prop · H503187 · 2018-03-20 00:00:00 — Förslaget bedöms inte vara anmälningspliktigt enligt och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av om ett informationsförfarande beträffande tekniska föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster. Förslaget till lag om skatt på vissa I paragrafen anges att skatt ska betalas till staten för e-vätskor och andra nikotinhaltiga produkter enligt denna lag. I paragrafens första stycke definieras vissa uttryck som förekommer i Med begreppet ”e-vätskor” avses vätskor som innehåller nikotin. Definitionen baseras enbart på innehåll av nikotin och har ingen koppling till vätskans avsedda användningsområde. Att det ska vara en vätska innebär att produkten vid normal rumstemperatur ska vara i flytande form. Med begreppet ”andra nikotinhaltiga produkter” avses nikotinhaltiga produkter för användning i mun eller näsa, med undantag för e-vätskor och produkter som innehåller tobak och som är hänförliga till kapitel 24 i den lydelse av Kombinerade nomenklaturen (KN) enligt rådets förordning 2658/87 av om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan som gällde den Detta omfattar bl.a. produkter som användaren andas in, sväljer, tuggar på, har under läppen eller har i munnen och suger på. Exempel på produkter som omfattas av definitionen är tuggummin, munspray och snusliknande produkter, under förutsättning att de Snus som innehåller tobak faller dock utanför definitionen eftersom det både innehåller tobak och omfattas av KN- Med ”yrkesmässig aktivitet” avses sådan aktivitet som utförs antingen av en juridisk person, eller av en enskild person om den avser varor som inte är avsedda för den enskildes eller dennes familjs personliga bruk. motsvarande definition finns i lagen (2016:1067) om skatt på kemikalier i I lagförslaget används begreppet på så sätt att det anges att en viss aktivitet ska vara ”yrkesmässig”. Om sådana aktiviteter utförs av en juridisk person anses de vara yrkesmässiga oavsett syfte. personer får en bedömning göras om aktiviteten avser produkter som är avsedda för den enskilde eller dennes familjs personliga bruk. personligt bruk avses att det är personen eller familjemedlemmen själv 2017/18:187 som ska använda produkten. Det kan även innefatta exempelvis enstaka gåvor, men inte försäljning. En bedömning måste göras utifrån omständigheterna i varje enskilt fall. Begreppen ”EU-land” och ”tredjeland” har samma innebörd som i andra punktskattelagstiftningar, t.ex. lagen (1994:1563) om tobaksskatt. Med begreppet ”distansförsäljning” avses en försäljning där varorna transporteras till från ett annat EU-land av säljaren eller av någon annan för säljarens räkning och köpet inte är yrkesmässigt för köparen. Med ”förordning (EG) nr 1272/2008” avses och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven /548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning (EG) nr 1907/2006 i den lydelse som gällde . Definitionen används i 5 §, se kommentaren till denna paragraf. Iandra stycket definieras begreppet ”import”. Begreppet har samma innebörd som i andra punktskattelagstiftningar. I definitionen finns en hänvisning till rådets direktiv /118/EG angående undantag för suspensiva tullförfaranden och suspensiva tullarrangemang. Eftersom hänvisningen avser begrepp inom tullförfarandet och direktivet i sin tur hänvisar till en EU-förordning är det ändamålsenligt att hänvisningen är dynamisk, dvs. avser EU-direktivet i den gällande lydelsen. Itredje stycket definieras begreppen ”tullskuld” och ”unionsvara” genom en hänvisning till och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fastställande av en tullkodex för unionen. Eftersom hänvisningarna avser unionsrättsliga begrepp i en förordning är det ändamålsenligt att de är dynamiska. I paragrafen anges att skatt tas ut för e-vätskor med per liter vätska. Begreppet ”e-vätska” definieras i 2 §, se kommentaren till denna paragraf. I paragrafen anges att skatt tas ut för andra nikotinhaltiga produkter