prop · H503185 · 2018-03-20 00:00:00 — Paragrafen utesluter inte att rätten till medlemskap villkoras av att den som önskar bli medlem betalar sin medlemsinsats och eventuell ytter- ligare skälig ersättning för det ekonomiska värde som medlemskapet representerar, t.ex. i form av en inträdesavgift (jämför 3 kap. 2 § andra stycket). Det är också möjligt för föreningen att kräva att den som ansöker om medlemskap betalar en administrativ avgift som motsvarar föreningens kostnader för att pröva ansökan. Skäl att vägra medlemskap 2 § Föreningen får vägra medlemskap, om 1. sökanden inte kan förväntas delta i föreningens verksamhet på ett sådant sätt som avses i 1 kap. 4 eller 5 §, 2.sökanden inte uppfyller de krav som med hänsyn till arten och omfattningen av föreningens verksamhet bör ställas på medlemmarna, eller 3.det i övrigt finns särskilda skäl för vägran. Första stycket 1 gäller inte den som ansöker om att bli investerande medlem. Paragrafen innehåller bestämmelser om i vilka fall som en förening får vägra medlemskap. Den motsvarar delvis 3 kap. 1 § första stycket i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1951:34 s. 101 f. och prop. 1986/87:7 s. 87). Övervägandena finns i avsnitt 7.1. Medlemmarna i en ekonomisk förening ska delta i verksamheten på det sätt som anges i 1 kap. 4 eller 5 §. Om sökanden inte kan förväntas delta i föreningens verksamhet, får föreningen enligt första stycket första punkten vägra medlemskap. Om de befintliga medlemmarna i en eko- nomisk förening inte deltar i dess verksamhet, kan grund för tvångslik- vidation föreligga (jämför 17 kap. 16 § första stycket 2). Med förenin- gens verksamhet avses även verksamhet som bedrivs i t.ex. ett dotter- företag till föreningen (se 1 kap. 7 §). Om föreningen är en s.k. medlems- främjande förening, får föreningen i stället neka medlemskap till en sökande som inte kan förväntas komma att delta på det sätt som anges i 1 kap. 4 § i en ekonomisk verksamhet som en eller flera andra föreningar bedriver (se 1 kap. 5 §). I stadgarna får det inte tas in ytterligare vägransgrunder än de som framgår av denna paragraf. Föreningen kan däremot i sina stadgar preci- sera dessa grunder. Om en förening ändå har ytterligare vägransgrunder i stadgarna utan att uppmärksammar det vid registreringen av dem, kan den som på en sådan grund vägras medlemskap vända sig till domstol. Domstolen kan fastställa att personen har rätt att gå in som medlem i föreningen (jämför prop. 1951:34 s. 103). Som framgår av 1 kap. 8 § kan föreningen i stadgarna bestämma att det i föreningen får finnas s.k. investerande medlemmar, dvs. medlemmar som bidrar till verksamheten endast med en medlemsinsats. Av andra stycket framgår att första punkten i första stycket inte är tillämplig på sådana medlemmar. Första stycket andra och tredje punkterna är däremot tillämpliga. Det innebär bl.a. att en förening som inte anser sig vara i behov av att ta in ytterligare kapital kan neka medlemskap till den som ansöker om att bli investerande medlem. En förening har även när det gäller investerande medlemmar möjlighet att i sina stadgar precisera vilka krav som föreningen ställer på en sådan medlem. 3 § En ansökan om att bli medlem i föreningen ska prövas av styrelsen, om inte något annat framgår av stadgarna. Det får bestämmas i stadgarna att ansökan ska vara skriftlig och under- tecknad av sökanden och att sökandens underskrift ska vara bevittnad. Paragrafen innehåller bestämmelser om ansökan om medlemskap. Den motsvarar 3 kap. 1 § andra stycket i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 88). Övervägandena finns i avsnitt 7.1. Medlemskap efter bodelning, arv eller testamente 4 § Den som har förvärvat en medlems andel i föreningen genom bodel- ning, arv eller testamente har rätt att bli medlem i föreningen, om 1.det inte finns skäl att vägra medlemskap enligt 2 §, 2.ansökan om medlemskap görs inom de tidsfrister som anges i andra och tredje styckena, och 3.något annat inte har bestämts i stadgarna. Vid