prop · H503169 · 2018-03-19 00:00:00 — Utredningen föreslår att regeringen avsätter särskilda medel för ett systematiskt utvecklingsarbete med målet att ta fram användbar kunskap om stöd och hjälp för en successiv övergång från placering till vuxen- tillvaro. Utvecklingsarbetet bör omfatta en forskningsanknuten försöks- verksamhet med bl.a. användning av kontaktpersoner för stöd efter av- slutad placering. Styrning med kunskap och systematisk uppföljning Styrning med kunskap och systematisk uppföljning berör praktiskt taget alla frågor som behandlas i detta betänkande och alla aktörer som har någon del i ansvaret inom området. Det förutsätter arbete på flera nivåer. Ytterst handlar det om att barnrättsperspektivet ska få genomslag i det dagliga arbetet inom samhällsvården för barn och unga. Utredningen anser att SiS bör bli en resurs i den statliga styrningen med kunskap inom socialtjänst och hälso- och sjukvård i frågor som gäller institutionsvård för barn och unga. Det nationella utvecklings- centrumet för familjehemsvård som utredningen föreslagit i sitt del- betänkande (SOU 2014:3) bör också ses som en resurs i den statliga styrningen med kunskap i frågor om familjehemsvård. Utredningen föreslår att Myndigheten för vårdanalys ska ges i uppdrag att utarbeta ett system för uppföljning av vård i familjehem och HVB. Systemet ska göra det möjligt att följa måluppfyllelsen i vård med stöd av LVU, men avse samhällsvården i stort för barn och unga. Barns och ungas erfarenheter av vården ska fångas upp i systemet och vara en vik- tig utgångspunkt för beskrivningar och analyser. I uppdraget bör ingå att bedöma hur dagens underlag kan användas på ett systematiskt och sam- ordnat sätt, vilka kompletteringar som behövs och vilka regeländringar som detta kan kräva. behöver se över och utveckla arbetet med tillståndsgivning och tillsyn om utredningens förslag till en ny LVU genomförs. systematisering av det som framkommer vid IVO:s samtal med placerade barn och unga är angelägen. Som exempel på ytterligare insatser som behövs för förbättrad styrning med kunskap och uppföljning anser utredningen att det är angeläget att regeringen går vidare med förslag om en utredning av förutsättningarna för ett familjehemsregister. Regeringen bör också ini- tiera ett fortsatt och systematiskt arbete för att lyssna på barn och unga i familjehem utifrån resultat och slutsatser från och pågående uppdrag inom det området. Konsekvenser av utredningens förslag Av barnkonsekvensanalysen framgår bl.a. att den nya LVU, tillsammans med vissa andra författningsändringar, stärker barnrättsperspektivet i samhällets insatser för barn och unga. Det gäller både rätten till skydd och vård i vissa situationer och rätten till god vård när ett beslut om in- sats är fattat. Samhällets åtagande för stöd och hjälp efter en placering förtydligas också i utredningens samlade förslag. Utöver författnings- ändringarna bidrar utredningens förslag om nationellt kunskapsstöd och fortsatt kunskapsutveckling till att barn och unga tillförsäkras skydd och att vården förbättras. Erbjudanden om hälsoundersökningar till barn och unga i samband med placering kan bidra till att hälsoproblem hos både flickor och pojkar kartläggs på likvärdiga villkor. Förslagen om innehåll och kvalitet i vård vid HVB bör leda till förbättrat stöd för bl.a. flickor med psykisk ohälsa, vilket är en viktig jämställdhetsfråga. Sammantaget kan förslagen om socialnämndens beslutsunderlag, samverkan under en placering och innehållet i institutionsvården bidra till att barn och unga som utsätts för hedersrelaterat våld och förtryck tillförsäkras skydd och en god vård. Ett stärkt stöd och skydd till barn och unga i tvångsvård och annan samhällsvård kan leda till bättre framtidsutsikter för dem när det gäller hälsa, utbildning, personlig utveckling och yrkesliv. är detta också gynnsamt för samhällsekonomin. Flera av de föreslagna åtgärderna syftar till att undvika en ökning av nuvarande