prop · H503180 · 2018-03-20 00:00:00 — Regeringens proposition 2017/18:180 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka till förfogande för deltagande i () stabiliseringsinsats i (MINUSMA) till , under förutsättning att det även fortsättningsvis finns ett giltigt mandat för styrkan enligt beslut av . Insatsens mandat omfattar bland annat säkerhet, stabilitet och skydd av civila, stöd till den politiska dialog- och försoningsprocessen, stöd till att återupprätta statens överhöghet i hela landet, stöd till att skapa förutsättningar för humanitärt bistånd, samt stöd till parterna att uppfylla det fredsavtal som skrevs under 2015. Det planerade svenska styrkebidraget kommer, tillsammans med en nationell stödenhet, att utgöra en del av . Avsikten är att även fortsättningsvis placera stabsofficerare vid relevanta staber. Regeringen bedömer att det svenska underrättelsebidraget till insatsen under normala omständigheter kommer att uppgå till ungefär 320 personer på plats. Om behov uppstår ska den totala styrkan tillfälligt kunna förstärkas till högst 470 personer. I propositionen redogör regeringen för situationen i och för det internationella samfundets och engagemang i landet. Regeringen redogör även för insatsens folkrättsliga mandat, det avsedda svenska deltagandet och sina målsättningar och överväganden för detta. Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Ärendet och dess beredning .............................................................. Internationella samfundets och engagemang i ........... stabiliseringsinsats i , MINUSMA .......... Folkrättsligt mandat för insatsen ..................................................... Målsättningen med fortsatt svenskt deltagande i MINUSMA ........ Det svenska militära bidraget till MINUSMA ................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 470 personer till förfogande för deltagande i stabiliseringsinsats i (MINUSMA) till , under förutsättning att det även fortsättningsvis finns ett giltigt mandat för styrkan enligt beslut av (avsnitt 9). 2017/18:180 2 Ärendet och dess beredning antog resolution , som fastställde att situationen i utgjorde ett hot mot internationell fred och säkerhet. antog resolution , som bland annat uppmanade det internationella samfundet att stödja försvars- och säkerhetsstyrkor med utbildning och rådgivning. antog resolution , som med stöd av kapitel VII i stadga (SÖ 1946:1, FN- stadgan) medgav etableringen av en afrikanskledd internationell stödinsats i , AFISMA (Support Mission to ) och bad FN:s generalsekreterare att upprätta en FN-närvaro i beslutade Europeiska unionen (EU) att på basis av 2071 (2012) och efter inbjudan av regering inrätta en militär insats för bidragande till utbildning av försvarsmakt, European Union Training Mission (EUTM) . Regeringen beslutade att skulle delta i EUTM med högst 15 personer . beslutade regeringen att förlänga det svenska deltagandet i EUTM till och med . 2017 beslutade regeringen att förlänga det svenska deltagandet i EUTM säkerhetsråd resolution , som med stöd av kapitel VII inrättade en FN-ledd stabiliseringsinsats i , MINUSMA (United Nations Multidimensional Integrated Stabilization Mission in ). integrerades AFISMA:s militära styrkor i FN-insatsen. skickade FN:s sekretariat en formell förfrågan till FN:s medlemsländer om styrkebidrag till FN-insatsen i . (Försvarsdepartementet) skickade en begäran om information (Fö2013/2266/MFI) till Försvarsmakten där myndigheten uppmanades att redovisa sina förutsättningar att delta i MINUSMA. en formell förfrågan till om styrkebidrag till underrättelseenheten (All Sources Information Fusion Unit, ASIFU) i MINUSMA. fattade regeringen beslut om propositionen Svenskt deltagande i stabiliseringsinsats i (prop. 2013/14:189). gav bifall till regeringens förslag (bet. 2013/14:UFöU2, rskr. 2013/14:335). antog resolution , som förlängde MINUSMA:s mandat med till . fattade