med per kilogram. Begreppet ”andra nikotinhaltiga produkter” definieras i 2 §, se kommentaren till denna paragraf. I paragrafen anges vissa undantag från skatteplikten enligt 3 och 4 §§. Undantagen behandlas i avsnitt 5.5. Enligt första punkten tas skatt inte ut för produkter som är klassificerade som narkotika enligt narkotikastrafflagen (1968:64) eller som hälsofarliga varor enligt lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. undantag finns även i lagen (2017:425) om elektroniska cigaretter och Enligt andra punkten tas skatt inte ut för läkemedel som uppfyller kraven för att få säljas enligt 5 kap. 1 § läkemedelslagen (2015:315) eller medicintekniska produkter som får släppas ut på marknaden eller tas i bruk i enligt 9 § lagen (1993:584) om medicintekniska produkter. delvis motsvarande undantag finns även i lagen om elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare. Till skillnad från lagen om elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare finns dock ett krav på att varorna ska uppfylla kraven för att få säljas, släppas ut på marknaden eller tas i bruk i . Undantaget innebär exempelvis att nikotintuggummin, som annars hade varit skattepliktiga enligt 4 §, inte beskattas om de är läkemedel som får säljas i . Enligt tredje punkten tas skatt enligt lagen inte ut för produkter som är skattepliktiga enligt lagen om tobaksskatt. Utifrån definitionerna i 2 § är det sannolikt mycket ovanligt att produkter som definieras som e-vätskor eller andra nikotinhaltiga produkter också skulle uppfylla kriterierna för att beskattas enligt lagen om tobaksskatt. Om så är fallet undantas dock produkterna från skatt enligt denna lag och beskattas i stället enligt lagen om tobaksskatt. Undantaget är kopplat till varans skatteplikt enligt lagen om tobaksskatt. Det krävs inte att skattskyldigheten har inträtt för varan eller att skatt har betalats. Enligt fjärde punkten tas skatt inte ut för produkter som vid klassificering och märkning enligt förordning (EG) nr 1272/2008 tillhör faroklassen akut toxicitet i farokategorierna 1, 2 eller 3. ”förordning (EG) nr 1272/2008” definieras i 2 §. En produkt som uppfyller dessa krav anses vara en särskilt farlig kemisk produkt enligt 4 kap. 2 § Kemikalieinspektionens föreskrifter (KIFS 2017:7) om kemiska produkter och biotekniska organismer. Det krävs enligt förordningen (2008:245) om kemiska produkter och biotekniska organismer tillstånd för att hantera eller yrkesmässigt överlåta sådana produkter. Det är även reglerat vem sådana produkter får överlåtas till. Produkter som uppfyller kraven kan således inte säljas till konsumenter. I paragrafen regleras vilka som är skattskyldiga, förutom vad gäller import. Skattskyldighet vid import regleras i 7 §. Av första punkten framgår att den som godkänts som lagerhållare enligt 9 § är skattskyldig. När skattskyldigheten för en godkänd lagerhållare inträder framgår av 11 §. Lagerhållare har även vissa möjligheter att göra avdrag för skatt, vilka framgår av 12 §. Av punkten 2 a följer att den som, utan att vara godkänd lagerhållare, yrkesmässigt tillverkar skattepliktiga varor är skattskyldig för dessa. Vad som avses med ”yrkesmässig” framgår av 2 §, se kommentaren till denna paragraf. Av punkten 2 b följer att den som, utan att vara godkänd lagerhållare, säljer skattepliktiga varor till köpare i genom distansförsäljning är skattskyldig för dessa. Vad som avses med ”distansförsäljning” framgår av 2 §, se kommentaren till denna paragraf. Av punkten 2 c följer att den som, utan att vara godkänd lagerhållare, från ett annat EU-land för in eller tar emot skattepliktiga varor utan att det är distansförsäljning är skattskyldig för dessa. Punkten täcker in de fall av införsel till som inte omfattas av tidigare punkter. Att punkten endast avser sådana fall av införsel och mottagande som inte är distansförsäljning innebär, vid jämförelse med punkt 2 b, att det vid distansförsäljning endast är säljaren som är skattskyldig. 