prop · H503169 · 2018-03-19 00:00:00 — Enligt regeringens mening finns det därför inte tillräckligt starka skäl för att i dessa delar ge personalen på befogenheter liknande dem som SiS har för att eftersöka droger och farliga föremål på de särskilda ungdomshemmen och LVM-hemmen. Uppstår, trots förbudet, problem med droger eller annat på ett HVB och det inte går att lösa inom verksamheten kan, beroende på situation, polis behöva tillkallas eller annan vårdform behöva övervägas. Enligt 11 kap. 5 § SoL ska genomförandet av beslut om stödinsatser, vård och behandling dokumenteras. Dokumentationen ska utvisa beslut och åtgärder som vidtas i ärendet samt faktiska omständigheter och hän- delser av betydelse. Dokumentationsskyldigheten gäller även enskild 2017/18:169 verksamhet som står under tillsyn av (7 kap. 3 § SoL). Genomföran- det av ett beslut om att omhänderta, återlämna, förstöra eller sälja egen- dom ska dokumenteras. Av dokumentationen ska det framgå vad som har omhändertagits samt om det ska förverkas, säljas eller återlämnas. Regeringen anser, i likhet med vad som gäller enligt 42 § LVU och 44 § LVM, att beslut om att förstöra eller sälja egendom enligt den nya lagen ska kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Beslutet ska inte få verkställas förrän det vunnit laga kraft. Eftersom 7 a § förvaltningsprocesslagen (1971:291) om vem som ska vara klagandens motpart i ärenden hos förvaltningsdomstol inte gäller där beslutsinstansen är en enskild föreslås också en bestämmelse om att den enskilde huvudmannen är den enskildes motpart i domstolen när ett beslut överklagas dit. Prövningstillstånd ska krävas vid överklagande till kammarrätten. Lagrådet påtalar att det inte föreslås någon möjlighet att överklaga ett beslut om omhändertagande i lagrådsremissen. Lagrådet anser att en sådan möjlighet bör övervägas. Regeringen konstaterar att det inte finns någon möjlighet att överklaga beslut om omhändertagande av egendom i LVU och LVM. Utredningen har inte heller lämnat något sådant förslag vare sig i den nya lagen eller i LVU eller LVM. Se även avsnitt 6.17 om rätten att överklaga de särskilda befogenheterna i LVU. 8.1Konsekvenser för barn och unga Regeringens bedömning: Förslagen stärker rättssäkerheten och barn- rättsperspektivet för de barn och unga som vårdas på särskilda ung- domshem. Förslagen bidrar också till att göra de särskilda ungdoms- hemmen tryggare och säkrare för de barn och unga som vårdas där. Utredningens bedömning: Utredningens bedömning överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen bedömer att rättssäkerheten stärks för de barn och unga som vårdas på de särskilda ungdomshemmen. Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser yttrar sig över ut- redningens bedömning och ingen remissinstans yttrar sig om konsek- venserna av de förslag som här är aktuella. Skälen för regeringens bedömning Utredningen gör bedömningen att rättssäkerheten stärks för de barn och unga som är placerade på de särskilda ungdomshemmen genom att fler särskilda befogenheter än ska gå att överklaga samt genom rätten till offentligt biträde. Regeringen delar utredningens bedömning att dessa förslag stärker rättssäkerheten. Av betydelse för rättssäkerheten är också att rumsvisitation regleras i lag samt att det i lagtexten uttryckligen fram- går att de särskilda befogenheterna om begränsningar i rätten att ta emot besök och använda kommunikationstjänster, vård på en låsbar enhet, av- skiljning och provtagning för kontroll av berusningsmedel endast gäller den som vårdas på grund av sitt eget beteende enligt 3 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Rättssäkerheten stärks också av förslaget om att beslut om begränsningar att använda kommunikationstjänster eller att ta emot besök ska vara tidsbegränsade och ska få gälla i . Den statliga tillsynen av hur (SiS) tillämpar bestämmelserna om särskilda befogenheter är av grundläggande be- tydelse för rättssäkerheten för barn och unga som vårdas vid de särskilda