regeringen beslut om att ingå ett samförståndsavtal med FN avseende ett svenskt styrkebidrag till Avtalet undertecknades av utrikesministern den 25 Eftersom FN meddelat begränsad förmåga att förse den svenska styrkan med förläggning, fattade Försvarsmakten beslut om nyttjande av nationella ingenjörsresurser för detta ändamål. etablering och byggnation av den svenska förläggningen Camp i närheten av Timbuktus flygplats. Förläggningen, med Prop. 2017/18:180 kapacitet för cirka 300 personer, färdigställdes . fattade regeringen beslut om propositionen Svenskt deltagande i stabiliseringsinsats i (prop. 2014/15:68). gav bifall till regeringens förslag (bet. 2014/15:UFöU3, rskr. 2014/15:184). antog resolution , som förlängde MINUSMA:s mandat med till . fattade regeringen beslut om propositionen Svenskt deltagande i stabiliseringsinsats i (prop. 2015/16:119). gav bifall till regeringens förslag (bet. 2015/16:UFöU3, rskr. 2015/16:231). antog resolution , som förlängde MINUSMA:s mandat med till . fattade regeringen beslut om propositionen Svenskt deltagande i stabiliseringsinsats i (prop. 2016/17:128). gav bifall till regeringens förslag (bet. 2016/17:UFöU3, rskr. 2016/17:310). antog resolution , som förlängde MINUSMA:s mandat med till . är ett av världens fattigaste länder. förhållande inom mellan å ena sidan folkgrupperna i den södra delen av landet, som traditionellt dominerar det politiska och ekonomiska livet, och å andra sidan olika minoritetsfolk i norr, bland annat tuareger. har motsättningarna övergått i väpnad konflikt. har därtill en ökning av kriminella aktiviteter, såsom illegal handel med vapen, droger och människor samt kidnappningar och terroristaktiviteter, skett i och i den större Sahelregionen. Qaida i islamiska , , etablerat sig bland annat i de norra bildades gruppen Jama'a ul-Islam wa al- Muslimin' (JNIM), där bland annat AQIM ingår. JNIM har tagit på sig flertalet attacker i inklusive sedan gruppens bildande. uppstod det en säkerhetskris i , då en sekulär tuareggrupp, Nationella rörelsen för Azawads befrielse, MNLA, tog till vapen mot försvarsmakt. Detta väpnade uppror hade syftet att ta kontrollen över ett geografiskt område i norra kallat Azawad, vilket motsvarar av landets territorium. utmanövrerades av olika väpnade extremistgrupper och kriminella grupper lierade med AQIM. extremistgrupper kom att kontrollera två tredjedelar av territorium där de införde strikta sharia-lagar och bland annat utdömde kroppsstraff för vad de såg som brott mot islams lagar, med allvarliga konsekvenser för mänskliga rättigheter som följd. I protest mot regeringens oförmåga att hantera det väpnade upproret i norr och arméns bristfälliga resurser genomförde en grupp armésoldater ramverksavtal mellan kuppmakarna och Västafrikanska staters ekonomiska gemenskap (Economic Community of West African States, ECOWAS) som ledde till att kuppmakarna trädde tillbaka och en ny regering ledd av parlamentets talman tillträdde. inledde väpnade extremistgrupper i norra en offensiv söderut mot huvudstaden . fick militärt stöd av , vilket möjliggjorde för maliska regeringsstyrkor att återta kontrollen över merparten av landet. av de väpnade extremistgrupperna har dock ännu inte besegrats, och den maliska statens och arméns närvaro i den norra delen av landet är fortsatt Den dåvarande premiärministerns besök i 2014 fick omfattande våldsamheter till följd. säkerhetsläget i norra med attacker och mindre incidenter på flera Attacker riktades mot såväl MINUSMA som den maliska armén. förbättrade avsevärt utsikterna för fredsbyggande men närvaron av extremistiska terroristgrupper har fortsatt att utgöra ett inleddes en förhandlingsprocess under ledning av av samt regeringstrogna grupper (inom den koalition som benämns ”plattformen”) och också av de grupper som stridit för ökat självstyre i norra (den så kallade ”koordinationen”). Representanter för såväl MINUSMA som EU och Afrikanska unionen (AU) fanns på plats när förhandlingarna pågick. innebar inte ett slut på den politiska processen utan utgör en grund för det fortsatta arbetet med att långsiktigt bygga fred och skapa stabilitet och utveckling i . omfattar frågor som rör decentralisering, institutionella frågor, försvar och säkerhet, ekonomisk utveckling och försoning. Förberedelser för en DDR-process (avväpning, demobilisering och återintegrering) har med stöd av MINUSMA I samband med undertecknandet av fredsavtalet 2015 inrättades även en uppföljningskommitté (Comité de Suivi), under Genomförandet av fredsavtalet fortsatte att framskrida långsamt. Den så kallade ”övergångsperioden” löpte ut utan att en majoritet av de ”övergångsåtgärder” som avtalet innefattade hade utförts. Det kan delvis förklaras av alltför ambitiösa tidsramar, men oförmåga att enas om hur fredsavtalet ska genomföras utgör den huvudsakliga faktorn. Bland annat fick regeringen skjuta upp de region- och distriktsval som skulle hållits , till följd av osämja mellan parterna. Oppositionens protester mot regeringens utkast till en reviderad konstitution, en revision som fredsavtalet påbjuder, fick till följd att konstitutionsomröstningen sköts upp. Det internationella samfundet (inklusive EU, AU och FN) stöttar säkerhetsråd antog enhälligt resolution (2017) som inrättar en sanktionsregim avseende . omfattar reseförbud och frysning av tillgångar mot individer och enheter som hotar fred, säkerhet och stabilitet i landet. säkerhetsrådet kan besluta om sanktioner mot innehar ordförandeskapet för sanktionskommittén . Sedan fredsavtalets undertecknande har flera territoriellt motiverade rebellgrupper brutit mot det, vilket blev mer frekvent då främst ”koordinationen” drabbats av intern splittring. MINUSMA har spelat en viktig roll i att hantera de säkerhetshot som uppstått. Säkerhetsläget förvärrades i , framför allt i landets centrala delar. Regelbundet sker terroristattentat riktade mot såväl den internationella närvaron som armé. har även attacker av maliska grupper ökat i norra och västra . Islamistiska våldsbejakande grupper har utvecklats i sin förmåga att utföra avancerade attacker, vilka i högre utsträckning riktas mot MINUSMA. hade 158 MINUSMA-anställda dött i sedan insatsen formellt inrättades , varav 95 som resultat av medveten våldsam handling. De förband som drabbats av förluster har i stor utsträckning haft brister i skydd, utrustning och utbildning. /18 avgick den sittande regeringen och en ny regering, under ledning av premiärminister tog över med löften om att öka engagemanget i de centrala delarna av landet där läget förvärrats mest . En tydlig illustration av hur läget förvärras är att mer än 650 skolor tvingats stänga i de norra och centrala delarna av landet på grund av den försämrade säkerhetssituationen och att islamistiska våldsbejakande grupper tagit kontroll över flera områden. ska flertalet val genomföras, bland annat president- och parlamentsval, vilket potentiellt kan påverka säkerhetssituationen i landet. På grund av säkerhetsläget har problem till följd av låg och i vissa fall obefintlig statlig närvaro i de norra delarna av landet blivit mer påtagliga och utgör en utmaning för rättsstatens principer i . Kränkningar av de mänskliga rättigheterna kopplade till konflikten rapporteras med regelbundenhet. Det handlar bland annat om laglöshet, utomrättsliga avrättningar, tortyr eller annan kränkande behandling, sexuellt våld, godtyckliga frihetsberövanden och rekrytering av barnsoldater. Straffriheten är utbredd. De humanitära behoven i och Sahelregionen är fortsatt omfattande, vilket bland annat beror på förändrade vädermönster och höga spannmålspriser. Kronisk fattigdom, samhällets allmänna sårbarhet, och framför allt den pågående konflikten förvärrar den humanitära situationen. Det internationella samfundet har inte kunnat möta behoven av humanitära insatser. Enligt FN är 4,1 miljoner människor