prop · H503139 · 2018-03-20 00:00:00 — har kommissionen fortsatt att följa rättsstatsutvecklingen i och avgett ett antal rekommendationer. antogs en ny lag om åklagarväsendet. har varit mycket kritisk till den långtgående sammanläggningen av posterna som justitieminister och riksåklagare. Därtill har riktat kritik mot de tre lagändringar som gett parlamentet större makt över det polska domstolsväsendet. Kommissionen har också kritiserat den polska regeringens beslut att avskeda eller pensionera ett stort antal domare i högsta domstolen som en del av reformerna av rättsväsendet. med första granskning av , inledde Europeiska kommissionen en s.k. strukturerad dialog med , där man utgick från rekommendationer. Denna dialog har fortsatt och Europeiska kommissionen har hitintills utfärdat fyra rekommendationer som behandlar rättsstatsrelaterade reformer i landet. beslutade kommissionen att inleda en process mot enligt artikel 7.1 i EU- fördraget. Kommissionen hänvisar till att rekommendationer inte beaktats och framhåller att den sammantagna effekten av de lagar som genomförts har ökat det politiska inflytandet över rättsväsendet i på ett sätt som innebär ett hot mot rättsstaten. Den ungerska alliansregeringen, ledd av premiärminister från det konservativa partiet tillsammans med det kristdemokratiska , har innehaft regeringsmakten . Från tillträdet 2010 fram till förlusten i de två fyllnadsvalen 2015 hade regeringspartierna två tredjedels majoritet i parlamentet och kunde med stöd av denna och utan mellanliggande val genomföra författningsändringar samt en lång rad genomgripande lagändringar. Sedan valet har den offentliga debatten i och om till stor del handlat om uttolkning av asylrätten och behandlingen av flyktingar och migranter. Generalsekreterare , kommissarie för mänskliga rättigheter och flera övervakningskommittéer har vid olika tillfällen framfört kritik mot landets hantering av asylsökande, främst för det snabba asylförfarandet och för bristande skyddsåtgärder för asylsökande, särskilt barn. 2017/18:139 uppmanat att avstå från att föra en politik som främjar intolerans och rädsla, bland annat genom ensidiga informationskampanjer med mycket skarpa budskap och lagar som utmanar asylrätten. har följt vissa av ändringsförslag avseende den så kallade NGO-lagen, i enlighet med vilken alla icke-statliga organisationer måste redovisa utländska finansiella bidrag. Dock är de ändringar som den ungerska regeringen genomfört inte tillräckliga för att garantera yttrandefrihet, föreningsfrihet och rätten till privatliv. har också aviserat ytterligare lagförslag med inskränkningar riktade mot det civila samhället. har även kritiserat ändringar av den ungerska universitetslagen. Lagändringen innebär bl. a. att utländska universitet måste ha ett huvudsäte i ursprungslandet. har uppmanat att undanta redan verksamma universitet från kravet. Den övergripande bedömningen från bland annat är att vissa av de grundlagsändringar som har genomförts i undergräver möjligheten till konstitutionell kontroll och äventyrar maktdelningsprincipen. Reformerna har medfört att kontrollen av den verkställande makten gradvis har reducerats, att författningsdomstolen har försvagats samt att statsmaktens möjlighet att styra rättsväsendet har ökat. är inte medlem av , men deltar i verksamhet inom ramen för vissa av organ, såsom gruppen av stater mot korruption, och har anslutit sig till vissa konventioner, såsom konventionen om människohandel. är också observatör i styrkommittén för mänskliga rättigheter och dess underordnade organ, liksom i styrkommittén för medier och informationssamhället. önskar generellt öka sitt deltagande i styrkommittéer. är målsättningen för att ska bli en fullvärdig medlem i organisationen. I rekommendationer som ministerkommittén och den parlamentariska församlingen har beslutat om, och som utgör villkor för medlemskap, ställdes bland annat krav på frisläppande av politiska fångar och införande av ett moratorium för dödsstraffets