förvärv genom bodelning utan samband med dödsfall ska en ansökan om medlemskap göras senast efter det att andelen vid bodelning har lagts ut på den andra makens lott. Om förvärvaren i ett sådant fall inte ansöker om medlemskap inom föreskriven tid eller om hans eller hennes ansökan avslås, ska medlemmen därmed anses ha sagt upp sitt medlemskap. Förvärvaren har då de rättigheter och den skyldig- het som någon som har sagt upp sitt medlemskap har enligt 10 kap. 11– 13 och 15 §§ och 13 kap. 2 §. När en avliden medlems andel förvärvas ska en ansökan om medlem- skap göras senast efter dödsfallet eller senast vid den senare tidpunkt då den avlidnes medlemskap anses upphöra enligt 10 § första stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om medlemskap för den som har tagit över en andel i föreningen genom vissa familjerättsliga förvärv. Den motsvarar delvis 3 kap. 2 § i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 88 f.). Övervägandena finns i avsnitt 7.2. Av första stycket framgår under vilka förhållanden som den som har förvärvat en medlems andel i en förening genom bodelning, arv eller testamente har rätt att bli medlem. Genom hänvisningen till 2 § framgår att medlemskap får vägras under de omständigheter som anges i den paragrafen, bl.a. om förvärvaren inte kan förväntas ta del i verksamheten på det sätt som anges där. De övriga förutsättningarna överensstämmer med det som gäller enligt den hittillsvarande föreningslagen. I 10 kap. 1 § andra stycket finns en definition av begreppet andel. Andra och tredje styckena innebär inga större förändringar i förhållan- de till den hittillsvarande föreningslagen. Föreningens möjlighet att i stadgarna kunna senarelägga tidpunkten för när en ansökan om med- lemskap ska göras tas dock bort. Den tid inom vilken förvärvaren av en avliden medlems andel måste ansöka om medlemskap i föreningen ut- sträcks också något. Att benämningen på förfarandet ändras från anmälan till ansökan innebär inte någon förändring i sak. Om en medlem avlider, upphör medlemskapet. Dödsboet går dock, i enlighet med det som framgår av författningskommentaren till 10 §, in i medlemmens ställe och förvaltar dennes andel i för- eningen och utövar de rättigheter och skyldigheter som är förknippade med den avlidnes medlemskap. I 11 § regleras när ett medlemskap upp- hör sedan en andel genom bodelning utan samband med dödsfall har överlåtits till någon annan, som därefter har antagits som medlem. Medlemskap efter överlåtelse av andel 5 § Den som har förvärvat en medlems andel i något annat fall än som avses i 4 § har rätt att bli medlem i föreningen, om 1.det inte finns skäl att vägra medlemskap enligt 2 §, och 2.ansökan om medlemskap görs inom de tidsfrister som anges i andra stycket. Om förvärvaren inte ansöker om medlemskap från överlåtelsen eller om hans eller hennes ansökan avslås, ska medlemmen anses ha sagt upp sitt medlemskap. Förvärvaren har då de rättigheter och den skyldighet som någon som har sagt upp sitt medlemskap har enligt 10 kap. 11–13 och 15 §§ och 13 kap. 2 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om inträde som medlem för den som har förvärvat en andel i föreningen genom någon annan form av över- låtelse än som regleras i 4 §, typiskt sett köp eller gåva. Den motsvarar 3 kap. 3 § i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. Övervägandena finns i avsnitt 7.2. Paragrafen stämmer nära överens med de motsvarande bestämmelser som enligt 4 § gäller för den som har tagit över en andel i föreningen genom vissa familjerättsliga förvärv. Också i den situation som avses i denna paragraf har förvärvaren en möjlighet att gå in som medlem i för- eningen under förutsättning att han eller hon dels uppfyller de allmänna förutsättningar som gäller för medlemskap, dels ansöker om medlemskap . I 11 § regleras när ett medlemskap upphör sedan en andel har överlåtits till någon annan, som därefter har antagits som medlem. I 10 kap. 1 § andra stycket finns en definition av begreppet andel. En sådan överlåtelse av en del av en andel som avses i 10 kap. 20 § omfattas inte av den förevarande paragrafen och ger alltså inte rätt till medlemskap för förvärvaren. 