prop · H50389 · 2018-02-20 00:00:00 — Paragrafen har dock förtydligats genom att det anges att omständigheter som kan innebära sårbarheter i säkerhetshänseende hos den person som prövningen avser ska beaktas. Säkerhetsprövning handlar ytterst om att bedöma om en person har tillräckliga förutsättningar och personlig lämplighet att genom anställning eller på annat sätt delta i säkerhetskänslig verksamhet. En helhetsbedömning ska göras som baseras på ett allsidigt underlag och som tydligt relateras till verksamheten och anställningen. 3 § Säkerhetsprövningen ska göras innan deltagandet i den säkerhetskänsliga verksamheten påbörjas och ska innefatta en grundutredning samt registerkontroll och särskild personutredning i den omfattning som anges i 13, 14 och 17 §§. Om det finns särskilda skäl får säkerhetsprövningen göras mindre omfattande. Säkerhetsprövningen ska följas upp som deltagandet i den säkerhetskänsliga verksamheten pågår. I paragrafen finns bestämmelser om när säkerhetsprövning ska göras och vilka huvudsakliga moment prövningen består av. Paragrafen motsvarar delvis 11 § 1996 års säkerhetsskyddslag (prop. 1995/96:129 s. 28 f. och 78). gäller kravet på säkerhetsprövning inte bara vid ett anställningstillfälle eller liknande, utan också när t.ex. ändrade arbetsuppgifter innebär deltagande i säkerhetskänslig verksamhet. 4 § om bedömningen vid säkerhetsprövning. I första stycket har uttrycket grundutredning lagts till för att understryka att säkerhetsprövningen förutsätter en mer allsidig personkännedom än den som en registerkontroll kan ge. Med grundutredning avses att uppgifter hämtas in om personliga förhållanden av betydelse för Utredningen kan innebära kontroll av betyg, intyg och referenser samt att uppgifter från den som kontrollen avser hämtas in, t.ex. genom en intervju eller ett frågeformulär. grundutredningen och utförandet av den bör anpassas till vilket slag av deltagande i säkerhetskänslig verksamhet det är fråga om. grundutredning bör alltid ha gjorts innan en registerkontroll kan komma i 2017/18:89 fråga, men utredningen kan också behöva kompletteras om uppgifter lämnas ut efter registerkontroll. I första stycket anges också att säkerhetsprövningen, om det finns särskilda skäl, får göras mindre omfattande. Paragrafen motsvaras närmast av det undantag från registerkontroll som finns i 16 § säkerhetsskyddslag (prop. 1995/96:129 s. 80 f.). Särskilda skäl bör kunna föreligga om den som prövningen avser har prövats på motsvarande sätt och ytterligare utredning därför inte bedöms kunna tillföra något nytt i sak. Ett undantag bör dock inte kunna avse registerkontrollmomentet i dess helhet, eftersom den kontrollen innebär att också uppgifter som tillförs registren under anställnings- eller uppdragstiden kan komma att lämnas ut för säkerhetsprövning (se 14 §). Andra stycket saknar direkt motsvarighet säkerhetsskyddslag och innehåller ett krav på uppföljande säkerhetsprövning. Det innebär att säkerhetsprövning är en åtgärd som ska fortgå så länge deltagandet i den säkerhetskänsliga verksamheten pågår. Krav på uppföljning innebär bl.a. att uppgifterna i grundutredningen ska hållas uppdaterade. handlar det om att skaffa sig en fördjupad person- kännedom genom t.ex. regelbundna kontakter och uppföljningssamtal för att fånga upp upplevt missnöje med arbetssituationen, kontaktförsök från främmande makt och liknande förhållanden som kan påverka risk och mottaglighet för utpressning eller omständigheter som tyder på att personen är i riskzonen för olika former av missbruk. Det kan även finnas anledning att lägga särskild vikt vid tillfällen som innebär större förändringar av arbetsuppgifterna och vid den avslutande fasen av anställ- ningen. Ett avslutningssamtal kan vara en viktig del av säkerhets- prövningen. Att registerkontrollen pågår genom en bevakning förtydligas också särskilt i 14 §. 