prop · H503196 · 2018-03-27 00:00:00 — Där- med kan uppgifter i EU-databasen anses inkomna till och förvarade hos i tryckfrihetsförordningens mening och ska på begäran lämnas ut om någon sekretessbestämmelse inte är tillämplig. Det bör dock nämnas att det i 2 kap. 11 § tryckfrihetsförordningen finns undantag från vad som är en allmän handling. Ett av dessa undan- tag är den s.k. biblioteksregeln. Biblioteksregeln syftar till att undanta en viss kategori av handlingar från de hos myndigheten förvarade allmänna handlingarna, nämligen sådana som ska anses ingå i myndighetens bibliotek. Med ett bibliotek avses en samling handlingar som är organiserade på ett sådant sätt att samlingen enligt vanligt språkbruk är att betrakta som ett bibliotek (prop. 1975/76:160 s. 179 f.). Även upptag- ningar i form av databaser omfattas av biblioteksregeln. Kravet är att myndigheten använder upptagningen på samma sätt som man använder litteratur i ett bibliotek, dvs. för att söka information (se RÅ 1986 not. Det är möjligt att uppgifter som kommer att finnas i EU-databasen kan komma att omfattas av biblioteksregeln och därmed inte anses utgöra allmänna handlingar. I de fall uppgifterna i databasen är att anse som allmänna handlingar kan följande anföras. De uppgifter som enligt EU-förordningen ska hållas hemliga ska inte heller lämnas ut av svenska myndigheter. Således bör uppgifter i allmänna handlingar omfattas av sekretess. Även om en EU-förordning är direkt tillämplig i ska en sekretessbestämmelse i en EU-rättsakt motsvaras av en tillämplig bestämmelse eller hänvisning i OSL. Detta med beaktande av att det i 2 kap. 2 § tryckfrihetsförord- ningen anges att en begränsning av offentlighetsprincipen ska anges i särskild lag eller, om det i vissa fall är lämpligare, i en annan lag vartill den särskilda lagen hänvisar. Därmed uppstår fråga om svensk rätt behöver anpassas till vad som anges i artiklarna 81.4, 81.5 och 81.7. Närmare om den frågan nedan. Det kan nämnas att även kan komma att få direktåtkomst till EU-databasen. Sekretessregleringar gällande denna myndighet redovisas i propositionen (prop. 2017/18:193) Komplette- rande bestämmelser om etisk granskning till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar. Förvaltningsrätten i anför att det i promemorian inte finns någon beskrivning av hur överlämnandet av uppgifter från Läkemedels- verket till de regionala etikprövningsnämnderna ska gå till om etikpröv- ningsnämnderna inte får direktåtkomst till uppgifterna. Det kan här anges att och de sex regionala etikprövningsnämnderna har fått regeringens uppdrag att ta fram strukturer och samarbetsformer för beslut ska kunna fattas i enlighet med det tillståndsförfarande som anges i EU-förordningen. Hur uppgifterna ska skickas från till är en sådan uppgift som diskuteras inom ramen för detta uppdrag. Sekretess för uppgifter vid utredning, tillståndsgiv- ning och tillsyn Enligt artikel 81.4 b och d ska uppgifter kunna hållas hemliga för att skydda information som rör affärshemligheter och för att säkerställa att medlemsstaterna effektivt kan utöva tillsyn vid genomförandet av en klinisk prövning. Sekretess gäller enligt 30 kap. 23 § OSL, i den utsträckning regeringen meddelar föreskrifter om det, i en statlig myndighets verksamhet som består i bl.a. utredning, tillståndsgivning eller tillsyn med avseende på produktion, handel eller näringslivet i övrigt för uppgift om en enskilds affärs- eller driftförhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Detsamma gäller för uppgift om andra eko- nomiska eller personliga förhållanden för den som har trätt i affärsför- bindelse eller liknande förbindelse med den som är föremål för myndig- hetens verksamhet. Det sistnämnda skyddet är emellertid starkare i och med att det här inte uppställs något skaderekvisit. I stället råder absolut sekretess. Att sekretess även kan gälla för den som trätt i affärsför- bindelse eller liknande förbindelse har ansetts behövas eftersom verk- samhet av det slag som avses i paragrafen kan ge en myndighet känne- dom också om andra förhållanden hos tredje man än sådana som kan betecknas som affärs- eller driftförhållanden m.m. Som exempel kan