tillämpning. Sedan politiska fångar släpptes i har ett ökat fokus från det internationella samfundet riktats mot frågan om dödsstraffet. Situationen i har varit föremål för diskussion i PACE. Dödsstraffets fortsatta tillämpning i , där flera dödsstraff verkställts , utgör ett fortsatt hinder för medlemskap. Fördömanden av verkställigheten i de enskilda fallen har gjorts av generalsekreterare och EU. Arbetet inom ramen för program till stöd för en demokratisk utveckling i har fortgått med fokus på det civila samhället och oberoende medier. Samarbetsprojekten under handlingsplan för för åren 2016–2017 har inte fullgjorts, och handlingsplanen har därför förlängts för ytterligare ett Skr. 2017/18:139 år. är företrätt i genom ett mindre informationskontor. är också aktivt i en rad EU-program finansierade inom ramen för Östliga partnerskapet, vilket omfattar och de övriga partnerländerna , , , och . samarbete med Kosovo grundar sig på att verkar i enlighet med resolution (1999) om ett statusneutralt angreppssätt. verksamhet i Kosovo försvåras dock av oenighet mellan medlemsstaterna beträffande Kosovos status. Tillsammans med andra stater har , trots statusfrågans restriktioner, verkat för att i ökad grad engagera i demokrati- och rättsstatsinsatser med utgångspunkt i individens rättigheter. stöd har en viktig funktion att fylla i Kosovos kapacitetsuppbyggnad och reformagenda. presenterade en översikt över sitt pågående samarbete med Kosovo. insatser utgör ett viktigt komplement till övriga bilaterala och internationella utvecklingsinsatser, inte minst till EU:s rättsstatsmission (Eulex) i Kosovo och dess insatser inom rättsstatsområdet. Kosovo har tagit aktiva steg mot fullt medlemskap i . Närmandet inleddes med att Kosovo öppnade ett generalkonsulat i . blev Kosovo medlem i utvecklingsbank och blev landet medlem i . Frågan om fullt medlemskap kan komma upp då Kosovo har meddelat sin avsikt att inkomma med en ansökan. En resolution om fullt medlemskap i kan antas av ministerkommittén med två tredjedelars majoritet. Den parlamentariska församlingen har därtill utvecklat egna kriterier för medlemskap och måste konsulteras innan ministerkommittén fattar sitt beslut. Vid antogs en egen grannskapspolitik för organisationen. Syftet är att underlätta övergången till politisk demokrati och främja gott styrelseskick i medlemskretsens grannskap, främst i , och , på basis av relevanta Europarådsstandarder, mekanismer och instrument. Ett annat mål är att förstärka och utvidga åtgärder vid bekämpandet av gränsöverskridande och globala hot. Partnerskapet består av dialog och grannskapspolitiken föremål för en översyn, som innebar att dess övergripande inriktning och geografiska fokus bekräftades. Verksamheten finansieras utanför den ordinära budgeten, främst av EU men även genom frivilliga bidrag från medlemsstaterna. grannskapspolitik tillmäts betydelse av EU och ett antal medlemsstater, tog ministerkommittén emot tre rapporter om verkställigheten av de fördjupade samarbetsavtalen med , och , som ingåtts för åren 2015–2017, och konstaterade att resultatet överlag varit framgångsrikt. nya samarbetsavtal för åren 2018–2021 skulle ingås med , Samarbetet med har varit särskilt framgångsrikt, och har anslutit sig till en rad av konventioner som står öppna också för icke-medlemsstater. Även ett mer begränsat samarbetsprogram med 2014–2017 och ett samarbetsavtal med 2015–2017 har genomförts under Avsikten är att försöka knyta dessa länder närmare och dess värderingar. På liknande sätt har ett initialt samarbete inletts med Den parlamentariska församlingen fyller en funktion i samarbetet med kan PACE välja att tilldela parlamentariska institutionell hjälp samt expertis vid uppbyggnaden av demokratier. Sådan status innehas av , och samt nationella församling. 