2017/18:187 Av tredje punkten följer att den som använder e-vätskor eller andra nikotinhaltiga produkter som förvärvats skattefritt för annat ändamål än det som var förutsättningen för skattefriheten är skattskyldig. Möjligheter att förvärva produkter skattefritt finns för den som har tillstånd enligt lagen (1999:446) om proviantering av fartyg och luftfartyg. I paragrafen regleras vem som är skattskyldig då skattepliktiga varor importeras från tredjeland och under vilka förutsättningar varor undantas från skattskyldighet i samband med import. Regleringen motsvarar den reglering som finns i 37 § lagen om tobaksskatt. I första stycket regleras vem som är skattskyldig i de situationer som kan uppkomma då varor importeras. Begreppen ”tullskuld” och ”unionsvara” definieras i 2 §, se kommentaren till denna paragraf. Av andra stycket följer att från skattskyldighet i samband med import av varor undantas varor som ägs av godkänd lagerhållare när varorna övergår till fri omsättning. För dessa varor kommer skattskyldighet i stället att inträda vid senare tillfälle. skattskyldighet inträder för varor som hanteras av godkänd lagerhållare framgår av 11 § 1, se kommentaren till denna paragraf. Bestämmelsen utgör ett undantag från huvudregeln om skattskyldighet vid import. Den som hävdar att undantaget är tillämpligt ska även visa att så är fallet. Avseende tidpunkten för övergång till fri omsättning hänvisas till och rådets förordning (EU) nr 952/2013. Eftersom hänvisningen rör ett unionsrättsligt begrepp i en förordning är den dynamisk, dvs. förordningen i den gällande lydelsen. I paragrafen finns ett undantag från skattskyldighet då varor förs in till från ett annat EU-land. Enligt första stycket undantas sådana varor som en enskild person själv transporterar till om varorna är avsedda för den enskildes eller dennes familjs personliga bruk. förutsättningarna för undantaget är tillämpligt inträder aldrig någon I andra stycket finns en begränsning av undantaget i första stycket. anges att skattefrihet enligt första stycket endast medges för högst e-vätskor och andra nikotinhaltiga produkter per person och tillfälle. Om en enskild person har med sig mer än dessa nivåer medges fortfarande skattefrihet upp till de angivna nivåerna under förutsättning att kraven i första stycket är uppfyllda, men den mängd som överstiger nivåerna beskattas. Om en enskild person exempelvis transporterar e-vätskor för personligt bruk till kommer att undantas från beskattning, medan skatt tas ut på Om en person har med sig stora mängder skattepliktiga produkter kan det dock indikera att produkterna inte är avsedda för personligt bruk och i så fall ska skatt betalas för hela mängden. Regler om undantag från skattskyldighet då varor importeras från tredjeland och begränsningar av dessa finns i lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m. I paragrafens första stycke regleras förutsättningarna för godkännande som lagerhållare. Delvis liknande bestämmelser finns i 38 § lagen om tobaksskatt. I punkterna 1 a–1 e ges fem alternativa objektiva grunder för att en sökande ska kunna godkännas. Det är således tillräckligt att sökanden uppfyller någon av dessa fem grunder. När godkännande väl har meddelats är lagerhållaren godkänd för hela sin verksamhet och inte enbart för den grund som lett till godkännandet. Exempelvis är ett företag som godkänts med anledning av att man avser att tillverka skattepliktiga varor även godkänd lagerhållare för de skattepliktiga varor som företaget importerar. Förutom att en sökande ska uppfylla någon av de fem alternativa objektiva grunderna i punkt 1 ska en sökande även vara lämplig med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt, vilket framgår av punkt 2. I andra stycket anges förutsättningarna för återkallelse av godkännande som lagerhållare. I paragrafen föreskrivs vad som gäller om en godkänd lagerhållare försätts i konkurs. Regleringen motsvarar vad som gäller för lagerhållare enligt lagen om tobaksskatt och lagen om skatt på