6 § I ett beslut om att anta någon som investerande medlem ska det anges att medlemmen är en investerande medlem. En investerande medlem kan efter en ny ansökan antas som en sådan medlem som avses i 1 kap. 4 § första stycket. Paragrafen innehåller särskilda bestämmelser om investerande medlem- mar. Den motsvarar 3 kap. 1 a § i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 2015/16:4 s. 215). I fråga om investerande medlemmar, se vidare författningskommen- taren till 1 kap. 8 §. När ett medlemskap upphör 7 § En medlem har rätt att säga upp medlemskapet i föreningen. I stadgarna får det bestämmas att uppsägning inte får göras förrän , högst , från inträdet. Sådana bestämmelser i stadgarna gäller inte i de fall som avses i 3 kap. 7 § andra stycket och 16 kap. 27 §. Det får bestämmas i stadgarna att en uppsägning ska vara skriftlig och undertecknad av medlemmen och att medlemmens underskrift ska vara bevittnad. Paragrafen innehåller bestämmelser om uppsägning av medlemskap. Den motsvarar delvis 3 kap. 4 § första och andra styckena i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 90, prop. 2007/08:15 s. 125 och prop. 2015/16:4 s. 216). Övervägandena finns i avsnitt 7.2. Av första stycket framgår att en medlem har rätt att säga upp sitt medlemskap. Enligt andra stycket kan dock föreningen i stadgarna 2017/18:185 begränsa rätten för en medlem att säga upp sitt medlemskap på så sätt att uppsägning får ske först från inträdet, dock högst . Bestämmelser i stadgarna som begränsar rätten till uppsägning gäller inte när medlemmen säger upp sig till följd av att han eller hon har mot- satt sig en stadgeändring av visst slag eller ett beslut om fusion (se 3 kap. 7 § respektive 16 kap. 27 §). Detta innebär inte någon ändring i för- hållande till den hittillsvarande föreningslagen. Av tredje stycket framgår att föreningen i stadgarna kan uppställa vissa formkrav för en uppsägning av medlemskapet. Stycket motsvarar det som enligt 3 § andra stycket gäller i fråga om en ansökan om medlem- skap. 8 § En medlem får uteslutas om han eller hon 1.grovt har åsidosatt sina skyldigheter mot föreningen, 2.inte längre deltar i föreningens verksamhet på det sätt som avses i 4 eller 5 §, eller 3.inte längre uppfyller de krav som med hänsyn till arten och om- fattningen av föreningens verksamhet bör ställas på medlemmarna. Ett beslut om uteslutning fattas av föreningsstämman, om inte något annat har bestämts i stadgarna. Första stycket 2 gäller inte en investerande medlem. Paragrafen reglerar förutsättningarna för uteslutning ur föreningen. Den mot- svarar delvis 3 kap. 4 § tredje stycket i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 90, prop. 2007/08:15 s. 125 och prop. Övervägandena finns i avsnitt 7.2. Första stycket ger föreningen en rätt att utesluta en medlem i tre an- Dessa grunder återspeglas inte i lagtexten i den hittillsvarande föreningslagen men överensstämmer i huvudsak med gällande rätt (se t.ex. prop. 1986/87:7 s. 90). Det krävs inte i något fall att det i stadgarna anges att uteslutning kan ske på den aktuella grunden. Detta hindrar inte att frågan om uteslutning regleras i stadgarna, antingen på så sätt att lagens grunder för uteslutning för tydlighetens skull upprepas eller att grunderna preciseras inom de ramar som lagen ger. Det är däremot inte tillåtet att i stadgarna ange uteslutningsgrunder som går utöver de grunder som anges i lagen. Första stycket första punkten tillåter att uteslutning sker vid ett grovt åsidosättande av medlemmens skyldigheter mot föreningen. Vad som är ett grovt åsidosättande måste avgöras genom en samlad bedömning av omständigheterna i det enskilda fallet. Om en medlem har uppträtt grovt illojalt mot föreningen – t.ex. genom att avslöja viktiga företagshemlig- heter för en konkurrent eller sprida falska uppgifter om