6.11Konflikter i och mellan medlemsstater Befarade eskaleringar av konflikten likt den som skedde uteblev men läget var fortfarande spänt över kontaktlinjen och skärmytslingar förekom. Inom ramen för Minskgruppens arbete möttes och utrikesministrar återkommande och träffades även ländernas presidenter i . diskuterades domar med ursprung i konflikten kring i ministerkommittén. Det ena fallet rörde sex azerbajdzjanska flyktingar som inte kunnat återvända till sina hem i det Armenienkontrollerade distriktet , medan det andra målet i sin tur rörde en armenisk flykting som inte kunnat återvända till sitt hem i den azerbajdzjanska regionen . I båda fallen bedömdes och ha kränkt rätten till privat- och familjeliv, skydd för egendom samt rätten till effektiva rättsmedel. Domstolen angav även att ett inrättande av en särskild klagomålsmekanism för kompensation av förlust av egendom föreföll viktigt i väntan på ett Skr. 2017/18:139 fredsavtal. Sedan kriget mellan och har konflikten mellan länderna återkommande behandlats inom ramen för arbete. generalsekreterare presenterade en av sina återkommande rapporter om konflikten med fokus på människorättsläget i utbrytarregionerna. Rapporten rörde perioden aprilseptember 2017 och behandlade särskilt säkerhet och humanitära angelägenheter. Specifika problem som lyftes fram var förhållandena i skolor för georgiskspråkiga barn i , där undervisning på georgiska ersatts av ryska, rivningarna av internflyktingars tidigare hem i och stängningarna av flera de facto-gränspassager till , liksom installationer av allt mer avancerad övervakningsutrustning som hindrar lokalbefolkningens rörelsefrihet. Rapporteringen om situationen för mänskliga rättigheter i regionerna försvåras av att sekretariat nekas tillträde av de factomyndigheterna. stöder dialog med representanter för civilsamhället och genomförande av förtroendeskapande åtgärder. Det inbegriper arbete som gäller kulturarvsfrågor och i regionen stöd till språkundervisning i engelska. Ämnet är en stående punkt vid ministerkommitténs veckomöten. informerar löpande om förändringar av situationen i utbrytarrepublikerna och går i svaromål. Även EU liksom ett antal medlemsstater, inklusive , tar relativt ofta till orda till stöd för oberoende och territoriella integritet. Inför utrikesministermötet i antog ministerkommittén ett majoritetsbeslut där den tog klar ställning i fråga om de georgiska utbrytarrepublikerna. Den illegala annekteringen av 2014, det ryska stödet till de självutnämnda utbrytarrepublikerna i östra och de sektorsvisa sanktionerna har varit återkommande frågor inom arbete deltagande inom ramen för parlamentariska församling har upphört sedan församlingen lade ett moratorium på den ryska delegationens rösträtt till följd av PACE har även antagit resolutioner som fördömer annekteringen och uppmanar till att släppa alla tillfångatagna ukrainare. har man fortsatt att regelbundet diskutera och behandla situationen i , inblandning i konflikten och olaga frihetsberövande av personer i konfliktområdena i antogs ett majoritetsbeslut, ’Situationen i den autonoma republiken och staden ()’, där medlemsstaterna fördömde den illegala annekteringen och uppmanade 2017/18:139 att respektera sina skyldigheter i enlighet med relevanta konventioner och FN-resolutioner. antog ministerkommittén ett mer allomfattande beslut om situationen i , som uppmärksammade viktiga framsteg och reformer som ägt rum och uppmuntrade till ytterligare framsteg inom specifika områden. har man fortsatt att regelbundet diskutera och behandla situationen i , inblandning i konflikten och olaga frihetsberövande av personer i konfliktområdena i östra . antogs ett beslut, ”Situationen i den autonoma republiken och staden ()”, där medlemsstaterna fördömde den illegala annekteringen och uppmanade att respektera sina skyldigheter i enlighet med relevanta konventioner och FN-resolutioner. antog ministerkommittén ett mer allomfattande beslut om situationen i , som uppmärksammade viktiga framsteg och reformer som ägt rum och uppmuntrade till ytterligare framsteg inom specifika områden. dom i målet mot har sitt ursprung i militära intervention på och de kränkningar av som då ägde