prop · H503209 · 2018-03-22 00:00:00 — 3 § Har taxitrafik enligt denna lag bedrivits utan tillstånd, döms den som yrkesmässigt för egen eller annans räkning har beställt transporten till böter eller fängelse i högst , om han eller hon 1.vid tidpunkten för beställningen kände till eller hade skälig anledning att anta att tillstånd saknades, eller 2.beställt transporten av trafikutövaren och uppsåtligen eller av oaktsamhet inte kontrollerat innehavet av tillstånd för transporten på ett sätt som skäligen kan begäras. I paragrafen finns regler om ansvar för den som köper taxitrafik. förutsättning för ansvar enligt bestämmelsen är att taxitrafik har bedrivits Ansvaret träffar den som yrkesmässigt avtalar om Den som yrkesmässigt avtalar om en transport kan avse t.ex. den som förmedlar transporter, den som upphandlar transporter eller annan som i sin yrkesmässiga verksamhet beställer taxitransporter. Kravet på yrkesmässighet utesluter exempelvis beställaransvar för någon som i egenskap av privatperson tar en så kallad svarttaxi. Rekvisiten i punkten 1 har behållits från dagens bestämmelse, med den ändring att ansvaret inte enbart omfattar den beställare som har slutit 2017/18:209 avtal med trafikutövaren, dvs. den som slutligen utför själva taxitransporten. Detta innebär att samtliga beställare i en avtalskedja omfattas av denna punkt, inklusive den som slutit avtalet med trafikutövaren. Omständigheter som kan föranleda att beställaren har skälig anledning att anta att tillstånd saknas kan t.ex. vara priset på transporten eller information om oegentligheter hos trafikutövaren som beställaren fått del av. Vad som i övrigt kan anses utgöra skälig anledning att anta att tillstånd saknas får utvecklas i rättstillämpningen. I punkten har preciserats att den avgörande tidpunkten för att avgöra om förutsättningarna för straffansvar föreligger är när transporten beställs. Beställaren ska alltså för beställningen vara aktsam. Den beställare som för beställningen känner till eller har skälig anledning att anta att den trafikutövare som senare kommer att anlitas saknar tillstånd kan alltså dömas till ansvar. Enligt punkten 2 finns en förpliktelse för den som har slutit avtal om transporten med trafikutövaren att kontrollera att denne har taxitrafiktillstånd. Sådana tillstånd finns antecknade i vägtrafikregistret och kan kontrolleras genom att kontakta Transportstyrelsen. Bestämmelsen preciserar att tillståndet ska ha kontrollerats för transporten. Undersökningsplikten ska alltså ha fullgjorts innan transporten påbörjas. Mot bakgrund av att taxitrafiktillstånd kan återkallas bör kontrollen ske i så nära anslutning till transportens utförande som möjligt. Om transporten ska utföras i nära anslutning till att avtal träffas kan tillståndet vanligtvis kontrolleras innan avtalet ingås. Undersökningsplikten är kombinerad med en skälighetsbedömning. Vid skälighetsbedömningen bör t.ex. beaktas vilken relation avtalsparterna har och vem som är beställare. I de fall det finns ett etablerat avtalsförhållande mellan parterna där taxitransporter utförs kontinuerligt och frekvent kan det vara en alltför stor belastning på beställaren att kontrollera trafikutövarens tillstånd inför varje transport. I dessa situationer kan det vara tillräckligt att beställaren med vissa intervaller kontrollerar tillståndsinnehavet. Den som för en myndighets räkning upphandlar taxitransporter eller den som annars träffar större eller regelbundna taxitrafikavtal får anses ha bättre förutsättningar att uppfylla undersökningsplikten än t.ex. en mindre egenföretagare som i samband med sin yrkesutövning beställer en taxi. Vilka ytterligare omständigheter som ska beaktas vid skälighetsbedömningen får utvecklas i rättstillämpningen. Paragrafen har utformats i linje med Lagrådets förslag med en delvis annan redaktionell utformning. Övervägandena finns i avsnitt 5. – analys av dagens reglering och förslag till ändring Transportstyrelsen har i denna delrapport utrett om dagens regler för beställaransvar är ändamålsenliga eller om det finns anledning att tydliggöra det ansvar som åligger beställaren av transporter. Vi har i utredningen konstaterat att reglerna om beställaransvar inte tillämpas i någon större utsträckning av polis och åklagare. Mot bakgrund av detta har vi övervägt om det finns svårigheter som beror på själva utformningen