prop · H503200 · 2018-03-26 00:00:00 — 4 kap. 1 § eller 2 § första stycket i avsikt att påverka offent- liga organ eller den som yrkesmässigt bedriver nyhetsförmedling eller annan journalistik att vidta eller avstå från att vidta en åtgärd eller att hämnas en åtgärd. Tillstånd enligt första stycket får också meddelas om det finns en påtaglig risk för att det inom en organisation eller grupp kommer att utövas brottslig verksamhet som avses i första stycket och det kan befar- as att en person som tillhör eller verkar för organisationen eller gruppen medvetet kommer att främja denna verksamhet. Denna lag träder i kraft . 2017/18:200 2.4 Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs att 36 kap. 2 § och rubriken närmast före 36 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse. Affärs- eller driftförhållanden, Sekretess gäller hos domstol i Sekretess gäller hos domstol i mål eller ärende i domstolens rätt- mål eller ärende i domstolens rätt- skipande eller rättsvårdande verk- skipande eller rättsvårdande verk- samhet för uppgift om en myndig- samhet för uppgift om en myndig- hets eller en enskilds affärs- eller hets eller en enskilds affärs- eller driftförhållanden, om det kan antas att den som uppgiften rör lider avsevärd skada om uppgiften röjs. kan antas att den som uppgiften rör I mål eller ärende enligt 3 kap. 2 § lider avsevärd skada om uppgiften samt 7 kap. 1 och 2 §§ konkurrens- I mål eller ärende enligt kon- lagen (2008:579) gäller dock kurrenslagen (2008:579), sekretess för uppgift om sådana mål om utdömande av vite, och i förhållanden redan om det kan antas att den som uppgiften rör (2016:964) som handläggs gemen- lider skada om uppgiften röjs. samt med ett mål om konkurrens- skadeavgift enligt 3 kap. 5 § kon- kurrenslagen gäller dock sekretess för uppgift om sådana förhållanden redan om det kan antas att den som uppgiften rör lider skada om upp- giften röjs. Första stycket tillämpas inte, om någon annan sekretessbestämmelse till skydd för samma intresse är tillämplig på uppgiften och innebär att sekretess inte ska gälla. För uppgift som avses i första stycket och som lämnas vid ett förhör enligt 26 eller 50 § lagen (1999:116) om skiljeförfarande gäller sekretess hos domstol, om en part begär det och det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den som uppgiften rör lider skada. För uppgift i en allmän handling För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . gäller sekretessen i högst . Detta gäller dock inte uppgift i en allmän handling som förekommer i ett mål eller ärende om angrepp, eller nära förestående angrepp, på en företagshemlighet enligt lagen (2018:000) om företagshemligheter. Denna lag träder i kraft . 2017/18:200 3 Ärendet och dess beredning antogs och rådets direktiv /943/EU om skydd mot att icke röjd know-how och företagsinfor- mation (företagshemligheter) olagligen anskaffas, utnyttjas och röjs, se bilaga 1. Regeringen hade , , beslutat att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att överväga vilka ändringar av svensk rätt som var påkallade för att genomföra direktivet som senare antogs. Utredaren hade även i uppdrag att – utan direkt samband med direktivet – överväga hur ett utvidgat straffansvar för en anställd som obehörigen utnyttjar eller röjer företagshemligheter som han eller hon har fått till- gång till inom ramen för sina arbetsuppgifter skulle kunna utformas. Utredningen antog namnet utredning om skyddet för företags- hemligheter. överlämnade utredningen betänkandet Ny lag om företagshemligheter (SOU 2017:45). En sammanfattning av betänk- andet finns i bilaga 2. Utredningens lagförslag finns i bilaga 3. Betänk- andet har remissbehandlats. Remissvaren finns tillgängliga i lagstift- ningsärendet (Ju2017/05104/L1). En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. I denna proposition behandlas de lagförslag som läggs fram i betänkandet. I Europeiska kommissionens regi har tre möten hållits om genomföran- det av direktivet. Därutöver