prop · H503100 · 2018-04-16 00:00:00 — Tabell 25 Kommunsektorns finanser Miljarder kronor om inte annat anges. Utfall 2012–2017, prognos 2018–2021 Skatter och statsbidrag, procent av BNP varav kompensation för mervärdesskatt -0,2 -0,1 -0,4 -0,3 -0,5 -0,3 -0,4 -0,5 -0,5 -0,5 Resultat före extraordinära poster Anm.: Skatter och statsbidrag som andel av BNP inkluderar inkomster från den kommunala fastighetsavgiften. 1Utfall 2017 enligt nationalräkenskaperna, vilket kan skilja sig från regeringens prognos på offentliga sektorns skatteintäkter som redovisas i avsnitt 6. 2Investeringarna inkluderar även köp av mark och fastigheter, netto. 3Inklusive utgifter för kapitalavkastning på pensionsskulden. Källor: och egna beräkningar. Tabell 26 Strukturellt sparande Procent av potentiell BNP om inte annat anges. Utfall 2012–2017, prognos 2018–2021 Finansiellt sparande, miljarder kronor Finansiellt sparande, procent av BNP -1,0 -1,4 -1,6 -0,1 -0,3 -0,7 -0,6 -0,4 -0,2 Justering för skattebasernas sammansättning -0,6 -0,6 -0,1 -0,2 -0,1 -0,3 -0,3 -0,4 -0,1 -0,7 -0,8 -2,2 -2,9 -2,4 -0,6 1Engångseffekter , 2013 och 2015 rör återbetalningen av försäkringspremier från Försäkring. Engångseffekter 2014–2016 beror på periodiseringar av avgift till Europeiska unionen. inkluderar även en engångsvis skatteinbetalning från en internationell koncern. 2Skillnaden mellan faktisk och potentiell BNP i procent av potentiell BNP. Källor: och egna beräkningar. 2017/18:100 Bilaga 2 Inkomstfördelningens utveckling –2016........................................................ Inkomster i toppen av inkomstfördelningen....................................................... Inkomster i den nedre delen av inkomstfördelningen ........................................ Inkomstfördelningen i ett internationellt perspektiv ......................................... Fördelningseffekter av regeringens politik 2015–2018 ....................................... 2017/18:100 Bilaga 2 Olika percentilgruppers ekonomiska standard i förhållande till Olika percentilgruppers bidrag till Gini-koefficientens förändring.... Olika inkomstslags bidrag till Gini-koefficienten................................ Uppdelning av inkomstspridningen på inom- och Kapitalinkomster i befolkningen 2016 .................................................. De olika kapitalinkomstslagens fördelning på inkomstgrupper Olika gruppers över- resp. underrepresentation i topprocenten Övre gräns för disponibel månadsinkomst i olika percentilgrupper Effekter på Gini-koefficienten och på andelen med låg relativ ekonomisk standard av reformer 2015–2018 ........................................ Olika inkomstslags bidrag till Gini-koefficientens förändring............ Inkomstrelationer inom och mellan grupper........................................ Inkomstgruppernas sammansättning 2016 ........................................... Nyckeltal 1995 och 2002–2016.............................................................. Reformer som beaktas vid beräkning av politikens effekter på Bedömning av fördelning av reformer på välfärdstjänstområdet på 2017/18:100 Bilaga 2 Förändring av ekonomisk standard 1995–2016 i olika delar av Bruttoinkomstens sammansättning i olika delar av Andel individer i olika inkomstgrupper efter huvudsaklig Relativ ekonomisk standard för olika grupper..................................... Ekonomisk standard i den översta tiondelen av Inkomstandelar i den översta tiondelen av inkomstfördelningen....... Bruttoinkomstens sammansättning för de nedre nio tiondelarna (p1–p90) av inkomstfördelningen......................................................... Bruttoinkomstens sammansättning för den översta tiondelen exkl. topprocenten (p91–p99)........................................................................ Bruttoinkomstens sammansättning för toppprocenten (p100).......... Kapitalinkomsternas sammansättning 2016 ......................................... Andel varaktiga, tillfälliga resp. övriga toppinkomsttagare................. Toppinkomsttagarnas position i inkomstfördelningen när inkomsterna mäts exklusive kapitalvinster........................................... tillfälliga toppinkomsttagares position i inkomstfördelningen intilliggande år.................................................... tillfälliga toppinkomsttagares inkomststruktur 2013 och Inkomsttillväxt i den nedre delen av fördelningen .............................. Andel med låg ekonomisk standard...................................................... Familjetyper i olika inkomstgrupper 2016............................................ Huvudsaklig inkomstkälla i olika inkomstgrupper 2016..................... Huvudsaklig inkomstkälla i olika delar av inkomstgrupp 1 (p1–p10) 2016......................................................................................... Position i inkomstfördelningen för personer som 2015 ingick i inkomstgrupp 1 .................................................................................... Inkomstspridning inom EU och de nordiska länderna ....................... Andel i riskzonen för fattigdom och social utestängning inom EU och de nordiska länderna ...................................................................... Inkomsttillväxt i den globala inkomstfördelningen –2015.......... Andel av inkomsttillväxten 1985–2015 som tillföll olika delar av den globala inkomstfördelningen.......................................................... Inkomstandelar i den nedre halvan och i den yttersta toppen av den Lönespridning vid en utbildningsexpansion......................................... 2017/18:100 Bilaga 2 Diagram 6.1 Andel som har fått en förändrad ekonomisk standard till följd av reformer 2015–2018................................................................................ Diagram 6.2 Andel som har fått en förändrad utökad inkomst till följd av reformer 2015–2018................................................................................ Genomsnittlig förändring av utökad inkomst i olika inkomstgrupper till följd av reformer 2015–2018................................. Andel kvinnor respektive män () som har fått en förändrad individuell disponibel inkomst ............................................. Andel kvinnor respektive män () som har fått en förändrad individuell utökad inkomst................................................... Förändring av individuell utökad inkomst för kvinnor respektive män ().............................................................................. –Regeringens reformer under mandatperio- den har haft en tydligt utjämnande fördel- ningspolitisk profil. Reformerna bedöms ha bidragit till en minskad spridning av hus- hållens disponibla inkomster. Andelen per- soner med låg relativ ekonomisk standard bedöms också ha minskat till följd av rege- ringens politik. Politiken bedöms även ha bidragit till att stärka den ekonomiska jäm- ställdheten mellan kvinnor och män. –Med ett utvidgat inkomstbegrepp, som be- aktar regeringens satsningar på bl.a. vård, skola och omsorg, ger regeringens politik ett positivt bidrag till det ekonomiska välstån- det för fler inkomstgrupper än när analysen begränsas till den disponibla inkomsten. Välfärdssatsningarna bedöms ha ökat det ekonomiska välståndet i alla inkomstgrup- per, men effekten har varit störst i den nedre delen av inkomstfördelningen. –I ett längre perspektiv, 1995–2016, har den ekonomiska standarden ökat för alla in- komstgrupper. Den mest påtagliga ökning- en har dock skett i den yttersta toppen av fördelningen. Kapitalvinster, räntor och ut- delningar är starkt koncentrerade till per- soner med höga disponibla inkomster. Ut- vecklingen för den yttersta inkomsttoppen beror i huvudsak på att dessa kapitalinkom- ster har ökat kraftigt. –Inkomsterna i den nedre delen av inkomst- fördelningen har ökat förhållande- vis långsamt. Det förklaras delvis av att transfereringar utgör en större andel av inkomsterna i de lägre inkomstskikten än i de högre. Transfereringarna är vanligen kopplade till prisutvecklingen, eller bestäm- da i fasta belopp och har inte ökat lika snabbt som lönerna. –Den kraftiga inkomsttillväxten i toppen av inkomstfördelningen och den långsammare tillväxten i fördelningens nedre del har lett till en ökning av inkomstspridningen. –Ungefär en fjärdedel av Gini-koefficientens ökning 1995–2016 kan kopplas till utveck- lingen för topprocenten i inkomstfördel- ningen. 