prop · H503135 · 2018-03-06 00:00:00 — Första stycket gäller inte beträffande vatten vid eller eller vid andra öar, som helt skiljs från fastlandet av vatten som har förbindelse med öppna havet av större bredd än en kilometer räknat på det sätt som anges i första stycket. följande vattenområden i havet: mynning allt vatten innanför en linje från gränsen mot vid därifrån österut till ; samt allt vatten innanför en linje mellan de södra uddarna av Sladö och mellan de sydöstra uddarna av , Idö Stångskär och Bussan, Ljungskärs sydspets – Vinö Bredhäll Örsskärens östra uddar – Logen – Lilla (Södra) Ljusklabb – Soen, allt vatten innanför linjen Tjudö Slobbsudden – Oxlenäs – nordspets – Taktö nordspets – Taktö ostspets – Eneskärs yttre både – – – Vållöromps sydspets – Stora Sillekroks ostspets – ostspets, samt allt vatten innanför linjen Stångskärs sydspets – Pata – Pata Enskärs sydspets – Lilla Millgrund – Enskärskläppens ostspets – Enskärs ostspets – – Stånggrund – sydöstra udden av Ryggås – Stora Rocknekalvens ostspets – skäggenäslandets nordspets. I och hänföras till fastigheterna även följande vattenområden: i allt det vatten som begränsas i norr av skärgården mellan Vraklandet och samt i öster av Vinön och linjen – Fåran – Ramberget – ; och i allt det vatten som mot Storsjöflaket begränsas av räta linjer – Norderöns nordspets – Värköns nordspets – sydöstra udden av Hammarnäslandet Finnes allmänt vatten vid ö, vilken utgör fastighet eller del därav, skall gränsen mot det allmänna vattnet anses följa strandlinjen bestämd på sätt nedan sägs. 8 § Strandlinjer och vattendjup skola vid tillämpningen av denna lag bestämmas efter förhållandena vid följande vattenstånd: i havet normalt medelvattenstånd; ostspets – Yttre Eneskärsbåde – – – Vållöromps sydspets – Stora Sillekroks ostspets – ostspets, och allt vatten innanför linjen Stångskärs sydspets – Pata – Pata Eneskärs sydspets – Lilla Millgrund – Eneskärs ostspets – – Stånggrundet – sydöstra udden av Ryggås – Stora Rocknekalvens ostspets – Skäggenäs nordspets. I och hör till fastigheterna även följande vattenområden: i allt det vatten som begränsas i norr av skärgården mellan Biskopsvrak – Lindholmsbergen – – samt i öster av Vinön och linjen – Inre Fåran och Yttre Fåran – Rönnberget – , och i allt det vatten som mot Storsjöflaket begränsas av räta linjer – Norderöns nordspets – Verköns nordspets – Hammarnäsudden. Om det finns allmänt vatten vid en ö, som är fastighetsindelad, ska gränsen mot det allmänna vattnet anses följa strandlinjen bestämd enligt 8 §. Strandlinjer och vattendjup ska vid tillämpningen av denna lag refereras till nivåer i höjdsystemet RH 2000 enligt följande: i , i , södra slusströskeln vid ; nollplanet i det höjdsystem, som ligger till grund för sjöns reglering. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ersättning för minskat vattenområde Härigenom föreskrivs följande. 1 § Om övergången till en ny referensnivå för bestämmande av gräns mot allmänt vattenområde enligt 8 § lagen (1950:595) om allmänt vattenområde medför att en fastighets vattenområde minskar så att ekonomisk skada uppkommer, har fastighetens ägare och andra rättighetshavare rätt till ersättning av staten. 2 § Ersättningen ska bestämmas enligt 4 kap. expropriationslagen (1972:719). 3 § Kammarkollegiet beslutar för statens räkning om ersättningsfrågor enligt denna lag. Ett ersättningsanspråk ska framställas hos Kammarkollegiet före utgången av . Annars är rätten till ersättning förlorad. Kollegiet ska i första hand genom förhandlingar söka träffa överenskommelse med den som har framställt anspråket. Kammarkollegiets beslut får inte överklagas. 4 § Om den som har framställt anspråk på ersättning inte är nöjd med Kammarkollegiets beslut i en ersättningsfråga, får talan väckas mot staten vid den mark- och miljödomstol inom vars område fastigheten är belägen. Sådan talan ska väckas från den dag då kollegiets beslut delgavs sökanden. Annars är rätten till talan förlorad. 