prop · H503156 · 2018-03-09 00:00:00 — Personuppgifter får inte heller användas eller överföras för andra ändamål än det aktuella köpet. 6 kap. Rökfria miljöer 1 § Med rökning avses vid tillämpningen av bestämmelserna i detta 1. rökning av tobak, 2. inhalering efter förångning eller annan upphettning av tobak, 3. användning av elektroniska cigaretter, 4. rökning av örtprodukter för rökning, och 5. användning av njutningsmedel som till användningssättet motsvarar rökning men som inte innehåller tobak. 2 § Rökning är förbjuden 1.i lokaler avsedda för barnomsorg, skolverksamhet eller annan verk- samhet för barn eller ungdom samt på skolgårdar och på motsvarande områden utomhus vid förskolor och fritidshem, 2.i lokaler som är avsedda för hälso- och sjukvård, 3.i lokaler som är avsedda för gemensamt bruk i bostäder och inrätt- ningar med särskild service eller vård, 4.på färdmedel i inrikes kollektivtrafik eller i lokaler och andra utrymmen som är avsedda att användas av den som reser med sådana färdmedel och på motsvarande områden utomhus, 5.i restauranger och på andra serveringsställen, 6.i andra lokaler än sådana som avses i 1–5 när en allmän samman- komst eller en offentlig tillställning som avses i 2 kap. 1–3 §§ ordnings- lagen (1993:1617) anordnas och i lokaler som är avsedda att användas av den som deltar i sammankomsten eller tillställningen, 7.i andra lokaler än sådana som avses i 1–6 om allmänheten har till- träde till lokalerna, 8.på inhägnade platser utomhus huvudsakligen avsedda för idrotts- utövning, 9.på lekplatser som allmänheten har tillträde till, och 10.vid entréer till sådana lokaler och andra utrymmen som avses i 1–7 som allmänheten har tillträde till. 3 § I hotell och andra inrättningar där tillfällig bostad yrkesmässigt upplåts, ska i ett visst antal av de rum eller liknande som upplåts rökning vara förbjuden. I fråga om sovkupéer och andra utrymmen som upplåts för tillfällig bostad på färdmedel i inrikes kollektivtrafik gäller i stället 2 § 4. 4 § Bestämmelserna i 2 § gäller inte i fråga om bostäder och andra lokaler för boende som inte är tillfälligt. 5 § Rökning är trots 2 § 2–4, 6 och 7 tillåten i delar av de lokaler eller andra utrymmen som avses där, om dessa delar särskilt avsatts för rökning. Detsamma gäller lokaler som avses i 2 § 1 och som är upplåtna enbart för personal. 6 § Trots 2 § 5 får rökning tillåtas i restauranger och på andra serveringsställen i separata rum som särskilt avsatts för rökning. Rum där rökning tillåts får endast utgöra en mindre del av serveringsställets yta. Rummen ska vara belägna så att besökare inte måste passera genom dessa. Arbetstagare ska endast tillfälligtvis behöva vistas i rummen när rökning pågår. Servering eller annan liknande verksamhet får inte bedrivas i rummen när rökning pågår. Detta gäller dock inte sådan verksamhet som har direkt samband med rummens funktion. Mat eller dryck får inte föras med in i dessa rum. 7 § Avvikelse från 2 § 1–3, 6 och 7 och 3 § får göras om det finns särskilda skäl till det på grund av utrymmets eller områdets beskaffenhet eller användningssätt eller av omständigheterna i övrigt. Detsamma gäller för sådana färdmedel, lokaler och andra utrymmen som avses i 2 § 4. Ansvar för att upprätthålla rökförbudet 8 § Den som i egenskap av ägare eller på annan grund disponerar över en lokal, ett annat utrymme eller ett område utomhus som omfattas av någon av bestämmelserna i 2 § 1–9 eller 3 § ansvarar för att bestäm- melserna följs. För områden som omfattas av 2 § 10 ansvarar i stället den som i egenskap av ägare eller på annan grund disponerar över lokalen eller utrymmet innanför entrén. 9 § Den som är ansvarig enligt 8 § ska genom skyltning tydligt informera om rökförbudet och vid behov ingripa med information och tillsägelser. Om någon trots tillsägelse röker där rökning inte är tillåten, får denne avvisas. 