föreslås i propositionen en lagändring i fråga om sekretess hos domstol i mål och ärenden enligt konkurrenslagen (2008:579). För- slaget i den delen bygger på promemorian Sekretess hos domstol på kon- kurrensområdet, som har utarbetats inom . En sam- manfattning av promemorian och promemorians lagförslag finns i bilaga 5 respektive bilaga 6. Promemorian har remissbehandlats. Remissvaren finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (Ju2018/00792/L1). En förteck- ning över remissinstanserna finns i bilaga 7. Se vidare prop. 2017/18:43, där frågan om sekretess i samband med en begäran om edition enligt konkurrensskadelagen (2016:964) har behandlats. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 8. Lagrådets yttrande finns i bilaga 9. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 6.2, 9.1, 9.4, 9.6, 10.1 och 12.1 och i författningskommentaren. Regeringen följer i de flesta fall Lagrådets förslag. I förhållande till lagrådsremissens lagförslag görs det också vissa språk- liga och redaktionella ändringar. Skyddet för företagshemligheter är ett viktigt samhällsintresse är en innovativ och kreativ kunskapsnation med tekniska lös- ningar och varumärken i världsklass. Enligt den senaste mätningen från den näst mest innovativa nationen i världen. För att även i fortsättningen ska vara en kunskapsekonomi i framkant är det av största betydelse att företagens konkurrenskraft säker- ställs och att förutsättningarna för innovation och kunskapsöverföring Innovationer, produkter och lösningar måste tillvaratas och skyddas effektivt för att arbetstillfällen ska skapas även i fortsättningen. I syfte att åstadkomma detta har regeringen, inom ramen för sitt strate- giska arbete för immateriella tillgångar, vidtagit ett flertal åtgärder. Exempelvis har Utredningen om vissa allvarliga immaterialrättsintrång överlämnat betänkandet Grovt upphovsrättsbrott och grovt varumärkes- brott (SOU 2018:6) som bereds inom . () har också fått i uppdrag att öka all- mänhetens kunskap om immaterialrätt och innovation. en utredare med att se över och föreslå hur hanteringen av forskningsresultat kan förbättras för att undanröja hinder Regeringen har vidare inrättat Nationella innovationsråd- et, som har en rådgivande funktion och tillför nya perspektiv på frågor av betydelse för innovationspolitikens hela område, både på kort och på Dessutom leder genomförandet av ett enhetligt patent- system i EU på europeisk nivå. En hörnsten i företagens konkurrenskraft och förutsättningarna för inno- vation är ett starkt skydd för företagshemligheter. förmåga är företagen nämligen beroende inte bara av ensamrätt till pro- dukter och produktionsmetoder utan också av skydd mot att det samlade kunnandet inom företaget om branschförhållanden och affärsförbindel- ser, produktion, marknadsföring, administration m.m. utnyttjas av andra på ett otillbörligt sätt. Den immaterialrättsliga lagstiftningen omfattar i allmänhet inte detta kunnande. Från företagens synpunkt framstår ett skydd för företagshemligheter ofta som minst lika angeläget som skyddet för materiella tillgångar och immateriella ensamrätter. naturligt att det enskilda företaget betraktar sitt unika och strategiska kunnande som en värdefull tillgång som det gäller att slå vakt om. ligheterna för ett företag att skydda sina företagshemligheter kan även indirekt påverka investeringsviljan. Hur viktigt ett starkt skydd för företagshemligheter än är så får det inte medföra att den fria opinionsbildningen hotas eller att andra angelägna Intresset av skyddet för företagshemligheter måste ställas mot att det från allmän synpunkt är angeläget med ett brett och Detta gäller inte minst arbetstagares och andras möjligheter att avslöja brottslig verksamhet och andra missförhållanden som förekommer hos arbetsgivaren. För att konkurrensen inom näringslivet ska vara effektiv är det även viktigt att den enskilda arbetstagaren har möjlighet att fritt utnyttja sin erfarenhet och utveckla sitt kunnande. 