5 § Kammarkollegiet företräder staten vid talan inför domstol om ersättning enligt denna lag. Denna lag träder i kraft . Efter remiss har yttranden över kapitel 7 i betänkandet Gränser i havet (SOU 2015:10) kommit in från , , tingsrätt, , , , , , , Statens , i , i , i län, i län, i , i , i , , Lunds univer- sitet, , , Havs- och vatten- myndigheten, , Affärs- verket , , , Sjöfarts- verket, Transportstyrelsen, geologiska undersökning, Lant- mäteriet, , i kommun, i , Lantmäteri- myndigheten i , i Örnsköld- sviks kommun, Samhällsbyggarna och hamnar. Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , Polismyndig- heten, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , Krigsvetenskapsakademien, Social- styrelsen, , , , Rymd- styrelsen, Finsk-svenska gränsälvskommissionen, , verket, , Statens maritima museer och Region har yttrat sig över andra delar av betänkandet än kapitel 7. ombudsmän, i , kommuner och landsting, kommun, , Tekniska rådens förening och Fastighetsägarna har beretts tillfälle att yttra sig men har avstått från att göra det. Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om ändring i lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde Härigenom föreskrivs att 1–8 §§ lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde ska ha följande lydelse. Vattenområde i havet är allmänt (allmänt vatten), där det ej ingår i fastigheterna (enskilt vatten). Till fastigheterna hänföres i havet 1.allt vatten inom från fastlandet eller från ö av minst etthundra meters längd ävensom, på de ställen där den stranden följande kurvan för högst går längre ut, allt vatten inom denna djupkurva; samt 2.allt vatten, som har förbindelse med öppna havet allenast över vatten som sagts; dock att ej på grund av vad under 2 upptagits vatten vid från och med till och med må hänföras till fastigheterna Vid rikets östra och södra kuster från gränsen mot till Ett vattenområde i havet, , , eller i utgör allmänt vatten, om det inte utgör enskilt vatten på grund av att det hör till fastigheterna enligt denna lag. I andra vattenområden än de som nämns i första stycket finns inget allmänt vatten. 1.allt vatten inom från strandlinjen på fastlandet eller på en ö, 2.allt vatten inom den längs stranden följande kurvan för högst , om kurvan går längre ut än det som följer av 1, och 3.allt vatten som har förbindelse med öppet vatten endast över sådant vatten som omfattas av 1 eller 2. Första stycket 3 gäller inte för vatten vid från och med Gullmarn till och med fjord. ostkusten och sydkusten, Listershuvud i hänföres till fastigheterna tillika allt vatten, som väl har annan förbindelse med öppna havet än i 2 § 2 angives men ej av större bredd än en kilometer räknat från fastlandet eller från ö av minst etthundra meters längd. Denna bestämmelse skall dock ej äga tillämpning beträffande vatten vid eller eller vid andra öar, vilka från fastlandet helt skiljas av vatten som har förbindelse med öppna havet av större bredd än en kilometer räknat på sätt i första stycket sägs. Listershuvud i , och i , , och i hör till fastigheterna även allt vatten som har någon annan förbindelse med öppet vatten än en sådan som anges i 2 § första stycket 3, om förbindelsen inte är bredare än en kilometer räknat från strandlinjen på fastlandet eller på en ö. Första stycket gäller inte vatten vid eller eller vid andra öar som helt skiljs från fastlandet av vatten som har en förbindelse med öppet vatten som är bredare än en kilometer räknat på det sätt som anges i första stycket. följande vattenområden i havet: mynning allt vatten innanför en linje från gränsen mot vid därifrån österut till ; samt allt vatten innanför en linje mellan de södra uddarna av Sladö innanför en linje mellan de syd- östra uddarna av , Idö Stångskär och Bussan, allt vatten innanför linjen Ljung- skärs sydspets–Vinö