prop · H503183 · 2018-03-20 00:00:00 — Förslaget om en minsta garanterad undervisningstid I propositionen föreslås att elever på introduktionsprogram ska ha rätt till i genomsnitt minst 23 timmars undervisning (avsnitt 5.4). framgått ovan är det inte fråga om ett nytt åtagande i sig, men regeringen anser att undervisningstiden bör följas upp för varje elev, vilket innebär en viss arbetsinsats för skolans personal. Regeringen har avsatt medel för detta arbete i budgetpropositionen . Förslaget om en bedömning av en nyanländs kunskaper Regeringen bedömer att förslaget att en nyanländ elevs kunskaper ska bedömas vid mottagandet till språkintroduktion (se avsnitt 5.6) inled- ningsvis kan komma att leda till visst merarbete för skolans personal även om skolorna , utöver den språkliga bedömningen som ska 2017/18:183 göras inför mottagande till språkintroduktion, även bör ha gjort någon form av kartläggning av andra kunskaper för att kunna upprätta elevens individuella studieplan. I förlängningen anser dock regeringen att för- slaget att den bredare bedömningen av elevens kunskaper, som enligt gällande rätt ska göras fortlöpande, ska göras redan vid mottagandet av eleven innebär en effektivisering av utbildningen eftersom en bredare bedömning av elevernas tidigare kunskaper kan leda till en bättre anpassad utbildning för eleven och därmed leda till en ökad genom- strömning. 8.6FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning har tillträtt FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. I artikel 24 anges att konventionsstaterna, för att förverkliga rätten till utbildning för personer med funktionsnedsättning utan diskriminering och på lika villkor, ska säkerställa ett inkluderande, sammanhållet utbildningssystem på alla nivåer och livslångt lärande. Människor med funktionsnedsättning får inte utestängas från det all- männa utbildningssystemet på grund av funktionsnedsättning. De ska ges skälig anpassning samt nödvändigt stöd utifrån individuella behov och förutsättningar för att underlätta deras ändamålsenliga utbildning. Enligt skollagen ska alla elever ges den ledning och stimulans som de behöver i sitt lärande och sin personliga utveckling för att de utifrån sina egna förutsättningar ska kunna utvecklas så långt som möjligt enligt utbildningens mål. Elever som till följd av funktionsnedsättning har svårt att uppfylla de olika kunskapskrav som finns ska ges stöd som syftar till att så långt som möjligt motverka funktionsnedsättningens konsekvenser (3 kap. 2 §). I vissa fall kan stöd krävas i form av extra anpassningar och särskilt stöd för att eleverna ska nå målen för utbildningen. Regeringen bedömer att förslaget att stöd ska ges med utgångspunkt i elevens utbild- ning i dess helhet, om det inte är uppenbart obehövligt, tydligt gynnar elever med funktionsnedsättning eftersom det är särskilt viktigt att stödet till dessa elever utgår från elevens individuella förutsättningar för att klara utbildningen. Förslaget att tydliggöra att skollagens bestämmelser om extra anpassningar inom ramen för den ordinarie utbildningen och särskilt stöd även gäller för elever som läser ämnesområden på indivi- duella program i gymnasiesärskolan, och som därför har kravnivåer i stället för kunskapskrav att förhålla sig till, innebär att elever med vissa funktionsnedsättningar ges bättre och mer likvärdiga förutsättningar att få det stöd de har rätt till. Regeringen bedömer också att förslaget om att utreda omfattande frånvaro och förslaget om överlämning vid övergångar inom och mellan skolformer kan bidra till att fler elever med funktionsnedsättning når målen för utbildningen. Även förslagen om en förbättrad struktur och kvalitet på introduktions- programmen i gymnasieskolan bedöms ha positiva effekter för alla elever med funktionsnedsättning på introduktionsprogram och elever som tillhör gymnasiesärskolans målgrupp eftersom dessa elever har tillträde till vissa introduktionsprogram. Regeringen bedömer också, liksom Prop. 2017/18:183 Handikappförbunden, att förslaget att ersätta preparandutbildning med en bredare utbildning inom programinriktat val kommer att gynna många elever med funktionsnedsättning eftersom många elever med funktions- nedsättning går på ett introduktionsprogram. 