rum. fann en rad kränkningar som rör fördrivna grekcyprioters egendom och hem, levnadsstandarden för grekcyprioter i , försvunna grekcyprioter och deras anhöriga samt turkcyprioters rättigheter. Även om övervakningen av vissa delar av domen har avslutats i ministerkommittén så finns det fortfarande kvarvarande delar, vilket gör att detta fall är ett av de mest utdragna ärendena i ministerkommittén. Målgruppen Xenides-Arestis gäller äganderättsanspråk för tvångsförflyttade grekcyprioter och målgruppen Varnava försvunna grekcyprioter och deras släktingar. individuella klagomål som gäller händelser under konfliktåren. Det är framför allt de individuella klagomålen och frågan om skälig ersättning som varit föremål för ministerkommitténs övervakning. om undersökningsarbetet för att utreda vad som hänt med de försvunna personerna diskuteras emellertid också med jämna mellanrum. Äganderättigheter för grekcyprioterna på norra behandlades i (då endast ett procedurbeslut antogs) och saknade Under ministerkommitténs fyra årliga sessioner för övervakning av domar behandlades bland annat egendomsskydd, saknade personer och rätten till egendom. har parterna bland annat enats om ett beslut där uppmanades ge kommittén för saknade personer (CMP) oförhindrad tillgång till samtliga militära zoner i norra samt att turkiska myndigheter, på eget initiativ, ska förse CMP med information från Under behandlingarna har också frågor och kritik riktats mot verkställighet av domarna. menar att inrättandet av den så kallade fastighetskommissionen (Immovable Property Skr. 2017/18:139 Commission, IPC) är en tillräcklig åtgärd för att verkställa domen. 7Relationer till internationella organisationer 7.1Europeiska unionen (EU) Av 47 medlemsstater är 28 medlemmar av EU. och EU delar fundamentala värden om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsprincipen som grundelement i demokratiska samhällen. Samarbetet har sitt ursprung i skriftväxlingarna om utökat samarbetet mellan EU och i frågor av gemensamt intresse. De gav Europeiska kommissionen en särställning i . är EU representerat genom en egen delegation vid , och regelbundna samordningsmöten inom EU äger rum under EU- delegationens ledning. undertecknades ett samförståndsavtal mellan och EU som varit instrumentalt för den fortsatta utvecklingen. uppmärksammades vid flera arrangemang tioårsjubileet av samförståndsavtalet mellan EU och . Vid ministermötet i antogs en rapport som redogör för framstegen. I den konstateras att det strategiska partnerskapet mellan EU och blir allt viktigare i tider med de utmaningar som står inför med terrorism och radikalisering, migrationsfrågor, främlingsfientlighet och intolerans, en ökad populism och misstroende riktat mot demokratiska institutioner och valda ledare. Samarbetet har vuxit inom de tre pelarna enligt samförståndsavtal: politisk dialog, bistånds- och samarbetsprojekt och normativt samarbete. Inom den första pelaren, politisk dialog, har kontakterna blivit allt tätare, inklusive på de högsta nivåerna. har man i täta kontakter mellan generalsekreterare och kommissionens ordförande , EU:s höga representant och viceordförande , förste viceordförande och utvidgningskommissionär diskuterat utvecklingen i , , , frågor som rör utvecklingen i samt känsliga lagstiftningsärenden i länder både inom och utanför EU. Från båda sidor betonas vikten av samsyn och enat agerande för att upprätthålla de gemensamma värden som och EU bygger på. I ministerkommittén gör EU-delegationen egna eller inom hela EU-kretsen samordnade inlägg och deltar som aktiv observatör i den kontinuerliga dialogen mellan generalsekreterare och medlemsstaterna. 