Bredhäll– östra uddar–Logen–Lilla (Södra) Ljusklabb–Soen, I hör till fastigheterna även allt vatten i havet vid innanför en linje från gränsen mot nordlig bredd västerut till ostlig längd från , därifrån norrut till nordlig bredd och därifrån österut till . I län hör till fastigheterna även följande vattenområden –allt vatten innanför en linje mellan de södra uddarna av Sladö och , –Idöfjärden och Björkskärsdjupet innanför en linje mellan de sydöstra uddarna av , Stora Stångskär och Bussan, –allt vatten innanför linjen Ljungskärs sydspets–Bredhäll––Lilla Örsskären– Stora Örsskären–Logen–Lilla –Soen, –allt vatten innanför linjen Tjudö sydöstra udde–Träthällarnas huvudö–– Slobbsudden–Oxlenäs–nord- spets–Taktö nordspets–Taktö ostspets–Eneskärs yttre både– ––Vållöromps syd- spets–Stora Sillekroks ostspets– ostspets, samt allt vatten innanför linjen Stångskärs sydspets–Pata –Pata Enskärs sydspets–Lilla Millgrund–Enskärs- kläppens ostspets–Enskärs ostspets–– Stånggrund–sydöstra udden av Ryggås–Stora Rocknekalvens ostspets–Skäggenäslandets nordspets. sydöstra udde–Träthällarnas huvudö–– Slobbsudden–Oxlenäs–nord- spets–Taktö nordspets–Taktö ostspets–Yttre Eneskärsbåde– ––Vållöromps syd- spets–Stora Sillekroks ostspets– ostspets, och – allt vatten innanför linjen Stångskärs sydspets–Pata –Pata Eneskärs sydspets–Lilla Millgrund–Eneskärs- kläppens ostspets–Eneskärs ostspets–– Stånggrundet–sydöstra udden av Ryggås–Stora Rocknekalvens ostspets–Skäggenäs nordspets. I annat vattenområde än havet finnes allmänt vatten allenast i , , och i . Angående dessa sjöar äge vad i 1–3 §§ är stadgat motsvarande tillämpning. Till fastigheterna hör även allt vatten i som endast har förbindelse med öppet vatten över enskilt vatten eller norskt vatten. I och hänföras till fastigheterna även följande vattenområden: i allt det vatten som begränsas i norr av skärgården mellan Vraklandet och samt i öster av Vinön och linjen –Fåran–Ramberget– ; och i allt det vatten som mot Storsjöflaket begränsas av räta linjer – Norderöns nordspets–Värköns nordspets–sydöstra udden av Hammarnäslandet. 7 § Finnes allmänt vatten vid ö, vilken utgör fastighet eller del I hör till fastigheterna även allt det vatten som begränsas i norr av skärgården mellan Biskopsvrak och och i öster av Vinön och linjen –Inre Fåran och Yttre Fåran– I i hör till fastigheterna även allt det vatten som mot Storsjöflaket begränsas av räta linjer –Norderöns nordspets– Verköns nordspets–Hammarnäs- udden. Om det finns allmänt vatten vid en ö som är fastighetsindelad, ska därav, skall gränsen mot det allmänna vattnet anses följa strandlinjen bestämd på sätt nedan sägs. gränsen mot det allmänna vattnet anses följa strandlinjen. Strandlinjer och vattendjup skola vid tillämpningen av denna lag vid tillämpningen av denna lag bestämmas efter förhållandena vid bestämmas utifrån följande nivåer i höjdsystemet RH 2000: i havet normalt medelvatten- – i havet , – i , och södra slusströskeln vid Nothol- nollplanet i det höjdsystem, som ligger till grund för sjöns reg- Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ersättning för minskat vattenområde Härigenom föreskrivs följande. 1 § En fastighetsägare har enligt denna lag rätt till ersättning av staten för sin skada, om fastighetens vattenområde minskar på grund av att höjdsystemet RH 2000 införs som referenssystem i lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. Den som innehar en särskild rätt till fastigheten har också rätt till ersättning enligt första stycket, om han eller hon lider skada på grund av att fastighetens vattenområde minskar. 2 § När ersättningen bestäms tillämpas 4 kap. expropriationslagen (1972:719). Hur handläggs ett ersättningsanspråk? 3 § Kammarkollegiet beslutar om ersättning för statens räkning. 4 § Ett ersättningsanspråk ska vara skriftligt. Om ett anspråk inte har kommit in till Kammarkollegiet senast den , är rätten till ersättning förlorad. 