2017/18:100 Bilaga 2 –När den ökade inkomstspridningen delas upp på de inkomstslag som ingår i den disponibla inkomsten förklaras den ökade spridningen framför allt av ökade och mer ojämnt fördelade kapitalinkomster. –Om inkomstspridningen delas upp på skill- nader mellan och inom olika befolknings- grupper (t.ex. stad/ landsbygd, äldre/yngre, ensamstående/sammanboende etc.) fram- kommer att den ökade inkomstspridningen främst förklaras av ökade skillnader inom var och en av de studerade grupperna. –Det finns en viss rörlighet i toppen av in- komstfördelningen. Närmare fyra av tio personer tillhör topprocenten till följd av att de har haft tillfälligt mycket höga inkomster under ett enstaka år. I många fall rör det sig om tillfälliga kapitalvinster. –Drygt en tredjedel av topprocenten utgörs av personer med varaktigt höga inkomster. De är i mindre utsträckning beroende av kapitalvinster för att tillhöra topprocenten. För de flesta i denna grupp är räntor och ut- delningar den viktigaste kapitalinkomsten. –Den långsammare utvecklingen för grupper med låga inkomster har medfört att andelen personer med låg ekonomisk standard, mätt i relation till medianinkomsten, har ökat gradvis . –Det är ofta svårt att identifiera en enskild or- sak till varför individer har låg ekonomisk standard. Vanligtvis handlar det om en kom- bination av förhållanden: en egen låg in- komst, försörjningsansvar för barn och en partner med låg inkomst eller avsaknad av en partner. –De som har ekonomiskt bistånd eller etable- ringsersättning har högre varaktighet i den nedersta delen av inkomstfördelningen än personer med andra försörjningskällor. Stu- derande och personer med arbete har störst utsikter att röra sig uppåt i fördelningen. –Jämfört med många andra länder har fortfarande en jämn inkomstfördelning. Vid en jämförelse mellan EU:s medlemsländer är ett av länderna med lägst risk för fattigdom och social utestängning. 2017/18:100 Bilaga 2 Målet med fördelningspolitiken är att alla ska få del av den ökade tillväxten och välfärden. Inter- nationellt sett har en mycket jämn in- komstfördelning, men de senaste två decennierna har inkomstskillnaderna ökat. För att bryta tren- den krävs god kunskap om drivkrafterna bakom utvecklingen och en uthållig politisk strategi för att vända den. Regeringens strategi för ökad jämlikhet är bred. Grunden för den ekonomiska politiken är att alla som kan arbeta ska arbeta. När fler arbetar minskar inkomstklyftorna som resur- ser skapas för en generell välfärd av hög kvalitet som bidrar till att utjämna levnadsvillkoren och livschanserna. Genom skatter och transferering- ar, som utformas så att de även främjar arbets- kraftsdeltagande och sysselsättning, uppnås yt- terligare utjämning av den ekonomiska välfärden. På uppdrag av lämnar regeringen en fördelningspolitisk redogörelse. I redogörelsen analyseras inkomstfördelningen i ett historiskt och internationellt perspektiv. Fördelningsanalyser använder i regel ett inkomst- begrepp som brukar benämnas ekonomisk stan- dard. Analyserna i denna redogörelse baseras också i huvudsak på detta inkomstbegrepp. Ekonomisk standard har hushållet som in- komstenhet och individen som analysenhet. Det betyder för det första att alla enskilda hushålls- medlemmars disponibla inkomster summeras.1 För det andra beaktas hushållets försörjningsbör- da och de stordriftsfördelar som uppstår när flera delar på fasta kostnader. Detta görs genom att hushållets totala disponibla inkomst justeras utifrån hushållets storlek och sammansättning och fördelas lika mellan hushållets