föreningen – kan en enstaka händelse motivera uteslutning. I andra fall kan det krävas att händelsen har upprepats eller att det vid sidan av denna händelse har förekommit annat illojalt agerande från medlemmens sida. Enligt första stycket andra punkten kan uteslutning ske om medlem- men inte längre deltar i föreningens verksamhet. Att uteslutning ska kunna ske i ett sådant fall hänger samman med att den ekonomiska för- eningen kännetecknas av att medlemmarna deltar i verksamheten (det kooperativa kravet). Punkten kan bli tillämplig t.ex. när medlemskapet i föreningen förutsätter en samhandel av viss omfattning mellan för- Prop. 2017/18:185 eningen och medlemmen. Rent tillfälliga uppehåll i medlemmens del- tagande bör normalt inte kunna ligga till grund för uteslutning. Ute- slutning kan däremot komma i fråga om medlemmen inte alls har deltagit i verksamheten och det inte finns några indikationer på att han eller hon inom överskådlig tid kommer att återuppta sitt deltagande i föreningen. Ett exempel är att en medlem i en mejeri- förening säljer sina kor utan avsikt att förvärva nya, och på så sätt kan leverera mjölk till föreningen. Första stycket tredje punkten ger en möjlighet till uteslutning om medlemmen inte längre uppfyller de krav som med hänsyn till arten och omfattningen av föreningens verksamhet bör ställas på medlemmarna i föreningen. Denna uteslutningsgrund motsvarar den grund för vägran att bevilja medlemskap som anges i 2 § första stycket andra punkten. Det är alltså förändrade förutsättningar som kan hänföras till medlemmen som avses, inte att föreningens förutsättningar att bedriva sin verksamhet änd- ras. Som exempel kan nämnas att en förening som enbart riktar sig mot en speciell yrkesgrupp har rätt att utesluta en medlem som upphör att ut- öva det yrket. En annan typsituation är att en förening som har till syfte att bedriva sin verksamhet enbart på en viss ort eller i en viss region har rätt att utesluta en medlem som flyttar därifrån. Om föreningen är bunden av vissa villkor genom avtal med tredje man och medlemmens agerande leder till att föreningen inte kan leva upp till dessa avtalsvillkor, kan även detta utgöra grund för att utesluta medlemmen. En förening som t.ex. levererar ekologiskt kött till en restaurang, och därför ställer sådana krav på köttet på sina medlemmar, bör alltså normalt kunna utesluta en med- lem som inte längre uppfyller de krav som uppställs för ekologisk kött- produktion. Detsamma gäller om föreningen levererar en tjänst åt tredje man och en medlem inte längre uppfyller de kvalifikationskrav som ställs för att få utföra det arbetet. Liksom när det gäller vägran av medlemskap gäller ett grundläggande krav på saklighet för beslut om uteslutning. Därför kan föreningens stad- gar liksom dess interna praxis och tidigare ställningstaganden i ute- slutningsärenden vara relevanta vid bedömningen av om det finns till- räckliga skäl för uteslutning. Uteslutning får inte ske efter skönsmässiga bedömningar eller med tillämpning av osakliga kriterier. Andra stycket överensstämmer med gällande rätt. Huvudregeln är att beslut om uteslutning fattas av stämman men något annat kan bestämmas i stadgarna. Det är t.ex. vanligt förekommande att det i stad- garna anförtros åt styrelsen att besluta om uteslutning. En sådan bestäm- melse i stadgarna kan kompletteras med en möjlighet för en utesluten medlem att begära att styrelsens beslut överprövas av stämman. En utesluten medlem anses kunna angripa beslutet om uteslutning genom att väcka talan vid domstol (se bl.a. rättsfallet NJA 1973 s. 355). Den nya lagen är inte avsedd att ändra på rättsläget i det avseendet, även om den inte innehåller några särskilda bestämmelser om saken. Tredje stycket saknar motsvarighet i den hittillsvarande föreningslagen men överensstämmer med gällande rätt. Se vidare kommentaren till 2 § andra stycket. Tidpunkt för upphörande av medlemskap 9 § Ett medlemskap i föreningen upphör vid utgången av det räken- skapsår som