4 § Säkerhetsprövningen ska utgå från uppgifter som kommit fram när grundutredningen gjordes och den kännedom som i övrigt finns om den som ska prövas, uppgifter som har lämnats ut efter registerkontroll och särskild personutredning, arten av den verksamhet som prövningen gäller samt omständigheterna i övrigt. Bedömningen görs av den som beslutar om anställning eller annat deltagande i den säkerhetskänsliga verksamheten. Om en myndighet har det bestämmande inflytandet över den prövades lämplighet att delta i säkerhetskänslig verksamhet hos en enskild verksamhetsutövare, är det i stället myndigheten som gör den slutliga bedömningen. Om det finns anledning till det, ska en tidigare gjord bedömning av en persons lämplighet att delta i den säkerhetskänsliga verksamheten omprövas. Paragrafen reglerar bedömningen vid ställningstagande till anställning eller deltagande i den säkerhetskänsliga verksamheten och vem som ansvarar för den. Övervägandena finns i avsnitt 8.3.8. Innehållet i paragrafen är delvis nytt. Delar av innehållet har dock hämtats från 27 § säkerhetsskyddslag (prop. 1995/96:129 s. 63 f. och 87). I första stycket anges vad bedömningen vid en säkerhetsprövning ska grundas på. Säkerhetsprövningen innebär en bedömning enligt 1 § av en persons lämplighet för att delta i en säkerhetskänslig verksamhet. Innehållet överensstämmer i stort med motsvarande bestämmelse i 27 § Prop. 2017/18:89 säkerhetsskyddslag, men har utvecklats något. Innehållet i andra stycket är nytt men motsvarar delvis 27 § säkerhetsskyddslag. Bestämmelsen tydliggör att bedömningen görs av den som beslutar om anställning eller annat deltagande i den säkerhetskänsliga verksamheten. I det avseendet kan bestämmelsen för vissa verksamheter innebära en ändring i sak för det fall att arbetsgivaren inte själv beslutar om säkerhetsklass och därigenom bestämmer om registerkontroll (jfr 27 § säkerhetsskyddslag). Av andra stycket andra meningen följer dock att det sistnämnda inte gäller om en myndighet har det avgörande inflytandet över den prövades lämplighet att delta i säkerhetskänslig verksamhet hos en enskild verksam- hetsutövare. I vissa fall krävs att den slutliga bedömningen i fråga om deltagandet i säkerhetskänslig verksamhet görs av en myndighet. Det gäller bl.a. i fråga om verksamheter vid flygplatser där det följer av inter- nationella konventioner om luftfartsskydd att t.ex. ett tillträde till vissa säkerhetsområden som ska finnas på en flygplats förutsätter en godkänd registerkontroll. I dessa fall genomförs säkerhetsprövningen på så sätt att den som beslutar om anställningen ansvarar för grundutredningen och utifrån den gör en första bedömning. Om den prövade bedöms vara pålitlig, begärs sedan att den ansvariga myndigheten går vidare i ärendet med en registerkontroll. För det fall att uppgifter efter sådan kontroll lämnas ut till myndigheten, bestämmer myndigheten om den som kontrollen avser ska få delta i verksamheten. På grundval av myndighetens beslut kan sedan ett behörighetsbevis i enlighet med internationella regelverk utfärdas. Motsvarande ordning kan gälla på andra områden såsom t.ex. hamnskydd, sjöfartsskydd och strålskydd. Också när det gäller säkerhetsskyddsavtal innebär avtalet i regel en lik- nande uppdelning av ansvar för säkerhetsprövningen. Ofta avtalas om att leverantörer ansvarar för säkerhetsprövningen men att ett godkännande efter registerkontroll krävs från den upphandlande myndigheten. På samma sätt som i övrigt gäller för säkerhetsprövningen ska i regel even- tuella uppgifter som kommer fram vid en registerkontroll bedömas utifrån vad som i övrigt kommit fram under säkerhetsprövningen och utifrån vad arbetsuppgifterna innebär. I tredje stycket förtydligas att en tidigare gjord bedömning avseende en persons lämplighet för att delta i den säkerhetskänsliga verksamheten ska omprövas om det finns anledning till det. 5 § En anställning eller något annat deltagande i säkerhetskänslig verksamhet ska placeras i säkerhetsklass i den utsträckning som följer av 6–10 §§. 