5 § Vid handläggningen av ett ersättningsanspråk ska Kammarkollegiet sträva efter att träffa en överenskommelse om ersättningen med den som har framställt anspråket. 6 § Kammarkollegiets beslut får inte överklagas. 7 § Om den som har framställt ett ersättningsanspråk inte är nöjd med Kammarkollegiets beslut, får han eller hon väcka talan mot staten vid den mark- och miljödomstol inom vars område fastigheten ligger. En talan ska väckas från den dag då Kammarkollegiets beslut delgavs den enskilde. Om det inte görs, är rätten att väcka talan Kammarkollegiets beslut ska innehålla en upplysning om det som sägs i första och andra styckena. 8 § Rätten får besluta att staten ska ersätta den enskilde för hans eller hennes rättegångskostnad eller att vardera parten ska stå för sin egen rättegångskostnad, även om den enskilde har förlorat målet. sättning är att den enskilde hade skälig anledning att få saken prövad. 9 § Kammarkollegiet företräder staten vid talan inför domstol om ersätt- ning enligt denna lag. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Lagen upphör att gälla vid utgången av 2023. 3.Den upphävda lagen gäller dock fortfarande för ersättningsanspråk som har kommit in till Kammarkollegiet . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden och . Gränsen mellan enskilt och allmänt vatten Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde, 2.lag om ersättning för minskat vattenområde. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i lagen om gräns mot allmänt vattenområde Lagen reglerar gränsen mellan allmänt vatten och enskilt vatten och alltså hur långt ut i vattnet de fastigheter som ligger vid stranden sträcker sig. Regleringen omfattar havet och fyra av de fem största insjöarna i landet, nämligen , , och i . Det vattenområde som hör till fastigheterna är enskilt vatten, medan vattnet utanför är allmänt och inte ägs av någon enskild. Gränsen mellan allmänt och enskilt vatten är direkt bestämd i lagen. Gränsdragningen är viktig, inte minst för havsfisket men också för den som t.ex. vill få godkännande för ett vindkraftverk. Enligt lagen finns allmänt vatten endast i havet och de fyra ; övriga insjöar och vattendrag är enbart enskilt vatten. I paragrafen finns den grundläggande regleringen om vad som är allmänt och vad som är enskilt vatten. I följande paragrafer anges närmare vilket vatten som hör till fastigheterna på olika håll i landet. I lagrådsremissen föreslås att inte bara havet utan också de fyra sjöarna behandlas i 1 §. Lagstiftningen blir därmed mera lättläst och överskådlig. Också i övriga paragrafer är den föreslagna lagtexten bättre och mera lättillgänglig än den nuvarande. Lagen är utformad så att allt vattenområde i havet och de fyra sjöarna är allmänt, såvida det inte hör till fastigheterna. I remissen föreslås att det i 1 § ska anges att vattnet måste vara enskilt på grund av att det hör till fastigheterna ”enligt denna lag”. Om vattnet inte är enskilt vatten enligt vad som föreskrivs i följande paragrafer, är det alltså allmänt vatten. Denna begränsning finns inte angiven i nuvarande lagtext. syftar lagen till att fullständigt reglera förhållandet mellan allmänt vatten och enskilt vatten. Tanken är att äldre lagligen gällande rätt utanför de i lagen föreskrivna gränserna inte utan vidare ska ha giltighet inom vad som enligt lagen är allmänt vatten (jfr prop. 1950:59 s. 27 f.). texten är skriven utesluter den ändå inte helt att anspråk på enskilt vatten kan göras gällande på annan rättsgrund än vad som föreskrivs i lagen. Genom det i remissen föreslagna tillägget ”enligt denna lag” i 1 § fram- går det tydligare att lagen uttömmande reglerar när vattenområde är en- skilt vatten i havet och de fyra . remissen att någon saklig ändring i detta hänseende inte är avsedd. utsträckning nuvarande lag inte skulle hindra ett anspråk på gammal rättsgrund torde detta anspråk – oavsett det föreslagna tillägget i lag- texten – fortfarande kunna göras gällande. I sammanhanget kan noteras den nuvarande övergångsbestämmelse till lagen som handlar om område som redovisas i bihang till fastighetsre- gister för stad och samhälle. Eftersom det i remissen föreslås att ändring- arna ska göras i gällande lag och inte genom en ny lag, kommer den övergångsbestämmelsen att gälla också i fortsättningen. I förslaget till 1 § används ”ett” före ”vattenområde” i havet och de fyra Det framstår som mera naturligt att här – liksom i nuvarande lagtext – inte använda någon artikel utan bara tala om ”vattenområde” eller ”vattenområdet” så att lagtexten inte ger intryck av att allmänt vatten skulle kunna vara delat fastighetsrättsligt. Med ett par förenklingar föreslår Lagrådet att 1 § utformas enligt Vattenområde i havet, , , och i Jämt- land är allmänt vatten, om det inte är enskilt vatten på grund av att det hör till fastigheterna enligt denna lag. Inget annat vattenområde är allmänt vatten. Enligt paragrafen bestäms vid tillämpning av lagen strandlinjer och vattendjup i havet efter förhållandena vid normalt medelvattenstånd och i , , och i med utgångspunkt i vissa bestämda vattenstånd. Gränsen mellan allmänt och enskilt vatten i havet är alltså rörlig medan den i de fyra sjöarna ligger fast. I remissen föreslås att Rikets höjdsystem 2000 (RH 2000) ska användas för att bestämma gränsen mellan allmänt vatten och enskilt vatten. Förslaget innebär att den nuvarande referensnivån i havet – medelvatten- stånd – ersätts med nollnivån i RH 2000 och att de fixa referensnivåerna i de fyra sjöarna ersätts med motsvarande angivelser satta i förhållande till nollnivån i det nya systemet. Gräns i enskilt vatten bestäms inte av den nu aktuella lagen utan av jordabalken. I 1 kap. 5 § jordabalken finns regler för att bestämma gränser i enskilt vattenområde när gränsen inte blivit lagligen bestämd och inte heller framgår av rå, rör eller andra märken eller har tillkommit genom expropriation. Gränsen ska då anses ha en sådan sträckning att till varje fastighet förs den del av vattenområdet som är närmast fastighetens strand, bestämt efter normalt medelvattenstånd. Vad gäller , , och i fastställs sträckningen dock inte efter normalt medelvattenstånd utan efter i paragrafen angivna vattenstånd motsvarande dem som finns i 8 § lagen om gräns mot allmänt vattenområde. De föreslagna lagändringarna kommer således att innebära att för fastigheter vid havet och de fyra kommer två olika referenssystem att finnas. Samma vattenstånd i de fyra sjöarna kommer att uttryckas på olika sätt i jordabalken och i lagen om gräns mot allmänt vattenområde. Det nuvarande referenssystemet kommer fortsatt att gälla vid bestämning av gränser mellan enskilda vatten, medan det i remissen föreslagna systemet RH 2000 kommer att gälla i fråga om gränser mellan enskilt vatten och allmänt vatten. I en förrättning som avser gräns mot såväl enskilt som allmänt vatten kan alltså två olika referenssystem behöva användas. Visserligen innebär det förhållandet att utgångspunkten för gränsbestämningen är den strandlinje som gällde när fastigheten bildades att olika strandlinjer i många fall kan behöva tillämpas även fortsättningsvis. Detta gör emellertid inte att det är mindre angeläget att försöka få till stånd överskådliga och lättbegripliga regler. Något underlag för att nu ta upp frågan om ändring i 1 kap. 5 § jordabalken finns inte. Enligt Lagrådets mening kan det ifrågasättas om inte de nu föreslagna ändringarna i lagen om gräns mot allmänt vattenområde bör anstå intill dess frågan om en eventuell anpassning av bestämmelserna i 1 kap. 5 § jordabalken till det nya referenssystemet har utretts. I vart fall bör detta övervägas i den fortsatta beredningen. Det nya mätsystem som enligt den föreslagna 8 § tillämpas vid bestämmande av strandlinjer och vattendjup, RH 2000, kan