ungdomshemmen. Regeringen bedömer att förslaget om att SiS ska rapportera användningen av de särskilda befogenheterna till Inspektionen för vård och omsorg () stärker tillsynsmyndighetens förutsättningar att utöva tillsyn över användningen av de särskilda befogenheterna. Delaktighet och rätten att komma till tals Enligt ska barn och unga göras delaktiga i de åtgärder som rör dem. Det är därför angeläget att barn och unga får information som är anpassad till deras egna förutsättningar och behov. Utöver detta har barnet även rätt till att uttrycka sin mening i frågor som berör barnet. Regeringen bedömer att förslaget om att barnet eller den unge ska er- bjudas ett uppföljande samtal efter en kroppsvisitation eller en ytlig kroppsbesiktning, en visitation av barnets eller den unges bostadsrum eller en avskiljning stärker barns och ungas delaktighet och möjlighet att komma till tals. Förslaget syftar både till att barnet eller den unge ska få information om vad som var anledningen till att åtgärden behövde till- gripas och till att ge möjlighet för barnet eller den unge att tala om hur han eller hon uppfattar att åtgärden hade kunnat undvikas. Även förslaget om att barnet eller den unge vid en kroppsvisitation eller ytlig kropps- besiktning ska tillfrågas om han eller hon önskar att någon viss person ur personalen ska närvara ger barnet eller den unge större möjlighet än att komma till tals och påverka hur åtgärden genomförs. Möjlighet till meningsfull fritid och delta i aktiviteter Av FN:s konvention om barnets rättigheter () artikel 15 framgår att barn har rätt till vila och fritid, till lek och rekreation an- passad till barnets ålder samt rätt att fritt delta i det kulturella och konst- närliga livet. Regeringen föreslår att barn och unga som vårdas på en låsbar enhet ska ges möjlighet att vistas utomhus. Visserligen kan det anses tämligen självklart att barn och unga som vistas på ett sär- skilt ungdomshem så långt som möjligt får möjlighet till utomhusvistelse och fritidsaktivitet. Då vård vid en låsbar enhet innebär en så pass om- fattade frihetsinskränkning anser regeringen att det finns skäl att i lag tydliggöra barnets eller den unges rätt till utomhusvistelse och andra aktiviteter. Vidare bedömer regeringen att förslaget om säkerhetskontroller skapar bättre förutsättningar för SiS att skapa en meningsfull fritid och ordna olika typer av aktiviteter för de barn och unga som är placerade på SiS 2017/18:169 särskilda ungdomshem. Anledningen till det är att säkerhetskontroller möjliggör för SiS att ge barn och unga tillgång till t.ex. snickeri, kök och idrottsaktiviteter utan att riskera att farliga föremål tas med in på av- delningarna. Utöver att öka möjligheten för barn och unga att delta i olika former av aktiviteter bidrar förslaget om säkerhetskontroller till en ökad trygghet och säkerhet för de barn och unga som vårdas på ett särskilt ungdoms- hem genom att, som nämns ovan, minska risken för att farliga föremål tas in på avdelningarna. Regeringen bedömer också att förslaget om att provtagning för kontroll av berusningsmedel vid behov ska få göras vid ankomst till det särskilda ungdomshemmet ger SiS bättre förutsättningar att upptäcka om barn och unga är berusade eller påverkande vid ankomst till hemmet, vilket inne- bär att riskerna för barnets eller den unges hälsa och säkerhet minskar. Vidare bedömer regeringen att förslaget om att en sjuksköterska eller läkare ska yttra sig om en avskiljning ökar säkerheten för de barn och unga som blir föremål för en avskiljning. Förslaget innebär ju att en sjuk- sköterska eller en läkare ska yttra sig vid alla avskiljningar och inte som enbart i de fall den avskilde är . Av betydelse är också att även en sjuksköterska, och inte som enbart en läkare, får yttra sig om avskiljningen vilket ökar förutsättningarna för SiS att få ett yttrande från någon med kännedom om barnet eller den unge i fråga. Regeringen bedömer att avskiljning måste finnas kvar som särskild be- fogenhet för