prop · H503190 · 2018-03-19 00:00:00 — Återstående andel ska då lämnas till den andra föräldern. Fördelningen ska göras med hänsyn till var barnet bor eller vistas. Tillfälliga förändringar av var barnet vistas bör dock inte påverka fördelningen av bidraget. Att lösa föräldrarnas oenighet på detta sätt kan i vissa fall resultera i att fördelningen av bi- draget inte helt exakt kommer att motsvara föräldrarnas fördelning av omvårdnaden och tillsynen av barnet. Mot bakgrund bl.a. av svårigheten för att med exakthet utreda de faktiska förhållandena framstår detta dock enligt regeringens mening som en rimlig lösning. och Kammarrätten i lyfter i sina remiss- svar fram de svårigheter som är förenade med att göra en fördelning mellan föräldrarna. Kammarrätten anser att den föreslagna bestämmelsen om fördelning inte är tillräckligt förutsägbar och tydlig. kassan nämner bland annat att det med hänsyn till gränsnivå, avrundning och bedömning av vistelsetiden kan vara svårt att göra en fördelning och att det finns en risk för att åtminstone en av föräldrarna inte uppfattar bedömningen som rättvis. Regeringen anser dock att liknande utma- ningar även finns i till exempel bedömning av fördelning av barnbidrag. kan dock i vissa fall komma att behöva begära in ytterligare underlag för sin bedömning. Regeringen anser vidare, som anförts ovan, att det vid tillfälliga förändringar inte finns anledning att ompröva rätten till omvårdnadsbidraget. Detta är fallet då föräldrarnas ekonomiska situation inte nödvändigt förändrats och det rör sig om tidsbegränsade situationer. Enligt regeringens mening kan mer detaljerade bestämmelser om fördelningen av bidraget visserligen medverka till en ökad förutsägbar- het. Å andra sidan medför en ordning med detaljerade bestämmelser onekligen problem om man inte i tillräcklig utsträckning kan anpassa tillämpningen till de speciella omständigheter som kan finnas i det en- skilda fallet när det gäller ärenden av detta slag. Mer detaljerade be- stämmelser om hur fördelningen ska göras i olika situationer ökar risken för att det ska uppkomma icke avsedda konsekvenser i tillämpningen. Enligt det förslag som redovisas i avsnitt 6.5 ska vissa personer lik- ställas med en förälder när det gäller rätten till omvårdnadsbidrag. När det gäller begreppet ”likställas” bör det i detta sammanhang påminnas om att de som ska likställas med förälder enligt 22 kap. 2 § 1 och 2 SFB kan få omvårdnadsbidrag endast om inte respektive förälder får detta bidrag. Det innebär när det gäller delning av rätten till bidraget att endast två personer kan beviljas omvårdnadsbidrag för samma barn och tid. Omvårdnadsbidrag kan således beviljas den ena föräldern och den andra förälderns sambo eller make. Däremot kan bidraget inte be- viljas både den ena föräldern och dennes sambo eller make. Det kan så- ledes inte bli aktuellt att fördela bidraget mellan en förälder och dennes sambo eller make. En fördelning kan däremot aktualiseras mellan den ena föräldern och sambo eller make till den andra föräldern. Om det skapas möjligheter att bevilja ett barns båda föräldrar omvård- nadsbidrag på det sätt som föreslås ovan behövs det inte någon mot- svarighet till den nuvarande bestämmelsen i 22 kap. 16 § SFB om delad utbetalning. En sådan bestämmelse föreslås därför inte för det nya omvårdnadsbidraget. De som redan har ett beslut om delad utbetalning får dock behålla detta med stöd av förslaget till övergångsregler. Enligt regeringens mening bör föräldrarna kunna välja om de ska ansöka gemensamt eller var och en för sig eller om endast en förälder ska ansöka om omvårdnadsbidrag. Enligt finns det mycket som talar för att ansökningarna bör handläggas som separata ärenden. Om an- sökningarna handläggs i ett gemensamt ärende, kan det enligt För- säkringskassan leda till att även föräldrar som inte är vårdnadshavare får rätt att ta del av uppgifter om barnet som vanligtvis endast vårdnads- havare har. anser att det annars finns en risk för att föräldrar som i sig har rätt till bidraget avstår från att ansöka om omvårdnadsbidrag för att den andre föräldern eller dennes make eller sambo inte ska få del av uppgifter om barnet. 