av dagens regler. Vi har slagit fast att reglerna måste tillämpas för att ha någon effekt av betydelse, men vi har inte kunnat konstatera att dagens reglering i sig utgör ett problem. Däremot menar att en ändring av reglerna ändå kan påverka hur beställare agerar och i slutändan få en positiv effekt på transportmarknaden. Därför har vi utrett vissa regelförändringar som syftar till att göra reglerna tydligare och ställa ett större krav på beställaren än . Nuvarande regler om beställaransvar innebär i korthet att om trafik drivits utan tillstånd eller om cabotagetransporter har utförts i strid med reglerna, kan den som yrkesmässigt slutit avtal om transporten med trafikutövaren dömas, om han eller hon kände till eller hade skälig anledning att anta att tillstånd saknades eller att cabotagetransport utförts i strid med reglerna. Transportstyrelsens förslag innebär att beställaren får ett större ansvar jämfört med dagens regler. För det första innebär förslaget att den beställare som sluter avtal med trafikutövaren, alltså den som faktiskt utför transporten, inom ramen för en uttrycklig undersökningsplikt ska kontrollera att transporten sker med stöd av rätt tillstånd. För det andra utvidgas kretsen av beställare som kan bli straffrättsligt ansvariga för en otillåten transport till att omfatta fler beställare än den som ingått avtal med trafikutövaren. Vi föreslår att kretsen av beställare som kan hållas straffrättsligt ansvariga för en otillåten transport utvidgas till varje yrkesmässig beställare i avtalskedjan. Det innebär att om avtal om transport slutits i flera led, i en kedja, så kan fler än den sista beställaren i transportkedjan hållas straffrättsligt ansvarig. Under arbetet med förslag till nya regler har vi gjort ett antal överväganden. En fråga är om reglerna fortsättningsvis ska vara straffrättsliga eller bli föremål för sanktionsavgift. Det finns skäl som talar för båda. Förslaget innebär fortsatt straffrättsliga regler. Om man ska överväga en sanktionsväxling (dvs. en växling från straffsanktion till administrativ sanktion, såsom sanktionsavgift) bör man göra en större översyn av samtliga regler på yrkestrafikområdet, istället för punktvisa sanktionsväxlingar. En annan fråga har varit om undersökningsplikten ska vara förenad med en skyldighet att dokumentera den undersökning som måste göras. Förslaget innehåller dock inte något krav på dokumentation. kan en beställare bli ansvarig om han eller hon känt till eller haft skälig anledning att anta att en transport skulle vara olaglig att utföra. Frågan har väckts om beställarens ansvar även ska omfatta andra förhållanden, såsom att föraren har skäliga arbetsvillkor. En förutsättning för beställaransvar är att själva transporten är olaglig. Om man anser att det finns missförhållanden kring transporten som behöver rättas till är det reglerna om själva transporten som behöver ändras. Först därefter kan beställaren få ett utökat ansvar. För att få yrkestrafiktillstånd eller gemenskapstillstånd finns vissa krav. Det innebär att det aktuella företaget fått en slags kvalitetsstämpel av den behöriga myndigheten (i är det Transportstyrelsen). När en beställare efter kontroll konstaterat att tillstånd finns så bör denne kunna utgå från att transporten utförs av ett schyst företag. Om man vill att fler saker ska beaktas vid tillståndsprövningen behöver man göra en översyn av det regelverket. Delrapporten innehåller också en internationell utblick. Bland de länder vi har undersökt visade det sig att det bara är som har regler om beställaransvar. Dessa regler beskrivs i rapporten. Transportstyrelsens bedömning är att ett klargörande av reglerna och en viss skärpning sannolikt kommer att påverka de överväganden som en transportköpare gör i positiv riktning. Förslag till lag om ändring i yrkestrafiklagen (2012:210) Härigenom föreskrivs att 5 kap. 2 § yrkestrafiklagen (2012:210) ska ha följande lydelse. Har yrkesmässig trafik enligt förordning (EG) nr 1071/2009 eller denna lag bedrivits utan tillstånd, döms den som yrkesmässigt för egen eller annans räkning har slutit avtal om transporten med trafikutövaren till böter eller fängelse i högst , om han eller hon kände till eller hade skälig anledning att anta att tillstånd saknades. Har yrkesmässig trafik enligt förordning (EG) nr 1071/2009 eller denna lag bedrivits utan tillstånd, döms den som yrkesmässigt har slutit avtal om transporten till böter eller fängelse i högst , om han eller hon 1.kände till eller hade skälig anledning att anta att tillstånd saknades, eller 2.slutit avtalet med trafikutövaren och uppsåtligen eller av oaktsamhet inte kontrollerat tillståndsinnehavet på ett sätt som skäligen kan begäras. 