8.7Konsekvenser för jämställdheten och integrationen Regeringen bedömer att förslagen i denna proposition kommer att bidra till förbättrade möjligheter för både kvinnor och män att nå målen för utbildningen och därmed få bättre förutsättningar att etablera sig på arbetsmarknaden. Regeringen bedömer att vissa av förslagen särskilt gynnar nyanlända elever, bl.a. förslaget om en bredare bedömning av en nyanländ elevs kunskaper vid mottagande till språkintroduktion och förslaget att elever på introduktionsprogram ska få möjlighet till undantag från vissa behö- righetskrav till högskoleförberedande program. Båda dessa förslag förväntas leda till att nyanlända snabbare får möjlighet att komma vidare i utbildningssystemet. Bedömningen av elevens kunskaper inför språk- introduktion innebär att eleven fortare kan påbörja en utbildning an- passad just för hennes eller hans utbildningsbakgrund. Undantaget från behörighetskrav till högskoleförberedande program gynnar särskilt nyanlända som inte har genomgått en fullständig svensk grundskole- utbildning och därför inte har godkända betyg i alla ämnen som krävs för behörighet. Förslaget innebär att eleven snabbare kan påbörja ett natio- nellt gymnasieprogram och därmed har möjlighet att få en gymnasie- examen tidigare och fortare komma ut på arbetsmarknaden eller gå vidare till fortsatta studier. Även förslaget att preparandutbildningen ska ersättas av ett breddat programinriktat val bedöms gynna elever som har kommit sent till , då det programinriktade valet har varit mer framgångsrikt än preparandutbildningen och då det nu breddas så att det inte bara kan leda till studier inom yrkesprogram utan även till studier inom högskoleför- beredande program. Även de förslag som syftar till att förbättra stöd- strukturerna för eleven kan bidra till att nyanlända elever ges bättre förutsättningar att nå målen för sin utbildning och därmed ges bättre möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden, då det ligger i sakens natur att elever som kommit sent till har extra stort behov av stödstrukturer. Förslagen berör inte frågor som är reglerade i . 2017/18:183 9 Förslaget till lag om ändring i skollagen (2010:800) 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om –tillämpningsområde (2 §), –barnens och elevernas lärande och personliga utveckling (3 §), –information om barnets och elevens utveckling (4 och 5 §§), –stöd i form av extra anpassningar (5 a §), –särskilt stöd (6–12 §§), –mottagande och undervisning av nyanlända elever (12 a–12 f §§), –överlämning av uppgifter vid övergång mellan och inom skolformer (§), –allmänna bestämmelser om betyg (13–21 §§). I paragrafen anges innehållet i kapitlet. Ändringen innebär att det anges att det i kapitlet finns bestämmelser om överlämning av uppgifter vid övergång mellan och inom skolformer. 3 § Alla barn och elever ska ges den ledning och stimulans som de behöver i sitt lärande och sin personliga utveckling för att de utifrån sina egna förutsättningar ska kunna utvecklas så långt som möjligt enligt utbildningens mål. Elever som till följd av en funktionsnedsättning har svårt att uppfylla de olika kunskapskrav eller kravnivåer som finns ska ges stöd som syftar till att så långt som möjligt motverka funktionsnedsättningens konsekvenser. Elever som lätt når de kun- skapskrav som minst ska uppnås eller de kravnivåer som gäller ska ges ledning och stimulans för att kunna nå längre i sin kunskapsutveckling. I paragrafen finns bestämmelser om barnens och elevernas lärande och personliga utveckling. I paragrafen görs en ändring som innebär ett förtydligande av att bestämmelserna även gäller för elever som läser ämnesområden på indi- viduella program i gymnasiesärskolan. Förtydligandet framgår av att begreppet kravnivåer har införts i paragrafen