i i behov av humanitärt stöd. Undernäringen är utbredd och 4,1 miljoner människor är i behov av tryggad livsmedelsförsörjning. Nutritionsläget är allvarligt – 635 000 barn är akut undernärda. Särskilt drabbade är regionerna Timbuktu, och där även antalet attacker mot humanitära leveranser och insatser ökat markant . Vid sidan av livsmedel är behoven av bland annat skydd, sanitet och vatten stora. De regelbundna torrperioderna i har återkommit med allt tätare intervaller, vilket bidragit till att lokalbefolkningens återhämtningsförmåga försvagats kraftigt. Konflikten i har även bidragit till stora flyktingrörelser inom och mellan 2017/18:180 länderna i regionen vilket har skapat ytterligare humanitära behov. av internflyktingarna och nästan samtliga återvändande befinner sig i regionerna Timbuktu, , och . Genom den nya strategin för utvecklingssamarbete med 2016–2020, som antogs , skapas fler beröringsytor mellan utvecklingspolitiken och det politiska arbetet. Eftersom situationen är fortsatt instabil i de norra delarna av landet försvåras humanitära aktörers möjligheter att göra ordentliga behovsbedömningar och genomföra humanitära insatser. 4Internationella samfundets och engagemang i Det internationella samfundets engagemang i gick in i en ny, mer omfattande, fas i samband med det väpnade upproret. FN:s generalsekreterare besökte regionen . har FN och EU genomfört en rad åtgärder och upprättat flertalet insatser för att förhindra att säkerhetssituationen och den humanitära situationen förvärras. har bidragit med 15 personer till EU:s träningsmission (EUTM) och beslutades att återuppta det bilaterala biståndet till . Nuvarande biståndsstrategi omfattar som fokuserar bland annat på miljö/klimat och motståndskraft mot kriser. bidrar även med personal till EU:s civila utbildningsinsats EUCAP . Säkerhetssituationen har haft svåra konsekvenser för civilbefolkningen och den humanitära situationen i landet. är en av de största givarna av humanitärt bistånd till . har ett mångsidigt engagemang i , och det svenska bidraget till MINUSMA bör ses i denna kontext. uppmanade genom resolution det internationella samfundet, däribland EU, att stödja försvars- och säkerhetsstyrkor med bland annat utbildning och rådgivning. antog säkerhetsrådet resolution , som med stöd av kapitel VII medgav etableringen av en afrikanskledd internationell stödinsats i , AFISMA. Bland AFISMA:s uppgifter ingick att förbättra den maliska arméns förmåga och stödja återtagandet av de norra delarna av . Ett etablerades i med uppgift att stödja den politiska processen och ansträngningar för att återupprätta säkerheten i landet. När väpnade extremistgrupper började rycka fram söderut mot huvudstaden , vände sig till med en begäran om militärt stöd. inledde en militär insats, under beteckningen Operation Serval, i syfte att hejda de väpnade extremistgruppernas framryckning och stödja säkerhetsstyrkor. Operation Serval stöddes också av och . Parallellt påskyndade AU och ECOWAS utstationeringen av AFISMA till och insatsens numerär ökades till drygt 6 000 soldater. uttryckte såväl AU och ECOWAS som stöd för omvandlingen av AFISMA till en FN-insats för att stabilisera . antog resolution , som med stöd av kapitel VII inrättade en FN-ledd stabiliseringsinsats i , MINUSMA. ersattes Operation Serval, som var begränsad till , av den regionala franska insatsen Operation Barkhane, som är inriktad på terroristbekämpning. Operation Barkhane består av ungefär 3 000–4 000 personer som är utgrupperade i , , , och . Den franska styrkan har mandat att, efter begäran av FN:s generalsekreterare, ingripa till stöd för MINUSMA när insatsen är under överhängande, allvarligt hot. FN-insatsen och den franska styrkan har skilda befälskedjor. EU och dess medlemsstater spelade en aktiv roll i hanteringen av krisen i och antog rådsslutsatser . utsågs till särskild representant för EU (EUSR) i med i första hand ett särskilt