10 § I andra fall än som avses i 2 och 3 §§ ansvarar arbetsgivaren för att en arbetstagare inte mot sin vilja utsätts för tobaksrök eller utsläpp från produkter som anges i 1 § 2–5 i den arbetslokal eller det liknande utrymme där arbetstagaren är verksam. Som arbetstagare räknas här personer som avses i 1 kap. 2 § första stycket och 3 § arbetsmiljölagen (1977:1160). 1 § ansvarar för tillsynsvägledning när det gäller kommunens tillsyn enligt 3 § 1, 2 och 4, med undantag för vad som anges i andra stycket, och kommunens och tillsyn enligt 4 §. Den myndighet som regeringen bestämmer ansvarar för tillsynsväg- ledning när det gäller kommunens tillsyn enligt 3 § 1 över bestämmel- serna om identitets- och säkerhetsmärkning i 3 kap. 7 §. ansvarar för tillsynsvägledning när det gäller kommunens tillsyn enligt 3 § 3. 2 § utövar inom länet tillsyn enligt 3 och 4 §§. 1.följa kommunernas verksamhet och biträda kommunerna med information och råd, och 2.främja samarbete mellan olika tillsynsmyndigheter och mellan till- synsmyndigheter och andra. 3 § Kommunen utövar tillsyn över att denna lag och anslutande före- skrifter följs när det gäller 1.hälsovarningar, produktpresentation och identitets- och säkerhets- märkning enligt 3 kap. 1, 3, 4 och 7 §§ på försäljningsställen, 2.förbudet mot att tillhandahålla elektroniska cigaretter och påfyll- ningsbehållare enligt 2 kap. 7–9 §§ och 3 kap. 2, 5 och 6 §§ på försälj- ningsställen, 3.marknadsföring enligt 4 kap. 1, 2, 5–7 §§ när det gäller marknadsföringsåtgärder på eller i anslutning till försäljningsställen, 4. rökfria miljöer som avses i 6 kap. 2 § och som inte är upplåtna enbart för personal samt lokaler som avses i 6 kap. 3 §. 4 § Kommunen och utövar tillsyn över att denna lag och anslutande föreskrifter följs när det gäller 1.förbudet mot att tillhandahålla nya tobaksvaror enligt 2 kap. 3 § på försäljningsställen, 2.försäljning av tobaksvaror enligt 5 kap. 1, 6, 8–10, 12 och 14–16 §§ iandra fall än när det gäller gränsöverskridande distansförsäljning, 3.anmälan om försäljning av elektroniska cigaretter och påfyllnings- behållare samt egenkontroll enligt 5 kap. 17 och 19 §§ i andra fall än när det gäller gränsöverskridande distansförsäljning, och 4. åldersgräns enligt 5 kap. 20 och 21 §§. 5 § utövar tillsyn över att denna lag och an- slutande föreskrifter följs när det gäller 1.produktkrav och rapporteringsskyldigheter enligt 2 kap. 1 § första och andra styckena och 2 kap. 2–11 §§, i andra fall än som avses i 4 §, 2.hälsovarningar, produktpresentation och medföljande information enligt 3 kap. 1–6 §§ i andra fall än som avses i 3 §, 3.registrering enligt 5 kap. 5 och 18 §§ och egenkontroll enligt 5 kap. 6 och 19 §§ när det gäller gränsöverskridande distansförsäljning, och 4.förbudet mot viss tillverkning eller införsel enligt föreskrifter med- delade med stöd av 11 kap. 5 §. 6 § Den myndighet som regeringen bestämmer utövar tillsyn över att denna lag och anslutande föreskrifter följs när det gäller spårbarhet och säkerhetsmärkning enligt 3 kap. 7 §, i andra fall än som avses i 3 §, och 3 kap. 8–11 §§. 7 § utövar tillsyn över att denna lag och anslutande föreskrifter följs när det gäller lokaler och andra utrymmen som avses i 6 kap. 2 § och som är upplåtna enbart för personal samt lokaler och andra utrymmen som avses i 6 kap. 10 §. 8 § utövar tillsyn över att denna lag och anslutande föreskrifter följs när det gäller marknadsföring enligt 4 kap. 1–7 §§, i andra fall än som avses i 3 §, och 4 kap. 8 §. Vid tillsyn tillämpas bestämmelserna i marknads- föringslagen (2008:486). En marknadsföringsåtgärd som strider mot 3 kap. 3 eller 4 § eller 4 kap. 1–8 §§ ska, vid tillämpningen av 5, 23 och 26 §§ marknads- föringslagen, anses vara otillbörlig mot konsumenter. En marknads- föringsåtgärd som strider mot 4 kap. 1 § 2 eller 3, 3 § första stycket 2, 4 § eller 5 § 2 eller 3 kan medföra marknadsstörningsavgift enligt bestäm- melserna i 29–36 §§ marknadsföringslagen. Tobaksvaror och örtprodukter för rökning 9 § En tillsynsmyndighet som anges i 2–7 §§ får i sin tillsyns- verksamhet meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att denna lag eller anslutande föreskrifter ska följas. I beslut om föreläggande eller förbud får tillsynsmyndigheten sätta ut vite. Vitet får inte omvandlas till fängelse. 