6 § En anställning eller något annat deltagande i säkerhetskänslig verksamhet ska placeras i säkerhetsklass 1, om den anställde eller den som på annat sätt deltar 1.i en omfattning som inte är ringa får del av uppgifter i säkerhetsskyddsklassen kvalificerat hemlig, eller 2.till följd av sitt deltagande i verksamheten har möjlighet att orsaka synnerligen allvarlig skada för säkerhet. 7 § En anställning eller något annat deltagande i säkerhetskänslig verksamhet ska placeras i säkerhetsklass 2, om den anställde eller den som på annat sätt deltar 1.i en omfattning som inte är ringa får del av uppgifter i säkerhetsskyddsklassen hemlig, 2.i ringa omfattning får del av uppgifter i säkerhetsskyddsklassen kvalificerat hemlig, eller 3.till följd av sitt deltagande i verksamheten har möjlighet att orsaka allvarlig skada för säkerhet. 8 § En anställning eller något annat deltagande i säkerhetskänslig verksamhet ska placeras i säkerhetsklass 3, om den anställde eller den som på annat sätt deltar 1.får del av uppgifter i säkerhetsskyddsklassen konfidentiell, 2.i ringa omfattning får del av uppgifter i säkerhetsskyddsklassen hemlig, eller 3.till följd av sitt deltagande i verksamheten har möjlighet att orsaka en inte obetydlig skada för säkerhet. 9 § En anställning eller något annat deltagande i säkerhetskänslig verksamhet ska också i andra fall än sådana som följer av 6–8 §§ placeras i en säkerhetsklass som motsvarar de krav på säkerhetsprövning som följer av ett internationellt åtagande om säkerhetsskydd. 10 § En anställning eller något annat deltagande får placeras i säkerhetsklass endast om behovet av säkerhetsskydd inte kan tillgodoses på något annat sätt. I paragraferna finns bestämmelser om placering av anställningar eller annat deltagande i säkerhetskänslig verksamhet i säkerhetsklass. Av paragraferna framgår grunderna för indelning i säkerhetsklass. Övervägandena finns i avsnitt 8.3.3. Paragraferna motsvarar till viss del 17 § säkerhetsskyddslag om placering i säkerhetsklass (prop. 1995/96:129 s. 39, 41 f. och 81). Tillämpningsområdet för de nya paragraferna är vidare än nämnda paragraf, dels genom övergången från hemliga uppgifter till säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter, dels genom att en alternativ grund införs för placering i säkerhetsklass som delvis motsvarar säkerhetsprövning med registerkontroll enligt 14 § säkerhetsskyddslag (skydd mot terrorism). I 5 § finns en upplysning om att en anställning eller ett annat deltagande i säkerhetskänslig verksamhet ska placeras i säkerhetsklass enligt vad som följer av 6–10 §§. I 6–8 §§ finns bestämmelser om placering i säkerhetsklass 1, 2 respektive 3. I fråga om säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter utgår paragraferna från den fyrgradiga indelning i säkerhetsskyddsklasser som ska göras enligt 2 kap. 2 §. Att en anställning eller ett visst deltagande ger tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som delats in i skyddsklassen kvalificerat hemlig, hemlig, konfidentiell eller begränsat hemlig styr placeringen i säkerhetsklass. Tillgång till uppgifter i den lägsta säkerhetsskyddsklassen innebär dock inte placering i säkerhetsklass. Mängden av uppgifter är utöver säkerhetsskyddsklass av betydelse för om placering i säkerhetsklass ska ske eller inte. För att beskriva omfattningskravet, dvs. i vilken utsträckning som man får del av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter vilket har betydelse för placering av en anställning i säkerhetsklass, används uttrycken ”i en Prop. 2017/18:89 omfattning som inte är ringa” eller ”i ringa omfattning”. tidigare används samma formulering för alla säkerhetsklasserna. Detta innebär att om uppgifter av viss klass endast förekommer i mindre omfattning ska befattningen placeras i nästa lägre klass. För verksamhet som är säkerhetskänslig på annan grund än hantering av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter ska de säkerhetsklassade befattningarna delas in utifrån skadenivåerna synnerligen allvarlig, allvarlig eller inte obetydlig skada för säkerhet. utgör en alternativ grund för placering i säkerhetsklass 