vid sidan av begreppet kun- skapskrav. Ändringen har samband med den nya bestämmelsen i 18 kap. 26 a § som bl.a. innebär att det för ämnesområden på de individuella programmen i gymnasiesärskolan ska finnas kravnivåer. har det inte reglerats i skollagen att det ska finnas kravnivåer för ämnesområden. Däremot finns det bestämmelser i 1 kap. 5 a § gymnasieförordningen (2010:2039) som anger att det av en ämnesområdesplan ska framgå ämnesområdets kravnivåer. Enligt 19 kap. 22 § skollagen ska det för varje ämnesområde i gymnasiesärskolan finnas en ämnesområdesplan. Vidare görs en rent språklig justering som inte innebär någon ändring i sak. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3. 5 a § Om det inom ramen för undervisningen, genom användning av ett natio- nellt bedömningsstöd, resultatet på ett nationellt prov eller uppgifter från lärare, övrig skolpersonal, en elev eller en elevs vårdnadshavare eller på annat sätt framkommer att det kan befaras att en elev inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås eller de kravnivåer som gäller, och inte annat följer av 8 §, ska eleven skyndsamt ges stöd i form av extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen. Stödet ska ges med utgångspunkt i elevens utbildning i dess helhet, om det inte är uppenbart obehövligt. Paragrafen innehåller bestämmelser om stöd i form av extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen. I första stycket har begreppet kravnivåer förts in vid sidan av begreppet kunskapskrav. Motsvarande ändring har gjorts i 3 §, se kommentaren till den paragrafen. Dessutom har en redaktionell ändring gjorts. Av det nya andra stycket framgår att stöd i form av extra anpassningar ska ges med utgångspunkt i elevens utbildning i dess helhet, om det inte är uppenbart obehövligt. Det innebär att när det kan befaras att eleven inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås eller de krav- nivåer som gäller ska stödet i form av extra anpassningar ges med ut- gångspunkt i elevens hela utbildning och inte bara inriktas på ett eller ett fåtal ämnen, kurser eller andra utbildningsmoment. Stödet får dock inrik- tas på enbart ett specifikt ämne eller kurs eller en annan specifik del av en utbildning om det är uppenbart att elevens stödbehov är begränsat till just denna del av utbildningen. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3. 8 § Om det inom ramen för undervisningen, genom användning av ett nationellt bedömningsstöd, resultatet på ett nationellt prov eller uppgifter från lärare, övrig skolpersonal, en elev eller en elevs vårdnadshavare eller på annat sätt framkommer att det kan befaras att en elev inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås eller de kravnivåer som gäller, trots att stöd har getts i form av extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen enligt 5 a §, ska detta anmälas till rektorn. Detsamma gäller om det finns särskilda skäl att anta att sådana anpassningar inte skulle vara tillräckliga. Rektorn ska se till att elevens behov av särskilt stöd skyndsamt utreds. Behovet av särskilt stöd ska även utredas om eleven uppvisar andra svårigheter i sin skolsituation. Samråd ska ske med elevhälsan, om det inte är uppenbart obehövligt. Om en utredning visar att en elev är i behov av särskilt stöd, ska han eller hon ges sådant stöd. Stödet ska ges med utgångspunkt i elevens utbildning i dess helhet, om det inte är uppenbart obehövligt. Bestämmelserna i första–tredje styckena och i 9–12 §§ ska inte tillämpas, om en elevs stödbehov bedöms kunna tillgodoses genom en åtgärd till stöd för nyanlända och andra elever vars kunskaper har bedömts enligt 12 c §. Paragrafen innehåller bestämmelser om en anmälningsskyldighet i fråga om särskilt stöd, bestämmelser om utredning av behov av sådant stöd och när en elev ska ges sådant stöd. I första stycket har begreppet kravnivåer förts in vid sidan av begreppet kunskapskrav. Motsvarande ändring har gjorts i 3 och 5 a §§. För en för- av vad kravnivåer innebär, se kommentaren till 3 §. För att tyd- liggöra paragrafens koppling till bestämmelserna om extra anpassningar har det vidare gjorts en hänvisning till 5 a §. I tredje stycket införs en bestämmelse om att särskilt stöd ska ges med utgångspunkt i elevens utbildning i dess helhet, om det inte är uppenbart obehövligt. En motsvarande bestämmelse har förts in i 5 a §, se kommen- taren till den paragrafen. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3. § När en elev i förskoleklassen, , grundsärskolan, special- skolan, sameskolan, gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan övergår från skolformen till en annan av de angivna skolformerna ska den skolenhet som eleven lämnar till den mottagande skolenheten överlämna sådana uppgifter om eleven som behövs för att underlätta övergången för eleven. eleven byter skolenhet inom skolformen. När en elev byter skolform från eller grundsärskolan till gymna- sieskolan eller gymnasiesärskolan, ska den mottagande skolenheten skyndsamt informera den överlämnande skolenheten om att skolenheten har tagit emot eleven, om det inte är obehövligt. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om överlämning av upp- gifter om elever i vissa skolformer när de övergår från en skolform till en annan eller från en skolenhet till en annan skolenhet inom skolformen. Bestämmelserna i första stycket innebär en skyldighet för den avläm- nande skolenheten att lämna över viss information till den mottagande skolenheten vid elevövergångar mellan förskoleklassen, , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan och gym- nasiesärskolan och vid elevövergångar inom en sådan skolform. bara sådana uppgifter som behöver lämnas över för att elevens övergång ska underlättas som ska lämnas över. Det kan t.ex. vara fråga om upp- gifter om olika former av stöd som eleven har fått hos den avlämnande skolenheten och som kan behövas sättas in även hos den mottagande Det behöver sällan lämnas över information till gymnasie- skolan om elever som har klarat av sin skolgång i eller mot- svarande utan särskilda svårigheter, och som blir antagna till ett natio- nellt program i gymnasieskolan. Det är den avlämnande skolenheten som ska bedöma om uppgifter behöver lämnas över till den mottagande skol- enheten och i så fall vilka uppgifter som ska lämnas över. Bestämmelserna innehåller sådana uppgiftsskyldigheter som är sekretessbrytande enligt 10 kap. 28 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen (2009:400; OSL). Enligt den bestämmelsen hindrar sekre- tess inte att en uppgift lämnas till en annan myndighet om uppgifts- skyldighet följer av lag eller förordning. bestämmelsen i 10 kap. 2 § OSL, som stadgar att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en enskild eller till en annan myndighet om det är nödvändigt för att den utlämnande myndigheten ska kunna fullgöra sin verksamhet, blir tillämplig, eftersom de nya bestämmelserna innebär att det ingår i de avlämnande skolornas verksamhet att överlämna sådana uppgifter som behövs för att underlätta övergången för eleven. innebär att en skola med en offentlig huvudman kan lämna uppgifter med stöd av de nya bestämmelserna i förevarande paragraf till såväl andra skolor med offentlig huvudman som till fristående skolor. inom fristående skolor omfattas av bestämmelser om tystnadsplikt i 29 kap. 14 § skollagen. Enligt de bestämmelserna får den som är eller har varit verksam inom enskilt bedriven verksamhet enligt skollagen inte obehörigen röja viss information. Ett uppgiftslämnande som görs i enlig- het med uppgiftsskyldighet i lag eller förordning görs dock inte obe- När det gäller frågan vilka uppgifter om en elev som kan behöva lämnas över för att underlätta övergången för eleven kan först kon- stateras att uppgifter om vilka stödinsatser som en elev har fått, och som bedöms behövas även hos den nya skolenheten, t.ex. extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen eller särskilt stöd, normalt behöver lämnas över för att underlätta elevens övergång. Om det finns ett åtgärdsprogram