prop · H503203 · 2018-04-12 00:00:00 — anser, som tidigare, att regeringen bör motivera sina förslag till nya utgiftstak med redovisningar av sin syn på avvägningen mellan offentliga utgifter och skattepolitikens långsiktiga inriktning. avvaktar regeringens svar på tillkännagivande vad gäller frågan hur utgiftstakets nivå ska sättas så att det återfår sin styrande effekt. 2017/18:1, s. 216. 2016/17:FiU20, rskr. 2016/17:349. 2017/18:1, s. 218. R I K S R E V I S I O N E N T I L L Ä M P N I N G E N A V D E T F I N A N S P O L I T I S K A R A M V E R K E T 3.3 Det kommunala balanskravet För kommuner och landsting är det ekonomiska resultatet, och inte det finansiella sparandet, som är avgörande för om de uppfyller kommunallagens (1991:900) krav på en balanserad budget. Årets resultat motsvarar förändringen av det egna kapitalet. Efter justering för bl.a. realisationsvinster och medel till och från resultatutjämningsreserven erhålls det s.k. balanskravsresultatet. Resultatutjämningsreserven är en möjlighet att reservera delar av ett positivt resultat som sedan kan användas för att utjämna resultatet över en konjunkturcykel. Negativa balanskravsresultat ska återställas . Om synnerliga skäl föreligger har dock en kommun eller ett landsting möjlighet att inte reglera ett negativt balanskravsresultat. Balanskravet anger en miniminivå, men för att uppnå kommunallagens krav på god ekonomisk hushållning behöver resultatet vara högre.50 3.3.1Skillnaden mellan balanskravsresultat och resultat före extraordinära poster Balanskravsresultatet och resultatet före extraordinära poster är inte väsensskilda mått men skillnaden kan uppgå till åtskilliga miljarder kronor enskilda år. Skillnaden mellan måtten utgörs bl.a. av medel till och från resultatutjämningsreserven. Under ekonomiskt goda år avsätts medel till reserven och balanskravsresultatet kan då förväntas bli lägre än resultatet före extraordinära poster. På motsvarande sätt kan reserven förväntas bidra positivt till resultatet som kategoriseras som mindre goda när medel i stället tas från reserven. Som framgår av diagram 4 understeg balanskravsresultatet resultatet före extraordinära poster med cirka 5 mdkr 2015 och 2016. Det beror bl. a. på att kommunerna dessa år avsatte medel till resultatutjämningsreserven. 50Vad som menas med god ekonomisk hushållning definieras av kommunerna och landstingen själva. En vanligt använd tumregel är att resultatet ska motsvara av generella statsbidrag och skatteintäkter. 30 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Diagram 4 Balanskravresultat och resultat före extraordinära poster Resultat före extraordinära poster Källa: Räkenskapssammandraget, SCB. 3.3.2 Regeringens uppföljning av balanskravet Regeringen bedömer att kommunsektorn som helhet klarar balanskravet med god marginal –2020. Resultatet som redovisas är inte balanskravsresultatet utan resultatet före extraordinära poster. Detta resultat beräknas uppgå till 22 mdkr 2017 och 11–15 mdkr 2018–2020, vilket motsvarar 1,2–1,av skatteintäkterna och de generella statsbidragen.51 3.3.3 iakttagelser och slutsatser ser inga skäl till att regeringen väljer att redovisa resultatet före extraordinära poster i stället för balanskravsresultatet vid uppföljningen av det kommunala balanskravet. Ett antagande i regeringens prognoser är att kommunerna anpassar sin konsumtion utifrån vad inkomsterna tillåter. Det kommunala balanskravet ska respekteras och hänsyn ska också tas till kravet på god ekonomisk hushållning. I prognoserna för kommunsektorn använder regeringen resultatet före extraordinära poster. Med regeringens prognosmetod kommer valet av resultatmått att påverka prognosen för konsumtion. Det är oklart varför inte medel till och från resultatutjämningsreserven ska tillåtas påverka den bedömningen. 