medlemmar. Kvinnors och mäns individuella inkomster Ur ett jämställdhetsperspektiv kan det argumen- teras för att det i stället för ett hushållsbaserat inkomstbegrepp är mer relevant att studera hur stora resurser individen direkt förfogar över. Hur kvinnors och mäns individuella disponibla in- komster har utvecklats redovisas utförligt i en bilaga till budgetpropositionen.2 I den fördel- ningspolitiska redogörelsen presenteras därför endast en kort redovisning av vilken effekt rege- ringens politik har haft på den ekonomiska jäm- ställdheten. I officiella inkomststatistik räknas rea- liserade vinster och förluster från kapital med när inkomsten beräknas. Värdeökningar som acku- mulerats kan därför komma att registreras som en stor inkomst under ett enskilt år. För att ge en bild av kapitalvinsternas bety- delse redovisas en del resultat i denna redogörelse både inklusive och exklusive kapitalvinster. Om inget annat anges är dock kapitalvinster inklu- derade i den disponibla inkomsten. En stor del av den offentliga sektorns omfördel- ning sker i form av subventionerade tjänster, som t.ex. skola och hälso- och sjukvård. Värdet av dessa tjänster ingår dock inte i den disponibla inkomsten.3 Offentliga välfärdstjänster är en vik- tig del av regeringens fördelningspolitiska strate- gi. Därför inkluderas effekterna av satsningar på välfärdstjänster i den analys av fördelningseffek- terna av regeringens politik som avslutar denna redogörelse. Analyserna i redogörelsen grundar sig på officiella inkomstfördelningsstatistik som baseras på Hushållens ekonomi (HEK). Därefter baseras den på Totalräknad inkomstför- delningsstatistik (TRIF). –2016 grundas analyserna i denna redogörelse på ett urval från TRIF benämnt Statistiskt analysregister (). Datamaterial och metoder beskrivs i Finans- departementets rapport bilaga till Fördelningspolitisk redogörelse på . 1 Den disponibla inkomsten består av ett antal olika komponenter: inkomst från arbete, kapital och näringsverksamhet samt skattepliktiga och skattefria transfereringar, med avdrag för direkt skatt. 2 Se prop. 2017/18:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. bilaga 3. 3 Analyser i redogörelser visar att när välfärdstjänsterna beaktas minskar den totala inkomstspridningen med , främst till följd av att hushåll med barn och äldre pensionärer flyttas uppåt i inkomst- fördelningen (se t.ex. prop. 2016/17:100 bilaga 2). 2Inkomstfördelningens utveckling –2016 Den ekonomiska standarden har ökat mest i den övre delen av inkomstfördelningen Den reala ekonomiska standarden ökade över hela inkomstfördelningen –2016. Det fram- går om alla individer i befolkningen rangordnas efter ekonomisk standard och därefter delas in i 100 lika stora grupper, s.k. percentilgrupper (se diagram 2.1). Medianinkomsten ökade , eller med i genomsnitt . Inkomstökningen var störst i den yttersta toppen, större i den övre halvan än i mitten och större i mitten än i den nedre delen av fördel- ningen. Om inkomsterna mäts exklusive kapital- vinster förändras inte den övergripande profilen i diagram 2.1, men ökningen för toppinkomst- tagare blir mindre. Diagram 2.1 Förändring av ekonomisk standard 1995–2016 i olika delar av inkomstfördelningen Inkomstgrupp (percentilgrupp) Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995, Statistiskt analysregister () 2016. Stap- larna visar förändringen av medelinkomsten i respektive percentilgrupp. Rangord- ningen efter ekonomisk standard görs separat för inkomster inklusive resp. exklusive kapitalvinster. Sammansättningen av individer i olika percentilgrupper kan därför skilja sig åt mellan de olika inkomstmåtten. Källor: och egna beräkningar. Mest iögonfallande i diagram 2.1 är den kraftiga inkomsttillväxten för den översta procenten av fördelningen. De personer som utgjorde den översta procenten fördelning hade i genomsnitt högre ekonomisk stan- dard än de som befann sig i den översta procenten fördelning. Kapitalvinster, räntor och utdelningar är starkt koncentrerade till personer med höga disponibla inkomster. Utvecklingen för den yttersta inkomsttoppen beror i huvudsak på att dessa inkomster har ökat kraftigt (se diagram 2.2). Toppinkomsternas utveckling re- dovisas mer utförligt i avsnitt 3. 