tryggheten och säkerheten vid de särskilda ungdomshem- men. Den tid som barn och unga får hållas i avskildhet kortas emellertid från som längst till som längst . Regeringens bedömning: Ett stärkt barnrättsperspektiv i bestämmel- serna om de särskilda befogenheterna innebär ett starkare fokus på barns och ungas individuella rättigheter och behov, vilket innefattar förhållanden som kan vara olika för flickor respektive pojkar. Utredningens bedömning: Utredningen gör ingen särskild bedömning av vilka konsekvenser dessa förslag har för jämställdheten mellan flickor och pojkar, unga kvinnor och unga män. Remissinstanserna: Ingen remissinstans yttrar sig om förslagens kon- sekvenser för jämställdheten. Skälen för regeringens bedömning: På Statens institutionsstyrelses särskilda ungdomshem vårdas både flickor och pojkar. hade SiS en fastställd kapacitet inom ungdomsvården om 24 institutioner och 649 platser, exklusive platser avsedda för sluten ung- Av dessa var avsedda för flickor, för pojkar och för både pojkar och flickor. 1 258 intagningar på SiS särskilda ungdomshem varav ungefär en tredje- del var flickor och två tredjedelar var pojkar. Av SiS statistik framgår att en större andel av de flickor som vårdas på SiS är jäm- fört med pojkarna. För flickorna var jämfört för pojkarna. De genomsnittliga vårdtiderna vid utskriv- ning var något längre för pojkar än för flickor, för pojkar jäm- fört med för flickor. SiS har haft i uppdrag att redovisa användningen av de sär- skilda befogenheterna till regeringen. Av årsredovisningen framgår att antalet beslut som rör de särskilda befogenheterna inom ung- domsvården varit relativt . Vissa typer av beslut har dock ökat markant . Den största ökningen stod beslut om kroppsvisitation för med en ökning på jämfört med föregående år. Ökningen gällde framförallt pojkar. Fler beslut än tidigare fattades också om ytlig kroppsbesiktning, blod-, urin-, utandnings-, saliv- och svettprov, kontroll av försändelse samt förstörande eller försäljning av omhändertagen egendom. Dessa ökningar var mer jämnt fördelade mellan könen. SiS framhåller att en trolig förklaring är att antalet beslut som rör de särskilda befogenheterna generellt sett ökat på grund av att antalet ungdomar som vårdats på SiS ökat . En annan möjlig förklaring som SiS framhåller är den kontinuerliga utbildning som samtliga beslutsfattare genomgår. Utbildning kan leda till att personalen fattar fler formella beslut när de genomför en åtgärd. Vad gäller frågan vilka konsekvenser förslagen har på jämställdheten mellan flickor och pojkar, unga kvinnor och unga män menar regeringen att ett stärkt barnrättsperspektiv och rättighetsperspektiv i bestäm- melserna om de särskilda befogenheterna innebär ett starkare fokus på barns och ungas individuella behov. Det innebär dels en identifiering av att pojkar och flickors behov kan vara olika, dels en anpassning till det. Exempelvis innebär förslaget om att barn och unga ska erbjudas ett uppföljande samtal efter bl.a. en avskiljning att barnet eller den unge får möjlighet att komma till tals och tala om hur han eller hon upplevt situationen och om hur situationen hade kunnat undvikas. Även förslaget om att barnet eller den unge får önska att någon viss person ur personalen antingen genomför eller närvarar vid en kroppsvisitation eller en ytlig kroppsbesiktning innebär att bestämmelsen tydligare utgår från barnets eller den unges rättigheter och behov. Förslaget om utökade möjligheter att överklaga beslut om de särskilda befogenheterna påverkar flickor och pojkar i olika utsträckning med anledning av att de befogenheter som föreslås bli möjliga att överklaga beslutas i olika omfattning för pojkar och för flickor. Regeringen föreslår att beslut om kroppsvisitation och ytlig kroppsbesiktning, vård vid en låsbar enhet och beslut om blod-, urin-, utandnings-, saliv- och svettprov ska kunna överklagas. Medan beslut om blod-, urin-, utandnings-, saliv- och svettprov och beslut om vård vid låsbar enhet är