problem, vilket skulle kräva ytterligare kostsamma samhällsinsatser. Sammantaget torde de före- slagna förbättringarna leda till minskade kostnader för både kommunerna och staten. Av den ekonomiska konsekvensbeskrivningen framgår sammanfatt- ningsvis följande: •Staten beräknas få nya temporära kostnader med , , det tredje året och det fjärde året. Kostnaderna avser uppdrag till och Myndigheten för vårdanalys och stöd till implementeringen av den nya LVU. Staten beräknas vidare få ökade permanenta kostnader med till följd av förslag om rätt till offentligt bi- träde i vissa mål samt rätt att överklaga beslut om skyddsåtgärder vid de särskilda ungdomshemmen. •Kommunerna beräknas få ökade kostnader med 43–48 miljoner till följd av utökade arbetsuppgifter och ambitionshöjningar i lagstift- ningen. •Landstingen beräknas få ökade kostnader med till följd av utökade arbetsuppgifter. Utredningen bedömer således att det kommer att uppstå kostnadsök- ningar för staten, kommunerna och landstingen om förslagen genomförs. Utredningen förfogar dock inte över förslag till finansiering, som kräver effektiviseringsvinster inom samhällsvården för barn och unga. kan sådana vinster vara möjliga, men utredningen måste konstatera att underlaget för att analysera förutsättningarna för effektiviseringsvinster är bristfälliga och att frågorna griper över större delar av den sociala barn- och ungdomsvården än vad som motsvaras av utredningens direk- tiv. I förhållande till den kommunala självstyrelsen innebär förslagen till ny LVU och andra lagändringar vissa utökade och förtydligade krav på kommunernas och landstingens verksamhet. Utredningen anser att detta är nödvändigt med hänsyn till rättssäkerheten och intresset av att place- rade barn och unga tillförsäkras skydd och en god vård. När det gäller konsekvenser för att nå de integrationspolitiska målen är en reformerad tvångsvård för barn och unga angelägen. Bland annat bör förslaget om tydligare inriktning på stöd och hjälp efter avslutad place- ring kunna bidra till förbättrade förutsättningar för ensamkommande barn som avslutar en placering för övergång till självständigt vuxenliv. En reformerad tvångsvård för barn och unga bidrar positivt till det brottsförebyggande arbetet. En tydligare inriktning på stöd och hjälp efter avslutad placering bör bidra till förbättrade förutsättningar även för de unga som omhändertagits till följd av brottslig verksamhet. I fråga om konsekvenser för små företag kan konstateras att ungefär hälften av HVB för barn och unga bedrivs i enskild regi och många i form av små företag. Dessa företag åläggs inga nya uppgifter genom utred- ningens förslag. Förslagen om insatser för att uppnå ökad tydlighet i fråga om ansvar och befogenheter för personal på HVB och om vilka frågor som får omfattas av ordningsregler på HVB ger klarare förutsättningar för arbetet också på de institutioner som drivs av små företag. Utredningen föreslår att den nya LVU och övriga författningsändringar ska träda i kraft . Ett särskilt yttrande har avgivits av experten . Författningsförslag från Barns och ungas rätt vid tvångsvård. Förslag till ny LVU (SOU 2015:71) Förslag till lag (2017:00) med särskilda bestämmelser om vård av barn och unga 1 § Insatser inom till barn och unga ska ges i samförstånd med barnet eller den unge och hans eller hennes vårdnadshavare enligt bestämmelserna i socialtjänstlagen (2001:453). Under de förutsättningar som anges i denna lag kan dock beslutas om vård och andra åtgärder utan samtycke. 2 § Vid beslut enligt denna lag ska vad som är bäst för barnet eller den unge vara avgörande. Med barn avses varje människa under . Med ung person eller den unge avses varje människa . 