2017/18:190 ningar i ett gemensamt ärende, även om föräldrarna ansöker var och en för sig, medför enligt att båda föräldrarna har parts- Enligt regeringens mening torde i de fall ett barns båda föräldrar vill dela på omvårdnadsbidraget flertalet föräldrar lämna en gemensam ansökan, eftersom det förenklar för dem. Om de är ense om fördelningen av bidraget, vilket de oftast kan antas vara, måste de rimligen annars läsa varandras ansökningar för att se om de har lämnat samma uppgifter. blir då enklare för dem att i stället lämna en gemensam ansökan. fall där föräldrar har olika uppfattning om fördelningen av bidraget, men är ense om att båda har rätt till bidraget, underlättar det för dem med en gemensam ansökan, eftersom grunderna för rätten till bidraget är gemen- samma, t.ex. vad gäller omfattningen av barnets behov av omvårdnad och tillsyn på grund av funktionsnedsättning. Enligt 28 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), för- kortad OSL, gäller sekretess hos för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller närstående till denne lider men om uppgiften röjs och uppgiften finns i ett ärende om handikappersättning och (Enligt förslag i avsnitt 8.2 ska bestämmelsen ändras till att avse omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning.) I 16 § förvaltningslagen (1986:223) finns det bestämmelser om parts- De innebär att en sökande, klagande eller annan part har rätt att ta del av det som har tillförts ärendet, om detta avser myndighetsutövning mot någon enskild. Där föreskrivs också att rätten att ta del av uppgifter gäller med de begränsningar som följer av 10 kap. 3 § OSL. bestämmelser om partsinsyn finns även i 10 § förvaltningslagen (2017:900) som träder i kraft . Bestämmelsen i 10 kap. 3 § OSL reglerar kollisionen mellan sekretess- bestämmelserna och rätten till partsinsyn. Enligt det lagrummet hindrar sekretess inte att en part som har rätt till insyn i handläggningen av ett ärende, tar del av en handling eller annat material i ärendet. eller materialet får dock inte lämnas ut till parten i den mån det av hänsyn till allmänt eller enskilt intresse är av synnerlig vikt att en sekretessbelagd uppgift inte röjs. I sådana fall ska myndigheten på annat sätt upplysa parten om vad materialet innehåller i den mån det behövs för att parten ska kunna ta till vara sin rätt och det kan ske utan allvarlig skada för det som sekretessen ska skydda. Sekretess hindrar inte att en part i ärendet tar del av ett beslut i ärendet. Det kan gälla sekretess mellan två föräldrar för uppgifter om dem. de är parter i samma ärende och har rätt till partsinsyn är dock möjligheterna till sådan sekretess mycket begränsade. Enligt 12 kap. 3 § första stycket OSL gäller under vissa förhållanden sekretess till skydd för en underårig även i förhållande till dennes vård- nadshavare, dock inte i förhållande till en vårdnadshavare i den mån denne enligt 6 kap. 11 § har rätt och skyldighet att bestämma om den underåriges personliga angelägenheter, såvida inte det kan antas att den underårige lider betydande men om uppgiften röjs för vårdnadshavaren, eller det annars anges i OSL. Det normala är således att det inte gäller sekretess i förhållande till en vårdnadshavare för uppgifter om hans eller hennes barn. När två föräldrar eller personer som likställs med föräldrar ansöker gemensamt om omvårdnadsbidrag torde det i normalfallet saknas anled- ning att anta att den ena föräldern eller närstående till denne skulle lida men om en uppgift om hans eller hennes personliga förhållanden röjs för den andra föräldern i ett ärende om omvårdnadsbidrag. Det torde därför vanligtvis saknas skäl för att överväga frågan om rätten till partsinsyn motiverar att den gemensamma ansökan ska handläggas i