10 § En kommun får återkalla ett försäljningstillstånd om 1.tillståndet inte längre utnyttjas, 2.tillståndshavaren inte uppfyller de krav som gällde för tillståndets meddelande, 3.det med tillståndshavarens vetskap har förekommit brottslig verk- samhet på försäljningsstället, eller i anslutning till detta, eller annars inom den tillståndspliktiga affärsverksamheten utan att tillståndshavaren har ingripit, eller 4.tillståndshavaren har tilldelats en eller flera varningar utan att de förhållanden som föranlett varningen har rättats till. 11 § I stället för återkallelse enligt 10 § får kommunen meddela till- ståndshavaren en varning, om varning kan anses vara en tillräckligt ingripande åtgärd. En varning får också meddelas tillståndshavare vid allvarliga eller upprepade överträdelser av denna lag eller anslutande föreskrifter. Elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare 12 § En tillsynsmyndighet som anges i 3–7 §§ får i sin tillsynsverk- samhet meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att bestämmelserna i denna lag eller anslutande föreskrifter ska följas. 13 § Vid allvarliga eller upprepade överträdelser av denna lag får kommunen förbjuda den som bedriver detaljhandel med elektroniska cigaretter eller påfyllningsbehållare att fortsätta försäljningen eller, om förbud får anses vara en alltför ingripande åtgärd, meddela en varning. Kommunens beslut gäller , om inte något annat anges i beslutet. Ett förbud får meddelas för av högst . 14 § Om konstaterar eller har rimliga skäl att anta att en typ av eller specifika elektroniska cigaretter eller påfyllnings- behållare kan utgöra en allvarlig risk för människors hälsa, trots att produkten uppfyller kraven i denna lag, får myndigheten förbjuda att pro- dukterna tillhandahålls konsumenter på marknaden. ter redan har tillhandahållits konsumenter på marknaden, får Folkhälso- myndigheten förelägga tillverkaren, importören eller distributören av produkterna att dra tillbaka eller återkalla dessa. ska underrätta Europeiska kommis- sionen och de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater om åtgär- der som vidtagits enligt första stycket och översända annan relevant information. När Europeiska kommissionen har meddelat om den anser att en åtgärd enligt första stycket är motiverad ska besluta om åtgärden ska bestå. 15 § Beslut om föreläggande eller förbud enligt 12 och 14 §§ får förenas med vite. Vitet får inte förvandlas till fängelse. 16 § ska i fråga om sådana krav på innehåll och utformning som följer av 2 kap. 8 § utöva marknadskontroll av elektro- niska cigaretter och påfyllningsbehållare som omfattas av denna lag. Bestämmelser om marknadskontroll finns i artiklarna 15.3 och 16–29 i och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93. Rätt till upplysningar och tillträde 17 § En tillsynsmyndighet har rätt att på begäran få de upplysningar, handlingar, varuprover och liknande som behövs för myndighetens till- syn enligt denna lag. 18 § För att fullgöra sina uppgifter enligt denna lag har en tillsyns- myndighet rätt att få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen som berörs av denna lag eller anslutande föreskrifter och får där göra undersökningar och ta prover. För uttagna prover betalas inte ersättning. 