3 § Denna lag syftar till att tillförsäkra barn och unga skydd och en god vård. 4 § I lagen finns bestämmelser om –krav på vården (2 kap.), –information och delaktighet (3 kap.), –öppna insatser (4 kap.), –vård utanför det egna hemmet (5 kap.), –socialnämndens ansvar vid vård utanför det egna hemmet (6 kap.), –omhändertagande (7 kap.), –stöd till vårdnadshavare (8 kap.), –socialnämndens ansvar att följa och ompröva vården (9 kap.), –vårdnadsöverflyttning (10 kap.), –upphörande av vård (11 kap.), –flyttningsförbud (12 kap.), –särskilda ungdomshem och skyddsåtgärder (13 kap.), –handläggningen i socialnämnden och i domstol (14 kap.), –överklagande (15 kap.), –övriga bestämmelser (16 kap.). 1 § Vård enligt denna lag ska vara av god kvalitet. Kvaliteten ska syste- matiskt och fortlöpande utvecklas och säkras. Vården ska särskilt vara – ändamålsenlig, och – präglad av kontinuitet. 2 § Vården ska ges med omtanke och bygga på respekt för barnets eller den unges människovärde och integritet samt med aktning för barnets eller den unges person och egenart. 3 § Vården ska ges utifrån en helhetssyn på barnet eller den unge och bedrivas i samverkan med andra berörda samhällsorgan och myndig- I hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) finns bestämmelser om ansvar att erbjuda barn och unga en god hälso- och sjukvård. I skollagen (2010:800) finns bestämmelser om elevers utbildning inom skolväsendet samt stöd i form av extra anpassningar och särskilt stöd. 4 § Ett barn eller en ung person som vårdas utanför det egna hemmet ska ha rätt till samhörighet med anhöriga och andra närstående samt kontakt med hemmiljön. I 6 kap. 6 § finns bestämmelser om att socialnämnden får begränsa umgänget i vissa fall. 5 § Ett barn eller en ung person som vårdas utanför det egna hemmet ska ges möjlighet till en fritid som är anpassad till hans eller hennes ålder och intressen. 3 kap. Information och delaktighet 1 § Barnet eller den unge ska återkommande få relevant information. 2 § Barnet eller den unge ska få framföra sina åsikter i frågor som rör honom eller henne. Om barnet eller den unge inte framför sina åsikter, ska hans eller hennes inställning så långt det är möjligt klarläggas på annat sätt. Barnets eller den unges åsikter och inställning ska tillmätas betydelse i förhållande till hans eller hennes ålder och mognad. 3 § Barnets vårdnadshavare ska, så långt det är möjligt och lämpligt, få information om vården av barnet och ges möjlighet att vara delaktig i genomförandet av vården. 4 § Informationen ska anpassas till den enskildes ålder, mognad, erfaren- het eller andra individuella förutsättningar. Den som ger informationen ska så långt som möjligt försäkra sig om att den enskilde har förstått innehållet i och betydelsen av den lämnade informationen. 4 kap. Öppna insatser 1 § får, om insatsen inte kan ges med samtycke av barnets vårdnadshavare, besluta att den som är ska hålla regelbunden kontakt med en kontaktperson som avses i 3 kap. 6 b § första stycket socialtjänstlagen (2001:453) om 1.insatsen bedöms förebygga att barnets hälsa eller utveckling skadas på grund av något förhållande i hemmet, och 2.det är lämpligt. 2 § får besluta att den som är ska delta i öppna insatser om det kan antas att han eller hon till följd av ett beteende som avses i 5 kap. 3 § kommer att behöva beredas vård utanför det egna hemmet om beteendet fortsätter och det stöd eller den behandling som barnet eller den unge behöver inte kan ges med samtycke av barnet eller den unge själv, om han eller hon har fyllt , och av barnets vårdnads- havare. Med öppna insatser enligt första stycket avses 1.att barnet eller den unge ska hålla regelbunden kontakt med en sär- skilt kvalificerad kontaktperson som socialnämnden utsett, eller 2.att barnet eller den unge ska delta i behandling i öppna former inom . 3 § 2 § är också tillämplig om den som är och vårdas med stöd av 5 kap. 3 § eller som dömts till sluten ungdomsvård enligt 32 kap. 5 § , vid upphörande av vården eller vid verkställighetens slut, bedöms vara i uppenbart behov av fortsatta insatser för att hindra ett sådant beteende som avses i 2 § första stycket. 4 § När ett beslut enligt 1, 2 eller 3 § meddelas ska en särskild ge- nomförandeplan finnas. 