2017/18:1, s. 219. R I K S R E V I S I O N E N T I L L Ä M P N I N G E N A V D E T F I N A N S P O L I T I S K A R A M V E R K E T 4Budgetutrymme och finanspolitikens inriktning Begreppet budgetutrymme är inte entydigt definierat men är nära kopplat till överskottsmålet. I förarbetena till budgetlagen används begreppet i betydelsen utrymmet för budgetförsvagande åtgärder eller behovet av budgetförstärkningar. Det betonas att överskottsmålet ligger till grund för bedömningen av storleken på detta utrymme.52 4.1Regeringens bedömning och beskrivning av budgetutrymmet Regeringen föreslår i budgetpropositionen budgetförsvagningar uppgående till 40 mdkr. Av skrivningarna framgår det att regeringen anser att denna finanspolitiska inriktning är i linje med det nuvarande överskottsmålet som det innebär en lämplig övergång till det nya målet.53 Det saknas skrivningar om hur man ser på hur välavvägt detta är med hänsyn till konjunkturläget. 4.2 Är finanspolitiken expansiv, neutral eller åtstramande? I analysen av finanspolitikens inriktning är det relevant att titta närmare på storleken den aktiva finanspolitiken och den årsvisa förändringen av det strukturella sparandet. Om förändringen av det strukturella sparandet är nära noll indikerar det att finanspolitiken har en neutral effekt på resursutnyttjandet i ekonomin. Om det strukturella sparandet ökar indikerar det att finanspolitiken har en åtstramande effekt på resursutnyttjandet. Finanspolitik som medför ett svagare strukturellt sparande indikerar tvärtom att politiken har en expansiv effekt på ekonomin. Med begreppet aktiv finanspolitik avses den effekt (i mdkr) som redan beslutade och i budgetpropositionen föreslagna reformer har på den offentliga sektorns finansiella sparande. Prognosförändringar till följd av ändrade volymer i transfereringssystemen, ändrade skatteprognoser på grund av nya makroekonomiska prognoser m.m. räknas inte som aktiv finanspolitik. 52SOU 2013:73, s.106. 2017/18:1, s. 37. 32 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N bedöms de samlade budgeteffekterna av den aktiva finanspolitiken uppgå till –25 mdkr motsvarande av BNP.54 beslutade reformer medför att den aktiva finanspolitiken blir mindre omfattande än vad den uppgår till om man endast betraktar finanspolitiken i budgetpropositionen , som innehåller förslag som försvagar sparandet med 40 mdkr. Tabell 4 Aktiv finanspolitik – budgeteffekter i förhållande till föregående år, mdkr Nya reformer BP2018 (1) Aktiv finanspolitik BP2018 (summa) Anm. (1) Prop. 2017/18:1, s. 731. Källor: Prop. 2017/18:1 och prop. 2016/17:100. 4.2.2 Årlig förändring av det strukturella sparandet Till skillnad från den aktiva finanspolitiken inkluderar förändringen av det strukturella sparandet även kommunsektorn och ålderspensionssystemet. Det strukturella sparandet försvagas något 2018 men det rör sig om en mindre försvagning. Tabell 5 Finanspolitikens inriktning – årlig förändring av det strukturella sparandet, i procent av BNP och potentiell BNP Förändring av strukturellt sparande -0,2 -0,5 -0,1 (Förändring av BNP-gap) (0,2) Källa: Prop. 2017/18:1. Den aktiva finanspolitiken motverkas nästan helt av övriga faktorer som verkar i åtstramande riktning. Det framgår av tabell 9.6 i budgetpropositionen att 2017/18:1, tabell 9.7, s. 731. R I K S R E V I S I O N E N T I L L Ä M P N I N G E N A V D E T F I N A N S P O L I T I S K A R A M V E R K E T kategorin övrigt främst utgörs av poster som stärker det finansiella sparandet genom den s.k. automatiska budgetförstärkningen.55 Totalt sett innebär förändringen av det strukturella sparandet med –0,av potentiell BNP att finanspolitiken är att betrakta som neutral . 