fokus på situationen i och den regionala dimensionen av krisen i landet. utsågs till ny EUSR i . På biståndsområdet gav Europeiska kommissionen stöd inom ramen för den tionde europeiska utvecklingsfonden (EDF 10) motsvarande för perioden –2013. Storleken på EU:s utvecklingsbistånd till under EDF 11 väntas uppgå till –2020. Vidare har EU inom ramen för for allokerat till projekt som syftar till att hantera grundorsakerna till irreguljär migration i . genomfördes en större givarkonferens i och regi där även deltog. En rad åtaganden från det internationella samfundets sida gjordes med syfte att bidra till socioekonomisk utveckling och stabilitet i norra . Efter önskemål från och efter en begäran från upprättades EUTM (rådsbeslut /34/GUSP). Insatsen inleddes (rådsbeslut /87/GUSP). Till uppgifterna hör att bistå med rådgivning och stöd till försvarsledning och att tillhandahålla utbildning för den maliska försvarsmakten. Syftet är att stärka den operativa förmågan och bidra till respekten för mänskliga rättigheter, rättsstatens principer, internationell humanitär rätt och skydd av civila, särskilt kvinnor och barn, samt stärka den legitima civila kontrollen över försvarsmakten. Insatsen har förlängts två gånger, (rådsbeslut /220/GUSP) och (rådsbeslut /446/GUSP). förlängdes insatsens mandat fram till . EUTM består av cirka 600 personer och verksamheten sträcker sig till floden krök, inbegripet och . EUTM ska inte vara inblandat i stridsoperationer. Regeringen beslutade att ska bidra till EUTM med högst 15 personer. beslutade regeringen att förlänga det svenska deltagandet i EUTM till . EU, i samverkan med och , identifierade också behovet av en civil rådgivningsinsats riktad mot säkerhetssektorn. 2017/18:180 Följaktligen 2014/219/GUSP). en uppbyggnadsfas blev insatsen operativ (rådsbeslut /76/GUSP). beslutade EU om en förlängning av insatsen till och med (rådsbeslut /50/GUSP). Insatsen fokuserar på högre ledning av polisen, gendarmeriet och nationalgardet genom rådgivning och utbildning. har bidragit med civila kompetenser till insatsen och har som mest haft fyra personer på plats . EUCAP fungerar som ett komplement till den polisiära verksamheten inom MINUSMA, där FN-insatsen bland annat ansvarar för polisiär grundutbildning och genomförande av reformer. bidrar med personal till MINUSMA. Med anledning av utbrottet av oroligheter och den påskyndade utstationeringen av AFISMA beslutade regeringen att även bistå medlemsländerna i ECOWAS med transportflygförmåga i form av flygtimmar med det strategiska transportflygplanet , som disponerar inom ramen för samarbetet Strategic Airlift Capability. Totalt bidrog med C17. Som en del i stödet till AU:s internationella krishantering delfinansierade EU AFISMA med ur den afrikanska fredsfaciliteten. inledde Internationella brottmålsdomstolens (ICC:s) åklagare, efter hänskjutande av , en förundersökning om krigsförbrytelser som påstods ha begåtts på territorium . En person begärdes häktad och överfördes till domstolen i och dömdes till i fängelse för krigsförbrytelse genom uppsåtligt riktade angrepp mot religiösa monument och byggnader i Timbuktu. beslutade för mänskliga rättigheter att utse en oberoende expert med uppdrag att stödja i dess ansträngningar för att främja och skydda mänskliga rättigheter i landet. Mandatet har därefter förlängts vid fyra tillfällen, , , och . beslutade regeringen att återuppta det bilaterala biståndet till och myndigheter, efter att detta avbrutits till följd av militärkuppen. Stödet till icke-statliga organisationer och det omfattande humanitära stödet till befolkning berördes aldrig av avbrottet. antog regeringen en ny strategi för utvecklingssamarbete med för åren 2016–2020. Strategin omfattar sammantaget för perioden, varav avser Sidas verksamhet och avser verksamhet. Insatserna kan indelas i tre huvudkategorier: stärkt demokrati och jämställdhet samt ökad respekt för mänskliga