1, 2 eller 3. av skada som en person till följd av sitt deltagande i en säkerhetskänslig verksamhet har möjlighet att orsaka varierar t.ex. beroende på anläggningen och tillträdesbehörighetens omfattning. bedömningen bör säkerhetsskyddsanalysen användas. En placering i högre säkerhetsklass kan vara motiverad om ett deltagande i en verksamhet innebär att en person behöver anförtros tillgång till vissa anläggningar eller system av kritisk betydelse för landets grundläggande funktioner, t.ex. Enligt 9 § ska en anställning eller ett annat deltagande i säkerhetskänslig verksamhet också i andra fall än sådana som följer av 6–8 §§ placeras i en säkerhetsklass som motsvarar de krav på säkerhetsprövning som följer av ett internationellt säkerhetsskyddsåtagande. I detta fall är det alltså inte fråga om ett deltagande som ger möjlighet till hantering av säkerhets- skyddsklassificerade uppgifter eller bedöms kunna orsaka skada för säkerhet på det sätt som anges i 6–8 §§. melsen är att fullt ut kunna tillgodose bl.a. krav på säkerhetsskydd som följer av internationella konventioner och inom områdena luftfartsskydd, hamnskydd och sjöfartsskydd. Enligt 10 § får en anställning eller ett annat deltagande i säkerhetskänslig verksamhet placeras i säkerhetsklass endast om behovet av säkerhetsskydd inte kan tillgodoses på annat sätt. med placering i säkerhetsklass får ett vidare tillämpningsområde i den nya lagen ska säkerhetsprövningar som kan föranleda att ett mer omfattande underlag inhämtas grundas på ett beslut om säkerhetsklass. deltagande i säkerhetskänslig verksamhet som inte föranleder placering i säkerhetsklass, t.ex. vid anställning som medför hantering av säkerhets- skyddsklassificerade uppgifter på nivån begränsat hemlig, ska också en I de fallen bör dock säkerhetsprövningen ha en begränsad omfattning och åtgärder inom ramen för personalsäkerheten ska inriktas på utbildning och information om säkerhetsskydd. alltid övervägas om verksamheten är organiserad på ett optimalt sätt utifrån skyddsbehovet och om alternativa säkerhetsskyddsåtgärder i stället Det kan t.ex. handla om informationssäkerhetsåtgärder för att minska tillgången till uppgifter och informationssystem eller åtgärder som syftar till att begränsa tillträdet till byggnader, anläggningar, områden och andra objekt. 11 § En anställning i staten, en kommun eller ett landsting som är placerad i säkerhetsklass 1 eller 2 får endast innehas av den som är svensk medborgare. Om det finns särskilda skäl får regeringen i enskilda fall medge undantag från kravet på svenskt medborgarskap. I paragrafen anges krav på svenskt medborgarskap för vissa anställningar. Övervägandena finns i avsnitt 8.3.4. Paragrafen motsvarar delvis 29 § säkerhetsskyddslag (prop. 1995/96:129 s. 65 f. och 87 f). Enligt första stycket gäller kravet endast anställningar i säkerhetsklass 1 eller 2 hos staten, kommuner och landsting. I likhet med bestämmelsen säkerhetsskyddslag gäller kravet alltså inte hos enskilda verksamhetsutövare och inte heller för annat deltagande i verksamheter än det som följer av en anställning. Skillnaden i förhållande till lag är att medborgarskapskravet inte gäller för anställningar i säkerhetsklass 3. Av andra stycket framgår att regeringen har möjlighet att medge undantag från kravet på svenskt medborgarskap. Stycket motsvarar 29 § tredje stycket säkerhetsskyddslag med den skillnad att undantagsmöjligheten endast är tillämplig om det finns särskilda skäl. Vid bedömningen av om det finns särskilda skäl ska beaktas bl.a. vilken typ av känslig verksamhet som det är fråga om, vilken säkerhetsklass som är aktuell, vilken möjlighet som finns att genom kontakter med medborgar- skapslandet få korrekt utfall från registerkontroll där, vilken anknytning personen har till (hur länge personen bott eller vistats här) och om det finns tillgång till andra personer som är lika kvalificerade. Beslut om placering i säkerhetsklass 12 § och dess myndigheter beslutar om placering i säkerhetsklass när det