prop · H503245 · 2018-05-03 00:00:00 — –utdelning som får dras av. Med finansiell kostnad avses dock inte –ränta avseende en sådan skuld som avses i 24 kap. 10 b §, –kostnad för kredit eller köp och försäljning av ett finansiellt instrument till den del kostnaden utgör betalning för en annan tjänst än som avses i 3 kap. 9 § mervärdesskattelagen (1994:200), –förlust på finansiellt instrument som avses i 25 a kap. 19 §, och –utdelning som avses i 39 kap. 22 § En avsättning i balansräkning i andra fall än som avses i 28 kap. 3 § första stycket andra punkten utgör inte en kredit enligt första stycket första strecksatsen. Detsamma gäller kredit på grund av köp av tillgångar eller tjänster i näringsverksamheten om krediten lämnats på sedvanliga villkor. Med finansiell kostnad avses även det räntebelopp som ingår i en hyreskostnad, om inte annat anges i 7–9 §§. Det räntebelopp som ska användas är det som följer av hyresavtalet. Om räntebeloppet inte kan beräknas med ledning av uppgifterna i hyresavtalet eller om det avviker från vad som skulle ha avtalats mellan sinsemellan oberoende näringsidkare ska statslåneräntan med tillägg av multiplicerat med den hyrda tillgångens marknads- värde vid beskattningsårets ingång användas. När hyresobjektet är en fastighet behöver 5 § inte tillämpas. Det gäller dock inte –när ett företag direkt eller indirekt har avyttrat en fastighet och det avyttrande företaget, eller ett koncernföretag till det företaget, därefter ingått ett hyresavtal avseende en väsentlig del av samma fastighet, och –vid hyra av fastighet mellan två koncernföretag. Med koncern- företag i första stycket avses företag som ingår i samma koncern enligt 1 kap. 4 § års- redovisningslagen (1995:1554). Om hyresavtalets löptid inte överstiger behöver 5 § inte tillämpas. Om det finns ett samband mellan flera på varandra följande hyresavtal ska avtalets längd bedömas med hänsyn till samtliga avtal. Första stycket gäller inte vid hyra mellan två koncernföretag. avses detsamma som anges i 7 § andra stycket. Om företagets sammanlagda hyreskostnader under beskatt- ningsåret inte överstiger behöver 5 § inte tillämpas. Om företaget ingår i en koncern ska hela koncernens hyres- kostnader beaktas. Undantaget gäller dock inte – hyreskostnader avseende fastighetshyra enligt 7 § första stycket första strecksatsen, och – hyra mellan två koncernföretag. Kostnader för fastighetshyra, för hyra mellan koncernföretag och för sådana hyresavtal som avses i 8 § ska inte ingå vid beräkningen. och koncern- företag i första och andra styckena avses detsamma som anges i 7 § andra stycket. Att finansiella kostnader inte får räknas in i anskaffningsvärdet för en tillgång som ingår i närings- verksamhet framgår i fråga om –lagertillgångar i 17 kap. 2 §, –inventarier i 18 kap. 7 §, – byggnader i 19 kap. 8 9 §§, och 20 kap.11 §. Med finansiell intäkt avses intäkt av sådant slag som motsvarar en finansiell kostnad. Som finansiell intäkt räknas även vinst vid avyttring av fordringar m.m. som avses i 25 a kap. 19 § och belopp som ska tas upp enligt 39 kap. 14 § första stycket 2 och 33 §. Med finansiell intäkt avses även det räntebelopp som ingår i en hyresintäkt. Vad som anges i 7 och 8 §§ gäller på motsvarande sätt för finansiella intäkter. Räntebeloppet ska beräknas på det sätt som anges i 6 §. Om andra stycket i nämnda paragraf ska tillämpas på en hyresintäkt ska enbart statslåneräntan användas intäkter överstiger beskattnings- årets finansiella kostnader utgör mellanskillnaden ett positivt finansnetto. Om i stället beskattningsårets finansiella kostnader överstiger beskattnings- årets finansiella intäkter utgör mellanskillnaden ett negativt finansnetto. Ett negativt finansnetto får endast dras av i den omfattning som anges i 15, 17 och 19 §§. Ett negativt finansnetto ska dras av med ett belopp som är högst av avdragsunderlaget enligt 16 § (avdragsutrymmet). Avdragsunderlaget beräknas genom att näringsverksamhetens intäktsposter minskas med