5 § Ett beslut om öppna insatser enligt 2 eller 3 § upphör att gälla, om 1. beslut fattas om omhändertagande, eller 2. ansökan om vård enligt 5 kap. bifalls. Vårdens innehåll och utformning 6 § För innehåll och utformning av öppna insatser enligt 1, 2 och 3 §§ gäller bestämmelserna i socialtjänstlagen (2001:453) och bestämmel- serna i 2 och 3 kap. denna lag. 5 kap. Vård utanför det egna hemmet 1 § Den som är ska beredas vård utanför det egna hemmet om någon av de situationer som anges i 2 eller 3 § föreligger och det finns grundad anledning att anta att behövlig vård inte kan ges barnet med samtycke av den eller dem som har vårdnaden om honom eller henne och, när barnet har fyllt , av honom eller henne själv. Vård med stöd av 3 § får även beredas den som har fyllt 18 men inte , om sådan vård med hänsyn till den unges behov och personliga förhållanden i övrigt är lämpligare än någon annan vård och det kan antas att behövlig vård inte kan ges med den unges samtycke. 2 § Vård ska beslutas om det på grund av fysisk eller psykisk miss- handel, otillbörligt utnyttjande, brister i omsorgen eller något annat för- hållande i hemmet finns en påtaglig risk för att barnets hälsa eller ut- 3 § Vård ska också beslutas om barnet eller den unge utsätter sin hälsa eller utveckling för en påtaglig risk att skadas genom 1.missbruk av alkohol, narkotika, andra beroendeframkallande medel, läkemedel eller dopningsmedel, 2.brottslig verksamhet, eller 3.något annat i sig självt socialt nedbrytande beteende. Vård ska också beslutas om den som dömts till sluten ungdomsvård en- ligt 32 kap. 5 § vid verkställighetens slut bedöms vara i uppenbart behov av fortsatt vård för att inte löpa sådan risk som avses i första stycket. Ansökan och beslut om vård 4 § Beslut om vård utanför det egna hemmet meddelas av förvaltnings- rätten efter ansökan av socialnämnden. Ansökan ska innehålla en redogörelse för –barnets eller den unges hälsa, utveckling, sociala beteende, skolgång samt relationer till vårdnadshavare och andra närstående, –barnets eller den unges familjeförhållanden och sociala nätverk, –vårdnadshavarens förmåga att tillgodose barnets eller den unges be- hov, –tidigare vidtagna åtgärder, –de omständigheter som utgör grunden för att barnet eller den unge behöver vård, –barnets och vårdnadshavarens eller den unges inställning till behovet av vård, samt –den vård som socialnämnden avser att anordna. En ansökan ska även innehålla en vårdplan. 5 § Rättens beslut om vård upphör att gälla, om vården inte har påbörjats från den dag då beslutet vann laga kraft. Vården ska anses påbörjad när barnet eller den unge har placerats utan- för sitt eget hem. Vårdens innehåll och utformning 6 § För vårdens innehåll och utformning gäller bestämmelserna i social- tjänstlagen (2001:453) och bestämmelserna i 2, 3, 6 och 13 kap. denna lag. 6 kap. ansvar vid vård utanför det egna hemmet 1 § bestämmer hur vården av barnet eller den unge ska ordnas och var han eller hon ska vistas . I fråga om den som vårdas i ett hem som avses i 13 kap. 1 § första stycket får dock i samband med att barnet eller den unge transporteras besluta att han eller hon tillfälligt ska vistas i ett annat sådant hem. 2 § får medge att barnet eller den unge vistas i sitt eget hem, om detta kan antas vara bäst ägnat att främja vården av honom eller henne. Vård med stöd av 5 kap. ska dock alltid inledas utanför barnets eller den unges eget hem. 3 § Om socialnämndens beslut enligt 1 eller 2 § inte kan avvaktas, får ordföranden eller någon annan ledamot som nämnden har förordnat be- sluta i frågan. Beslutet ska anmälas vid nämndens nästa sammanträde. 4 § Vid vård av barn utanför det egna hemmet övertar socialnämnden vårdnadshavarens bestämmanderätt över barnet, i den utsträckning det behövs för att genomföra vården. Vid vård av unga utanför det egna hemmet bestämmer socialnämnden om den unges personliga förhållanden i den utsträckning det behövs för att genomföra vården. 