två olika ärenden. Det är däremot tänkbart att en rad andra omständigheter kan påverka myndighetens ställningstagande i fråga om handläggningsform. Bedömningen kan i det enskilda fallet t.ex. påverkas av att den ena föräldern men inte den andra ansöker om omvårdnads- bidrag för ett eller flera andra barn än det barn som omfattas av den gemensamma ansökan. Det ankommer på att i de enskilda fallen ta ställning till om en ansökan ska hanteras i ett eller två ärenden. Även när två föräldrar ansöker var för sig om omvårdnadsbidrag för samma barn har att ta ställning till om ansökningarna ska handläggas som ett eller två ärenden. Det kan i och för sig väcka frågor om hur långt en förälders partsinsyn sträcker sig och i vad mån det i det enskilda fallet råder sekretess mellan föräldrarna för uppgifter om deras personliga förhållanden. bör dock underlätta för en förälder att ta del av de uppgifter om barnet som föräldern har rätt att få del av i egenskap av vårdnadshavare. Oavsett om omvårdnadsbidrag handläggs som ett eller två ärenden måste tillämpa bestämmelserna om utredning och uppgiftsskyldighet i 110 kap. 13 och 14 §§ SFB. Enligt 110 kap. 13 § ska den handläggande myndigheten se till att ärendena blir utredda i den omfattning som deras beskaffenhet kräver. När det behövs för att bedöma en fråga om ersättning eller i övrigt för tillämpningen av SFB får den handläggande myndigheten enligt 110 kap. 14 § 1 göra förfrågan hos någon som kan antas kunna lämna behövliga uppgifter. Lagrådet efterfrågar ett förtydligande hur regeringen ser på möjlighet att lösa de problem som myndigheten ser mot bakgrund av rätten till partsinsyn genom ett administrativt beslut som innebär att ansökningar från respektive förälder handläggs som separata ärenden. Enligt regeringens mening medför utredningsskyldigheten enligt 110 kap. 13 § SFB bland annat att uppgifter från båda föräldrarna bör ingå i beslutsunderlaget, om de båda ansöker om omvårdnadsbidrag för samma barn. Den grundläggande rätten till partsinsyn, som kommer till uttryck i 16 § förvaltningslagen (1986:223) och 10 § förvaltningslagen (2017:900), innebär att den som är part i ett ärende har rätt att ta del av allt material som har tillförts ärendet. Det som partsinsynen omfattar brukar sammanföras i en s.k. akt, men den praktiska hanteringen avgör inte vad som ska anses ingå i ärendet. Ytterst ligger det på myndigheten att avgöra i vilken utsträckning handlingar som upprättas hos myndig- heten har sådan betydelse för avgörandet att de bör tillföras ärendet (prop. 2016/17:180, s. 80). Givet är att den utredning som inhämtas av myndigheten och som läggs till grund för beslutet i ärendet inte i någon del kan hållas utanför akten. 2017/18:190 Regleringen i förvaltningslagen ger inte i sig något entydigt svar på frågan om en myndighets behandling av en sak som rör flera personer ger upphov till ett eller flera ärenden. Det kan ibland råda olika uppfattningar om hur man bör dra gränsen mellan vad som är ett enda ärende och vad som är flera ärenden (jfr och : Förvaltningslagen med kommentarer, tredje upplagan 2007, s. 62 f.). Uppgifter kan under vissa omständigheter anses tillförda ett ärende även om de finns i akten i ett annat ärende. Det avgörande har ansetts vara om de uppgifter som finns i det andra ärendet haft betydelse för ett ställningstagande som myndigheten har gjort under handläggningen, dvs. oberoende av om uppgifterna har dokumenterats genom att tillföras akten genom kopia eller på annat sätt. Detta gäller också oberoende av vilken betydelse uppgifterna slutligen visar sig ha för utgången av ärendet (jfr RÅ 2003 ref. 78 som gällde ett patentärende). Vid fördelning av ett omvårdnadsbidrag mellan två föräldrar ter det sig enligt regeringens mening mest naturligt att handlägga föräldrarnas an- sökningar i ett enda ärende. Uppgifter från båda föräldrarna behöver nämligen beaktas när fördelningen görs. Detta gäller även vid prövning av rätten till