energi. I paragrafen regleras när skyldighet att betala skatt inträder. Att skattskyldighet inträder innebär att den skattskyldige har att redovisa och betala skatt för de varor för vilka skattskyldighet inträtt. Detta innebär dock inte att redovisning och betalning måste ske . Tidpunkterna för detta följer av bestämmelserna i skatteförfarandelagen (2011:1244). Tidpunkten för skattskyldighetens inträde är av central betydelse för tillämpningen av en rad bestämmelser i lagen. Den är bl.a. avgörande för vilken skattesats som ska tillämpas i samband med skatteändringar. Exempelvis ska, om beslutar om höjd skatt fr.o.m. ett årsskifte, den lägre skattesatsen som gällde tillämpas på de varor för vilka skattskyldighet inträtt även om det av skatteförfarandelagens bestämmelser skulle följa att skatten ska redovisas och betalas först . I första punkten a–c anges skattskyldighet inträder för varor som hanteras av godkänd lagerhållare. Av 1 a) framgår att skattskyldighet inträder då skattepliktig vara levereras till en köpare som inte är godkänd lagerhållare. Vid tillämpning av denna bestämmelse ska en vara anses vara levererad till köparen även i de fall den enligt köparens anvisning ska avlämnas hos någon annan än köparen. Även i fall då en vara enligt köparens anvisning fortsatt förvaras hos lagerhållaren efter att äganderätten har övergått ska den anses levererad till köparen enligt bestämmelsen. Av 1 b) framgår att skattskyldighet inträder då skattepliktig vara tas i anspråk för annat ändamål än försäljning. Bestämmelsen är exempelvis tillämplig om lagerhållaren avhänder sig varan till någon annan på annat 2017/18:187 sätt än genom försäljning, såsom att ge bort varan. Bestämmelsen ska också tillämpas i de fall lagerhållaren tar i anspråk varan för eget bruk. Av 1 c) framgår att lagerhållaren ska betala skatt för de varor som finns i lager då godkännandet som lagerhållare återkallas. Av andra punkten framgår att för den som utan att vara lagerhållare yrkesmässigt tillverkar skattepliktiga varor inträder skattskyldigheten när den skattepliktiga varan tillverkas. Itredje punkten anges att för den som, utan att vara lagerhållare, för in eller tar emot skattepliktig vara till från annat EU-land eller säljer en vara genom distansförsäljning inträder skattskyldigheten när den skattepliktiga varan förs in till . Ifjärde punkten anges att för den som är skattskyldig på grund av att den har använt skattepliktiga produkter som förvärvats skattefritt för annat ändamål än det som var förutsättningen för skattefriheten, inträder skattskyldigheten när den skattepliktiga varan används för annat ändamål än det avsedda. Ifemte punkten anges skattskyldighet inträder för den som är skattskyldig med anledning av import. I paragrafen regleras vissa fall då en godkänd lagerhållare får göra avdrag för skatt. Paragrafen motsvarar 32 § första stycket och 40 § tredje stycket lagen om tobaksskatt. Liksom för andra skatteavdrag är det den som vill göra avdraget som ska visa att förutsättningarna för det är uppfyllda. Iförsta punkten anges att avdrag får göras för skattepliktiga varor som har levererats till en köpare i ett annat EU-land. Enligt andra punkten medges avdrag för varor som skattskyldighet enligt lagen har inträtt för och som förvärvats från någon som inte är godkänd lagerhållare. Avdraget innebär att de tidigare beskattade varorna ”görs obeskattade” igen när de förvärvas av en godkänd lagerhållare. Skatt kommer sedan att tas ut när skattskyldighet senare inträder för varorna. Enligt tredje punkten medges avdrag för varor som skattskyldighet enligt lagen har inträtt för och som innehas av lagerhållaren för godkännandet. Avdraget gör att dubbelbeskattning undviks då en aktör som handlar med skattepliktiga varor godkänns som lagerhållare. Enligt fjärde punkten medges avdrag för varor som har förstörts genom oförutsedda händelser eller force majeure. Enligt femte punkten medges avdrag för varor som har använts vid tillverkningen av skattepliktiga