5 § har samma ansvar som vård- nadshavaren för att barnets grundläggande rättigheter enligt 6 kap. 1 § tillgodoses. eller den åt vilken nämnden har uppdragit vården ska ha uppsikt över barnet. 6 § har ett ansvar för att barnet ges möjlighet till um- gänge med föräldrar, vårdnadshavare, syskon och andra närstående. Om det är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med vård enligt denna lag, får socialnämnden 1.besluta hur barnets umgänge med vårdnadshavare och med föräldrar som har umgängesrätt reglerad genom dom eller beslut av domstol eller genom avtal ska utövas, eller 2.besluta att barnets vistelseort inte ska röjas för föräldrar eller vård- nadshavare. ska minst en gång överväga om ett sådant beslut som avses i andra stycket fortfarande behövs. 1 § får besluta att den som är ska omhändertas, om 1. det är sannolikt att barnet eller den unge behöver beredas vård med stöd av 5 kap., och 2. rättens beslut om vård enligt 5 kap. inte kan avvaktas med hänsyn till risken för barnets eller den unges hälsa eller utveckling eller till att den fortsatta utredningen allvarligt kan försvåras eller vidare åtgärder 2 § Om socialnämndens beslut om omhändertagande inte kan avvaktas, får nämndens ordförande eller någon annan ledamot som nämnden har förordnat besluta om omhändertagande. Beslutet ska anmälas vid nämn- dens nästa sammanträde. 3 § När socialnämnden har ansökt om vård med stöd av 5 kap., får även rätten besluta att barnet eller den unge ska omhändertas. 4 § Ett beslut om omhändertagande ska ange om om- händertagandet grundas på sådana omständigheter som avses i 5 kap. 2 eller 3 § eller om det grundas på bestämmelserna i båda dessa paragrafer. 5 § Vården ska anses påbörjad när barnet eller den unge har placerats utanför sitt eget hem. 6 § beslutat om omhändertagande, ska beslutet underställas förvaltningsrätten utan dröjsmål och senast inom från den dag då beslutet fattades. Därvid ska beslutet och hand- lingarna i ärendet tillställas rätten. 7 § Förvaltningsrätten ska pröva beslutet så snart det kan ske. Om det inte finns synnerliga hinder, ska prövningen ske inom från den dag då beslutet kom in till rätten. 8 § beslutat om omhändertagande efter det att nämnden har ansökt om vård med stöd av 5 kap., ska beslutet underställas den rätt som prövar frågan om vård. Därvid gäller bestäm- melserna i 6 och 7 §§. 9 § Om förvaltningsrätten fastställer ett beslut om omhänder- tagande, ska socialnämnden från den dag då omhänder- tagandet verkställdes ansöka hos förvaltningsrätten om att barnet eller den unge ska beredas vård med stöd av 5 kap. Förvaltningsrätten får medge förlängning av , om ytterligare utredning eller någon annan särskild omständighet gör det nödvändigt. 10 § Ett omhändertagande upphör 1.om socialnämndens beslut om omhändertagande inte har underställts förvaltningsrätten inom den tid som föreskrivs i 6 §, 2.om ansökan om vård enligt 5 kap. inte har gjorts inom den tid som anges i 9 § och inte heller förlängning av tiden har begärts, eller 3.när rätten avgör frågan om vård. 11 § Om det inte längre finns skäl för ett omhändertagande, ska social- nämnden besluta att detta genast ska upphöra. Ett sådant beslut får med- delas också av den rätt som prövar en fråga om vård med stöd av lagen. 12 § Ett beslut om omhändertagande får inte verkställas om barnet eller den unge är häktad. 13 § får besluta att den som är ska omhändertas om förutsättningarna i artikel 20 i rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000 (II-förordningen), är uppfyllda. Ett beslut enligt första stycket ska underställas förvaltningsrätten. Där- vid gäller bestämmelserna i 6 och 7 §§. 