slutar närmast sedan medlemmen har sagt upp medlemskapet eller uteslutits. I stadgarna kan det bestämmas att tiden enligt första stycket ska vara längre, dock längst . En sådan bestämmelse i stadgarna gäller inte i de fall som avses i 3 kap. 7 § andra stycket och 16 kap. 27 §. Av 6 kap. 2 § tredje stycket och 6 kap. 15 § andra stycket framgår att en medlem som har uteslutits ur föreningen förlorar vissa av de rättig- heter som medlemmar annars har. Paragrafen innehåller bestämmelser om när ett medlemskap upphör. Den motsvarar delvis 3 kap. 5 § i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 90 f. och prop. 2007/08:15 s. 125). Övervägandena finns i avsnitt 7.2. I första stycket regleras den tidpunkt då ett medlemskap upphör efter en medlems uppsägning eller uteslutning ur föreningen. Stycket mot- svarar det som gäller enligt den hittillsvarande föreningslagen. Fram till den tidpunkten är medlemmen bunden av sina skyldigheter mot för- eningen och har, med det undantag som framgår av tredje stycket, kvar samma rättigheter som övriga medlemmar. Enligt 6 kap. 2 § andra styc- ket får det i stadgarna bestämmas att en medlem som har sagt upp sitt medlemskap i föreningen inte har rätt att delta i föreningsstämman. Enligt 4 och 5 §§ ska vissa situationer jämställas med att medlem- skapet har sagts upp. Andra och tredje styckena motsvarar det som gäller enligt den hittills- varande föreningslagen. 10 § När en medlem avlider ska vid tillämpningen av denna lag medlem- skapet anses upphöra vid utgången av det räkenskapsår som slutar närmast från dödsfallet, dock senast då någon som har övertagit andelen enligt 4 § beviljas medlemskap. När en medlem som är en juridisk person upplöses ska medlemskapet anses upphöra vid utgången av det räkenskapsår som slutar närmast från upplösningen. Paragrafen innehåller bestämmelser om som medlem- skapet ska anses upphöra efter dödsfall och efter en juridisk persons upp- lösning. Den motsvarar delvis 3 kap. 3 och 5 §§ i den hittillsvarande för- eningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 90 f. och prop. 2007/08:15 s. 125). Övervägandena finns i avsnitt 7.2. I första stycket regleras vad som händer med medlemskapet när en medlem avlider. Stycket avspeglar det gällande rättsläget. Efter- som medlemskapet i en ekonomisk förening är personligt, upphör det vid dödsfallet (jämför prop. 1986/87:7 s. 88). Av praktiska skäl ska dock vid tillämpningen av lagen medlemskapet anses upphöra vid utgången av det räkenskapsår som slutar närmast från dödsfallet. Döds- boet utövar de rättigheter och skyldigheter som den avlidne hade haft om medlemskapet i stället hade sagts upp (jämför 9 § första stycket). Utan att vara medlem i föreningen får alltså dödsboet i denna särskilda situation en särställning jämfört med den som i något annat fall har förvärvat en andel utan att vara medlem i föreningen. Dödsboet ska på så sätt fortsätta att förvalta den avlidnes andel till och med utgången av det räkenskapsår som slutar närmast från dödsfallet. Först därefter kan medlemmens insatser betalas till dödsboet enligt 10 kap. 11 §. Om någon som förvärvar den avlidnes andel beviljas medlemskap i föreningen enligt 4 §, upphör dödsboets förvaltning av andelen i sam- band därmed. Enligt 4 § tredje stycket ska den som förvärvar en avliden medlems andel ansöka om medlemskap senast efter döds- fallet. Det ligger i sakens natur att medlemskapet, enligt det förevarande stycket, inte kan anses upphöra som förflyter medan för- eningen tar ställning till medlemsansökan. Om förvärvaren beviljas in- träde i föreningen, går denne med den förvärvade andelen in i den tidigare medlemmens ställe. Det innebär att den avlidnes insatser i för- eningen inte ska betalas ut till dödsboet (se 10 kap. 11 §). Det innebär vidare att förvärvaren inte behöver betala någon medlemsinsats eller sär- skild inträdesavgift. Om förvärvaren däremot nekas medlemskap, anses vid tillämpningen av lagen den avlidnes medlemskap upphöra i enlighet med detta