2017/18:100 Bilaga 2 Diagram 2.2 Bruttoinkomstens sammansättning i olika delar av inkomstfördelningen Medelinkomst i kronor (priser) Inkomstgrupp (percentilgrupp) Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995, Statistiskt analysregister () 2016. Med arbetsinkomster avses inkomster från tjänst och näringsverksamhet. Med kapital- vinster avses nettot av kapitalvinster och kapitalförluster. Staplarna i diagrammet visar genomsnittlig bruttoinkomst av respektive inkomstslag för individer som är eller äldre. Källor: och egna beräkningar. En bidragande orsak till att inkomsterna genom- gående har utvecklats snabbare i högre än i lägre inkomstskikt är att inkomststrukturen ser olika ut i olika delar av fördelningen (se diagram 2.3). Transfereringar, som utgör en relativt stor andel av inkomsten för personer i de nedre inkomst- skikten, är vanligtvis kopplade till prisutveck- lingen eller bestämda i fasta belopp som ändras med politiska beslut. Transfereringsinkomsterna har därför vuxit långsammare än arbets- och kapitalinkomster som är viktigare för personer i den övre delen av fördelningen. Inkomsterna i den nedre delen av fördelningen redovisas mer utförligt i avsnitt 4. Diagram 2.3 Andel individer i olika inkomstgrupper efter huvudsaklig inkomstkälla 2016 Transfereringar som huvudsaklig inkomstkälla Faktorinkomst som huvudsaklig inkomstkälla Inkomstgrupp (percentilgrupp) Anm.: I beräkningarna ingår alla individer i respektive percentilgrupp som är eller äldre. Individer bedöms ha transfereringar som huvudsaklig inkomstkälla om dessa utgör mer än hälften av den individuella bruttoinkomsten. Faktorinkomst avser inkomster av lön, näringsverksamhet och kapital. Att det finns personer med trans- fereringar som huvudsaklig inkomstkälla i de högsta inkomstgrupperna förklaras i regel av att de har en partner med hög inkomst som bidrar till den ekonomiska stan- darden. Källor: och egna beräkningar. 2017/18:100 Bilaga 2 Den samlade inkomstspridningen har ökat Konsekvensen av att det finns ett tydligt positivt samband mellan den ekonomiska standardens tillväxttakt och positionen i inkomstfördelning- en, som diagram 2.1 visar, är att inkomstsprid- ningen har ökat. Det relativa avståndet mellan den översta delen och mitten av fördelningen har ökat, liksom det relativa avståndet mellan mitten och den nedersta delen av fördelningen. I tabell 2.1 visas hur den genomsnittliga ekono- miska standarden för olika percentilgrupper för- höll sig till medianen 1995 respektive 2016. Den kraftiga ökningen av avståndet mellan den abso- luta toppen (p100) och mitten av fördelningen speglar den starka tillväxttakten för topprocenten jämfört med övriga grupper. hade en genomsnittlig person i den allra översta percentil- gruppen drygt 4 gånger högre ekonomisk stan- dard än medianinkomsttagaren. hade av- ståndet ökat till närmare 11 gånger median- inkomsttagarens ekonomiska standard. Bortsett från den yttersta toppen har inkomstfördel- ningen i relativa termer dragits isär på ett likartat sätt i den övre respektive den nedre delen av fördelningen. Tabell 2.1 Olika percentilgruppers ekonomiska standard i förhållande till medianen Förändring 1995–2016 Anm.: I tabellen redovisas kvoten mellan den genomsnittliga ekonomiska stan- darden för olika percentilgrupper och medianvärdet i befolkningen. Källor: och egna beräkningar. Gini-koefficienten är det vanligast förekomman- de sammanfattande måttet på inkomstspridning- en. Gini-koefficienten för disponibel inkomst inklusive kapitalvinster varierar en del mellan olika år, men har ökat gradvis . Mätt på detta sätt ökade den samlade inkomstspridningen 1995–2016 från 0,227 till 0,320 (se diagram 2.4). Om inkomstmåttet bort- ser från kapitalvinster, som varierar förhållandevis mycket mellan enskilda år, är utvecklingen något jämnare. Ökningstakten blir också något flackare. Den långsiktiga trenden mot ökade inkomstskillnader finns dock fortfarande kvar. Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995–2012, Statistiskt analysregister () 2013–2016. Gini-koefficienten kan anta värden mellan 0 (alla har samma inkomst) och 1 (en person får alla inkomster). Måttet beskrivs utförligare i Finansdepartemen- tets rapport bilaga till Fördelningspolitisk redogörelse på . Källor: och egna beräkningar. Som beskrivits ovan har den ökade inkomstsprid- ningen uppkommit både genom att den övre del- en av fördelningen har dragit ifrån mitten och ge- nom att mitten har dragit ifrån den nedre delen. Det kan därför vara intressant att undersöka hur mycket av Gini-koefficientens ökning som kan kopplas till förändringar i de olika delarna av för- delningen. Ett sätt att göra det är att dela upp den totala inkomstspridningen på olika inkomstgrupper och studera hur de olika inkomstgruppernas bidrag till Gini-koefficienten har utvecklats över tiden. Tabell 2.2 Olika percentilgruppers bidrag till Gini-koeffici- entens förändring ring (procent) Anm.: För en närmare beskrivning av metoden, se bilaga till Fördelningspolitisk redogörelse på . Källor: och egna beräkningar. Analysen visar att av Gini- koefficientens ökning 1995–2016 kan kopplas till utvecklingen i den övre halvan av inkomstfördel- ningen (se tabell 2.2). kan hänföras till de översta och mer än en fjärdedel av Gini-koefficientens ökning kan kopplas till topprocentens inkomstutveckling. Kapitalinkomsternas bidrag till den samlade inkomstspridningen har ökat Ett annat sätt att analysera vad som ligger bakom den ökad inkomstspridningen är att särskilja olika inkomstslags bidrag till Gini-koefficienten. Ovan konstaterades att inkomststrukturen ser olika ut i olika delar av inkomstfördelningen och att skill- nader i tillväxttakt för olika inkomstslag därför påverkar inkomstfördelningens utveckling. Det framgick också att ökade kapitalinkomster är den främsta anledningen till toppinkomsternas kraf- tiga tillväxttakt (diagram 2.2), och därmed också till den ökade inkomstspridningen (tabell 2.2). I detta avsnitt kvantifieras olika inkomstslags effekter på inkomstspridningen. Den totala sprid- ningen delas upp på samtliga inkomstslag som in- går i den disponibla inkomsten. Med den metod som används påverkar varje inkomstslag den totala spridningen genom två faktorer, dels in- komstslagets andel av den disponibla inkomsten och dels inkomstslagets fördelningsprofil i för- hållande till fördelningen av totala disponibla in- komster. Vissa inkomstslag, t.ex. löneinkomster och kapitalinkomster, är ojämnt fördelade och ger positiva bidrag till spridningen i disponibla in- komster, medan skatter och många transfere- ringar verkar utjämnande och därför ger negativa bidrag. Summan av de positiva och negativa bidra- gen uppgår till den totala spridningen. I tabell 2.3 görs en uppdelning av olika in- komstslags bidrag till Gini-koefficienten 1995 re- spektive 2016. En mer utförlig redovisning finns i tabell a.1 i tabellbilagan. Det största enskilda bi- draget till inkomstspridningen kommer från löne- och näringsinkomsterna. Det beror inte på att det är det mest ojämnt fördelade inkomst- slaget, utan snarare på att det är det största in- komstslaget. Löne- och näringsinkomsternas bi- drag till Gini-koefficienten har dock minskat se- dan mitten av . Orsaken är dels att dessa inkomster har blivit mindre koncentrerade till den övre delen av inkomstfördelningen, dels att 2017/18:100 Bilaga 2 deras andel av den disponibla inkomsten har minskat. Den främsta förklaringen till den ökade in- komstspridningen är att kapitalinkomster (kapi- talvinster och övriga kapitalinkomster) har ökat och att de har blivit mer koncentrerade till toppen av inkomstfördelningen. Till följd av kapitalin- komsternas ökade betydelse har även kapital- inkomstskatten ökat och blivit mer koncentrerad till toppen av fördelningen.