relativt jämnt för- delade mellan könen så avser beslut om kroppsvisitation eller kroppsbe- siktning i större utsträckning pojkar än flickor, respektive , vilket gör att förslaget har större påverkan på gruppen pojkar. Förslaget om rätten till offentligt biträde för barn kan å andra sidan anses ha störst effekt på gruppen flickor då, som framhållits ovan, en större andel av de flickor som skrivs in på ett särskilt ungdomshem är jämfört med pojkar. På individnivå innebär dock förslagen 2017/18:169 om utökad rätt att överklaga beslut och rätten till offentligt biträde att rättssäkerheten stärks både för pojkar och för flickor. Regeringens bedömning: Förslaget om rätt till offentligt biträde vid överklagande av en särskild befogenhet för barn bedöms medföra något ökade kostnader för offentliga biträden. Kostnaderna för domstolarna bedöms öka något till följd av för- slaget om att fler särskilda befogenheter ska vara möjliga att över- klaga. Förslagen bedöms inte ha några samhällsekonomiska konsekvenser. Utredningens bedömning överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen bedömer att förslaget om offentliga biträden leder till ökade kostnader med . Utredningen bedömer att förslaget om att utöka rätten att överklaga de särskilda befogenheterna leder till ökade kostnader för domstolarna med . Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i framhåller att det finns en stor risk att utredningen har underskattat kostnaderna som rör rätten att överklaga skyddsåtgärder. Sådana mål kommer att kräva många kontakter mellan domstolen och den beslutande instansen, vilket leder till omfattande tidsåtgång för bl.a. domstolshandläggarna. Att det en- dast är en del av besluten som rör särskilda befogenheter som överklagas behöver inte innebära att så kommer att vara fallet när det gäller beslut om skyddsåtgärder. Kammarrätten i är av liknande uppfattning och anser att underlaget för utredningens bedömning är uppenbart otill- räckligt. menar att kostnadsuppskattningen för den ut- ökade möjligheten att överklaga beslut är osäker med anledning av att den grundar sig på ett antagande om hur många beslut som kommer att överklagas. utgår från att effekterna av denna lagändring följs upp. (SiS) bedömer att förslagen kommer att medföra kostnader för myndigheten som inte beaktats av utredningen. Det handlar om administrativa kostnader till följd av att SiS kommer att behöva fatta fler beslut samt inrapportera beslut till Inspektionen för vård och omsorg (). Därtill bedömer SiS att förslaget om att läkare eller sjuksköterska ska yttra sig om en avskiljning även för barn och unga medför kostnader. Skälen för regeringens bedömning Utökade möjligheter att överklaga och rätt till offentligt biträde Utredningen bedömer att två av de förslag utredningen lämnar har eko- nomiska konsekvenser för staten: förslaget om utökade möjligheter att överklaga de särskilda befogenheterna och förslaget om offentligt bi- träde. Vad gäller förslaget om utökade möjligheter att överklaga de särskilda befogenheterna överensstämmer utredningens förslag med regeringens. Förslaget innebär, utöver de särskilda befogenheter som är möjliga att överklaga, att en möjlighet införs att även överklaga beslut om kroppsvisitation, ytlig kroppsbesiktning, visitation av bostadsrum, vård vid låsbar enhet, skyldighet att lämna blod-, urin-, utandnings-, saliv- eller svettprov samt övervakning av brev och andra försändelser. Förslaget innebär att ett stort antal beslut kommer att vara möjliga att överklaga. Av SiS årsredovisning framgår att myndigheten fattade 554 beslut om kontroll av försändelser, 2 842 beslut om blod-, urin-, utandnings-, saliv- och svettprov, 2 048 beslut om vård på låsbar enhet, 4 759 beslut om ytlig kroppsbesiktning och 20 213 beslut om kroppsvisitation. En mycket stor andel av besluten om ytlig kropps- besiktning kommer, enligt utredningens bedömning, att ersättas av beslut om säkerhetskontroller som inte ska kunna gå att överklaga. Utredningen bedömer vidare