stycke. Utbetalningen av de insatser som belöper på andelen får därefter göras till den berättigade andelsinnehavaren i enlighet med 10 kap. 11 §. I andra stycket regleras vad som händer när en juridisk person som är medlem i föreningen upplöses. Stycket motsvarar det som gäller enligt den hittillsvarande föreningslagen (jämför SOU 1949:17 s. 109). Efter- som medlemskapet i en ekonomisk förening är personligt upphör det, på motsvarande sätt som om en fysisk medlem avlider, när en juridisk person upplöses. När ett företag avvecklas genom t.ex. likvidation eller konkurs bör företagets medlemskap i en förening sägas upp av lik- vidatorn eller konkursförvaltaren som ett led i avvecklingen. När före- taget upplöses, har då medlemskapet redan upphört. Det aktuella stycket fungerar därför i huvudsak som en reservregel för sådana undantagsfall där medlemskapet i en ekonomisk förening inte har upphört trots att den juridiska personen har upplösts. 11 § Den som har överlåtit sin andel genom bodelning utan samband med dödsfall enligt 4 § andra stycket eller på något annat sätt enligt 5 §, upphör att vara medlem i föreningen när förvärvaren beviljas med- lemskap. Paragrafen innehåller en bestämmelse om som med- lemskapet upphör efter överlåtelse utan samband med dödsfall. Den mot- svarar delvis 3 kap. 3 och 5 §§ i den hittillsvarande föreningslagen (jäm- för prop. 1986/87:7 s. 89 f. och prop. 2007/08:15 s. 125). Övervägandena finns i avsnitt 7.2. I paragrafen regleras vad som händer med ett medlemskap när en med- lem överlåter sin andel. Den omfattar även det fallet att andelen övergår på någon genom bodelning utan samband med dödsfall. Enligt 4 § andra stycket och 5 § ska den som på ett sådant sätt förvärvar en andel ansöka om medlemskap . Om förvärvaren inte gör en sådan ansökan eller om ansökan inte beviljas, ska medlemmen anses ha sagt upp sitt medlemskap i föreningen. Beviljas förvärvaren däremot medlem- skap, upphör överlåtarens medlemskap i samband med det i enlighet med den förevarande paragrafen. Överlåtaren behöver alltså i ett sådant fall 2017/18:185 inte stå kvar som medlem i föreningen som anges i 9 § första stycket. Om förvärvaren beviljas inträde i föreningen, går denne med den förvärvade andelen in i medlemmens ställe. Det innebär att överlåtarens insatser i föreningen inte ska betalas ut (se 10 kap. 11 §). Det innebär vidare att förvärvaren inte behöver betala någon medlems- insats eller särskild inträdesavgift. Skyldighet att föra en medlemsförteckning 1 § Styrelsen ska föra en medlemsförteckning. Förteckningen ska ha till ändamål att ge föreningen, medlemmarna och andra underlag för att bedöma medlemsförhållandena i föreningen. Paragrafen reglerar skyldigheten att föra en medlemsförteckning. Den motsvarar 3 kap. 6 § första stycket i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 92 och prop. 2015/16:4 s. 217). 2 § Medlemsförteckningen ska föras med automatiserad behandling, i bunden bok eller i ett betryggande lösblads- eller kortsystem. Paragrafen behandlar medlemsförteckningens form. Den motsvarar 3 kap. 6 § tredje stycket i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 93). I förhållande till den hittillsvarande föreningslagen förtydligas att medlemsförteckningen kan föras i bunden bok. 3 § Medlemsförteckningen ska innehålla uppgifter om 1.varje medlems namn och postadress, 2.i förekommande fall, att medlemmen är en investerande medlem, 3.den tidpunkt då medlemmen gick in i föreningen, 4.det antal medlemsinsatser som medlemmen deltar med i föreningen, 5.det sammanlagda beloppet, enligt den senast fastställda balansräk- ningen, av medlemsinsatser som har betalats in eller tillgodoförts genom insatsemission, 6.summan av de medlemsinsatsbelopp som efter utgången av det räkenskapsår som balansräkningen avser har återbetalats eller som högst ska återbetalas enligt 10 kap. 11 och 16 §§, och 7.tiden för återbetalningarna enligt 6. Paragrafen reglerar vilka uppgifter som ska redovisas i medlemsförteck- ningen.