2017/18:200 får därför inte vara så långtgående att en arbetstagare förhindras att byta anställning och i sin nya anställning använda sig av de erfarenheter och det kunnande som han eller hon har utvecklat genom en normal yrkes- utövning. Överväganden som dessa låg till grund för lagen (1990:409) om skydd för företagshemligheter. Lagen har gällt i och utgör fortfarande ett nära nog unikt helhetsgrepp i ett europeiskt perspektiv. Den ersatte lagstiftning (lagen [1931:152] med vissa bestämmelser mot illojal konkurrens) och innehåller regler om straff, skadestånd, vitesförbud och andra skyddsåtgärder till motverkande av angrepp på företagshemligheter. Lagen om skydd för företagshemligheter kom till efter ett komplext och långdraget lagstiftningsarbete. tillsattes en utredning. Utredningens förslag lades fram i betänkandet Företagshem- ligheter (SOU 1983:52). Betänkandet lades till grund för en proposition som vid riksdagsbehandlingen omarbetades av dåvarande lagutskottet (prop. 1987/88:155 och bet. 1988/89:LU30). Vid behandlingen i kam- maren beslutade att utskottets förslag i vissa delar skulle åter- förvisas till utskottet för att vila eftersom det ansågs begränsa den grundlagsskyddade yttrandefriheten i vissa avseenden. beslutade vidare att lagstiftningsärendet även i övrigt skulle återförvisas till utskottet. Sedan ärendet tagits upp till förnyad behandling i lagutskottet lades ett förslag fram i kammaren och biföll utskottets hemställan att anta lagförslaget (bet. 1989/90:LU37 och rskr. 1989/90:298). Lagstiftningen har inneburit ett viktigt bidrag i arbetet att stärka kon- kurrenskraften för de svenska företagen. ser villkoren för kon- kurrens och produktutveckling annorlunda ut än vid tillkomsten av den hittillsvarande lagen. I de kunskapsintensiva företagen skapas många av de nya jobben. Tillväxten är god och sysselsättningsgraden är mycket hög. För att ska stå fortsatt starkt på en global marknad som präglas av hårdnande konkurrens krävs att det finns tillgång till kapital i ett tidigt skede, att digitaliseringens möjligheter i näringsliv och samhälle utnyttjas fullt ut samt att förutsättningarna för svenska företag och krea- törer att arbeta strategiskt med immateriella tillgångar och know-how säkerställs. Den tekniska utvecklingen innebär vidare att information kan lagras och överföras på helt andra sätt . Digitaliseringen medför större risker för angrepp på företagshemligheter och gör det ännu viktig- are att värna säkerheten för företag i internationell konkurrens. Det har därför tillbaka funnits anledning att se över det skydd som erbjuds i den hittillsvarande lagen. Behovet av en översyn har bl.a. kommit till uttryck i betänkandet Förstärkt skydd för företagshem- ligheter (SOU 2008:63) som lades fram av utredning om skyddet för företagshemligheter. I betänkandet lämnades flera förslag som syftade till att ge ett mer heltäckande skydd för företagshemligheter. Betänkandet ledde dock inte till någon lagstiftning. På EU-nivå har det tidigare saknats regler om skydd för företagshemlig- heter. antogs och rådets direktiv /943/EU om skydd mot att icke röjd know-how och företagsinfor- mation (företagshemligheter) olagligen anskaffas, utnyttjas och röjs. Syftet med direktivet är att stärka företagens konkurrenskraft och att för- bättra förutsättningarna för innovation och kunskapsöverföring på den inre marknaden. Medlemsstaterna ska enligt direktivet säkerställa att det finns en enhet- lig civilrättslig reglering av skyddet mot att företagshemligheter anskaff- as, utnyttjas och röjs utan lov. Som en företagshemlighet ska behandlas information som inte är allmänt känd eller lättillgänglig, som har kom- mersiellt värde genom att den är hemlig och som innehavaren av före- tagshemligheten vidtar rimliga åtgärder för att hålla hemlig. De åtgärder och sanktioner som anges i direktivet ska inte få användas om företagshemligheten har anskaffats, utnyttjats eller röjts för att avslöja fall av försummelser, oegentligheter eller olaglig verksamhet och den som har gjort det har handlat i syfte att skydda allmänintresset. Det- samma gäller den som gjort det i samband med att han eller hon utövat rätten till yttrande- och informationsfrihet eller för att informera en arbetstagarföreträdare, eller annars för att skydda ett legitimt intresse. När en företagshemlighet olagligen anskaffas, utnyttjas eller röjs ska det finnas civilrättsliga åtgärder och rättsmedel som står till buds för inne- havaren av hemligheten. De ska vara rättvisa, effektiva och avskräck- ande. Till de sanktioner mot angriparen som ska finnas hör skadestånd och förelägganden om att angreppet på företagshemligheten ska upphöra. Ett skadestånd ska vara proportionerligt i förhållande till den faktiska skadan. Det ska beräknas på grundval av alla relevanta faktorer, inbegripet storleken på obehörig vinst och omständigheter som inte är av ekonom- isk art. Parter och andra aktörer i en rättegång om angrepp på företagshemlig- heter ska inte få utnyttja eller röja en företagshemlighet som de har fått tillgång till under rättegången. Det ska också finnas möjligheter för en domstol att i en rättegång besluta om sekretess i fråga om dokument som innehåller företagshemligheter och att begränsa tillgången till sådana dokument eller tillträdet till en förhandling. Direktivet hindrar inte att medlemsstaterna föreskriver ett längre gåen- de skydd för företagshemligheter än vad som krävs enligt direktivet. Medlemsstaterna är dock förhindrade att föreskriva om ett sådant längre gående skydd bl.a. om det innebär att vad som stadgas i direktivet om yttrandefriheten och andra legitima intressen åsidosätts. Direktivet innehåller inte några straffrättsliga regler. Det ska inte påverka arbetstagarnas rörlighet på arbetsmarknaden eller möjligheterna för arbetsmarknadens parter att ingå kollektivavtal. Direktivet ska vara genomfört i medlemsstaterna . Den svenska lagen behöver anpassas till direktivet Lagen om skydd för företagshemligheter är förhållandevis heltäckande. Direktivet medför ändå att det är påkallat med flera anpassningar av svensk lag till direktivet. Regeringen föreslår därför att den hittillsvaran- 2017/18:200 de lagen ska ersättas av en ny lag om företagshemligheter. Ändringarna är på det hela taget sådana att företagens konkurrenskraft kan antas stärk- as ytterligare. Liksom i det lagstiftningsarbete som föregick den hittillsvarande lagen är det en självklar utgångspunkt att meddelarskyddet enligt grundlagarna inte åsidosätts. I förarbetena till den hittillsvarande lagen utvecklades noggrant de överväganden i dessa frågor som regeringen och fann anledning att göra. Dessa överväganden behåller sin bärkraft. För- slaget till ny lag syftar alltså inte till att i något avseende tillföra begräns- ningar i enskildas och andras möjligheter att exempelvis lämna uppgifter till massmedia. Sedan tillkomsten av den hittillsvarande lagen har meddelarskyddet enligt grundlagarna utvidgats till att i vissa fall omfatta även privat- anställda. trädde lagen (2017:151) om meddelarskydd i vissa enskilda verksamheter, förkortad meddelarskyddslagen, i kraft. I lagen ges anställda, uppdragstagare och andra som på liknande grund deltar i yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet inom vård, skola och omsorg, som till någon del är offentligt finansierad, motsvarande rätt som offentligt anställda att lämna uppgifter om verksamheten för publi- cering i medier som omfattas av tryckfrihetsförordningen eller yttrande- frihetsgrundlagen, t.ex. radio, tv och tidningar. Vidare lämnade Utredningen om ett stärkt meddelarskydd för privat- anställda i verksamheter som är helt eller delvis offentligt finansierade betänkandet Meddelarskyddslagen – fler verksamheter med stärkt meddelarskydd (SOU 2017:41). I betänkandet föreslås meddelar- skyddet även gälla för bl.a. anställda inom kollektivtrafiken. Förslaget bereds inom . Den nya lagen om företagshemligheter påverkar inte tillämpningen av lagstiftningen om utökat meddelarskydd. I den mån anställda eller andra tillerkänns ett meddelarskydd enligt meddelarskyddslagen gäller detta skydd framför de begränsningar som lagen om företagshemligheter kan innebära i fråga om rätten att sprida uppgifter. Det bör även noteras att rätten att slå larm om missförhållanden nylig- en har stärkts för bl.a. arbetstagare genom lagen (2016:749) om särskilt skydd mot repressalier för arbetstagare som slår larm om allvarliga miss- förhållanden (den s.k. visselblåsarlagen). Inte heller tillämpningen av den lagen påverkas av den nya lagen om företagshemligheter. Den nya lagen innebär inte någon ytterligare inskränkning för arbetstagare eller andra att avslöja missförhållanden och oegentligheter som förekommer hos arbetsgivaren. En översyn av straffansvaret I den hittillsvarande lagen finns ett straffansvar för den som utan lov bereder sig tillgång till någon annans företagshemligheter (företagsspion- eri) liksom för den som senare anskaffar en sådan olovligt åtkommen företagshemlighet (olovlig befattning med företagshemlighet). Om företagshemligheter sprids på ett oönskat sätt, kan det medföra betydande skada för företagens verksamhet. i ett vidare perspektiv är angrepp på företagshemligheter ett hot mot den sunda konkurrensen i Det finns därför fortfarande ett behov av ett straffansvar för Prop. 2017/18:200 olovliga anskaffanden av företagshemligheter. har exempelvis domen i det s.k. Ericsson-målet (dom i mål nr B 5221-03) lett till att det har hävdats att lagen inte ger ett tillräckligt skydd mot att anställda utnyttjar eller röjer arbetsgivarens företagshemligheter. I domen friades en anställd vid telekomföretaget från straffansvar eftersom de dokument med företagshemligheter som han hade lämnat ut var sådana som han hade haft tillgång till för att utföra sina arbetsuppgifter. Han hade inte olovligen berett sig tillgång till informationen i fråga och kunde därför inte dömas för företagsspioneri. Med anledning av framför allt Ericsson-målet uttalade att regeringen borde ta initiativ till en översyn av lagen (bet. 2004/05:LU12 och rskr. 2004/05:179). Utredningen lägger fram ett förslag om utvidgat straffansvar. Enligt regeringens mening är möjligheterna till straffrättsliga ingripanden mot angrepp på företagshemligheter av personer inom företagets egen verk- samhet otillräckliga. är det av stor betydelse att en utvidgad kriminalisering på området sker återhållsamt. Detta gäller särskilt som det rör sig om ett straffansvar som i praktiken framför allt omfattar arbetstagare. Det är självfallet också avgörande att straffansvaret utform- as på ett sätt som uppfyller de krav på förutsebarhet och rättssäkerhet som i allmänhet ställs på strafflag. Hur regeringen ser på förslaget redo- visas i avsnitt 13.2. En ny lag om företagshemligheter Regeringens förslag: Lagen om skydd för företagshemligheter ska ersättas med en ny lag. Regeringens bedömning: Lagens systematik och terminologi bör i möjligaste mån behållas. De förändringar som direktivet föranleder bör vara i linje med de principer som har legat till grund för lagstiftningen på området. Utredningens förslag och bedömning: Överensstämmer med reger- ingens förslag och bedömning (se betänkandet s. 378 f.). Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker förslaget och delar bedömningen eller har ingen invändning mot dem. remissinstanser har övergripande invändningar mot lagförslagets struk- anser att förslaget avviker från systematiken och terminologin i direktivet på ett sätt som inte är motiverat och som risk- erar att göra genomförandet av direktivet otydligt. och (), framhåller att lag- texten bör anpassas nära till direktivets ordalydelse där det är möjligt. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Ett direktiv är bind- ande för varje medlemsstat när det gäller det resultat som ska uppnås Medlemsstaten har frihet att själv välja form och tillväga- 2017/18:200 gångssätt för genomförandet. Det innebär att en medlemsstat vid genom- förandet av direktivet inte behöver använda sig av samma terminologi och systematik som direktivet. Genomförandet måste dock innebära att det avsedda resultatet uppnås. Den hittillsvarande lagen om skydd för företagshemligheter uppfyller till stor del de krav som direktivet ställer. Centrala delar av lagen kan i stort sett bestå även om direktivet genomförs inom lagens ram. Lagen innehåller även bestämmelser om straff för vissa angrepp på företags- hemligheter och medför därför ett mer heltäckande skydd än vad direk- tivet erbjuder. Även om den hittillsvarande lagen i stort sett har fungerat bra ger direktivet anledning till ett flertal kompletteringar och ändringar. Dessa ändringar är av sådan omfattning att endast ett fåtal bestämmelser i lagen skulle förbli oförändrade, och det skulle därtill krävas ett dussintal nya paragrafer. Det är därför lämpligt att ersätta den hittillsvarande lagen med en ny lag. Därigenom blir lagstiftningen, som av nödvändighet är komplex till sin karaktär, något mer överskådlig och lättillgänglig. Några remissinstanser invänder mot att utredningens lagförslag i fråga om systematik och terminologi i alltför hög grad ansluter till den hittills- varande lagen i stället för till direktivet. Redan här bör understrykas att det, som framgår av det följande, sak- nas skäl att ändra den hittillsvarande lagens grundläggande sakliga inne- håll. Det gäller inte minst avvägningen mellan skyddet för företagshem- ligheter och skyddet för yttrandefriheten. Enligt regeringens mening bör de övergripande principerna för lagstiftningen alltså behållas. Den hittillsvarande lagen om skydd för företagshemligheter tillkom för efter ett komplext och långdraget lagstiftnings- arbete. Lagens tillämpning är belyst i en mängd rättsfall och i juridisk litteratur, och är utgångspunkt för en praktiskt viktig överenskommelse mellan arbetsmarknadens parter om s.k. konkurrensklausuler. Den nya lagen bör därför, i möjligaste mån, ansluta till den systematik och term- inologi som används i den hittillsvarande lagen. Detta är i samklang med hur direktiv på bl.a. associationsrättens område brukar genomföras. Att den hittillsvarande lagens systematik och terminologi behålls hind- rar inte att lagtexten där så bedöms vara nödvändigt utformas i nära anslutning till direktivet. Därmed underlättas en tolkning i enlighet med de bakomliggande EU-reglerna. Även de beröringspunkter som finns med den immaterialrättsliga lagstiftningen bör beaktas. Saken bör dock bedömas från fall till fall. finns det anledning att inte ändra lagtexten mer än nödvändigt i förhållande till den hittillsvarande lagen, för att undvika att rättsläget kompliceras i onödan (se t.ex. avsnitt 6.1). Detta synsätt återspeglas i utredningens lagförslag. Regeringen finner inte anledning att avvika från det synsättet. 6.1Lagen ska gälla information som har kommersiell betydelse och som innehavaren har vidtagit rimliga åtgärder för att hemlighålla Regeringens förslag: Skyddet för företagshemligheter ska gälla infor- mation som varken som helhet eller i den form dess beståndsdelar ordnats och satts samman är allmänt känd hos eller lättillgänglig för den som normalt har tillgång till information av det aktuella slaget. Det ska krävas att innehavaren har vidtagit rimliga åtgärder för att hemlighålla informationen. Informationen ska finnas i en näringsidka- res rörelse eller i en forskningsinstitutions verksamhet. Regeringens bedömning: En företagshemlighet bör liksom i den hittillsvarande lagen avse affärs- eller driftförhållanden. Även kravet på att det ska handla om information vars röjande är ägnat att medföra skada i konkurrenshänseende behålls. Någon precisering av vad som är information behövs inte. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens för- slag och bedömning (se betänkandet s. 103). Utredningen föreslår att kravet på att informationen ska avse affärs- eller driftförhållanden i en näringsidkares rörelse ska utgå.