kostnadsposterna och med positivt finansnetto enligt 13 §, samt med överskott som belöper sig på andelar i svenska handelsbolag och i utlandet delägarbeskattade juridiska personer. Ett negativt finansnetto som inte i sin helhet kan dras av ett beskattningsår (kvarstående finansiella kostnader) får till den delen dras av senare beskattnings- år, dock inte senare än det sjätte beskattningsåret efter det beskattningsår då kostnaderna uppkom. Ett avdragsutrymme som inte har kunnat användas i sin helhet enligt 15 § får till den delen kvarstående finansiella kostnader. kostnader som uppkom tidigast ska dras av först. Vid ägarförändringar som innebär att ett företag får ett bestämmande inflytande, enligt 40 kap. 5 §, över ett annat företag och något av företagen har kvarstående finansiella kostnader faller dessa kostnader bort. Särskilda bestämmelser för företag som kan lämna koncernbidrag Ett företag som har ett positivt finansnetto får högst med ett motsvarande belopp göra avdrag för ett outnyttjat negativt finansnetto hos ett annat företag under förutsättning att 1.båda företagen med avdragsrätt kan lämna koncernbidrag till varandra, och 2.båda företagen redovisar avdraget öppet i inkomst- deklarationen för ett beskattningsår som har samma deklarationstidpunkt enligt skatteförfarandelagen (2011:1244) eller som skulle ha haft det om inte något av företagens bokförings- skyldighet upphör. Till den del negativt finansnetto inte kan dras av behandlas det som kvarstående finansiella kostnader i det företag där det negativa finansnettot har uppkommit. Efter remiss har yttrande över betänkandet avgetts av , , , Hovrätten för Nedre , Kammarrätten i , Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , Förvaltningsrätten i , för Europapolitiska Studier, SIEPS, , , , Handels- kammare, , , Ekonomistyrnings- verket, , , , , , , vid , KTH (), Samhällsvetenskapliga fakulteten vid , i , , , Verket för innovationssystem (), , Tillväxtanalys - myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser, AB , Sjukförsäkringsaktiebolag, Aktiebolaget , Aktiebolaget , Aktiebolaget , , , , , , , Fastighetsägarna , , , , Föreningen , , , , , Hufvudstaden , , , , , International Chamber of Commerce, ICC, , i , LO, , , , , , , , (), , , Svensk Försäkring, , , Svenska Handels- banken , , , Svenskt Stål , , akademikers centralorganisation, , Byggindustrier, Handelskamrar, kommuner och landsting, SKL, , , och , , Yttrande har dessutom inkommit från National foreign trade council, NFTC, , , , , , , Stiftelsen , , , , , Kommuninvest i , allmännyttiga bostadsbolag , mfl bostadsbolag, Men Dansa, fastigheter AB, J , , , Melins Fastighets- förvaltning AB, , , , Kommun, , , , , , , , , , , , , Severinssons Fastighets- förvaltning AB, , , JSF Prop. 2017/18:245 , 3 N , , Hillmann Bilaga 7 , , , Rikshem, Huge, , , , , , , , Skog, , SAS, PWC, , , , , , AB Industrivärden, och , , i , och , , , Tegelstaden och . Följande remissinstanser har inte svarat eller angett att de avstår från att lämna några synpunkter i , , Business , , , , , , , , , , , , , Telefonaktiebolaget , (publ) och . Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs1 i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229)2 dels att 24 kap. 10 a–10 f §§ ska upphöra att gälla, dels att rubrikerna närmast efter 24 kap. 10 § och närmast före 24 kap. 10 a, 10 b och 10 d §§ ska utgå, dels att nuvarande 24 kap. 2–10 §§ ska betecknas 24 kap. 5–15 §§, nuvarande 24 kap. 11–14 §§ ska betecknas 24 kap. 30–33 §§, nuvarande 24 kap. 16–22 §§ ska betecknas 24 kap. 34–42 §§ och att nuvarande 39 kap. 8 a § ska betecknas 39 kap. 8 b §, dels att 2 kap. 15 §, 14 kap. 4 §, 17 kap. 2 §, 18 kap. 7 §, 19 kap. 8 och 9 §§, 20 kap. 11 §, 20 a kap. 4 §, 24 kap. 1 och 39 §§, 25 kap. 2 §, 30 kap. 6 a §, 33 kap. 8 och 16 §§, 34 kap. 6, 8, 10, 18 och 20 §§, 37 kap. 28 §, 38 kap. 17 §, 38 a kap. 17 §, 40 kap. 18 §, 48 kap. 17 §, 50 kap. 5 § och 65 kap. 8 och 10 §§ och rubrikerna närmast före 2 kap. 15 § och 37 kap. 