19 § ska på begäran av en annan tillsynsmyndighet lämna den hjälp som behövs vid tillämpningen av 18 §. En begäran enligt första stycket får göras endast om 1. det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller 2. det annars finns synnerliga skäl. 20 § Kommunen och ska underrätta varandra om förhållanden som är av betydelse för tillsynen. En kommun som har fattat beslut i ett ärende enligt denna lag ska skicka en kopia av beslutet till , och den länsstyrelse som berörs av beslutet. 21 § Kommunerna ska underrätta om de i sin verksamhet får kännedom om något som kan ha betydelse för Folkhälso- myndighetens tillsyn. 22 § I syfte att ge underlag för en dialog mellan kommunen och den som lämnar ut tobaksvaror, elektroniska cigaretter eller påfyllnings- behållare om skyldigheten att förvissa sig om att mottagaren har fyllt , får kommunen genomföra kontrollköp. Vid ett sådant köp får kommunen endast anlita en person som har fyllt . Ett kontrollköp får genomföras utan att näringsidkaren underrättas i förväg om kontrollköpet. Kommunen ska efter ett genomfört kontrollköp underrätta näringsidkaren om kontrollköpet. 23 § Vad som framkommit genom kontrollköp får inte utgöra grund för kommunen att meddela förelägganden, förbud, återkallelse eller varning enligt 9–13 §§. 24 § Den som har tagit befattning med något ärende enligt denna lag får inte obehörigen röja eller på annat sätt utnyttja vad han eller hon då har fått veta om yrkeshemligheter eller affärsförhållanden. I det allmännas verksamhet tillämpas bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Avgift för ansökan om försäljningstillstånd 1 § Kommunen får ta ut en avgift för prövningen av ansökan om försäljningstillstånd enligt 5 kap. 1 § enligt de grunder som beslutas av kommunfullmäktige. 2 § En kommun får ta ut avgifter för sin tillsyn av den som bedriver tillståndspliktig försäljning enligt 5 kap. 1 § och av den som bedriver anmälningspliktig försäljning enligt 5 kap. 17 §. 3 § får ta ut avgifter för sin tillsyn över 2 kap. 1, 2 och 6 §§ av tillverkare och importörer av tobaksvaror. 4 § får ta ut avgifter av tillverkare och impor- törer av elektroniska cigaretter eller påfyllningsbehållare för att ta emot, lagra, hantera och analysera de uppgifter som enligt 2 kap. 7 § lämnas till myndigheten. 1 § Beslut enligt denna lag eller anslutande föreskrifter får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 10 kap. Straffbestämmelser och förverkande 1 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet säljer tobaksvaror utan tillstånd ska, om försäljningen inte är tillåten enligt 5 kap. 9 eller 10 §, dömas för olovlig tobaksförsäljning till böter eller fängelse i högst . Om ett brott som anges i första stycket har begåtts uppsåtligen och är grovt, ska dömas till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen har utgjort ett led i en verksamhet som bedrivits yrkesmässigt eller i större omfattning eller har varit inriktad mot underåriga. 2 § Den som uppsåtligen i strid med förbudet i 3 kap. 1 § tredje stycket tillhandahåller tobaksvaror som saknar föreskrivna hälsovarningar, ska dömas för olovlig tobakshantering till böter eller fängelse . Detsamma gäller den som uppsåtligen eller av oaktsamhet säljer eller lämnar ut tobaksvaror i strid med 5 kap. 20 § första eller andra stycket. Om gärningen är ringa, ska den inte medföra ansvar. 3 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 5 kap. 5 § första stycket ska dömas till böter eller fängelse . Om gärningen är ringa, ska den inte medföra ansvar. 4 § Den som uppsåtligen bryter mot 3 kap. 2 § tredje stycket eller 6 § tredje stycket, eller säljer elektroniska cigaretter eller påfyllnings- behållare i strid med ett förbud som har meddelats enligt 7 kap. 13 §, ska dömas till böter eller fängelse . Detsamma gäller den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 5 kap. 17 § eller 18 § första stycket, eller säljer eller lämnar ut elek- troniska cigaretter eller påfyllningsbehållare i strid med 5 kap. 20 § första eller andra stycket. Om gärningen är ringa, ska den inte medföra ansvar. 