prop · H60316 · 2018-11-27 00:00:00 — Orden ”på annat ställe” i rubriken kan utgå. Inledningen ”För brott som …” bör ersättas med ”I fråga om brott som…” och paragrafen omformuleras så att den lyder: I fråga om brott som omfattas av den direkta brottsbekämpningen har en kustbevakningstjänsteman samma rätt att göra en undersökning som en polisman har enligt 28 kap. 10 § . 3 kap. 13-15 §§ På motsvarande sätt som angetts avseende inledningen till 3 kap. 9 § bör orden ”För brott som…” ersättas med ”I fråga om brott som…” 3 kap. 16 § Paragrafen anger – i likhet med 2 kap. 3 § och 6 kap. 1 § - villkoren för användande av vissa tvångsbefogenheter. Det kan ifrågasättas om den parallella regleringen i flera kapitel av snarlika befogenheter är lämplig. Vid föredragningen har som förklaring uppgetts att den aktuella paragrafen fyller en funktion såsom ett tydliggörande av under vilka omständigheter som vissa tvångsåtgärder får vidtas. Paragrafen är placerad i det tredje kapitlet om det s.k. direkta brottsbekämpningsområdet, men ska enligt lagrådsremissen också gälla för det indirekta brottsbekämpningsområdet som regleras i kapitel 4 (s. Prop. 2018/19:16 92 och 138 samt 141). Det är ur legalitetssynpunkt inte acceptabelt att Bilaga 7 myndigheters tvångsbefogenheter grundas på förarbetsuttalanden i stället för på tydliga föreskrifter. Den föreslagna regleringen bör därför ses över under det fortsatta beredningsarbetet. 3 kap. 17 § Den kustbevakningstjänsteman som gör vissa i paragrafen angivna ingripanden ska rapportera det till en person som är behörig att leda en förundersökning. I regel fullgörs skyldigheten genom att tjänstemannen upprättar en brottsanmälan i ett skede då någon förundersökningsledare inte ännu är utsedd. Bestämmelsen bör därför lyda: En kustbevakningstjänsteman som ingriper med stöd av 4–10 §§ eller 3–15 §§ ska genast anmäla detta till någon som är behörig att leda en förundersökning. 3 kap. 19 § Lagrådet föreslår att paragrafen får följande lydelse: Om en kustbevakningstjänsteman upptäcker att ett brott har begåtts utanför territorium ska tjänstemannen skyndsamt anmäla saken till åklagare. 4 kap. 1 § Paragrafen reglerar biträde åt annan myndighet innan förundersökning har inletts när biträdet sker antingen på eget initiativ eller på förfrågan från eller . Avsikten är bl.a. att den myndighet som får förfrågan ska ha möjlighet att avslå begäran om att få lämna biträde respektive att erhålla biträde. Sista stycket bör därmed lämpligen formuleras ”En förutsättning för att biträde ska lämnas är att den myndighet som fått förfrågan har gått med på det”. 4 kap. 2 § Ordet ”tillämpas” bör ersättas med ”utövas”. 4 kap. 3 § Lagrådet föreslår att paragrafen får följande lydelse: Bestämmelserna om gripande och beslag i 3 kap. 7 och 10 §§ får tillämpas om inte ett godkännande enligt 1 § utan väsentlig olägenhet kan avvaktas. 2018/19:16 Bilaga 7 4 kap. 4 § I paragrafen finns bestämmelser om Kustbervakningens biträde åt en förundersökningsledare när en förundersökning har inletts. Om förundersökningen leds av åklagare, är och en kustbevakningstjänsteman enligt paragrafens tredje stycke skyldiga att lämna det biträde som begärs. I författningskommentaren uttalas att åklagaren inte kan kräva att arbetet ska genomföras . Denna begränsning kan knappast läsas ut av lagtexten. 