4.3Vad säger ramverket om budgetutrymme och finanspolitisk inriktning? I det finanspolitiska ramverket finns handlingsregler beskrivna för hur eventuella avvikelser gentemot överskottsmålet ska hanteras beroende på hur regeringen bedömer det rådande resursutnyttjandet i ekonomin, se tabell 6.56 Tabell 6 Hantering av avvikelser för överskottsmålet med hänsyn tagen till konjunkturläget åtgärder i snabb takt åtgärder i måttlig takt åtgärder i måttlig takt åtgärder i snabb takt Källa: Skr. 2010/11:79, s. 25. Som framgick i avsnitt 3.1.1 gör regeringen bedömningen att det strukturella sparandet ligger i linje med det nuvarande målet och det föreslagna målet som ska gälla . bedömer regeringen att resursutnyttjandet i ekonomin är högre än normalt.57 Enligt det finanspolitiska ramverket finns det då inget behov av att genomföra några saldoförstärkande åtgärder. I avsnitt 3.1.2 beskrivs att beräkningen av det strukturella sparandet är beroende av bl.a. vilka bedömningar som görs av konjunkturläget. Den konjunkturella effekten, som avräknas i beräkningen av det strukturella sparandet, är större i och prognoser, vilket medför att det strukturella sparandet är lägre i dessa båda myndigheters beräkningar. Enligt myndigheternas bedömningar av det strukturella sparandet uppnås inte 55Se kapitel 2 för mer om den automatiska budgetförstärkningen. 56Figuren ska i första hand ses som en stilistisk beskrivning av olika beslutssituationer. 57BNP-gapet bedöms vara av potentiell BNP, se prop. 2017/18:1, s. 33. 34 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Om det strukturella sparandet utvecklas mot vad dessa båda prognosinstitut prognosticerar skulle det finanspolitiska ramverket förorda införande av saldoförstärkande åtgärder, i måttlig takt om resursutnyttjandet bedöms vara normalt och i snabb takt om resursutnyttjandet bedöms vara högt, se tabell 6. 4.4 iakttagelser och slutsatser Budgetpropositionen innehåller nya reformer om sammanlagt 40 mdkr avseende 2018. Det offentligfinansiella sparandet 2018 försvagas med detta belopp men aktiv finanspolitik beslutad bidrar till att det finansiella sparandet stärks med 15 mdkr. Sammantaget innebär detta att den aktiva finanspolitiken försvagar det finansiella sparandet med nettot 25 mdkr 2018. Förändringen av det strukturella sparandet är en indikator på finanspolitikens effekt på efterfrågan och är ett mått på finanspolitikens inriktning. Inriktningen på finanspolitiken kan, trots förslagen om nya reformer på sammanlagt 40 mdkr, betraktas som neutral . Det saknas dock resonemang i budgetpropositionen om hur storleken på den aktiva finanspolitiken och finanspolitikens inriktning har avvägts i förhållande till konjunkturläget. Därtill saknas resonemang om hur regeringen har hanterat osäkerheter och risker i sin bedömning av budgetutrymmet. Detta finner anmärkningsvärt. Resonemang av denna typ har tidigare förekommit i ett antal ekonomiska propositioner. Räntan är i utgångsläget mycket låg. Det kan därför vara svårt att stimulera efterfrågan ytterligare i en eventuell lågkonjunktur. Det framgår inte i propositionen hur nuvarande situation med mycket låga räntor har beaktats i avvägningen av finanspolitiken. anser därför att det saknas flera delar i regeringens redovisning för att en utomstående bedömare ska kunna ta ställning till huruvida den föreslagna politiken är utformad enligt det finanspolitiska ramverket. R I K S R E V I S I O N E N T I L L Ä M P N I N G E N A V D E T F I N A N S P O L I T I S K A R A M V E R K E T 5Redovisningen av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet I kapitlet ges en beskrivning av regeringens redovisning av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet samt iakttagelser. Enligt budgetlagen (2011:203) ska regeringen i den ekonomiska vårpropositionen redovisa en bedömning av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet.58 Praxis är också en kortare uppföljning i budgetpropositionen. Syftet med hållbarhetsbedömningarna är att i ett tidigt skede identifiera potentiella risker för framtida obalanser i de offentliga finanserna. 