rättigheter; mänsklig säkerhet och frihet från våld; förbättrad miljö, begränsad klimatpåverkan och stärkt motståndskraft mot miljöpåverkan, klimatförändringar och naturkatastrofer. Ett genomgripande tema är rättighetsperspektivet. Kvinnor och barn utgör särskilda målgrupper. beslutade Sida att ge ett treårigt bidrag om 35 miljoner Prop. 2017/till för fred och säkerhet i . Syftet med insatsen är att bidra till stärkta freds- och försoningsmekanismer på nationell och lokal nivå samt stärkt inflytande och deltagande för kvinnor i fredsprocesser och i freds- och statsbyggande. Dessutom är reserverade för att stärka MINUSMA:s kapacitet för hantering av jämställdhetsperspektivet inom ramen för fondens aktiviteter. Insatsen är en viktig komponent för att skapa samverkan och synergier mellan utveckling och säkerhet. Förvaltningsfonden arbetar huvudsakligen i de norra och centrala delarna av landet med det övergripande syftet att ge stöd till maliska ansträngningar för att lösa krisen i . Detta görs genom en multidimensionell ansats som bland annat ska underlätta återinrättandet av statlig närvaro i de norra delarna av landet, ge stöd till maliska institutioner inom kritiska områden såsom rättsväsendet samt främja dialog och mänskliga rättigheter på olika nivåer. Den initiala humanitära allokeringen för uppgår till , samt till FN:s livsmedels- och jordbruksorganisations (FAO) arbete i . Sida gör löpande humanitära analyser av läget i landet och beloppet kan komma att öka under årets gång. Det svenska stödet kanaliseras bland annat genom flera FN-organ på plats i landet, genom , samt genom att expertpersonal ställs till förfogande genom Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Stödet går till insatser inom bland annat livsmedelsassistans, hälsa, nutrition, vatten och sanitet, skydd och utbildning. var den tredje största bilaterala givaren till med ett humanitärt bistånd på totalt . Av detta stöd gick via Sida till . bidrog därutöver med humanitärt stöd genom icke-öronmärkt kärnstöd till () och andra FN-organ aktiva i . är en av få givare som skriver fleråriga avtal och förespråkar programstöd, till skillnad från projektstöd. bidrar även med ett omfattande basbudgetstöd till humanitära FN-organisationer och som har betydande operationer i . 5Förenta nationernas stabiliseringsinsats i , MINUSMA Med fastställande av att situationen i utgjorde ett hot mot internationell fred och säkerhet antog resolution , med stöd av kapitel VII. Därmed upprättades en integrerad multidimensionell stabiliseringsinsats i , MINUSMA, för en period om inledningsvis . övertog MINUSMA ansvaret från AU-insatsen AFISMA. Den militära personal och de poliser i AFISMA som då var utgrupperade i integrerades i FN-insatsen. 2017/18:180 MINUSMA:s mandat har förlängts ett antal gånger med i taget, då säkerhetsrådsresolution förlängde mandatet till . Insatsens styrka får uppgå till högst 13 289 militär personal och 1 920 poliser. Dessutom får ytterligare civil personal ingå i insatsen i den utsträckning som FN bedömer nödvändig för att lösa uppgifterna i mandatet. MINUSMA har enligt resolution (2017) följande huvudsakliga uppgifter: stödja genomförandet av fredsavtalet; stödja den politiska dialogen och nationell försoning; skydda civila och stödja stabilisering av landet, inklusive mot asymmetriska hot; motverka asymmetriska hot och aktivt skydda MINUSMA:s mandat; skydda FN-personal; främja och skydda mänskliga rättigheter; samt stödja humanitär biståndsverksamhet. Insatsen har dessutom rätt att ge stöd inom följande områden: stabiliseringsprojekt; hantering och desarmering av vapen och ammunition; bevarande av kulturarv; samt till sanktionskommitté 1267/1989/2253 Isil (Da’esh) och Al-Qaida. beslutade G5 (, , , , ) att verkställa det tidigare fattade beslutet om en gemensam regional styrka. Upprättandet av styrkan välkomnades i 2359 och antogs resolution om stöd från MINUSMA till G5 Sahelstyrkan.