omvårdnadsbidrag när två föräldrar är sökande. Oavsett hur ansökningarna registreras är myndigheten skyldig att säkerställa att rätten till partsinsyn i beslutsunderlaget kan tillgodoses. När det gäller sekretessbelagda uppgifter får rätten till partsinsyn begränsas endast enligt vad som anges 10 kap. 3 § OSL. Det innebär att insyn i sekretess- belagda uppgifter kan vägras endast i den utsträckning det av hänsyn till något allmänt eller enskilt intresse är av synnerlig vikt att en sekretess- belagd uppgift i materialet inte röjs. Utrymmet för att hindra en förälder från att få insyn i aktmaterialet är således utomordentligt litet. Även om ena eller båda föräldrarna ansöker om omvårdnadsbidrag bör barnets totala behov alltid beaktas så långt det är möjligt. Det förhållandet att ansökan om omvårdnadsbidrag för ett barn kan göras gemensamt av föräldrarna, av vardera föräldern för sig eller av endast ena föräldern kan enligt Förvaltningsrätten i vålla bekymmer i partsställningen vid överklagande till allmän förvaltnings- domstol. Regeringen har förståelse för denna synpunkt, men anser inte att den utgör skäl att överväga en alternativ reglering av ansöknings- förfarandet. Frågan om partsställning får avgöras i rättstillämpningen utifrån de allmänna förvaltningsrättsliga principer som gäller för detta. Regeringens förslag: Omvårdnadsbidrag ska få lämnas från och med den månad när rätten till förmånen har inträtt, dock inte tillbaka än före ansökningsmånaden. Sådant bidrag läm- nas dock inte retroaktivt för en sådan månad för vilken det redan har lämnats bidrag för barnet utom till den del det är en ökning av bi- draget. Omvårdnadsbidrag ska få lämnas till och med juni det år när barnet fyller eller den tidigare månad när rätt till förmånen annars upp- Rätten till omvårdnadsbidrag ska få begränsas till att omfatta . Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet instanser som yttrar sig över förslaget har synpunkter på åldersgränsen. landsting anser att omvårdnadsbidraget ska gälla hela det året barnet är , att det ska gälla till och förordar . anser även att aktivitetsersättningen inte kan ersätta omvårdnadsbidraget då deras syften är olika. Bland annat och Nationell Samverkan för Psykisk Hälsa anser även att tiden för att beviljas retroaktivt bidrag ska förlängas. tillstyrker förslaget men anser det bör förtydligas i lagtext att en ny retroaktivitetstid inte blir aktuell om en förälder ansöker om bidrag efter att den andra föräldern redan har fått bidrag. Vidare nämner att när en förälder ansöker om omvårdnads- bidrag, och den andre föräldern redan har beviljats bidraget, finns det en risk för att utbetalning kommer att ske till båda föräldrarna för samma behov . Kammarrätten i menar att den situation där det inte är möjligt att retroaktivt få omvårdnadsbidrag och som nämns i författningskommentaren även bör framgå av lagtexten. Skälen för regeringens förslag: Det finns inte någon möjlighet att få vårdbidrag retroaktivt för tid före ansökningsmånaden. När det gäller det nya omvårdnadsbidraget kan det komma att ta innan informationen om förmånen fungerar tillfredsställande. Regeringen anser det därför vara rimligt att omvårdnadsbidraget bör kunna beviljas retro- aktivt. Ett antal remissinstanser anser att retroaktivitetstiden bör vara . Regeringen gör dock bedömningen att tre måna- ders retroaktivitet är en lämplig avvägning för den nya förmånen, särskilt i relation till den tid som kan krävas för informationen om förmånen att fungera tillfredsställande. Även för merkostnadsersättningen föreslås en motsvarande ordning. I det fall att endast den ena av ett barns föräldrar får omvårdnadsbidrag och den andra föräldern ansöker om sådant bidrag bör en ny retroaktivitetstid dock inte kunna bli aktuell eftersom det då skulle kunna bli fråga om att lämna bidrag för samma behov . Såsom Kammarrätten och framhåller bör detta komma till tydligare uttryck i regelverket. Om omprövningen i en sådan