5.1Vad menas med att finanspolitiken är långsiktigt hållbar? En långsiktig hållbar finanspolitik handlar i grunden om huruvida de regler som styr den offentliga välfärdsproduktionen och dess finansiering kan fortsätta att tillämpas utan att det resulterar i en ohållbar utveckling av den offentliga skulden. Om så är fallet är statens kreditvärdighet normalt god och staten kan ta upp nya lån när gamla förfaller eller utöka lånestocken om så behövs. Vad som är att betrakta som en ohållbar skuldutveckling är inte givet. Ett kriterium för finanspolitikens hållbarhet är att skuldsättningen, dvs. den offentliga sektorns nettoskuld som andel av BNP, inte ständigt växer utan stabiliseras på sikt.59 Att skulden stabiliseras kan emellertid inrymma en utveckling med stora obalanser i närtid. Att skulden stabiliseras säger inte heller något om vilken nivå skulden stabiliseras på. En skuld som stabiliserar sig på exempelvis av BNP är med detta synsätt lika hållbar som en skuld som stabiliseras på –av BNP. Ett alternativt kriterium kan därför vara ett som också begränsar nivån på skulden. Det är emellertid inte enkelt att slå fast vad som är en ohållbar skuldnivå. Ekonomisk forskning ger inte något entydigt svar på frågan huruvida det finns en optimal skuldnivå.60 Finanspolitiska mål kan sätta begränsningar för skuldnivån. Exempelvis sätter ambitionen att kunna föra en konjunkturstabiliserande finanspolitik en gräns för skuldens nivå eftersom detta kräver utrymme att 58Regeringen publicerar även en mer utförlig beskrivning av sina beräkningsantaganden i promemorian Utvecklad bedömning av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet. Promemorian finns på regeringens webbplats: . 59Det betyder att nuvärdet av alla framtida offentliga inkomster ska vara lika med nuvärdet av alla framtida utgifter plus den initiala skuldstocken. Ett annat sätt att säga detta är att den intertemporala budgetrestriktionen är uppfylld. 60Riksgälden (2016). 36 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N tillfälligt öka skulden, något som bara kan göras om skulden i utgångsläget inte är för hög. Stabilitets- och tillväxtpaktens regler sätter också begränsningar för hur hög skuldnivån får vara. Enligt denna får inte den konsoliderade bruttoskulden (Maastrichtskulden) överstiga av BNP. Vid bedömning av finanspolitisk hållbarhet används ofta två indikatorer, S1 och S2, som båda kopplar tillbaka till skuldutvecklingen. Båda indikatorerna anger den permanenta förändring av det primära sparandet61 som krävs, uttryckt som procent av BNP, för att finanspolitiken, enligt respektive definition, ska vara hållbar. S1 anger hur mycket som budgeten måste förstärkas eller försvagas för att den konsoliderade bruttoskulden (Maastrichtskulden) ska motsvara av BNP år 2030.62 S2 visar i sin tur hur mycket budgeten permanent måste förstärkas eller försvagas för att den offentliga nettoskulden som andel av BNP ska stabiliseras över en oändlig tidshorisont. Indikatorerna beräknas utifrån framskrivningar av offentliga inkomster och utgifter över . Beräkningarna baseras på en demografisk utveckling och en stor mängd antaganden om bl.a. den ekonomiska utvecklingen. Detta gör beräkningarna, och därmed bedömningen av hållbarheten, osäkra. I grunden mycket osäkra bedömningar om ekonomins långsiktiga utveckling har stor inverkan på resultaten. Det behövs även definieras vilket offentligt åtagande som ska bibehållas , något som inte är på förhand givet. Olika sätt att definiera välfärdsåtagandet har stor betydelse för hur utgifterna utvecklas. Dessutom är beräkningarna känsliga för vilken nivå det finansiella sparandet befinner sig på vid startpunkten för beräkningarna. 5.2 Regeringens redovisning av finanspolitikens hållbarhet Regeringens bedömning av finanspolitikens hållbarhet baseras på beräkningar av S-indikatorer. Utifrån framskrivningar av de offentliga finanserna till 2100 beräknas indikatorerna för ett referensscenario och åtta alternativscenarier. Regeringens medelfristprognos utgör startpunkten för de långsiktiga beräkningarna. Regeringens referensscenario bygger på ett oförändrat offentligt åtagande . Innebörden av detta är att skattesatserna är oförändrade och att personaltätheten i välfärdstjänsterna per brukare hålls . Ersättningsgraden i transfereringssystemen antas också vara oförändrad så att 61Det primära sparandet är skillnaden mellan den offentliga sektorns inkomster och utgifter, kapitalnettot exkluderat. 