prop · H503241 · 2018-04-17 00:00:00 — Vilken rätt till användning ska inskränkningen medföra? Enligt direktivet innebär inskränkningen en rätt att framställa exemplar av ett verk i tillgängligt format, dvs. i ett alternativt format som medför att en person med syn- eller annan läsnedsättning kan ta del av verket lika enkelt och bekvämt som en person utan en sådan nedsättning. Behöriga organ ska också ha rätt att överföra och sprida exemplar i tillgängligt format till en person med syn- eller annan läsnedsättning eller till ett annat behörigt organ. Framställning av exemplar får endast avse verk som personen med syn- eller annan läsnedsättning respektive det behöriga organet lovligen har tillgång till. Förfogandet av ett verk med stöd av direktivet får vidare endast ske för egen användning av personer med syn- eller annan läsnedsättning och får inte ske i vinstsyfte. (Se artiklarna 2.3 och 3.1.) Den nya inskränkningen bör omfatta den användning som framgår av direktivet. Utöver den användning som beskrivits ska medlemsstaterna se till att personer med syn- eller annan läsnedsättning och sådana behöriga organ som är etablerade i kan erhålla eller få tillgång till ett exemplar i tillgängligt format från ett behörigt organ i en annan medlemsstat (artikel 4). Att enbart ta emot ett fysiskt exemplar av ett verk utgör emellertid i sig ingen relevant upphovsrättslig användning och kräver därför ingen reglering. När ett verk överförs genom att det laddas ned från internet så framställs visserligen ett exemplar av verket hos mottagaren. Detta kräver dock ingen särskild reglering utöver de föreslagna bestämmelserna om exemplarframställning. Medlemsstaterna ska vidare se till att ett exemplar i tillgängligt format respekterar verkets integritet (artikel 3.2). Enligt upphovsrättslagen har upphovsmannen en rätt till respekt för verket som bl.a. innebär att det inte får ändras på sådant sätt att upphovsmannens litterära eller konstnärliga anseende eller egenart kränks (3 §). En motsvarande rätt tillkommer utövande konstnärer och framställare av fotografiska bilder (45 § tredje stycket och 49 a § tredje stycket). Bestämmelserna om rätten till respekt för verket kommer att gälla för den användning som sker med stöd av den nya inskränkningen. Det innebär att den som framställer exemplar i strid med denna rätt riskerar att bli skadeståndsskyldig (se 54 §). Regeringen delar bedömningen i promemorian att någon ytterligare reglering för att säkerställa att exemplar som framställs med stöd av den nya inskränkningen respekterar verkets integritet inte behövs. och Föreningen framhåller att det inte bör finnas någon rätt att framställa exemplar om personen med syn- eller annan läsnedsättning kan ta del av verket i ett annat format som finns tillgängligt på marknaden. Av direktivet framgår dock uttryckligen att medlemsstaterna inte får införa ytterligare krav för tillämpningen av undantaget, exempelvis förhandskontroll av den kommersiella tillgången till verk i tillgängligt format (se skäl 14). Det finns därmed inte någon möjlighet att införa ett sådant krav. I direktivet klargörs att undantaget till förmån för personer med syn- eller annan läsnedsättning endast får tillämpas i särskilda fall som inte strider mot det normala utnyttjandet av verket och inte oskäligt inkräktar på rättighetshavarens legitima intressen (artikel 3.3). Bestämmelsen ger uttryck för den s.k. trestegsregeln. Den bedöms utgöra en tolkningsregel som ska beaktas vid utformningen av inskränkningen men som inte kräver någon särskild bestämmelse (se prop. 2004/05:110 s. 83). Med särskilt beaktande av den ersättningsrätt som införs och det allmänna intresse som inskränkningen är avsedd att tillgodose anser regeringen att den nya inskränkningen är förenlig med principerna i trestegsregeln. Dessa principer kan dock, som MTM påpekar, få betydelse vid prövningen av hur olika bestämmelser ska tolkas (se NJA 2016 s. 212). Frågan om ersättning till upphovsmännen och andra rättighetshavare behandlas i avsnitt 6.3. Som framgår av en hänvisning till bestämmelser i infosoc-direktivet ska användningen få ske även om ett verk skyddas av en teknisk åtgärd 2017/18:241 (se artikel 3.4). En sådan rätt finns redan för bl.a. den användning som får ske inom ramen för den befintliga inskränkningen till förmån för personer med funktionsnedsättning (17 och 52 f §§). Regeringen anser att en motsvarande rätt bör införas i anslutning till den nya inskränkningen. Till skillnad från den befintliga inskränkningen ska dock rätten inte kunna begränsas för verk som enligt avtal tillgängliggjorts för användning ”ondemand” (jfr artikel 6.4 fjärde stycket i infosoc-direktivet). 