5 § Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud ska inte dömas till ansvar enligt denna lag för den eller de gärningar som omfattas av föreläggandet eller förbudet. 6 § Bestämmelser om ansvar för olovlig införsel och olovlig utförsel av tobaksvaror, elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare finns i lagen (2000:1225) om straff för smuggling. 7 § Tobaksvaror, elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare som varit föremål för brott enligt denna lag eller deras värde samt utbyte av sådant brott ska förklaras förverkade, om det inte är uppenbart oskäligt. Tobaksvaror och örtprodukter för rökning 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.vilka cigaretter och vilken rulltobak som ska anses ha karakteristisk smak, 2.vilka tillsatser i tobaksvaror som ska förbjudas, 3.gränsvärden för skadliga ämnen som tobaksvaror får innehålla eller ge upphov till, och 4.mätning och övervakning av sådana gränsvärden. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om den uppgiftsskyldighet som anges i 2 kap. 2 §. Krav på anmälan av nya tobaksvaror 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.hur anmälan av nya tobaksvaror enligt 2 kap. 3 § första stycket ska göras, och vad den ska innehålla, och 2.rapporteringsskyldigheten enligt 2 kap. 4 § första stycket. Rapportering av marknadsföringskostnader för tobaksvaror 4 § Regeringen får meddela föreskrifter om omfattningen av den rapporteringsskyldighet som anges i 2 kap. 5 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om rapporteringsskyldigheten enligt 2 kap. 6 §. Förbud mot viss tillverkning och införsel 5 § Regeringen får, om det finns särskilda hälsoskäl, meddela föreskrifter om att vissa slag av tobaksvaror inte får tillverkas i eller föras in till för försäljning till konsumenter. Elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.hur en anmälan enligt 2 kap. 7 § ska vara utformad och vad den ska innehålla, 2.produktinnehåll och utformning av elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare enligt 2 kap. 8 §, 3.fullgörandet av rapporteringsskyldigheten enligt 2 kap. 9 §, 4.det system för informationsinsamling som anges i 2 kap. 10 § första stycket, 5.underrättelseskyldigheten enligt 2 kap. 11 § andra stycket. 6.vilka uppgifter informationsblad enligt 3 kap. 5 § ska innehålla och hur de ska utformas, och 7. innehållet i och utformningen av innehållsdeklarationen 3 kap. 6 §. 7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur hälsovarningar enligt 3 kap. 1 och 2 §§ ska 8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 1. utformningen av den unika identitetsmärkningen och säkerhets- märkningen enligt 3 kap. 7 §, 2. registreringsskyldigheten och skyldigheten att föra register 3 kap. 8 och 9 §§, och 3. tekniska standarder för inrättande och drift av ett system för spårning. 9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur varu- och prislistor enligt 4 kap. 2 § ska utformas och vilka uppgifter sådana listor ska få innehålla. Tidsfrister för beslut om försäljningstillstånd 10 § Regeringen får meddela föreskrifter om den tid inom vilken kommunen ska fatta beslut om tillstånd för försäljning enligt 5 kap. 1 §. 11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om utformningen av egenkontrollprogrammen som anges i 5 kap. 6 och 19 §§. Utformningen av styckförpackningar för cigaretter och rulltobak 12 § Regeringen får, utöver de krav som följer av 3 kap. och 5 kap. 16 §, meddela ytterligare föreskrifter om styckförpackningar för cigaretter och rulltobak. Krav i fråga om ventilation av rum som särskilt avsatts för rökning 13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om utformning och ventilation av sådana rum som enligt 6 kap. 6 § särskilt avsatts för rökning. 