gäller förvaltningsområde. I övrigt beslutar regeringen om placering i säkerhetsklass. Regeringen får meddela föreskrifter om att myndigheter och andra får besluta om placering i säkerhetsklass. Sådan beslutanderätt får överlåtas till enskilda endast om det finns särskilda skäl. I paragrafen finns den grundläggande regleringen om vem som beslutar om placering i säkerhetsklass. Övervägandena finns i avsnitt 8.3.5. Bestämmelsen motsvarar i sak 20 § säkerhetsskyddslag (prop. 1995/96:129 s. 55 f. och 82 f.). I första stycket har dock viss reglering utgått rörande interna angelägenheter vid och dess myndigheter. En skillnad är vidare att paragrafen endast avser beslut om placering i säkerhetsklass. I princip all registerkontroll enligt lagen ska föregås av ett beslut om placering i säkerhetsklass. Att en registerkontroll ska göras vid sådan placering följer av 14 § varför ett särskilt beslut om registerkontroll inte behövs. I andra stycket finns, i likhet med bestämmelsen säkerhetsskyddslag, ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om beslutanderätt avseende beslut om placering i säkerhetsklass. 13 § Med registerkontroll avses i denna lag att uppgifter hämtas från register som omfattas av lagen (1998:620) om belastningsregister eller lagen (1998:621) om misstankeregister. Med registerkontroll avses också att uppgifter som behandlas med stöd av polisdatalagen (2010:361) hämtas. Paragrafen anger vad som avses med registerkontroll. 2017/18:89 finns i avsnitt 8.3.6. Paragrafen motsvarar 12 § säkerhetsskydds- lag (prop. 1995/96:129 s. 28 f, 38 f. och 78). Mindre redaktionella ändringar har gjorts. Någon ändring i sak är inte avsedd. 14 § Registerkontroll ska göras om anställningen eller deltagandet i verksamheten har placerats i säkerhetsklass. Uppgifter ska löpande hämtas deltagandet i den säkerhetskänsliga verksamheten pågår. För säkerhetsklass 1 eller 2 får sådana uppgifter om den kontrollerade som finns i belastningsregistret eller misstankeregistret eller som behandlas med stöd av polisdatalagen (2010:361) hämtas. Motsvarande uppgifter får även hämtas om den kontrollerades make eller sambo. För säkerhetsklass 3 får sådana uppgifter om den kontrollerade som finns i belastningsregistret eller misstankeregistret eller som behandlas hos med stöd av polisdatalagen hämtas. Om det finns synnerliga skäl får även andra uppgifter än sådana som anges i andra och tredje styckena hämtas. Paragrafen anger när registerkontroll ska göras och motsvarar delvis 13 och 21–23 §§ säkerhetsskyddslag (prop. 1995/96:129 s. 79, 83 och 84). Övervägandena finns i avsnitt 8.3.3, 8.3.5 och 8.3.6. Första stycket första meningen motsvarar delvis 13 § första stycket säkerhetsskyddslag. Vissa redaktionella ändringar har gjorts i syfte att förenkla bestämmelsen. Någon ändring i sak är inte avsedd. Av andra meningen framgår det förhållandet att registerkontrollen i praktiken innebär en kontinuerlig bevakning av tillkommande uppgifter (s.k. spontanutfall). Någon motsvarande bestämmelse finns inte säkerhetsskyddslag utan stödet för förfarandet finns i förordningen till säkerhetsskyddslag (29 § andra stycket säkerhetsskyddsförordning). Av andra och tredje styckena framgår vilka uppgifter som får hämtas in vid registerkontrollen för respektive säkerhetsklass. Bestämmelsen motsvarar delvis 21 § säkerhetsskyddslag. I nämnda paragraf anges dock i stället vilka uppgifter som får lämnas ut vid en register- kontroll. Avsikten med justeringarna är inte att åstadkomma någon ändring i sak i förhållande till lag utan att ge tydligare uttryck för vilka uppgifter som registerkontrollen får omfatta. När det gäller säkerhetsklass 1 och 2 får, liksom enligt säkerhetsskyddslag, motsvarande uppgifter hämtas avseende make eller sambo. Av fjärde stycket framgår att om det finns synnerliga skäl får även andra uppgifter hämtas in än sådana som anges i andra och tredje styckena. Bestämmelsen motsvarar i sak 23 § första stycket säkerhets- skyddslag. 