5 kap. 1 och 2 §§ Den första paragrafen anger att inom det område som omfattas av direkta ordningshållning får myndigheten bl.a. ingripa mot störningar av allmän ordning. Begreppet ”allmän ordning” återkommer sedan i 3 och 5 §§. I den andra paragrafen anges i tre punkter de ordningsstörningar som anses ingå i det s.k. direkta ordningshållningsområdet. Den första av dessa är uppträdanden till sjöss. Som exempel på störningar av denna typ avges i författningskommentaren (s. 143) störningar av trafiken till sjöss. Allmän ordning är ett samlingsbegrepp inom bl.a. straffrätt och förvaltningsrätt vars konkreta innebörd är oklar. Det brukar ofta anses innefatta allt som syftar till att säkra en trygg och friktionsfri samlevnad medborgarna emellan (se m.fl., Polislagen – en kommentar, 2017 s. 32). I begreppet ligger att det ska vara fråga om ett intresse som berör en större eller obestämd krets av enskilda. Med hänsyn till det kan diskuteras om i vilken mån punkten om uppträdande till sjöss är särskilt lyckad såsom en avgränsning av uppgifter. De flesta uppträdanden till sjöss torde inte beröra andra i en sådan utsträckning att den allmänna ordningen störs. Störningar av trafiken kan visserligen tänkas utgöra just en störning av allmän ordning i denna bemärkelse, men är sannolikt möjliga att ändå ingripa mot på andra grunder. Det är således oklart vad självständiga befogenhet att ingripa mot störningar av allmän ordning vid uppträdanden till sjöss avser rent konkret och det kan kanske sättas i fråga om en sådan befogenhet ens behövs. Frågan bör övervägas ytterligare under den fortsatta beredningen. 5 kap. 3 § Se beträffande tredje stycket vad Lagrådet har anfört i anslutning till 4 kap. 1 § tredje stycket. 5 kap. 11 § I paragrafen används beteckningen ”i hamnars områden”. Förutom att beteckningen ”hamnområden” synes vara mer gängse är det oklart vad som åsyftas utöver det som omfattas av uttrycket ”hamnanläggning”. Enligt definitionen i förordningen (EG) nr 725/2004 av om förbättrat sjöfartsskydd på fartyg och i hamnanläggningar avses med hamnanläggning en plats där samverkan mellan fartyg och hamn äger Frågan om vad som avses ingå i beteckningen hamnars områden (eller hamnområden) bör hanteras i den fortsatta beredningen av Förslaget till lag om ändring i 24 kap. 5 och 6 §§ I paragraferna finns hänvisningar till 6 kap. 3 § i den nya kustbevakningslagen. Under föredragningen har uppmärksammats att rätt lagrum är 6 kap. 2 § kustbevakningslagen. Förslaget till lag om ändring i lagen om åtgärder mot förorening från fartyg 11 kap. 3 § I första stycket 2 behandlas ”utsläpp som har medfört eller kan medföra betydande skador på den svenska kusten eller intressen som hänger samman med den”. Det är oklart vad ”den” syftar på. I den nuvarande lydelsen av paragrafen används uttrycket ”därmed sammanhängande intressen”. När lagtexten nu moderniseras framträder oklarheten om vilka intressen som avses på ett annat sätt än med den nu gällande lydelsen. Om den föreslagna lydelsen behålls, måste oklarheten elimineras. 11 kap. 5, 7 och 8 §§ Lagrådet föreslår att sista meningen i paragraferna ges följande lydelse. Detta gäller också när gärningen kan leda till ansvar enligt eller . Förslaget till lag om ändring i jaktlagen. Enligt paragrafens andra stycke – såväl i nuvarande lydelse som i den föreslagna lydelsen – ska, om egendom har tagits i beslag, anmälan om detta skyndsamt göras till eller . I motsvarande bestämmelser i andra lagar har ”” genomgående ändrats till ”åklagaren”. Så bör göras även här. 2018/19:16 Bilaga 7 Förslaget till lag om ändring i lagen om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder I paragrafen föreslås en hänvisning till 6 kap. 3 § i den nya kustbevakningslagen. Under föredragningen har uppmärksammats att rätt lagrum är 6 kap. 2 § kustbevakningslagen. Förslaget till lag om ändring i lagen om och befogenheter att ingripa mot rattfylleribrott Lagrådet föreslår att paragrafens första stycke ges följande lydelse. I samband med åtgärder som anges i denna lag får en kustbevakningstjänsteman använda de medel för att genomföra en tjänsteåtgärd som anges i kustbevakningslagen (2018:000). Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , M , , , , , Hellmark , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition En ny kustbevakningslag