att det är sannolikt att bara en mindre andel av besluten kommer att överklagas. SiS fattar många beslut som kan överklagas, och av dem överklagas bara ett fåtal. fattade SiS 720 beslut om avskiljningar, av vilka sex överklagades, och 696 beslut om vård i enskildhet, av vilka fem överklagades. Enligt underhands- kontakt med SiS har det framkommit att uppskattningsvis samma andel av besluten överklagades . Enligt 23 § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård får samtliga beslut om tvångs- åtgärder överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Enligt uppgift från SiS överklagades sammanlagt åtta sådana beslut . Utred- ningen bedömer att andelen beslut som överklagas kan femfaldigas från omkring en procent till om förslaget om att utöka rätten att överklaga och förslaget om rätt till offentligt biträde genomförs. När det gäller förslaget om offentligt biträde beräknar utred- ningen att deras förslag skulle leda till ökade kostnader med . Det motsvarar kostnader för två timmars arbetsinsats á i omkring 600 mål. Förutsättningarna har dock ändrats något sedan utredningen gjorde sina beräkningar som bygger på siffror . Antalet beslut som rör de särskilda befogenheter som föreslås bli överklagningsbara har, undan- taget beslut om kroppsvisitation, ökat med . Vad gäller kroppsvisitation har antalet beslut ökat med men som anförts ovan så bedöms dessa till en mycket stor del ersättas av säkerhetskontroller som inte föreslås vara möjliga att överklaga. Vidare föreslår regeringen, till skillnad från utredningen, inte att rätten till offentligt biträde ska utsträckas till barn och unga i gruppen 15–vilket torde innebära betydligt färre förordnanden jämfört med utred- ningens förslag. finns ingen rätt till offentligt biträde vilket gör det svårt att uppskatta i vilken omfattning offentliga biträden faktiskt kommer att förordnas. Regeringen gör bedömningen att kost- naderna för offentligt biträde blir något högre än utredningens bedöm- ning och uppgår till . Utredningen beräknar att domstolarna får ökade kostnader på 1,4 mil- jon kronor om förslaget genomförs. Beräkningen bygger på att de 600 målen kräver fyra timmars förberedelse och två timmars arbete av domare. Förvaltningsrätten i framhåller att det finns en stor risk att utredningen har underskattat kostnaderna som rör rätten att överklaga skyddsåtgärder. Sådana mål kommer, enligt förvaltningsrätten, att kräva många kontakter mellan domstolen och den beslutande instansen vilket 2017/18:169 leder till omfattande tidsåtgång för bl.a. domstolshandläggarna. Då ut- redningens kostnadsberäkningar i denna del är gjorda efter kontakt med en förvaltningsrätt anser inte regeringen att det finns skäl att ifrågasätta grunden för utredningens bedömning. Till grund för beräkningen ligger, på samma sätt som för beräkningen av kostnaden för offentligt biträde, en uppskattning av antalet beslut om de särskilda befogenheter som kom- mer att överklagas. Då antalet beslut om de särskilda befogenheter som föreslås bli möjliga att överklaga har ökat sedan utredningen gjorde sina kostnadsberäkningar bedömer regeringen att kostnaderna blir något högre än den uppskattning utredningen gör. Regeringen bedömer att kostnaderna för domstolarna ökar med . Nya uppgifter för och Inspektionen för vård och omsorg SiS bedömer att förslagen kommer att medföra kostnader för myndig- heten som inte beaktats av utredningen. Det handlar om administrativa kostnader till följd av att SiS kommer att behöva fatta fler beslut samt inrapportera beslut till . Därtill ser SiS ökade kostnader till följd av förslaget om att läkare eller sjuksköterska ska yttra sig om en avskiljning även för barn och unga . Vad gäller frågan om huruvida SiS kommer att få ökade kostnader till följd av att myndigheten kommer att behöva fatta fler beslut än så kommer, enligt regeringens bedömning, så vara fallet vad gäller rums- visitationer då denna befogenhet inte är reglerad i lag och SiS inte heller fattar några beslut. Även