62Att referensvärdet är satt till beror på att denna skuldnivå inte får överskridas enligt stabilitets- och tillväxtpaktens regler. R I K S R E V I S I O N E N T I L L Ä M P N I N G E N A V D E T F I N A N S P O L I T I S K A R A M V E R K E T transfereringar per förmånsberättigad utvecklas i takt med de förvärvsaktivas timlöner.63 Enligt regeringen karakteriseras perioden –2030 av ett demografiskt betingat utgiftstryck. Regeringen förklarar det med att stora åldersklasser som är födda uppnår åldrarna , som är relativt sett mer omsorgs- och vårdintensiva, som personer som är födda påbörjar sitt utträde från arbetsmarknaden.64 Regeringen skriver att efter 2030 utvecklas de offentliga inkomsterna relativt stabilt som andel av BNP och de offentliga utgifterna ökar i en långsammare takt. Ett viktigt skäl till den långsiktiga trenden med fallande utgiftskvot är enligt regeringen att det inte antas ske någon standardförbättring i de skattefinansierade välfärdstjänsterna. Som ett resultat av bl.a. detta stärks det primära sparandet fram till år 2100.65 För att belysa vilka faktorer som är viktiga för det offentliga sparandets utveckling redovisar regeringen åtta alternativscenarier. I hälften av alternativscenarierna förbättras hållbarheten medan den försämras i den andra hälften.66 Regeringen redovisar i årets vårproposition S1, S2 och den nya indikatorn S2026. Den sistnämnda visar hur det primära sparandet måste förändras för att bruttoskulden ska motsvara av BNP . Detta motsvarar riktlinjen för det föreslagna skuldankaret som överskottsmålets och skuldankarets nivå föreslås omprövas nästa gång. Negativa värden på dessa indikatorer indikerar att finanspolitiken är hållbar medan positiva värden indikerar att den är ohållbar. Regeringen konstaterar att finanspolitiken är hållbar i de flesta av scenarierna.67 S1 och S2026 är negativ i alla scenarierna medan S2 är negativ i merparten av scenarierna. Ett negativt värde indikerar att budgeten permanent kan försvagas för att villkoret om en stabilisering av skulden eller önskad nivå på skulden ska vara uppfyllt. Ett svagt positivt värde, det vill säga att budgeten behöver förstärkas, fås i scenariot med högre efterfrågan på fritid och ett tydligt positivt värde i scenariot med ökning av det offentliga åtagandets omfattning. 2016/17:100, s. 192. 64Ibid, s. 196. 65Ibid, s. 198–199. 66Ibid, s. 209. 38 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Tabell 7 Hållbarhetsindikatorer, procent av BNP -1,8 -3,7 -1,8 -0,1 -0,4 -1,3 Oförändrad andel av livet i -1,8 -3,8 -3,3 -0,1 -0,7 -2,4 -1,9 -3,9 -2,3 -0,1 -0,6 -1,6 -1,9 -3,8 -4,1 -0,1 -0,9 -3,2 Högre produktivitet i offentlig -1,8 -3,7 -3,1 -0,1 -0,7 -2,4 -0,5 -2,4 -0,1 Högre efterfrågan på fritid -1,7 -3,5 -0,1 -0,1 -1,5 -3,2 -0,1 -1,4 -3,2 -1,3 -0,1 -0,3 Källa: Prop. 2016/17:100. Regeringen gör även en dekomponering av S2-indikatorn i dess tre beståndsdelar, hur stor del av indikatorvärdet som beror på: (D1) nettoskulden vid utgångsåret, (D2) primärsaldona fram till slutåret i beräkningen samt (D3) primärsaldot för slutåret (som sedan antas vara oförändrat i all framtid). Dekomponeringen visar att den sistnämnda termen, primärsaldot vid slutåret, står för den absolut största delen av S2:s värde i stort sett i alla scenarier (se tabell 7). Regeringen jämför sin hållbarhetsbedömning med bedömningar gjorda av och Europeiska kommissionen. Deras indikatorvärden sammanfattas i tabellen nedan. Regeringen har den mest optimistiska bedömningen av de tre. bedömer, i sitt huvudscenario, att finanspolitiken inte är riktigt hållbar om kriteriet är att den offentliga sektorns nettoförmögenhet ska stabiliseras som andel av BNP till 2040 