1.Denna lag träder i kraft den xxx. 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för överträdelser som ägt rum före den xx. Förslag till lag om ändring i taxitrafiklagen (2012:211) Härigenom föreskrivs att 5 kap. 3 § taxitrafiklagen (2012:211) ska ha följande lydelse. Har taxitrafik enligt denna lag bedrivits utan tillstånd, döms den som yrkesmässigt för egen eller annans räkning har slutit avtal om transporten med trafikutövaren till böter eller fängelse i högst , om han eller hon kände till eller hade skälig anledning att anta att tillstånd saknades. Har taxitrafik enligt denna lag bedrivits utan tillstånd, döms den som yrkesmässigt har slutit avtal om transporten till böter eller fängelse i högst , om han eller hon 1.kände till eller hade skälig anledning att anta att tillstånd saknades, eller 2.slutit avtalet med trafikutövaren och uppsåtligen eller av oaktsamhet inte kontrollerat tillståndsinnehavet på ett sätt som skäligen kan begäras. 1.Denna lag träder i kraft den xxx. 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för överträdelser som ägt rum före den xx. Följande remissinstanser har inkommit med yttranden över rapporten – analys av dagens reglering och förslag till ändring. Hovrätten för , , , , Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , Arbetsdomstolen, , , , , , , , , , , (), Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac), Trafikanalys, , , , , , , , , ombudsmän () har uppgett att de avstår från att yttra sig. Därutöver inkom Kommuner och Landsting (SKL) med ett svar, vari de uppgav att de avstår från att lämna synpunkter. SKL har dock därefter, tillsammans med Svensk kollektivtrafik, , och tågoperatörerna inkommit med ett gemensamt yttrande. Transportfackens yrkes- och arbetsmiljönämnd (TYA) och har beretts tillfälle men inte inkommit med något yttrande. Sammanfattning av framställan om ändring i yrkestrafiklagen (2012:210), yrkestrafikförordningen (2012:237) och förordningen (2001:650) om vägtrafikregister – Riskvärderingssystem enligt förordning (EU) nr 1071/2009 Riskvärderingssystemet beskrivs i förordning (EG) nr 1071/2009 som kontroller inriktade på företag med högre risk. För att ska efterleva dessa krav måste Transportstyrelsen få underrättelser om de lagförda överträdelser som framgår av artikel 6 i nämnda förordning. Föreslagna författningsändringar i yrkestrafiklagen och yrkestrafikförordningen syftar till att åstadkomma att Transportstyrelsen får del av nämnda överträdelser. Därutöver finns bland annat EU-rättsliga krav på lämnande av statistik som Transportstyrelsen ska uppfylla. Föreslagna författningsändringar i förordningen om vägtrafikregister syftar till att ge Transportstyrelsen stöd för att kunna göra nödvändiga utsökningar. Ytterligare uppgifter behöver föras in i vägtrafikregistret för att kunna rapportera de uppgifter till kommissionen som förordning (EU) nr 165/2014 ställer på medlemsstaterna. En förteckning över godkända montörer och verkstäder samt det kort som utfärdats till dessa ska skickas till kommissionen. Vidare ska medlemsstaterna rapportera vilka plombnummer verkstäderna använder. Även uppgifter om fordonstillverkare behöver införas för att klara den hantering av verkstadskort och den tillsyn som föreskrivs i nämnda förordning. Transportstyrelsen föreslår följande ändringar i yrkestrafiklagen (2012:210), yrkestrafikförordningen (2012:237) och förordningen (2001:650) om vägtrafikregister. 