15 § Om det finns särskilda skäl, får registerkontroll av någon som ska delta i säkerhetskänslig verksamhet göras utan föregående placering i säkerhetsklass. Vid en sådan kontroll får de uppgifter om den kontrollerade som anges i 14 § tredje stycket hämtas. Regeringen får meddela föreskrifter om sådan registerkontroll som avses i första stycket. Föreskrifterna får dock inte gälla för och dess myndigheter. 2017/18:89 Paragrafen saknar direkt motsvarighet säkerhetsskyddslag. I sak motsvaras dock första stycket delvis av 14 § den lagen (registerkontroll till skydd mot terrorism) som innebär registerkontroll utan placering i säkerhetsklass. Bestämmelserna i 5–8 §§ om placering i säkerhetsklass medför att i princip all registerkontroll enligt den tidigare bestämmelsen om registerkontroll till skydd mot terrorism inordnas i det nya systemet. I andra stycket ges därutöver möjlighet för regeringen att föreskriva om registerkontroll för verksamhet av tillfällig karaktär i samband med statsbesök, vissa internationella konferenser och liknande (jfr 26 a § säkerhetsskyddsförordning). Vid registerkontrollen får de uppgifter hämtas in som anges i 14 § tredje stycket, dvs. samma uppgifter som vid säkerhetsklass 3. Paragrafen innehåller även ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om registerkontroll i annat fall än vid placering i säkerhetsklass. Med stöd av bemyndigandet kan föreskrifter meddelas om förutsättningarna för sådan registerkontroll samt vilka myndigheter som ska besluta om registerkontroll. Övervägandena finns i avsnitt 8.3.3, 8.3.5 och 8.3.6. 16 § Bestämmelser om registerkontroll finns också i 4 kap. om internationell säkerhetsskyddssamverkan och säkerhetsintyg. Paragrafen, som endast innehåller en upplysning, saknar motsvarighet säkerhetsskyddslag. Den innehåller en hänvisning till de möjligheter att besluta om registerkontroll som följer av bestämmelserna i 4 kap. om bl.a. säkerhetsintyg för internationella behov. Övervägandena finns i avsnitt 10. 17 § En särskild personutredning ska göras vid registerkontroll som avser sådan anställning eller annat deltagande i verksamhet som har placerats i säkerhetsklass 1 eller 2. Utredningen ska omfatta en undersökning av den kontrollerades ekonomiska förhållanden. I övrigt ska utredningen ha den omfattning som behövs. Paragrafen reglerar när särskild personutredning ska göras. Paragrafen motsvarar i stort 18 § säkerhetsskyddslag (prop. 1995/96:129 s. 48 f. och 81 f.). Den del av den paragrafen som gäller kontroll efter ansökan från annan stat eller mellanfolklig organisation har dock flyttats till 4 kap. 5 §. I övrigt har vissa mindre redaktionella ändringar gjorts. Någon ändring i sak är inte avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 8.3.6. 18 § Registerkontroll och särskild personutredning får göras endast om den som säkerhetsprövningen gäller har lämnat sitt samtycke. Samtycket ska anses gälla också kontroller och utredningar som deltagandet i den säkerhetskänsliga verksamheten pågår. Paragrafen motsvarar i huvudsak 19 § säkerhetsskyddslag (prop. 1995/96:129 s. 54 f. och 82). Vissa redaktionella ändringar har gjorts. Någon ändring i sak är inte avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 8.3.6. Paragrafen innebär att registerkontroll och särskild personutredning förutsätter samtycke av den som prövningen gäller samt att ett lämnat samtycke också gäller kontroller och utredningar som görs efter den Den som hämtar in samtycket bör klargöra detta förhållande för den som ska säkerhetsprövas. Utlämnande av uppgifter för säkerhetsprövning 19 § En uppgift som har kommit fram vid en registerkontroll eller särskild personutredning får lämnas ut för säkerhetsprövning endast om uppgiften i det enskilda fallet kan antas ha betydelse för prövningen enligt 3 kap. 2 §. uppgift som gäller den kontrollerades make eller sambo ska lämnas ut krävs därutöver att utlämnandet är absolut nödvändigt. beslutar om huruvida uppgifter som kommit fram vid en registerkontroll och särskild personutredning ska lämnas ut