28 § ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 24 kap. 9 § ska lyda ”Avdragsförbud för ränteutgifter på vissa efterställda skulder”, rubriken närmast före 24 kap. 10 § ska lyda ”Avdragsrätt för ränteutgifter på vinstandelslån”, rubriken närmast före 38 kap. 15 § ska lyda ”Fonder, avsättningar, underskott och kvarstående negativa räntenetton” och att rubriken närmast före 38 a kap. 15 § ska lyda ”Fonder, avsättningar, underskott och kvarstående negativa räntenetton”, dels att rubrikerna närmast före 24 kap. 2–7, 11–13 och 17–20 §§ ska sättas närmast före 24 kap. 5–12, 30–32 respektive 35–40 §§ och rubrikerna närmast efter 24 kap. 1, 4 a och 11 §§ ska sättas närmast efter 24 kap. 4, 9 respektive 30 §§, dels att det ska införas ett nytt kapitel, 24 a kap., tjugofem nya paragrafer, 19 kap. 5 a §, 24 kap. 2–4 och 15 a–29 §§, 37 kap. 26 a § och 39 kap. 8 a §, och närmast efter 24 kap. 15, 15 e och 20 §§ och närmast 1 Jfr rådets direktiv (EU) 2016/1164 av om fastställande av regler mot skatteflyktsmetoder som direkt inverkar på den inre marknadens funktion och rådets direktiv (EU) 2017/952 av om ändring av direktiv (EU) 2016/1164 vad gäller hybrida missmatchningar med tredjeländer. 2 Lagen omtryckt 2008:803. 24 kap. 10 a § 2012:757 24 kap. 10 f § 2012:757 24 kap. 10 b § 2012:757 rubriken närmast efter 24 kap. 10 § 2012:757 24 kap. 10 c § 2012: 757 rubriken närmast före 24 kap. 10 a § 2012: 757 24 kap. 10 d § 2016:1239 rubriken närmast före 24 kap. 10 b § 2012:757 24 kap. 10 e § 2012:757 rubriken närmast före 24 kap. 10 d § 2012:757. före 24 kap. 2, 15 a, 15 c, 16, 18, 21, 24, 26 och 28 §§ och 37 kap. 26 a § nya rubriker av följande lydelse. ägarlägenhet, ägarlägenhetsenhet, avses hus, fastigheter och enheter av de slag som avses i fastighets- fastigheter och enheter av de slag taxeringslagen (1979:1152). taxeringslagen (1979:1152). Med taxeringsvärde avses det värde som fastställs enligt Om räkenskaper förs för näringsverksamheten, ska dessa läggas till grund för beräkningen av resultatet när det gäller beskattningstidpunkten. Reserv i lager och liknande ska beaktas bara vid tillämpning av 17 kap. 4 och 5 §§ samt 27 § andra stycket. Ränteutgifter som avses i 24 kap. 2 § första stycket ska inte räknas in i anskaffningsvärdet för en immateriell tillgång som har upparbetats i den egna närings- verksamheten. Med anskaffnings- värde avses detsamma som i 4 kap. 3 § årsredovisningslagen (1995:1554). Med anskaffningsvärde, nettoför- Med anskaffningsvärde, nettoför- säljningsvärde och återanskaff- säljningsvärde och återanskaff- ningsvärde avses i detta kapitel ningsvärde avses i detta kapitel detsamma som i 4 kap. 9 § andra– detsamma som i 4 kap. 9 § andra– 3 Senaste lydelse 2009:107. 4 Senaste lydelse 2010:1528. lagen (1995:1554) eller i förekom- lagen (1995:1554) eller i förekom- fall 4 kap. 5 § lagen fall 4 kap. 5 § lagen (1995:1559) om årsredovisning i (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbo- kreditinstitut och värdepappersbo- lag eller 4 kap. 4 § lagen lag eller 4 kap. 4 § lagen (1995:1560) om årsredovisning i (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag. som avses i 24 kap. 2 § första stycket ska dock inte räknas in i anskaffningsvärdet. Med verkligt värde avses i detta kapitel detsamma som i 4 kap. 14 a § andra stycket årsredovisningslagen. Om en enskild näringsidkare upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 6 § bokföringslagen (1999:1078), avses med anskaffningsvärde det värde som följer av god redovisningssed. tarier är utgiften för förvärvet om tarier är utgiften för förvärvet om de förvärvas genom köp, byte, de förvärvas genom köp, byte, egen tillverkning eller på liknande egen tillverkning eller på liknande på annat sätt, anses marknadsvär- på annat sätt, anses marknadsvär- det vid förvärvet som anskaff- det vid förvärvet som anskaff- avses i 24 kap. 2 § första stycket ska dock inte räknas in i Om en enskild näringsidkare upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 