2017/18:139 Inom den andra pelaren, bistånds- och samarbetsprojekt, har samarbetet vuxit . EU har blivit en allt större givare till biståndsverksamhet. EU bidrog med och med till biståndsverksamhet. Det finns en grundläggande samsyn mellan EU och om betydelsen av reformer för att stärka de mänskliga rättigheterna, demokrati och rättsstatens principer i de berörda länderna och om vikten av att tillvarata expertis och fältverksamhet i detta syfte. undertecknades en avsiktsförklaring mellan EU och om ett utökat samarbete i form av gemensamma program. Detta har inneburit gemensamma samarbetsprogram och fleråriga utfästelser om EU:s finansiella stöd till program- och projektverksamhet. Programmen gäller främst främjandet av mänskliga rättigheter, rättsstatsprinciper, demokratisk utveckling och fred både i länderna på (, och , , , , och Kosovo) och i länderna inom EU:s östra partnerskap (, , och samt ) samt i program riktade mot partnerskapsländerna i närområdet. Samarbetsprogrammet syftar även till att stödja dessa länders deltagande i EU:s stabiliserings- och associeringsavtal, eller grannskapspolitiken, och därigenom främja ett närmande till och integration med EU. Stödet är att se som ett komplement till EU:s egna biståndsinsatser. bedriver således med starkt stöd av EU ett antal projekt och program i länderna inom EU:s östra partnerskap och på samt även i , , , och och i mindre utsträckning även i , och . När det gäller den tredje pelaren, normativt samarbete, har arbetet med att åstadkomma en gemensam rättslig standard mellan och standarder gått framåt om än utan stora genombrott. EU:s framtida anslutning till (se avsnitt 3) är därvidlag ett viktigt mål. EU är dock redan part i flera andra Europarådskonventioner och har anslutit sig till konventionen mot handel med mänskliga organ samt tilläggsprotokollet till konventionen om förbyggande av terrorism samt undertecknat konventionen om våld mot kvinnor. EU saknar väletablerade normativa instrument och specifika institutioner uppbyggda för att upprätthålla mänskliga fri- och rättigheter. EU bedriver heller ingen egen övervakning eller rådgivning till sina egna medlemsstater på det sätt som gör genom kommissionären för mänskliga rättigheter, olika övervakningskommittéer och . EU framhåller ofta konventioner och instrument som viktiga komplement till och vägmärken för EU:s egen politik inom dessa områden. Ett nära och komplementärt samarbete äger rum mellan och för grundläggande rättigheter (FRA). Inom EU finns en särskild Bryssel-baserad arbetsgrupp (COSCE) under ordförandeskap av den europeiska avdelningen för yttre åtgärder (EEAS) med deltagande av representanter från huvudstäderna som träffas 6–. Arbetsgruppens mandat är att behandla utvecklingen i () samt utveckla EU:s arbete och prioriteringar inom båda Skr. 7.2Organisationen för säkerhet och samarbete i () Grunden för samarbetet mellan och är ett gemensamt uttalande från organisationernas respektive ordförande samt en deklaration om samarbete som antogs i anslutning till tredje toppmöte i . Utgångspunkten är att organisationerna ska komplettera varandra med hänsyn till sina respektive mandat, arbetsmetoder och olikheter i medlemskap och utifrån sin gemensamma värdegrund. har respektive innehaft ordförandeskapet i permanenta råd. Inom har , respektive haft ordförandeskapet i ministerkommittén. innehas ordförandeskapet av . Samtliga länder är medlemmar i båda organisationerna och har sett till att relevant information och samband skapats i frågor av relevans för båda. Kontakterna organisationerna emellan sker genom så kallade 2+2-möten mellan och respektive ordförande och generalsekreterare, den så kallade samordningsgruppen, möten på tjänstemannanivå, ad hoc-deltagande i varandras möten på olika nivåer, samarbete i fält samt trepartsmöten mellan , och FN. Även på sekretariatsnivå är kontakterna väl utvecklade. har kontor i och för att stärka kontakterna, medan saknar motsvarande kontor i . representant i deltar i möten med kommittén för den mänskliga dimensionen och i permanenta rådet på inbjudan. och generalsekreterare bjuds in till dialog med medlemsstaterna i permanenta rådet respektive ministerkommittén. Samarbetet mellan och är framför allt koncentrerat till fyra prioriterade områden: kamp mot terrorism, bekämpande av människohandel, skydd av rättigheter för personer tillhörande nationella minoriteter samt främjande av tolerans och icke-diskriminering. Utöver dessa områden arbetar organisationerna tillsammans inom bland annat valobservation, mediefrågor och minoritetsfrågor samt med expertutlåtanden i konstitutionella frågor och frågor om lagstiftning. Inom båda organisationerna har det krympande utrymmet för civilsamhället och angreppen mot journalister och fristående medier liksom en försämrad MR-situation i flera länder uppmärksammats. 