varor. Detta kan bli aktuellt exempelvis om en lagerhållare blandar två e-vätskor med varandra. Det är då enbart vätskan som är resultatet av blandningen som blir skattepliktig. Isjätte punkten anges att avdrag får göras för varor som har exporterats till tredjeland eller förts till frizon för annat ändamål än att förbrukas där. Enligt sjunde punkten medges avdrag för varor som har levererats till en sådan köpare som avses i 3 kap. 30 c § första stycket mervärdesskattelagen (1994:200). De köpare som avses genom hänvisningen till mervärdesskattelagen är bl.a. beskickningar, konsulat och kontor för Europeiska unionen eller vissa internationella organisationer i utlandet. Enligt åttonde punkten medges avdrag för varor som har tagits emot för Prop. 2017/18:187 förbrukning ombord på fartyg eller luftfartyg på resa till utländsk ort av någon som har tillstånd enligt lagen om proviantering av fartyg och luftfartyg. Lagerhållaren ska alltså ha levererat varorna till en aktör som har tillstånd enligt lagen om proviantering av fartyg och luftfartyg och den aktören ska ha tagit emot varorna. Mottagarens möjligheter att ta emot obeskattade varor regleras i 16 §, se kommentaren till den paragrafen. Med ”utländsk ort” avses destinationer utanför . Det finns dock inget krav på att destinationen ska vara utanför Europeiska unionens punktskatteområde. Enligt nionde punkten medges avdrag för varor som har tagits emot för försäljning ombord på fartyg eller luftfartyg på resa till tredjeland av någon som har tillstånd enligt lagen om proviantering av fartyg och luftfartyg. Lagerhållaren ska alltså ha levererat varorna till en aktör som har tillstånd enligt lagen om proviantering av fartyg och luftfartyg och den aktören ska ha tagit emot varorna. Mottagarens möjligheter att ta emot obeskattade varor regleras i 16 §, se kommentaren till den paragrafen. Till skillnad från avdraget i åttonde punkten finns här ett krav på att destinationen ska vara utanför Europeiska unionens punktskatteområde. I paragrafen regleras en möjlighet till avdrag för godkända lagerhållare som säljer e-vätskor eller andra nikotinhaltiga produkter i en exportbutik enligt lagen (1999:445) om exportbutiker. De får, utöver vad som anges i 12 §, göra avdrag för skatt på varor som levererats till resande som kan visa upp en färdhandling för resa till tredjeland. Paragrafen motsvarar 32 § andra stycket i lagen om tobaksskatt. I paragrafen regleras möjligheten till återbetalning av skatt i vissa fall då produkterna har förts ut ur . Paragrafen motsvarar 30 och 40 a §§ i lagen om tobaksskatt. Enligt första stycket medges efter ansökan återbetalning av skatten om skatt har betalats i för e-vätskor eller andra nikotinhaltiga produkter som sedan levererats till en köpare i ett annat EU-land eller exporterats till tredjeland om inte annat följer av andra stycket. Det är den som begär återbetalning som ska visa att den skatt som ansökan avser har betalats i och att varorna förts ut ur landet. Iandra stycket anges att ansökan ska göras skriftligen hos , omfatta en period om ett kalenderkvartal och ges in till efter kvartalets utgång. Återbetalning medges inte för skattebelopp som understiger för kalenderkvartalet. Enligt tredje stycket ska en ansökan om återbetalning vara undertecknad av sökanden eller av den som är ombud eller annan behörig företrädare för sökanden. Ifjärde stycket anges att en ansökan som lämnats för en sökande som är en juridisk person anses ha lämnats av sökanden, om det inte är uppenbart att den som lämnade begäran saknade behörighet att företräda sökanden. 