2 kap. 4 § yrkestrafiklagen ändras så att det tydliggörs att de överträdelser som förare begår i samband med yrkesmässig trafik ska beaktas vid prövningen av det goda anseendet för det företag, och dess trafikansvariga, som föraren utför transportuppdraget för. 5 kap. 3 § yrkestrafikförordningen kompletteras genom ytterligare en punkt där det anges att bestämmelsen även gäller i de fall en förare begår brott i samband med yrkesmässig trafik. Därigenom kommer domstol, åklagare och polis att vara skyldiga att skicka kopior av samtliga dessa domar och beslut. Transportstyrelsen föreslår därutöver att den föreslagna nya punkten kompletteras med ett nytt stycke som anger att Transportstyrelsen ska få underrättelse om det företag som föraren utfört transportuppdrag för vid gärningstillfället. underrättelseskyldighet enligt 5 kap. 2 § förordningen om vägtrafikregister utökas på så sätt att den i fortsättningen även omfattar förfalskningsbrotten enligt 14 kap. och brukande av osann urkund enligt 15 kap. 11 § . Sökbegreppen i 4 kap. 1 § förordningen om vägtrafikregister utökas beträffande yrkes- och taxitrafikregistreringen till att omfatta även typ av tillstånd, intyg eller behörighet, beslut om återkallelse eller varning, företags riskvärde m.m. Bilaga 3 till förordningen om vägtrafikregister kompletteras med uppgift om riskvärde och uppgifter om ackrediterade kontrollorgan och fordonstillverkare. Även gallringsbestämmelser för dessa uppgifter föreslås i 3 kap. 4 § nämnda förordning. Därutöver föreslås en redaktionell ändring i 4 kap. 12 § samma förordning. Samtliga bestämmelser föreslås träda i kraft . Förslag till lag om ändring i yrkestrafiklagen (2012:210) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 4 § yrkestrafiklagen (2012:210) ska ha följande lydelse. Vid prövningen av om ett Vid prövningen av om ett på gott anseende ska viljan och på gott anseende ska beaktas fullgöra sina skyldigheter mot det laglydnad i övrigt och andra allmänna och laglydnad i övrigt, 2. om en förare i samband med Kravet på gott anseende anses verksamhet dömts för eller påförts inte uppfyllt av den som har 1. dömts för eller på annat sätt påförts en sanktion för en eller Kravet på gott anseende anses inom de områden som anges i inte uppfyllt av den som har artikel 6.1 tredje stycket i 1. dömts för eller på annat sätt 1071/2009, påförts en sanktion för en eller inom de områden som anges i allvarligt ekonomiskt brott. artikel 6.1 tredje stycket i 1071/2009, allvarligt ekonomiskt brott. Denna lag träder i kraft . Följande remissinstanser har inkommit med yttranden över Transportstyrelsens framställan om ändring i yrkestrafiklagen (2012:210), yrkestrafikförordningen (2012:237) och förordningen om vägtrafikregister – Riskvärderingssystem enligt förordning (EU) nr 1071/2009: ombudsmän (), Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , Arbetsdomstolen, , , , , , , , Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac), Trafikanalys, , , , , , , , . har inkommit med svar och därvid anfört att förslagen inte bedöms medföra effekter av sådan betydelse för företag att yttrar sig. () har uppgett att de avstår från att yttra sig. Transportfackens yrkes- och arbetsmiljönämnd (TYA) och Kommuner och Landsting (SKL) har beretts tillfälle men inte inkommit med något yttrande. Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om ändring i yrkestrafiklagen (2012:210) Härigenom föreskrivs att 5 kap. 2 § yrkestrafiklagen (2012:210) ska ha följande lydelse. Har yrkesmässig trafik enligt förordning (EG) nr 1071/2009 eller denna lag bedrivits utan tillstånd, döms den som yrkesmässigt för egen eller annans räkning har slutit avtal om transporten med trafikutövaren till böter eller fängelse i högst , om han eller hon kände till eller hade skälig anledning att anta att tillstånd saknades. Har yrkesmässig trafik enligt förordning (EG) nr 1071/2009 eller denna lag bedrivits utan tillstånd, döms den som yrkesmässigt har slutit avtal om transporten till böter eller fängelse i högst , om han eller hon 1.kände till eller hade skälig anledning att anta att tillstånd saknades, eller 2.slutit avtalet med trafikutövaren och uppsåtligen eller av oaktsamhet inte kontrollerat tillståndsinnehavet på ett sätt som skäligen kan begäras. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i taxitrafiklagen (2012:211) Härigenom föreskrivs att 5 kap. 3 § taxitrafiklagen (2012:211) ska ha följande lydelse. Har taxitrafik enligt denna lag bedrivits utan tillstånd, döms den som yrkesmässigt för egen eller annans räkning har slutit avtal om transporten med trafikutövaren till böter eller fängelse i högst , om han eller hon kände till eller hade skälig anledning att anta att tillstånd saknades. Har taxitrafik enligt denna lag bedrivits utan tillstånd, döms den som yrkesmässigt har slutit avtal om transporten till böter eller fängelse i högst , om han eller hon 1.kände till eller hade skälig anledning att anta att tillstånd saknades, eller 2.slutit avtalet med trafikutövaren och uppsåtligen eller av oaktsamhet inte kontrollerat tillståndsinnehavet på ett sätt som skäligen kan begäras. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet Beställaransvar för ordning och reda på vägarna Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i yrkestrafiklagen (2012:210), lag om ändring i taxitrafiklagen (2012:211). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av departementssekreteraren . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i yrkestrafiklagen 5 kap. 2 § När ett transportavtal sluts i flera led känner den ursprunglige köparen av tjänsten inte alltid till vem som slutligen kommer att utföra transporten. Enligt förslaget i remissen är dock straffansvaret i paragrafens första punkt avsett att gälla för samtliga beställare i avtalskedjan. Där föreslås nämligen att den som yrkesmässigt har slutit avtal om en transport som utförts utan tillstånd ska kunna dömas till ansvar, om han eller hon kände till eller hade skälig anledning att anta att tillstånd saknades. Den avgörande tidpunkten för bedömningen är när transporten utförs. Det synes inte möjligt att friskriva sig från detta straffansvar och det är oklart vilka andra åtgärder som står till buds för att beställaren ska kunna undvika ansvaret. Enligt Lagrådets mening är det knappast förenligt med kravet på rättssäkerhet att beställaren ska hållas straffrättsligt ansvarig för ett händelseförlopp som denne inte kan kontrollera eller ens överblicka. Den avgörande tidpunkten för att bedöma om förutsättningar för straffansvar är uppfyllda bör därför vara när transporten beställs och inte när den utförs. Om det vid beställningstidpunkten är bestämt vem som ska utföra transporten finns möjligheter för beställaren att kontrollera tillståndet. Om transportören bestäms senare bör beställaren däremot inte kunna dömas till ansvar enligt den nu aktuella regeln. För den som har beställt transporten av trafikutövaren inträder straffansvar enligt paragrafens andra punkt om han eller hon uppsåtligen eller av oaktsamhet inte kontrollerat innehavet av tillståndet på ett sätt som skäligen kan begäras. I detta fall finns inte samma motiv som när det gäller beställare i tidigare led att begränsa ansvaret till tidpunkten för beställningen. därför vara skyldig att i skälig omfattning kontrollera tillståndet inför utförandet av transporten. I lagrådsremissens lagtextförslag har det nuvarande uttrycket ”för egen eller annans räkning” tagits bort. När en juridisk person köper en transporttjänst bör det dock tydligt framgå att det är den person som beställt transporten för den juridiska personens räkning som bär det Uttrycket ”för egen eller annans räkning” bör behållas i lagtexten. Med hänsyn till det anförda och med några justeringar av redaktionell art föreslår Lagrådet att paragrafen utformas enligt följande. Har yrkesmässig trafik enligt förordning (EG) nr 1071/2009 eller denna lag bedrivits utan tillstånd, döms den som yrkesmässigt för egen eller annans räkning har beställt transporten till böter eller fängelse i högst ett år, om beställaren för beställningen kände till eller hade skälig anledning att anta att tillstånd saknades eller, om transporten beställts av trafikutövaren, beställaren uppsåtligen eller av oaktsamhet inte kontrollerat innehavet av tillstånd för transporten på ett sätt som skäligen kan begäras. Förslaget till lag om ändring i taxitrafiklagen 5 kap. 3 § Beställaransvaret för taxitrafik har utformats på samma sätt som för yrkesmässig trafik. Följs de ändringar som Lagrådet föreslår i fråga om 5 kap. 2 § yrkestrafiklagen bör paragrafen ges följande lydelse. Har taxitrafik enligt denna lag bedrivits utan tillstånd, döms den som yrkesmässigt för egen eller annans räkning har beställt transporten till böter eller fängelse i högst , om beställaren för beställningen kände till eller hade skälig anledning att anta att tillstånd saknades eller, om transporten beställts av trafikutövaren, beställaren uppsåtligen eller av oaktsamhet inte kontrollerat innehavet av tillstånd för transporten på ett sätt som skäligen kan begäras. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , M , , , , , , Hellmark , , , Bah Kuhnke, Strandhäll, Shekarabi, , , , , , , Regeringen beslutar proposition Beställaransvar för ordning och reda på vägarna