6.2Inskränkningen ska inte kunna åsidosättas genom avtal Regeringens förslag: Avtalsvillkor som inskränker rätten för en person med syn- eller annan läsnedsättning, en fysisk person som handlar på dennes vägnar eller ett behörigt organ att använda ett verk med stöd av den nya inskränkningen ska vara ogiltiga. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. Skälen för regeringens förslag: Enligt direktivet ska medlemsstaterna säkerställa att den tillåtna användningen inte kan åsidosättas genom avtal (artikel 3.5). Av skälen till direktivet framgår att medlemsstaterna ska se till att alla avtalsvillkor som syftar till att på något sätt förhindra eller begränsa tillämpningen av undantaget saknar rättslig verkan (skäl 9). Enligt regeringen bör det följaktligen införas en bestämmelse om att avtalsvillkor som inskränker rätten att använda verk enligt den nya inskränkningen är ogiltiga. Därigenom skyddas användarnas rätt att få förfoga över de verk som omfattas av inskränkningen. 6.3Upphovsmännens rätt till ersättning i vissa fall Regeringens förslag: Ett behörigt organ som är etablerat i ska betala ersättning till upphovsmannen när det sprider eller överför exemplar med stöd av den nya inskränkningen på ett sådant sätt att en person med syn- eller annan läsnedsättning får behålla detta. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker förslaget i promemorian eller har inga invändningar mot det. Konstnärliga och (), och är kritiska till förslaget och anser att upphovsmännen ska ha rätt till ersättning oavsett om en person med syn- eller annan läsnedsättning får behålla ett exemplar av verket eller inte. Administration av Litterära Rättigheter i () framhåller att den befintliga ersättningsregeln har en begränsad betydelse i praktiken och att rätten till ersättning bör ses över. Enligt är det talboksersättningen som har störst ekonomisk betydelse för upphovsmännen. Nästan alla remissinstanser som företräder rättighetshavarna anser att det finns ett behov av en översyn av talboksersättningen. hemställer även att en utredning tillsätts för detta ändamål. Enligt föreningen har talboksersättningens storlek inte höjts i samma takt som användningen av verken har ökat. påpekar att förslagen innebär att den användning som ligger till grund för fördelningen av talboksersättningen nu utökas ytterligare men att ersättningens storlek ligger kvar på samma nivå. Enligt förbundet bör en uppföljning av utvecklingen ske. Skälen för regeringens förslag: Direktivet tillåter medlemsstaterna att ha ett ersättningssystem för behöriga organs användning. Systemet får endast tillämpas på sådan användning som görs av behöriga organ som är etablerade på territoriet i den medlemsstat som har infört det. Medlemsstaterna ska dessutom se till att kraven inte är mer betungande för gränsöverskridande utbyte av exemplar i tillgängligt format än för situationer som inte är gränsöverskridande. Systemet får inte heller utformas på ett sådant sätt att det blir betungande för personer med syn- eller annan läsnedsättning. Det får därför inte krävas att ersättningen ska utges av dessa personer. Vid fastställandet av ersättningsnivån ska hänsyn tas till bl.a. de intressen direktivet eftersträvar att tillgodose och att behöriga organs användning av verk sker utan vinstsyfte. Hänsyn ska också tas till vilken skada som användningen kan medföra för rättighetshavarna. (Se artikel 3.6 och skäl 14.) Enligt den befintliga inskränkningen till förmån för personer med funktionsnedsättning har upphovsmannen rätt till ersättning när bibliotek och sådana organisationer som arbetar för delaktighet för personer med funktionsnedsättning sprider eller överför anpassade exemplar på sådant sätt att dessa personer får behålla ett exemplar av verket (17 § fjärde stycket upphovsrättslagen). Bakgrunden till ersättningsrätten är att det främst är sådan användning som ger upphov till en exemplarframställning som är av ekonomisk betydelse för upphovsmannen (prop. 2004/05:110 s. 183). Ersättningen ska bestämmas till ett skäligt belopp (s. 389). Det är viktigt att personer med syn- eller annan läsnedsättning har möjlighet att ta del av verk i samma utsträckning som andra. har upphovsmannen ett intresse av att ersättning utgår för användningen av dennes verk. Den befintliga ersättningsregeln utgör enligt regeringen en rimlig avvägning mellan de olika intressena och bör enligt regeringens bedömning behållas. Den utvidgade möjligheten till användning som den nya inskränkningen medför motiverar inte heller någon annan ersättningsregel. Enligt regeringen bör därför samma ersättningsregel gälla för den nya inskränkningen som för den befintliga. I enlighet med direktivet ska ersättningsskyldigheten enbart omfatta sådana behöriga organ som är etablerade i . Storleken på ersättningen enligt den föreslagna regleringen bör bestämmas på samma sätt som enligt den befintliga ersättningsregeln. De omständigheter som anges i direktivet kan beaktas inom ramen för en skälighetsbedömning vid bestämmandet av ersättningen. Flera remissinstanser påpekar att den s.k. talboksersättningen, som betalas till författare och översättare i samband med framställandet av ljud- 2017/18:241 upptagningar av litterära verk, borde höjas. Som påpekar innebär förslagen att den användning som ligger till grund för fördelningen av talboksersättningen utökas. Ersättningen kommer nämligen även omfatta exemplar som överförs eller sprids till andra länder inom EES. Enligt regeringens bedömning torde den utökade användningen emellertid inte vara så betydande att det motiverar en ökning av talboksersättningen. Det finns dock anledning att följa utvecklingen. Regeringens förslag: Regeringen ska få meddela föreskrifter om in- formation som ska lämnas och krav på dokumentation när ett behörigt organ framställer, överför eller sprider exemplar med stöd av den nya inskränkningen samt om uppgifter som sådana exemplar ska förses Regeringen ska även få meddela föreskrifter om rutiner som ett be- hörigt organ som är etablerat i ska följa och information som det ska lämna när det framställer, överför eller sprider exemplar till personer med syn- eller annan läsnedsättning i en annan stat inom EES eller till organ i en annan stat inom EES som i den staten är behöriga Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker förslagen i promemorian eller har inga invändningar mot dem. Flera remissinstanser som företräder rättighetshavare – däribland , Administration av Litterära Rättigheter i () och – framhåller att samma skyldigheter bör gälla för alla som använder verk till förmån för personer med funktionsnedsättning oavsett om det sker enligt den nya eller den Flera företrädare för rättighetshavare framhåll- er vidare att alla organisationer bör vara skyldiga att dokumentera och rapportera den användning som sker. , som sköter administrationen av talboksersättningen på uppdrag från , påpek- ar att fördelningen av talboksersättningen är beroende av att information om användningen dokumenteras och rapporteras. bund och föreslår att en myndighet eller en organisation utses som ansvarigt för att samla in och sammanställa informationen. ingen Svenska Läromedel bör ansvaret för detta åligga Myndigheten för tillgängliga medier (MTM). de behöriga organen bör vara skyldiga att vidta åtgärder för att motverka otillåtna förfoganden och att det bör ske en uppföljning av hur organen uppfyller dessa skyldigheter. MTM framhåller att de skyldigheter som kommer att åläggas myndig- heten, i egenskap av behörigt organ, inte får leda till en försämring av tillgången till information för personer med funktionsnedsättning. Datainspektionen påpekar att behöriga organ kan komma att behandla personuppgifter och efterfrågar därför en närmare analys av om behand- lingen kommer kunna ske i enlighet med dataskyddsförordningen eller om det behöver införas särskilda bestämmelser i nationell rätt. framhåller att det bör utredas om förslagen föranleder några ändringar av ansvarsreglerna i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Skälen för regeringens förslag: Enligt direktivet har behöriga organ vissa skyldigheter när de överför eller sprider exemplar i tillgängligt format till en annan stat på den inre marknaden eller framställer exemplar till förmån för någon i en annan medlemsstat. De ska bl.a. ha rutiner för att säkerställa att exemplar i tillgängligt format endast överförs eller sprids till berättigade mottagare, att de vidtar lämpliga åtgärder för att motverka otillåtna förfoganden av exemplaren och att de visar vederbörlig aktsamhet vid – och dokumenterar – sin hantering av verk och exemplar i tillgängligt format. De ska också offentliggöra och uppdatera information om hur de uppfyller sina skyldigheter. De ska vidare på begäran, och på ett sätt som är tillgängligt, lämna en förteckning över vilka verk de har exemplar i tillgängligt format av, vilka de tillgängliga formaten är och namn och kontaktuppgifter till behöriga organ i andra länder inom EES med vilka de utbytt exemplar. (Se artikel 5.) I upphovsrättsförordningen (1993:1212) finns det bestämmelser om vilka skyldigheter som bibliotek och organisationer har när de förfogar över verk med stöd av den befintliga inskränkningen till förmån för personer med funktionsnedsättning. Direktivets bestämmelser om skyldigheter för behöriga organ som överför och sprider exemplar på den inre marknaden, eller som framställer exemplar till förmån för en person i en annan stat inom EES, bör också tas in i denna förordning. Lagrådet efterfrågar närmare överväganden om vilka krav direktivet ställer på hur dessa bestämmelser ska genomföras när det gäller skyldigheten att tillhandahålla information om bl.a. vilka verk som det behöriga organet har exemplar i tillgängligt format av. Enligt regeringens bedömning är denna informationsskyldighet inte av sådant slag att det finns skäl att reglera den på något annat sätt än skyldigheten att ha vissa rutiner eller de skyldigheter som bibliotek m.fl. har i anslutning till den befintliga inskränkningen. Direktivet kräver inte heller att bestämmelserna genomförs på något annat sätt än genom förordning. Regeringen bör därför ges ett bemyndigande att meddela föreskrifter både om rutiner som behöriga organ ska ha och om information som de ska lämna i samband med gränsöverskridande verksamhet. I enlighet med direktivet ska rutinerna ta sikte på åtgärder för att bl.a. motverka otillåten användning i samband med det gränsöverskridande utbytet. Frågan om huruvida det därutöver, vilket efterfrågas av , ska finnas en skyldighet att vidta särskilda åtgärder för att motverka otillåten användning kräver närmare överväganden som inte är möjliga att göra inom ramen för detta ärende. Vid behov kan det finnas skäl att återkomma i frågan. Det bör i detta sammanhang framhållas att om exemplar överlåts eller sprids till någon som inte är berättigad kan det vara fråga om upphovsrättsintrång (se prop. 2004/05:110 s. 176). Det ligger därför i organisationernas eget intresse att kontrollera att exemplar endast överförs eller sprids till sådana personer som har rätt till dem. I enlighet med promemorians förslag bör de skyldigheter som gäller för bibliotek m.fl. när dessa framställer exemplar med stöd av den 2017/18:241 befintliga inskränkningen t.ex. när det gäller meddelanden till upphovsmannen, också få föreskrivas för behöriga organ när dessa framställer, överför eller sprider exemplar enligt den föreslagna regleringen. Behöriga organ som ägnar sig åt gränsöverskridande utbyte kommer alltså att, utöver de skyldigheter som gäller för den verksamheten, behöva uppfylla de skyldigheter som gäller för bibliotek m.fl. I enlighet med förslaget i promemorian bör ett bemyndigande i lag införas även när det gäller föreskrivandet av skyldigheter för bibliotek och organisationer. Regeringen avser att, med stöd av bemyndigandet, utfärda motsvarande bestämmelser på nytt. Med beaktande av vad , och har anfört bedömer regeringen att bemyndigandena i förhållande till promemorians förslag bör utformas på ett sätt som tydliggör att skyldigheterna för de behöriga organen och bibliotek m.fl. – förutom när det gäller det gränsöverskridande utbytet – ska vara desamma. Att användningen dokumenteras och rapporteras är, som påpekar, en förutsättning för fördelningen av talboksersättningen. Ersättningen fördelas av och utgår i princip från den faktiska användningen av respektive verk. Regeringen har tidigare konstaterat att den rapportering som sker är tillräcklig för att ska få ett underlag för fördelningen av talboksersättningen (se prop. 2016/17:119 s. 37). Det saknas anledning att göra en annan bedömning. Det kan tilläggas att MTM framhåller att den rapportering som sker fungerar tillfredsställande. Sammantaget anser regeringen att det inte finns anledning att införa några dokumentations- eller rapporteringsskyldigheter utöver de som redan finns och de som enligt direktivet ska gälla för behöriga organ som ägnar sig åt gränsöverskridande utbyte (se 4 § upphovsrättsförordningen respektive artikel 5 i direktivet). Eftersom förslagen innebär att möjligheterna att använda verk till förmån för personer med funktionsnedsättning utökas behöver dock utvecklingen följas. Regeringen kan därför vid behov få anledning att återkomma i frågan. Som Datainspektionen påpekar måste all personuppgiftsbehandling som utförs av de behöriga organen vara förenlig med dataskyddsförordningen2. Förslagen innebär till skillnad från att anpassade exemplar till förmån för personer med funktionsnedsättning kommer att kunna utbytas med andra länder. Detta innebär inte i sig någon förändring när det gäller behandlingen av personuppgifter hos de myndigheter och organisationer som tillhandahåller de anpassade exemplaren. Enligt regeringens bedömning påverkar förslagen inte heller i övrigt förutsättningarna för personuppgiftsbehandlingen. Skulle det visa sig finnas ett behov av kompletterande bestämmelser får regeringen återkomma i frågan. pekar på att frågor kan uppstå när det gäller vem som ur ett grundlagsperspektiv är ansvarig för innehållet i t.ex. en tidningsartikel när den överförs eller sprids i tillgängligt format. 