medföra att gränsen mellan allmänt vatten och enskilt vatten förskjuts och att en fastighet därför får ökat eller minskat vattenområde. I sällsynta undantagsfall kan det leda till att enskilt vatten förs från en fastighet till en annan. Eftersom gränsen mellan allmänt vatten och enskilt vatten är bestämd i lag, får de föreslagna lagändringarna direkt genomslag vid ikraftträdandet. Behovet av övergångsregler berörs inte i lagrådsremissen. En ändrad gränsdragning får omedelbar betydelse för rättsförhållanden som gäller vid ikraftträdandet och kan såväl utsläcka som tillskapa en- 2017/18:135 skild äganderätt. Detta är också förutsedda konsekvenser av lagstift- Bilaga 5 ningen, om än bedömda som begränsade. Den som har köpt en fastighet med enskilt vatten och får mindre vatten på grund av en tillämpning av RH 2000 lär ha svårt att rikta krav mot säljaren utan får utnyttja den rätt till ersättning av staten som kan utgå enligt den föreslagna lagen om ersättning för minskat vattenområde. Det kan i och för sig finnas bättre förutsättningar för den som har nyttjanderätt, t.ex. för fiske i det vattenområde som blir mindre, att vända sig mot fastighetsägaren. Men också här är det meningen att den som har en särskild rättighet som är knuten till fastigheten i stället ska begära ersättning av staten med stöd av Den grundläggande tanken är att staten enligt vad som föreskrivs i ersättningslagen ska svara för skador som enskilda orsakas på grund av att lagen rubbar skyddsvärda privaträttsliga förhållanden som gäller vid ikraftträdandet. En panthavare, t.ex. en bank som har inteckning i en fastighet vars vatten minskas, har visserligen inte någon rätt till ersättning av staten enligt ersättningslagen om fastighetens värde vid ikraftträdandet blir mindre på grund av den ändrade gränsdragningen, men panthavarens ställning lär i praktiken inte påverkas i någon nämnvärd utsträckning. Även en enskild som bara har en lösare rätt i förhållande till en fastighet kan beröras av ikraftträdandet. Den som exempelvis har fått tillåtelse av en fastighetsägare att utnyttja dennes enskilda vatten för en viss verksamhet kan behöva myndighetsmedgivande i och med ikraftträdandet, och det är inte säkert att ett sådant kan ges. Också den omvända situationen kan naturligtvis uppstå, dvs. att tillåtelse från en fastighetsägare krävs för verksamhet som pågår vid ikraftträdandet. Någon rätt till ersättning av staten enligt ersättningslagen finns inte i dessa fall, såvida verksamheten inte är skyddad som servitut eller annan särskild rätt. Detta utesluter inte att det kan finnas en rätt till ersättning på annan grund. Vissa övergångseffekter av detta slag är oundvikliga och får anses godtagbara i detta fastighetsrättsliga sammanhang. Lagändringen torde däremot allmänt sett inte påverka åtgärder som har vidtagits före ikraftträdandet. En rätt till ersättning t.ex. på grund av att någon då olovligen utnyttjat enskilt vatten upphör knappast bara för att området sedan blir allmänt vatten. Som regel torde inte heller ett uppkommet straffrättsligt ansvar falla. I enlighet med remissens förslag framstår det som mest ändamålsenligt att inte ta in någon övergångsreglering. Det rör sig om övergångsfrågor av så vitt skilda slag att de bäst löses i rättstillämpningen utifrån allmänna principer och med beaktande av de intressen som gör sig gällande. Vid införandet av den nuvarande lagen gavs inte heller några särskilda övergångsregler för dessa frågor. Av betydelse för Lagrådets ställningstagande är att regeringen i remissen gör bedömningen att det bara rör sig om ett begränsat antal fall där gränsdragningen kan ändras vid ikraftträdandet. Förslaget till lag om ersättning för minskat vattenområde Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , Y , M , Baylan, Bucht, , , , , , , , Fritzon Regeringen beslutar proposition 2017/18:135 Gränsen mellan enskilt och allmänt vatten