6 § bokföringslagen (1999:1078), avses med anskaffningsvärde det värde som följer av god redovisningssed. För en byggnad som indelas som hyreshus får värdeminsknings- avdrag även göras av utgifterna för ny-, till- eller ombyggnad från det att hyreshuset eller den till- eller ombyggda delen av 5 Senaste lydelse 2010:1528. Anskaffningsvärdet för en mark- anläggning är den skattskyldiges utgifter för att anskaffa eller för- bättra anläggningen. Ränteutgifter som avses i 24 kap. 2 § första stycket ska dock inte räknas in i anskaffningsvärdet. primäravdrag ska göras inom avskrivningsplanen och beräknas från den tidpunkt då hyreshuset eller den till- eller ombyggda delen av hyreshuset färdigställs och fördelas med två procent- enheter från färdigställandet. Om ett hyreshus förvärvas genom köp, byte eller på liknande sätt från det att hyreshuset färdigställts, får avdrag för värdeminskning genom primär- avdrag göras för den delen av sexårsperioden från färdig- ställandet som återstår vid förvärvet. Ett sådant avdrag beräknas från den tidpunkt då hyreshuset förvärvas och på förvärvarens anskaffningsvärde. Om en byggnad uppförs av den Om en byggnad uppförs av den det utgiften för att uppföra den. det utgiften för att uppföra den. Ränteutgifter som avses i 24 kap. 2 § första stycket ska dock inte räknas in i anskaffningsvärdet. genom köp, byte eller på liknande genom köp, byte eller på liknande sätt, är anskaffningsvärdet utgiften sätt, är anskaffningsvärdet utgiften avses i 24 kap. 2 § första stycket I 18 § finns bestämmelser om förvärv av byggnad genom arv, gåva m.m. 11 § Anskaffningsvärdet för en mark- anläggning är den skattskyldiges utgifter för att anskaffa eller för- bättra anläggningen. Som anskaffningsvärde räknas också sådant värde av nyttjanderätts- havares förbättringsutgifter som enligt 19 kap. 29 § ska tas upp som intäkt för fastighetsägaren. Om utgiften för en tillgång ska dras av genom värdeminskningsavdrag, ska tillgången anses ha anskaffats för ett belopp som motsvarar anskaff- ningsutgiften ökad med förbättringsutgifter och minskad med beräknade värdeminskningsavdrag för varje innehavsår med –för inventarier, –för byggnader, –för täckdiken och skogsvägar, och –för andra markanläggningar. Anskaffningsvärdet får dock inte Anskaffningsvärdet får dock inte beräknas till högre belopp än beräknas till högre belopp än marknadsvärdet eller lägre belopp marknadsvärdet eller lägre belopp Ränteutgifter som avses i 24 kap. 2 § första stycket ska dock inte räknas in i anskaffnings- I detta kapitel finns bestämmelser om ränteutgifter och ränteinkomster i 2–4 §§, näringsverksamhet av vissa be- näringsverksamhet av vissa be- stämmelser i inkomstslaget kapital stämmelser i inkomstslaget kapital i 2 och 3 §§, i 5 och 6 §§, – partiell fission i 3 a §, – partiell fission i 7 §, – avdragsförbud för ränteutgifter vissa efterställda skulder i 4 a §, på vissa efterställda skulder i 9 §, – avdragsrätt för ränteutgifter på vinstandelslån i 5–10 §§, vinstandelslån i 10–15 §§, utgifter vid vissa gränsöverskri- dande situationer i 15 a–15 e §§, – begränsningar i avdragsrätten för ränteutgifter på vissa skulder 10 a–10 f §§, till företag i intressegemenskap i 16–20 §§, 6 Senaste lydelse 2016:1055. Ändringen innebär bl.a. att tredje stycket tas bort. 21–29 §§, – avdrag för lämnad utdelning i – avdrag för lämnad utdelning i 11 §, och 30 §, och 12–22 §§. 