eller om nettoförmögenheten ska vara ungefär oförändrad på nuvarande nivå. Enligt S2- indikatorn är finanspolitiken hållbar. Nettoförmögenheten som andel av BNP stabiliseras emellertid på en negativ nivå, dvs. vid en nettoskuldsättning för den offentliga sektorn.68 Europeiska kommissionen har också räknat fram 68Notera att huvudscenario bygger på att utträdesåldern från arbetsmarknaden stiger i takt med att medellivslängden ökar och att behovet av välfärdstjänster minskar när de äldre i befolkningen blir allt friskare. Myndigheten beräknar också alternativscenarier där bl.a. utträdesåldern från arbetsmarknaden samt efterfrågan på vård och omsorg bland äldre är R I K S R E V I S I O N E N T I L L Ä M P N I N G E N A V D E T F I N A N S P O L I T I S K A R A M V E R K E T indikatorvärden för , se tabell 8. Kommissionen bedömer risken för en ohållbar utveckling som låg på både medellång och lång sikt. Tabell 8 Hållbarhetsindikatorer för , procent av BNP Regeringen (ekonomiska vårproposition) -3,7 -1,8 Europeiska kommissionen () -2,9 Anm. Ju lägre värde desto mer hållbar är finanspolitiken. Källa: Prop. 2016/17:100. Regeringen förklarar skillnaden med att kommissionen har en annan bild av utgångsläget än regeringen. En ytterligare förklaring som nämns är att såväl som Europeiska kommissionen gör en annan bedömning av de framtida utgifterna för offentlig konsumtion.69 Både regeringen och utgår från ett oförändrat offentligt åtagande, men deras definition av välfärdsåtagandet skiljer sig åt. Denna skillnad i beräkningsantagande leder till att konsumtionsutgifterna i beräkningar blir högre som andel av BNP och skiljer sig signifikant från regeringens beräkning.70 Regeringen beskriver tydligt vad skillnaderna i beräkningsantaganden mot består i.71 Kommissionen beräknar i sin tur en kostnad per person som använder de skattefinansierade tjänsterna, och låter sedan denna öka i takt med BNP per capita.72 Regeringens sammantagna bedömning ekonomiska vårproposition är att finanspolitiken bedöms vara långsiktigt hållbar i referensscenariot. Regeringen menar att det finansiella sparandet och den konsoliderade skulden ligger inom Här behöver skattekvoten höjas med i genomsnitt till 2040 för att finanspolitiken ska vara hållbar. I ett annat scenario där personaltätheten inom välfärdstjänsterna minskar kan skattekvoten sänkas med i genomsnitt till 2040 utan att finanspolitiken blir ohållbar. 2016/17:100, s. 211. 71Regeringen och antar att antalet arbetstimmar i den offentliga sektorn är per individ som använder tjänsten. En 90-åring får lika många timmar äldreomsorg som en 90-åring . Skillnaden i beräkningarna beror på hur utgifterna för de insatsvaror som behövs för att producera tjänsten antas utvecklas. Regeringen antar att de ökar i takt med antalet producerade tjänster och prisutvecklingen på dessa insatser. antar att utgifterna för insatsvarorna ökar i samma takt som lönekostnaderna. Hållbarhetsrapport för de offentliga finanserna beskriver det som att en 90- åring får lika många timmar äldreomsorg som en 90-åring får , men framtidens 90- åring kan även dra nytta av mer och/eller bättre kapitalvaror och andra insatsvaror. Därefter skrivs genomsnittskostnaden fram med befolkningsutvecklingen. 40 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N ramarna för de uppsatta gränserna i stabilitets- och tillväxtpakten i de flesta av de redovisade scenarierna. 5.2.1Uppföljning av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet i budgetpropositionen I budgetpropositionen gör regeringen en kortare uppföljning av finanspolitikens hållbarhet. Regeringen uppdaterar här referensscenariot med den nya prognosen . Regeringen konstaterar att finanspolitiken är långsiktigt hållbar. S1 och S2 har negativa värden, –2,8 respektive –0,4. Indikatorvärdena är mindre i absoluta tal än ekonomiska vårproposition och regeringen förklarar detta med att det primära sparandet i utgångsläget är lägre.73