14 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om genomförandet av kontrollköp enligt 7 kap. 22 §. 15 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om en skyldighet att ersätta en tillsynsmyndighets kostnader för provtagning och undersökning av prov enligt 7 kap. 18 §. 16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om avgifter enligt 8 kap. 3 §. 17 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om storleken på de avgifter som anges i 8 kap. 4 §. 1.Denna lag träder i kraft i fråga om 3 kap. 7–11 §§ och 11 kap. 8 § och i övrigt . a.tobakslagen (1993:581), b.lagen (2017:425) om elektroniska cigaretter och påfyllnings- behållare. 3.Vad gäller andra tobaksvaror än cigaretter och rulltobak tillämpas bestämmelserna i 3 kap. 7–11 §§ och 11 kap. 8 § för tid . 4.En detaljhandlare som före lagens ikraftträdande har anmält för- säljning av tobaksvaror enligt 12 c § tobakslagen får fortsätta att bedriva sådan försäljning, om detaljhandlaren ansöker om tillstånd till försäljning enligt den nya lagen. Försäljning får efter en sådan ansökan fortsätta i avvaktan på tillståndsmyndighetens beslut. För försäljning som sker innan tillståndsmyndigheten har meddelat beslut i tillståndsfrågan ska bestämmelserna i tobakslagen gälla. Partihandel med tobaksvaror får bedrivas utan tillstånd fram till . Har en ansökan om tillstånd till partihandel kommit in till tillståndsmyndigheten före det datumet, får verksamheten fortsätta till dess att beslut i tillståndsfrågan meddelats. 6.Styckförpackningar med portionsförpackat snus som har tillverkats före och som inte innehåller minst 20 portioner ska få fortsätta tillhandahållas konsumenter på marknaden efter ikraftträdandet, dock längst till och med . 7.Cigaretter och rulltobak med karakteristisk smak som vid ikraft- trädandet har en marknadsandel om i Europeiska unionen i en viss produktkategori får fortsätta att tillhandahållas konsu- menter på marknaden efter ikraftträdandet, dock längst till . Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m. Härigenom föreskrivs att 3 kap. 4 och 7 §§ lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m. ska ha följande lydelse Frihet från skatt ska under de förutsättningar som anges i 1 § samt med de begränsningar som framgår av 7 och 8 §§ medges en resande för import av 1.200 cigaretter eller 100 cigariller eller 50 cigarrer eller röktobak eller en proportionell blandning av dessa tobaksvaror, 2.en liter spritdryck eller starkvin, 3.fyra liter vin, och 4.sexton liter starköl. Bestämmelser om hinder för den som inte fyllt att föra in sprit- drycker, vin och starköl i landet finns i 4 kap. 4 § alkohollagen (2010:1622). En bestämmelse om förbud för den som inte fyllt att föra in tobaksvaror i landet finns i 13 § tobakslagen (1993:581). Bestämmelser om hinder för den som inte fyllt att föra in sprit- drycker, vin och starköl i landet finns i 4 kap. 4 § alkohollagen (2010:1622). En bestämmelse om förbud för den som inte fyllt att föra in tobaksvaror i landet finns i 5 kap. 22 § lagen (2018:000) om tobak och liknande produkter. I denna lag förstås med spritdryck: alkoholdryck med en alkoholhalt som överstiger 22 volym- procent, starkvin: alkoholdryck med en alkoholhalt som överstiger 15 volym- procent men inte 22 volymprocent samt mousserande vin, vin: annat vin än starkvin samt annan alkoholdryck med en alkoholhalt som överstiger 3,5 men inte 15 volymprocent och som inte är starköl, starköl: öl med en alkoholhalt som överstiger 3,5 volymprocent. Frihet från skatt enligt detta kapitel ska medges en besättnings- man på ett fartyg eller ett luftfartyg som kommer från tredje land endast för besättningsmannens personliga bagage, när detta till- fälligt förs in eller återinförs efter en tillfällig utförsel, samt för 100