31–42 §§. En bestämmelse om skattefrihet för utdelning från privatbostadsföretag finns i 15 kap. 4 §. utsträckning ersättningar i form av livränta och liknande utbetal- räknas som ränta finns i 44 kap. 35 och 37–39 §§. Definition av ränteutgifter och ränteinkomster Med ränteutgifter avses i detta kapitel –ränta och andra utgifter för kredit, och –utgifter som är jämförbara med ränta. Bestämmelser om i vilken utsträckning leasingavgifter samt ersättningar i form av livränta och liknande utbetalningar för avyttrade tillgångar behandlas som ränteutgifter finns i 24 a kap. 11–13 §§ och 44 kap. 35 och 37–39 §§. Valutakursförluster omfattas bara vid tillämpning av 21–29 §§ och bara i den utsträckning som framgår av 4 §. Med ränteinkomster avses vid tillämpning av 21–29 §§ inkomster som motsvarar ränteutgifter enligt 2 §. Bestämmelser om i vilken utsträckning leasingavgifter behandlas som ränteinkomster finns i 24 a kap. 15 §. Valutakursvinster omfattas bara i den utsträckning som framgår av 4 §. Vid tillämpning av 21–29 §§ gäller följande. Om valutarisken avseende en skuld i utländsk valuta har säkrats genom ett derivatinstrument, ska en valutakursförändring på skulden anses vara en ränteutgift respektive en ränteinkomst enligt 2 eller 3 §. Om derivatinstrumentet är en kapitaltillgång, ska det på balansdagen värderas på motsvarande sätt som i 14 kap. 8 §. Värdeförändringen ska anses vara en ränteutgift eller en ränteinkomst enligt 2 eller 3 §. I de fall derivatinstrumentet har avyttrats före balansdagen ska den kapitalvinst eller kapitalförlust som uppkommer vid avyttringen anses vara en ränteutgift eller en ränteinkomst enligt 2 eller 3 §. Om derivatinstrumentet utgör lager som tas upp till verkligt värde enligt 17 kap. 20 §, ska värde- förändringen anses vara en ränteutgift eller ränteinkomst enligt 2 eller 3 §. Om derivatinstrumentet utgör lager som inte tas upp till verkligt värde enligt 17 kap. 20 §, ska andra stycket tillämpas. Första–tredje styckena gäller även i de fall skulden och derivat- instrumentet finns hos olika företag i en intressegemenskap enligt 24 kap. 22 §. Denna paragraf tillämpas även på en lånefordran i de fall valutarisken har säkrats genom ett derivatinstrument. Avdragsförbud för ränteutgifter vid vissa gränsöverskridande situationer Företag ska vid tillämpning av 15 c–15 e §§ anses vara i intresse- gemenskap med varandra om 1. företagen ingår i en koncern av sådant slag som anges i 1 kap. 4 § årsredovisningslagen (1995:1554), 2.ett av företagen, direkt eller indirekt, innehar av kapitalet eller rösterna i det andra företaget, 3.ett av företagen har rätt till av vinsten i det andra företaget, eller 4.en och samma person, direkt rösterna i företagen. Vid bedömningen av om före- tagen är i intressegemenskap med varandra ska personer som agerar tillsammans i fråga om innehav av kapitalet eller rösterna i ett annat företag behandlas som en enda person. Vid tillämpning av 15 c eller 15 d § ska, i stället för i första stycket 2–4, gälla. Ett företag ska vid tillämpning av 15 c–15 e §§ anses höra hemma i en viss stat om företaget enligt lagstiftningen i denna stat hör hemma i staten i skattehänseende och inte anses ha hemvist i en annan stat på grund av ett skatteavtal. Om företaget enligt ett skatteavtal anses ha hemvist i en annan stat, ska det anses höra hemma i denna andra stat. Om ett företag inte hör hemma i någon stat i skattehänseende, ska det anses höra hemma i den stat där det är bildat eller registrerat. Ett företag får inte dra av ränteutgifter om 1. avdrag för samma ränte- utgifter får göras av ett företag som hör hemma i en annan stat och som ingår i samma intresse- gemenskap, och 2. ränteutgifterna betalas –av det andra företaget, eller –av företaget och avdrag inte nekas i den andra staten. Första stycket gäller inte om den inkomst som företaget tar upp även tas upp i den stat där det andra företaget hör hemma, räknat från utgången av det beskattningsår som ränte- utgifterna hänför sig till. Ett företag får inte dra av ränteutgifter till ett företag som hör hemma i en annan stat och som ingår i samma intresse- gemenskap om motsvarande inkomst inte tas upp till beskattning i den stat där det andra företaget hör hemma, och detta beror på skillnader i den rättsliga klassificeringen av något av företagen i skattehänseende i och den andra staten eller i två eller flera andra stater. Ett företag får inte dra av ränteutgifter till ett företag som hör hemma i en annan stat och som ingår i samma intresse- gemenskap om motsvarande inkomst