förslaget om att ett beslut om begräns- ningar i rätten att använda kommunikationstjänster får gälla i kommer att medföra fler beslut då denna typ av beslut inte är tidsbegränsade. borde, såsom utredningen också framhåller, behovet av beslut om kroppsvisitation minska kraftigt till följd av för- slaget om säkerhetskontroller. Det är svårt att med precision uttala sig om den samlade effekten för SiS administrativa kostnader men regeringen bedömer att kostnaderna inte blir större än att de ryms inom SiS förvaltningsanslag. Vad gäller förslaget om inrapportering av beslut om de särskilda be- fogenheterna har SiS i uppdrag att rapportera användningen av de särskilda befogenheterna till regeringen. Även om vad som ska inrapporteras till skiljer sig från vad SiS inrapporterar till rege- ringen gör regeringen bedömningen att det inte bör medföra beaktnings- värda merkostnader för SiS. Regeringen bedömer inte heller att förslaget medför kostnader för som inte ryms inom myndighetens förvalt- ningsanslag. SiS anser också att förslaget om att en sjuksköterska eller en läkare ska yttra sig om en avskiljning medför ökade kostnader. Regeringens förslag vad gäller avskiljning skiljer sig något från utredningens i denna del. Då regeringen inte går fram med utredningens förslag om två former av avskiljning, där det enbart i det ena fallet skulle krävas yttrande, utan i stället föreslår en form av avskiljning och att yttrande alltid ska inhämtas kan regeringens förslag vara något mer resurskrävande än utredningens förslag. måste SiS ha beredskap att inhämta ytt- rande i de fall ett barn vistas på ett särskilt ungdomshem och kan bli föremål för avskiljning. En stor andel av de särskilda ungdoms- Prop. 2017/18:169 hemmen tar också emot barn . Regeringen bedömer att för- slaget medför vissa kostnader för SiS men bedömer att dessa ryms inom förvaltningsanslaget. Ny lag mot förbud mot berusningsmedel m.m. Regeringen föreslår en ny lag om förbud mot innehav av berusnings- medel m.m. vid hem för vård eller boende. Förslaget innebär att privata hem för vård eller boende (HVB) får samma befogenhet att besluta om förbud mot otillåtna medel och föremål som kommunala HVB samt ha rätt att beslagta sådan egendom. Förslaget innebär också att bestämmel- sen i den nya lagen vidgas så att den motsvarar bestämmelserna i 16 § LVU och 31 § LVM vilket innebär förbud och möjlighet att omhänderta bl.a. vissa dopningsmedel, hälsofarliga varor, injektionssprutor och lik- nande samt någon annan egendom som kan skada den enskilde själv eller någon annan, försvåra vården av honom eller henne eller äventyra säker- heten vid hemmet. Beslut om att förstöra eller sälja egendom föreslås kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Förslaget har därför påverkan på domstolarna. Utredningen anger inga ekonomiska konse- kvenser av förslagen. Möjligheten att överklaga beslut om att förstöra eller sälja egendom finns på SiS särskilda ungdomshem och LVM-hem. Av statistiken framgår emellertid att SiS fattar relativt få sådana beslut, 2016 fattade man totalt 49 beslut. Till skillnad från vad som föreslås gälla vid andra HVB enligt den föreslagna lagen har personalen på också befogenheter att eftersöka sådant som är förbjudet. Mot denna bakgrund bedömer regeringen att beslut om att förstöra eller sälja egen- dom inte kommer att överklagas i någon större uppfattning och att det därmed inte heller medför beaktningsvärda kostnader för domstolarna. Förslagen bedöms inte ha några ekonomiska konsekvenser för kom- muner, landsting eller andra aktörer i samhället. I den analys utredningen gör om de samhällsekonomiska konse- kvenserna av förslagen i betänkandet omnämns inte förslagen som rör de särskilda befogenheterna. Regeringen bedömer att förslagen inte har några betydande samhällsekonomiska konsekvenser. Regeringens bedömning: Förslagen har inga betydande konsekven- ser för de övriga områden som anges i 14–15 §§ kommittéförord- Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens.