom- munen ska ha detta tillsynsansvar. ansvarar för tillsyn inom länet vad gäller de bestämmelser som kommunen utövar tillsyn över. Regeringen föreslår därför att tillsynsansvar även ska omfatta förbudet mot att i näringsverksamhet tillhandahålla tobaksvaror som saknar identitets- och säkerhetsmärkning. Utredningen föreslår att ska ansvara för till- synsvägledning när det gäller kommunens tillsynsansvar över bestäm- melserna om identitets- och säkerhetsmärkning. Därutöver föreslås att ska utöva tillsyn över lagens övriga bestämmelser om spårbarhet och märkning. Kommissionen har i en genomförandeförordning fastställt tekniska standarder för inrättande och drift av spårningssystemet, inbegripet bl.a. märkningen med den unika identitetsmärkningen. När det gäller säkerhetsmärkningen har tekniska standarder fastställts i ett genom- förandebeslut. Rättsakterna antogs av kommissionen men är ännu inte publicerade. Den närmare regleringen av spårnings- och märkningssystemet har alltså fastslagits. Regeringen anser att det ännu är för tidigt att utpeka som tillsynsmyndighet i detta avseende, då det är tänkbart att det är lämpligare att lägga tillsyns- ansvaret helt eller delvis på någon annan myndighet (se även avsnitt 12.3). Ett tillsynsansvar på nationell nivå bör därför inte slås fast i den nya lagen utan regeringen anser att det är lämpligare att tillsynsansvaret beslutas på förordningsnivå. Regeringens förslag: Kommunen ska få ta ut en avgift för prövning av ansökan om tillstånd till försäljning av tobaksvaror enligt de grunder som beslutas av kommunfullmäktige. Kommunen ska få ta ut avgifter för sin tillsyn av den som bedriver tillståndspliktig försäljning av tobaksvaror. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ett par instanser, däribland , fram- håller att det krävs nationell enhetlighet vad gäller kommunernas av- anför att för att inte en avgift ska slå oproportionerligt hårt mot mindre butiker är det angeläget att av- gifterna som kommunerna får ta ut är anpassade till de mindre butikernas omsättning och lika för alla. Skälen för regeringens förslag: Kommunen har enligt 8 kap. 10 § alkohollagen (2010:1622) rätt att ta ut avgift för prövning av ansökan om 2017/18:156 serveringstillstånd. Regeringen anser att kommunen på motsvarande sätt ska ha rätt att ta ut en avgift för prövningen av en tillståndsansökan för att sälja tobaksvaror. Grunderna för avgiftsuttaget får bestämmas av kommunfullmäktige (jfr RÅ 1994 ref. 72) och ska följa de allmänna krav om självkostnadsprincipen som finns beträffande kommunala taxor (jfr RÅ 1986 ref. 30). Avgifterna ska sålunda spegla kommunernas faktiska kostnad för hanteringen av tillståndsansökningar vilket innebär att avgifterna kommer att variera mellan kommunerna. I det avseendet kan nämnas att i en rapport (Serverings- tillstånd – handläggningstider, servicegarantier, avgifter och tillsyn) har undersökt bl.a. vilka avgifter kommunerna tar ut för serveringstillstånd. Uppgifterna, som baseras på svaren på enkätfrågor riktade till kom- munerna, visar på kraftiga skillnader mellan kommunernas tillstånds- avgifter. Den kommun som redovisade lägst avgift tog ut för efterfrågat serveringstillstånd medan den dyraste kommunen som medverkade i undersökningen tog ut en avgift på .