7.3Förenta nationerna (FN) 2017/18:139 har ett väl utvecklat samarbete med FN. Hänvisningar görs ofta till olika Europarådsinstrument i FN-dokument. Inte minst arbete med jämställdhetsfrågor, våld mot kvinnor, roll och praxis samt anti-diskrimineringsfrågor lyfts fram. En rad Europarådskonventioner, bland annat anti-terrorism, mot sexuellt utnyttjande av barn, it-brottslighet, våld mot kvinnor, framhålls som ledande inom sina områden. Ett antal av konventionerna står också öppna för anslutning av länder utanför och så sker i ökande grad. har ökat sitt arbete för att påvisa hur verksamhet och konventionssystem bidrar till ett uppfyllande av hållbarhetsmålen under FN:s 2030-agenda för hållbar utveckling. Sekretariatet har utarbetat innovativa metoder för rapportering kring detta och introducerades en ny webbplats av som konkret åskådliggör sambanden mellan de olika hållbarhetsmålen under FN:s 2030-agenda och verksamhet. Generalsekreterare och generalsekreterare har nära och täta kontakter. Bland annat deltar Jagland i FN:s högnivåsegment. Generalsekreterare har deltagit i sessioner i . Relationerna mellan och FN bygger på ett samarbetsavtal samt på en skriftväxling . Genom en resolution 1989 beviljades en stående inbjudan att delta som observatör i FN:s olika sessioner och arbete. En gemensam förklaring finns om fördjupat samarbete mellan sekretariatet och FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter. antas en resolution om samarbetet mellan FN och . Ett utkast till resolution bereds och antas först av ministerkommittén i och vidarebefordras sedan till för antagande. Den senaste resolutionen A/RES/71/17 antogs och nämner en rad samarbetsområden, däribland skydd av mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, förebyggande av tortyr, kamp mot rasism och diskriminering, rättigheter för personer tillhörande minoriteter, bekämpande av människohandel, barnets rättigheter, jämställdhet, flyktingar, internet, terrorism, interkulturell dialog, demokratifrågor samt bekämpande av korruption. I EU:s inlägg i samband med antagandet beklagades att enighet inte kunnat uppnås om att resolutionen även uttryckligen kunde sätta upp avskaffandet av dödsstraffet som ett gemensamt område att arbeta mot. Det årliga utbytet i MR-frågor mellan FN och har ägt rum i . Vid mötena presenteras och diskuteras utvecklingen och huvudresultaten av den senaste generalförsamlingen liksom samarbetet mellan de båda organisationerna på MR-området och teman för . Vid mötet presenteras även det omfattande samarbete som sker på en mängd andra områden, bland annat mellan MR- kommissarien och olika FN-organ, och () samt mellan och . olika övervakningskommittéer lämnar substantiella bidrag till FN:s MR-arbete och deltar i de möten som regelbundet äger rum i syfte att förbättra synergierna mellan FN:s MR-arbete och regionala organisationer. tvåårsbudget –2019 antogs i ministerkommittén i , efter förberedande förhandlingar under svensk ledning. tillämpas ett tvåårigt budgetsystem som lägger fast verksamhetens inriktning och budgetens omfattning och fördelning. Anpassningar görs, vanligen i mindre omfattning, inför i en budget består i huvudsak av ordinarie budget, pensionsbudget, extraordinär budget (byggnader) samt 13 separata Därutöver bidrar EU och medlemsstaterna även med extern, frivillig finansiering av främst projektverksamhet i medlems- och Även för budgetperioden –2019 tillämpas principen om nominell Det innebär en faktisk minskning av tillgängliga medel,