bör även det överlämnas. kan det bedömas vara relevant att även överlämna den utredning som ligger till grund för åtgärdsprogrammet till den mottagande skolenheten. Uppgifter om en elevs kunskapsutveckling, studieresultat eller studiesituation i övrigt kan vara relevanta att lämna över även när en elev inte har behov av extra anpassningar eller särskilt stöd. Det kan t.ex. vara fråga om att en elev byter skola under pågående läsår innan betyg har satts. I ett sådant fall kan även information om tidigare undervisningsinnehåll behöva över- lämnas. När det gäller elever som av olika skäl behöver särskilda ut- maningar och stimulans i undervisningen, t.ex. särskilt begåvade elever, behöver ofta en överlämning göras av uppgifter om kunskapsutveckling och hur huvudmannen har arbetat med olika insatser för att så långt som möjligt stärka elevens progression. Många nyanlända flyttar och byter huvudman. Resultat av en kartläggning av en nyanländ elevs kunskaper är därför något som kan behöva överlämnas. Utöver uppgifter om studie- resultat, kunskapsutveckling och stödinsatser kan det även finnas andra uppgifter som rör elevens studiesituation och som är relevanta att lämna över, t.ex. åtgärder som vidtagits för att motverka frånvaro för en elev med problematisk frånvaro. Uppgifter om frånvaro som inte varit proble- matisk för en elev som antagits till ett nationellt program i gymnasie- skolan behöver inte överlämnas. Många elever kan vid bytet från grund- skola till gymnasieskola rentav gagnas av att få en nystart och de är inte nödvändigtvis betjänta av att uppgifter om dem följer med till den nya skolan. Som nämnts ovan måste därför avlämnande skola göra en bedömning av om en överlämning av uppgifter överhuvudtaget behövs. Om skolan bedömer att en överlämning behövs måste skolan göra en bedömning av vilka uppgifter som är relevanta att överlämna till den nya skolan med hänsyn till elevens fortsatta skolgång. behöver detta göras i samråd med eleven och vid behov även med elevens vårdnads- havare. Om skolan och eleven eller elevens vårdnadshavare är oense om vad som ska lämnas över bör skolan göra ytterligare en bedömning av vad som är bäst för barnet (jfr 1 kap. 10 §). En sådan bedömning måste göras utifrån barnets ålder. För ett äldre barn som motsätter sig överlämning, t.ex. vid övergången från till gymnasieskolan, kan det finnas skäl att anta att överlämningen inte underlättar över- gången. De uppgifter som överlämnas ska ta sin utgångspunkt i målen för utbildningen men däremot inte beskriva egenskaper hos individen. Bestämmelserna i andra stycket innebär att en mottagande skolenhet i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan skyndsamt måste informera den avlämnande skolenheten i eller grundsärskolan om att skolenheten har tagit emot eleven. Den mottagande skolenheten bör kunna ta reda på vilka skolenheter eleverna kommer från t.ex. i samband med att uppgifter om elevernas adresser, vårdnadshavare och andra uppgifter om eleverna inhämtas. Informationsskyldigheten ska dock inte gälla om det är obehövligt. Detta undantag kan t.ex. bli aktuellt om det lokalt upparbetas rutiner som involverar både offentliga skolhuvudmän och huvudmän för fristående skolor och som innebär att den avlämnande skolan på ett enkelt sätt kan ta reda på vart eleverna tar vägen. 2017/18:183 I läroplanen för , förskoleklassen och fritidshemmet (SKOLFS 2010:37) samt i läroplanerna för motsvarande skolformer finns ytterligare bestämmelser om övergång och samverkan. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.5. 11 § Utbildningen i gymnasieskolan ska, med undantag för gymnasial lärlings- utbildning som avses i 16 kap. 11 §, i huvudsak vara skolförlagd. Även intro- duktionsprogrammen programinriktat val, yrkesintroduktion och individuellt alternativ samt vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år får utformas så att de inte är i huvudsak skolförlagda. Paragrafen handlar om var utbildningen i gymnasieskolan ska vara för- lagd. Ändringen är en följd av att introduktionsprogrammet programinriktat individuellt val byter namn till programinriktat val, se kommentaren till 17 kap. 3 §. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.7. 16 § En elev i gymnasieskolan ska delta i den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen, om eleven inte har giltigt skäl att utebli. Om en elev i gymnasieskolan utan giltigt skäl uteblir från den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen, ska rektorn se till att elevens vård- nadshavare informeras om att eleven har varit frånvarande. Om det finns särskilda skäl behöver elevens vårdnadshavare inte informeras . Vid upprepad eller längre frånvaro ska rektorn, oavsett om det är fråga om giltig eller ogiltig frånvaro, se till att frånvaron skyndsamt utreds om det inte är obehövligt. Om förutsättningarna för en utredning om särskilt stöd enligt 3 kap. 8 § är uppfyllda ska även en sådan utredning inledas. I paragrafen finns bestämmelser om en elevs närvaro i gymnasieskolan och om rektorns anmälningsskyldighet vid frånvaro. Tredje stycket är nytt. Av stycket framgår att rektorn, om en elev är frånvarande upprepade gånger eller , ska se till att från- varon utreds. Som framgår av andra stycket har rektorn även en anmäl- ningsskyldighet i förhållande till vårdnadshavaren vid frånvaro. Om en elev går i en skola som elevens hemkommun inte är huvudman för framgår det av 15 § att skolans huvudman ska meddela hemkom- munen om en elev som inte fyllt utan giltigt skäl är frånvarande i betydande utsträckning. Det påpekas i lagtexten att denna skyldighet inte påverkar huvudmannens ansvar att ge stöd eller särskilt stöd till eleven. Av 27 § framgår också att elevens frånvaro kan leda till att eleven inte får något betyg. I 12 kap. 1 och 2 §§ gymnasieförordningen (2010:2039) finns det be- stämmelser som handlar om anmälningsskyldighet vid frånvaro och om ledighet. Utredningsskyldigheten enligt förevarande paragrafs tredje stycke vid upprepad eller längre frånvaro gäller oavsett om det är fråga om giltig eller ogiltig frånvaro. Detta beror på att frånvaro, som visser- ligen anmälts men som egentligen borde betraktas som ogiltig, kan mis- sas om rektorns utredningsansvar begränsas till att endast omfatta ogiltig En omfattande frånvaro har vidare negativ inverkan på elevens kunskapsutveckling oavsett orsak och kan ytterst leda till att eleven inte får betyg. Av lagtexten framgår dock att en utredning inte behöver göras om det är obehövligt. Det kan t.ex. gälla vid en beviljad längre ledighet eller om rektorn redan har kännedom om återkommande behov av vård- besök. I sista meningen i förevarande stycke förtydligas att om det vid utred- ningen av frånvaro kan konstateras att förutsättningarna för en utredning om särskilt stöd enligt 3 kap. 8 § är uppfyllda ska rektorn besluta att även en sådan utredning ska inledas. För att dubbelarbete inte ska utföras bör utredningsarbetet i de båda utredningarna samordnas i den utsträckning som bedöms möjligt och lämpligt i det enskilda fallet. Paragrafen behandlas avsnitt 4.6. 19 a § Varje elev ska ha en som ska följa elevens kunskapsutveckling och studiesituation med utgångspunkt i elevens utbildning i dess helhet. Mentorn ska särskilt uppmärksamma tecken på att eleven kan behöva stöd och i så fall skyndsamt informera berörd skolpersonal. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om att varje elev i gym- nasieskolan ska ha en . Mentorn ska löpande följa elevens kunskapsutveckling och studiesitua- tion med utgångspunkt i elevens utbildning i dess helhet. Mentorn ska med sitt helhetsperspektiv särskilt uppmärksamma tecken på att eleven kan behöva stöd enligt 3 kap. Mentorn ska i så fall skyndsamt informera berörd personal. En kan t.ex. upptäcka att en elev har behov av stöd överlag men endast får stöd i vissa kurser där stödbehovet upptäckts, trots att behovet finns även i andra kurser. Mentorn ska i så fall infor- mera undervisande lärare om mentorn befarar att en elev kan behöva extra anpassningar (3 kap. 5 a §).