inte tas upp till beskattning i den stat där det andra företaget hör hemma, och detta beror på skillnader i den rättsliga klassificeringen av det finansiella instrumentet eller betalningen i skattehänseende i och den andra staten. En inkomst ska anses tas upp till beskattning om den tas upp räknat från utgången av det beskattningsår som ränte- utgifterna hänför sig till. Särskild begränsning i avdragsrätten för ränteutgifter på vissa skulder till företag i intressegemenskap avses i 17–20§§ juridiska personer och svenska handelsbolag. Företag ska vid tillämpning av 18–20 §§ anses vara i intressegemenskap med varandra om –ett av företagen, direkt eller indirekt, genom ägarandel eller på annat sätt har ett väsentligt inflytande i det andra företaget, eller –företagen står under i huvudsak gemensam ledning. En andel i ett svenskt handels- bolag eller i en i utlandet delägar- beskattad juridisk person som hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet ska behandlas som en delägarrätt vid tillämpningen av 19 §. Ett företag som ingår i en intressegemenskap får, om inte annat följer av andra stycket eller 19 §, dra av ränteutgifter avseende en skuld till ett företag i intressegemenskapen bara om det företag inom intressegemenskapen som faktiskt har rätt till den inkomst som motsvarar ränteutgiften –hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet (EES), –hör hemma i en stat utanför EES med vilken har ingått skatteavtal som inte är begränsat till vissa inkomster, om företaget omfattas av avtalets regler om begränsning av beskattningsrätten och har hemvist i denna stat enligt avtalet, eller – skulle ha beskattats för inkomsten med enligt lagstiftningen i den stat där företaget hör hemma, om företaget bara skulle ha haft den inkomsten. Om skuldförhållandet uteslutan- de eller så gott som uteslutande har uppkommit för att intresse- gemenskapen ska få en väsentlig skatteförmån, får dock ränte- utgifterna inte dras av. Om en skuld till ett företag i intressegemenskapen avser ett för- värv av en delägarrätt från ett annat företag i intressegemen- skapen, får avdrag enligt 18 § bara göras om förvärvet är väsent- ligen affärsmässigt motiverat. Om skulden har ersatt en tillfällig skuld till ett företag som inte ingår i intressegemenskapen och denna skuld avser ett sådant förvärv, ska även den förstnämnda skulden anses avse detta förvärv. Bestämmelserna i 18 § och 19 § första stycket tillämpas också på en skuld till ett företag som inte ingår i intressegemenskapen, till den del ett företag i intressegemenskapen har en fordran på det förstnämnda företaget, eller på ett företag som är i intressegemenskap med det förstnämnda företaget, om skulden kan anses ha samband med denna fordran. Avdragsbegränsning för negativa räntenetton avses i 22–29 §§ juridiska personer och svenska handelsbolag. Som företag räknas dock inte –svenska handelsbolag som under hela beskattningsåret bara har ägts av fysiska personer, direkt eller indirekt, genom ett eller flera svenska handelsbolag eller i utlandet delägarbeskattade juridiska personer, eller –i utlandet delägarbeskattade juridiska personer som under hela beskattningsåret bara har ägts av obegränsat skattskyldiga fysiska personer, direkt eller indirekt, genom ett eller flera svenska handelsbolag eller i utlandet delägarbeskattade juridiska personer. Med beskattningsår avses i andra stycket och 24, 26 och 29 §§ för svenska handelsbolag räken- skapsåret. i intressegemenskap avses i 24 § företag som ingår i en koncern av sådant slag som anges i 1 kap. 4 § årsredovisningslagen (1995:1554). I intressegemen- skapen ingår även svenska handelsbolag och i utlandet delägarbeskattade juridiska personer som något av företagen, direkt eller indirekt äger andel i genom ett eller flera svenska handelsbolag eller i utlandet delägarbeskattade juridiska personer. i intressegemenskap avses även – i fråga om företag som, direkt eller indirekt genom ett eller flera svenska handelsbolag eller i ut-