2017/18:187 I paragrafen regleras möjligheterna till återbetalning av skatt i fall då varorna har levererats till utländska beskickningar, karriärkonsulat eller vissa internationella organisationer i . Paragrafen motsvarar 31 d § lagen om tobaksskatt. Jämfört med den paragrafen har det angetts att det är som hanterar ansökningar om återbetalning. Det har även gjorts vissa språkliga justeringar. Någon ändring i sak är dock inte avsedd. Ytterligare regler om återbetalningen finns i förordningen (1994:224) om återbetalning av mervärdesskatt och vissa punktskatter till hjälporganisationer, utländska beskickningar m.fl. I paragrafen regleras möjligheterna för den som har tillstånd enligt lagen om proviantering av fartyg och luftfartyg att ta emot e-vätskor och andra nikotinhaltiga produkter utan skatt. Paragrafen motsvarar i stora delar 31 e § lagen om tobaksskatt. I första stycket punkten 1 anges att varor får tas emot för förbrukning ombord på fartyg eller luftfartyg på resa till utländsk ort. I första stycket punkten 2 anges att varor får tas emot för försäljning ombord på fartyg eller luftfartyg på resa till tredjeland. Skillnaden mellan utländsk ort och tredjeland är att utländsk ort kan vara belägen inom Europeiska unionens punktskatteområde. Möjligheterna för den som har levererat varorna till tillståndshavaren att göra avdrag för skatt regleras i 12 § punkterna 8 och 9. I andra stycket anges att avdragsmöjligheterna i första stycket endast gäller om varorna tas emot från en godkänd lagerhållare. Av paragrafens första stycke följer att bestämmelserna i skatteförfarandelagen gäller i fråga om förfarandet vid beskattningen förutom i de fall som avses i andra stycket. Att skatteförfarandelagen är tillämplig innebär bl.a. att är beskattningsmyndighet. Av andra stycket följer att är beskattningsmyndighet vid import och att skatten i sådana situationer ska betalas till samt att tullagen (2016:253) ska tillämpas i fråga om förfarandet vid sådan beskattning. Att skatteförfarandelagen respektive tullagen blir tillämplig innebär även att överklagandereglerna i dessa lagar blir tillämpliga på merparten av de beslut som fattas enligt lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter. Av paragrafen framgår att beslut enligt 9 § får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. De beslut som avses är godkännande som lagerhållare och återkallelse av godkännande som lagerhållare. För dessa beslut gäller de allmänna bestämmelserna om tidsfrist för överklagande m.m. som följer av förvaltningslagen (1986:223). 7.2 Förslaget till lag om ändring i lagen Prop. 2017/18:187 (1994:1551) om frihet från skatt vid import, I paragrafen regleras skattefrihet för resande samt vissa definitioner som används i lagen. Andra stycket kompletteras med en upplysning om att en bestämmelse om förbud för den som inte fyllt att föra in elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare i landet finns i 19 § lagen om elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare. Tredje stycket kompletteras med definitioner av ”e-vätskor” och ”andra nikotinhaltiga produkter”. Dessa begrepp har samma innebörd som i lagen (2018:000) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter. Det görs även en redaktionell ändring i form av att samtliga definitioner kursiveras för att göra paragrafen tydligare och mer lik motsvarande uppräkningar i andra lagar. Det kan noteras att de definitioner som fanns då lagen infördes var kursiverade. I paragrafen anges att vad som sägs i tredje kapitlet om cigaretter ska även gälla för e-vätskor och andra nikotinhaltiga produkter. Då ska e-vätska eller andra nikotinhaltiga produkter anses motsvara en cigarett. Detta innebär att reglerna i 3 kap. 4, 5, 7 och 8 §§ blir gällande även för dessa varor. Begreppen ”e-vätskor” och ”andra nikotinhaltiga produkter” definieras i 3 kap. 4 §. I paragrafen finns en tabell med schablonbelopp för tull och skatt som kan användas i stället för den tull och skatt som annars skulle ha tagits ut om de förutsättningar som anges i 4 kap. 1 § är uppfyllda. Tabellen kompletteras med belopp för e-vätskor och andra nikotinhaltiga produkter. Begreppen ”e-vätskor” och ”andra nikotinhaltiga produkter” definieras i 3 kap. 4 §. 7.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:445) om exportbutiker I paragrafen regleras försäljning av obeskattade unionsvaror i en exportbutik.