2 och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförord- Bestämmelser som syftar till att undvika ett splittrat ansvar för samma Prop. 2017/18:241 innehåll när en taltidning sprids genom ett radioprogram eller en teknisk upptagning, t.ex. en eller ett usb-minne, efter en tryckt förlaga finns i tryckfrihetsförordningen (1 kap. 7 §). Regeringen föreslår att motsvarande bestämmelser ska införas när det gäller tillhandahållanden som sker genom databaser över internet (se prop. 2017/18:49 s. 116– 118). Frågan om huruvida det finns behov av en översyn av det grundlagsreglerade ansvaret för innehållet när det gäller spridning av anpassade exemplar för personer med funktionsnedsättning kräver närmare överväganden som inte kan göras inom ramen för detta ärende. Regeringen kan dock vid behov komma att återkomma till frågan i ett annat sammanhang. Behöriga organ vid utbyte av exemplar med tredjeland enligt förordningen Regeringens förslag: En myndighet som har i uppgift att tillhanda- hålla utbildning, anpassad läsning eller tillgång till information för personer med syn- eller annan läsnedsättning ska anses erkänd att till- handahålla sådana tjänster vid tillämpningen av förordningen. samma ska gälla en organisation som utan vinstsyfte tillhandahåller sådana tjänster med stöd av lag eller annan författning eller med bi- drag från det allmänna. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget i promemorian eller har inga invändningar mot det. Skälen för regeringens förslag: Förordningen reglerar utbytet av exemplar i tillgängligt format med fördragsslutande stater utanför EES. Med stöd av förordningen kan personer med syn- eller annan läsnedsätt- ning och behöriga organ ta emot exemplar i tillgängligt format från behöriga organ i en stat utanför EES. De behöriga organen har också rätt att överföra eller sprida exemplar till sådana organ. bestämmelser är direkt tillämpliga i medlemsstaterna. Bestämmelserna i förordningen om vilka organ som ska anses utgöra behöriga organ och därmed ha rätt att utbyta exemplar med tredje länder överensstämmer med direktivets. Precis som enligt direktivet avgörs alltså vilka organ som är behöriga i betydande utsträckning av vilka myndigheter och organisationer som är godkända eller erkända i en medlemsstat att tillhandahålla utbildning, anpassad läsning eller tillgång till information för personer med syn- eller annan läsnedsättning. myndigheter och organisationer som utgör behöriga organ vid tillämp- ningen av den nya inskränkningen bör enligt regeringens bedömning ut- göra behöriga organ också vid tillämpningen av förordningen (se av- Mot denna bakgrund anser regeringen att en bestämmelse om vilka organ som ska anses erkända vid tillämpning av förordningen ska tas in i den föreslagna regleringen. I övrigt behövs inga kompletterande bestämmelser till förordningen. 2017/18:241 8 Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla för åtgärder som har vidtagits eller rättigheter som har förvärvats före ikraftträdandet. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås att den kompletterande bestämmelsen till förordningen ska träda i kraft . Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslagen i promemorian eller har inga invändningar mot dem. Skälen för regeringens förslag: Medlemsstaterna ska sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa direktivet (artikel 11). Förordningen ska tillämpas . De bestämmelser som genomför direktivet bör träda i kraft som direktivet ska börja tillämpas. Enligt regeringen kan den kompletterande bestämmelsen till förordningen lämpligen träda i kraft . På upphovsrättens område gäller som allmän princip att nya bestämmelser ska tillämpas också på verk som tillkommit före ikraftträdandet av bestämmelserna. Det finns inte någon anledning att avvika från denna princip i förevarande fall. Den gäller även utan särskilt förordnande (se prop. 2016/17:119 s. 39). Det behövs därför inte någon särskild övergångsbestämmelse med sådant innehåll. En annan princip som normalt följs vid ändringar i upphovsrättslagen är att nya bestämmelser inte gäller för åtgärder som har vidtagits eller rättigheter som har förvärvats före ikraftträdandet. Även denna princip bör tillämpas för de nu aktuella lagändringarna och bör tas in i en särskild bestämmelse. Detta innebär bl.a. att redan ingångna avtal inte påverkas av ändringarna. Vissa bibliotek och organisationer har enligt äldre bestämmelser tillstånd av regeringen att bl.a. framställa ljudupptagningar av litterära verk till personer med funktionsnedsättning.