situation leder till en ökning av omvårdnadsbidraget, bör dock den del av bidraget som innebär en ökning kunna betalas ut retroaktivt. nämner även att när en förälder ansöker om omvårdnadsbidrag, och den andre föräldern redan har beviljats bidraget, finns det en risk för att utbe- talning kommer att göras till båda föräldrarna för samma behov . Regeringen bedömer att den situation som Försäkrings- kassan nämner visserligen kan uppstå, men att omfattningen av detta problem bör vara begränsad med hänsyn till att det torde röra sig om få fall och till att det sammantaget torde röra sig om mindre belopp efter- som detta endast kan uppstå ett ärende är under utredning. Omvårdnadsbidraget bör i de flesta fall tidsbegränsas eftersom barns behov ofta förändras , t.ex. genom att barnen utvecklas eller får ta 2017/18:190 del av nya samhällsinsatser. Förslaget att ett beslut om omvårdnads- bidrag ska kunna tidsbegränsas skiljer sig inte från vad som gäller för det nuvarande vårdbidraget. I förarbeten till reglerna om vårdbidraget (prop. 1981/82:216 s. 15 f.) uttalades att barnens situation ofta förändras betyd- ligt inom loppet av och att det då var motiverat att göra en om- prövning. Vidare uttalades att det var angeläget med en flexibel och för det enskilda fallet anpassad bedömning av förändringen av barnets situation, och att en ökad användning av tidsbegränsade vårdbidrag där- med kunde vara praktisk. Regeringen anser att detta bör gälla även för omvårdnadsbidraget. Det ankommer dock på att av- göra i vilka fall en tidsbegränsning är lämplig. Enligt regeringens mening bör rätten till omvårdnadsbidraget upphöra att gälla senast vid utgången av juni månad det år då barnet fyller eftersom aktivitetsersättning kan utges för tid därefter. Förslaget innebär i detta hänseende inte någon förändring jämfört med vad som gäller för det hittillsvarande vårdbidraget. Ett antal remissinstanser efterfrågar att omvårdnadsbidraget bör kunna ges även för tid efter juni det år då barnet fyller , och föreslår alternativa åldersgränser. Regeringen anser dock att syftet med omvårdnadsbidraget inte bör vara att täcka behov av om- vårdnad för tid efter juni det år då barnet fyller , då det för detta syfte finns andra samhällsstöd. Detta är inte heller någon förändring jämfört med vad som gäller för det hittillsvarande vårdbidraget. Regeringens förslag: Om föräldern tillfälligt är förhindrad att ge barnet omvårdnad, ska omvårdnadsbidrag lämnas under avbrott i om- vårdnaden som varar högst . Om det finns särskilda skäl kan vårdbidraget lämnas även under ett avbrott som varar ytterligare högst . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser inte att omvårdnads- bidraget utan undantag ska lämnas under avbrott i omvårdnad som varar högst utan menar att det behöver förtydligas vad som gäller när den ena föräldern blir tillfälligt förhindrad att ge barnet omvårdnad och den andra föräldern får ta ett större ansvar. anser därtill att det behöver förtydligas hur detta förhåller sig till bestämmelsen om att omprövning ska ske om förhållanden som påverkar rätten till bidraget ändras. Skälen för regeringens förslag: Regeringens förslag innebär att tillfälliga avbrott i omvården inte bryter rätten till omvårdnadsbidrag. En motsvarande reglering finns för vårdbidraget. Av de tidigare förarbetena (prop. 1981/82:216 s. 16 f.) framgår att det i vissa situationer är lämpligt att bidraget inte dras in trots att föräldrarna inte vårdar barnet. Det kan gälla fall då barnet går i särskild skola på annan ort och möjlighet finns för eleven att bo hos någon anhörig på skolorten. Det kan även gälla om föräldern blir sjuk, studerar eller arbetar tillfälligt på annan ort och då måste överlåta den faktiska vården av barnet. Enligt förslaget i promorian bör i likhet med vad som gäller enligt Prop. 2017/18:190 regleringen av det hittillsvarande vårdbidraget tidsgränsen för ett sådant tillfälligt avbrott i omvårdnaden vara med möjlighet till förlängning med ytterligare högst när det finns särskilda skäl. anser inte att omvårdnadsbidraget utan undantag ska lämnas under avbrott i omvårdnaden som varar högst . Regeringen anser dock att det vid tillfälliga förändringar, såsom avbrott i omvårdnaden som varar högst , inte finns anledning att auto- matiskt ompröva rätten till omvårdnadsbidraget. Föräldrarnas ekonom- iska situation har nämligen inte nödvändigt förändrats och det rör sig om tidsbegränsade situationer. Regeringens förslag: För ett barn som vårdas på en institution som tillhör eller till vars drift det betalas ut bidrag från stat, kommun eller landsting lämnas omvårdnadsbidrag endast om vården kan beräknas Detsamma gäller om barnet vårdas utanför institutionen genom dess försorg eller i annat fall vårdas utanför insti- tutionen och staten, kommunen eller är huvudman för vår- Är den beräknade vårdtiden ska omvårdnads- bidrag ändå kunna lämnas för ett svårt sjukt barn under högst tolv månader om en förälder i betydande omfattning regelbundet behöver vara närvarande vid institutionen som en del i behandlingen av barnet. Omvårdnadsbidrag ska även lämnas för ett barn som vårdas på bekostnad av stat, kommun eller landsting än sex månader utan att vara berättigad till sådant bidrag, när barnet tillfälligt inte vårdas genom huvudmannens försorg under minst per kvartal eller till minst . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget med kom- mentaren att det bör framgå av lagtexten hur fördelningen av bidraget ska ske mellan föräldrarna när barnet vårdas på institution. Skälen för regeringens förslag: Enligt nuvarande bestämmelser lämnas vårdbidrag för den som vårdas på en institution som tillhör eller till vars drift det betalas ut bidrag från staten, en kommun eller ett landsting, endast om sådan vård kan beräknas pågå högst . Detsamma gäller om han eller hon vårdas utanför institutionen genom dess försorg eller i annat fall vårdas utanför en sådan institution och staten, kommunen eller är huvudman för vården. räknade vårdtiden kan vårdbidrag ändå lämnas för ett svårt sjukt barn om en förälder i betydande omfattning regelbundet behöver vara närvarande på institutionen som en del av behandlingen av barnet. Vårdbidrag kan även lämnas för ett barn som vårdas på bekostnad av stat, kommun eller landsting , när det tillfälligt inte vårdas genom huvudmannens försorg under minst per kvartal eller i följd (106 kap. 9–11 §§ SFB). Regeringen anser att det 2017/18:190 är rimligt att motsvarande bestämmelser om tillfällig vård utanför hemmet bör gälla för omvårdnadsbidraget. Det kan vara svårt för en familj att tillfälligt ställa om sin ekonomi under en så begränsad tid. Det är även skäligt att en förälder inte måste anmäla till att barnet tillfälligt t.ex. måste vårdas på sjukhus för att föräldern ska undvika återkrav. anför att det bör framgå av lagtexten hur för- delningen av bidraget ska ske mellan föräldrarna när barnet vårdas på institution. Regeringen anser dock att det vid tillfälliga förändringar, såsom vid vård på institution som varar högst , inte finns anledning att automatiskt ompröva rätten till omvårdnadsbidraget. Detta är fallet då föräldrarnas ekonomiska situation inte nödvändigt förändrats och det rör sig om tidsbegränsade situationer. När vården inleds bör göra en bedömning av om vården kan beräknas pågå . Vidare anser regeringen att det är angeläget att det i de fall när behov finns av regelbunden, betydande närvaro av en förälder för en behandling omvårdnadsbidrag också ska kunna lämnas . Det kan till exempel handla om svårt cancer- sjuka barn. Regeringen föreslår därför att för ett barn som vårdas på institution ska omvårdnadsbidrag kunna lämnas även om vårdtiden be- räknas bli om föräldern i betydande omfattning regelbundet behöver vara närvarande på institutionen som en del av be- handlingen av barnet. En gräns gäller för det hittills- varande vårdbidraget och bör gälla också för omvårdnadsbidraget.