14 § Om det inte längre finns skäl för ett omhändertagande enligt 13 §, ska socialnämnden besluta att det genast ska upphöra. Ett omhändertagande enligt 13 § upphör även när en behörig domstol i en annan medlemsstat inom Europeiska unionen har prövat målet i sak. ska hålla sig underrättad om handläggningen av målet i sak i den behöriga domstolen. Vårdens innehåll och utformning 15 § För vårdens innehåll och utformning gäller bestämmelserna i social- tjänstlagen (2001:453) och bestämmelserna i 2, 3, 6 och 13 kap. denna lag. 1 § I 6 kap. 7 § 4 socialtjänstlagen (2001:453) finns bestämmelser om att socialnämnden ska lämna vårdnadshavarna och föräldrarna råd, stöd och annan hjälp som de behöver. När ett barn vårdas enligt 5 kap. 2 § denna lag ska socialnämnden aktivt erbjuda vårdnadshavarna stöd som kan bidra till att de blir del- aktiga i vården av barnet och utvecklas i sitt föräldraskap. 9 kap. ansvar att följa och ompröva vården 1 § ska minst en gång var sjätte månad pröva om ett beslut enligt 4 kap. 1, 2 eller 3 § fortfarande behövs. Prövning enligt första stycket ska ske första gången för socialnämndens beslut. Vård utanför det egna hemmet 2 § ska noga följa vården av den som får vård utanför det egna hemmet. ska följa vården främst genom 1.regelbundna personliga besök i det hem där barnet eller den unge vistas, 2.enskilda samtal med barnet eller den unge, 3.samtal med den eller dem som tagit emot barnet eller den unge i sitt hem, och 4. samtal med vårdnadshavarna eller god man enligt lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn. ska särskilt uppmärksamma barnets eller den unges hälsa, utveckling, sociala beteende, skolgång samt relationer till anhöriga och andra närstående. 3 § Har barnet beretts vård med stöd av 5 kap. 2 §, ska barnets särskilda socialsekreterare som avses i 6 kap. 7 c § socialtjänstlagen (2001:453), minst en gång var sjätte månad rapportera till socialnämnden om hur barnets behov tillgodoses, hur vårdnadshavarnas förhållanden utvecklar sig och, om vården ska fortsätta, hur den bör inriktas och utformas. 4 § Har barnet eller den unge beretts vård med stöd av 5 kap. 3 §, ska socialnämnden för verkställighet av vård- beslutet pröva om vården ska upphöra. Denna fråga ska därefter prövas fortlöpande från senaste prövning. 1 § När barnet har varit placerat i samma familjehem från det att placeringen verkställdes, ska socialnämnden särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § . Därefter ska frågan övervägas i samband med rapporteringen enligt 9 kap. 3 §. Vid övervägande enligt första stycket ska särskilt beaktas –barnets och familjehemsföräldrarnas inställning till en vårdnadsöver- flyttning, –barnets relation till familjehemsföräldrarna och deras förmåga att till- godose barnets behov av en trygg och god uppväxt, samt – familjehemsföräldrarnas inställning till och förmåga att tillgodose barnets behov av kontakt med föräldrar och andra närstående. 1 § När vård med stöd av denna lag inte längre behövs, ska social- nämnden besluta att vården ska upphöra. Öppna insatser som har beslutats med stöd av 4 kap. 1 § och vård utan- för det egna hemmet som har beslutats med stöd av 5 kap. 2 § ska upp- höra senast när barnet fyller . Öppna insatser som har beslutats med stöd av 4 kap. 2 eller 3 § och vård utanför det egna hemmet som har beslutats med stöd av 5 kap. 3 § ska upphöra senast när den unge fyller . 2 § Vid prövning av om vård i familjehem som har beslutats med stöd av 5 kap. 2 § ska upphöra, ska barnets bästa vara avgörande. Vid bedöm- ningen ska det fästas särskilt avseende vid –barnets inställning, –om barnet sedan låg ålder eller vårdats i familje- hemmet, – barnets umgänge med och relation till vårdnadshavarna, och – om barnet har en nära relation till familjehemsföräldrarna och en god förankring i sin sociala miljö. 3 § Den eller de som har vårdnaden om ett barn och barn som har fyllt , får begära att vård utanför det egna hemmet ska upphöra. En begäran från en vårdnadshavare om att vård som har beslutats med stöd av 5 kap. 2 § ska upphöra behöver inte prövas av socialnämnden om frågan om vård har prövats av nämnden eller rätten . 4 § När vård enligt 5 kap. ska upphöra ska nämnden noga förbereda barnets återförening med den eller dem som har vårdnaden om honom eller henne.