tillsynsverksamhet enligt läkemedels- och narkotika- 2017/18:196 författningarna tänkas medföra kännedom om mycket ömtåliga person- liga förhållanden rörande personer som står i kontakt med den som inspekteras (jfr Offentlighets- och sekretesslagen – En kommentar, Lenberg m.fl.). Som nämnts gäller sekretessen enligt 30 kap. 23 § OSL endast i den utsträckning som regeringen föreskrivit det. Regeringen har i 9 § offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641, OSF), och punkt 33 i dess bilaga föreskrivit att uppgifter inom ramen för verksamhet som består i utredning, tillståndsgivning och tillsyn enligt läkemedelslagen (2015:315) kan bli föremål för sekretess. Enligt punkt 33 gäller dock inte sekretess för enskilds affärs- eller driftförhållanden, uppfinningar eller forskningsresultat vid tillsyn över produktsäkerheten hos varor som är avsedda för konsumenter eller kan antas komma att användas av kon- sumenter, om intresset av allmän kännedom om förhållande som rör risk för skada på person har sådan vikt att uppgiften bör lämnas ut. Regler om kliniska läkemedelsprövningar finns i läkemedelslagen och sekretess finns därmed i ärenden som rör utredning, tillståndsgivning och Ovan begränsning av sekretessen för konsumenter har inte ansetts omfatta uppgifter om läkemedel som inte har gjorts tillgängliga på mark- Detta eftersom sådana läkemedel inte omfattas av produktsäker- hetslagen (2004:451) (Kammarrätten i i mål nr 1235-07). Den nuvarande begränsningen av sekretessbestäm- melsen omfattar således inte uppgifter om kliniska läkemedelsprövningar av läkemedel som inte släppts ut på marknaden. Enligt artikel 81.4 b i EU-förordningen ska sekretess omfatta informa- tion som rör affärshemligheter, dock ska sekretess inte gälla om det finns ett övervägande allmänt intresse att röja informationen. ning gäller enligt artikel 81.5 för uppgifter i ansökan innan beslut om den kliniska prövningen har fattats. När regleringen om kliniska läkemedelsprövningar nu kommer att överföras till EU-förordningen om kliniska prövningar bör bestämmel- serna i OSF ses över. Kammarrätten i anför att det kan finnas skäl att närmare utreda om det finns en risk att uppgifter som ska vara offentliga enligt EU-förordningen kan komma att omfattas av sekretess enligt 30 kap. 23 § OSL. En sådan utredning företas inte i detta lagstiftningsarbete, men skulle behov av ändring framkomma får detta göras i ett separat lagstift- I de fall uppgifter är offentliga i EU-databasen får behörig myndighet beakta detta vid bedömningen om uppgifterna om- fattas av sekretess. Myndigheten får därmed beakta om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Förvaltningsrätten i anför att det i promemorian inte finns någon beskrivning av vilka uppgifter som ska lämnas från Läkemedels- verket till de regionala etikprövningsnämnderna om de sistnämnda inte får direktåtkomst till EU-databasen. Förvaltningsrätten anför vidare att det inte heller anges om de regionala etikprövningsnämnderna, utöver sitt yttrande, kan komma att behöva överlämna ytterligare uppgifter till Detta innebär enligt Förvaltningsrätten att det för närvarande är svårt att överblicka om de föreslagna ändringarna i sekre- tesslagstiftningen är tillräckliga eller om det kan uppstå glapp i sekre- Förvaltningsrätten anser att detta behöver analyseras närmare i den fortsatta beredningen. Regeringen utgår från de bestämmelser som finns i EU-förordningen och förslagen i denna proposition syftar till att anpassa den svenska regleringen till vad som krävs enligt förordningen. Det kan dock inte helt uteslutas att det framöver visar sig finnas behov av ytterligare sekretesskydd. Om så visar sig vara fallet får förnyade över- väganden göras. I detta sammanhang kan nämnas att det av artikel 81.6 följer att EU- databasen inte bör innehålla personuppgifter om försökspersoner (jfr skäl 67 i ingressen till EU-förordningen). Om uppgifter lämnas som gör att en person indirekt kan identifieras omfattas dessa uppgifter av den absoluta sekretess som stadgas i nämnda bestämmelser i och OSF. Ytter- ligare diskussion om försökspersoners personuppgifter finns nedan under rubriken ”sekretess för försökspersoners personuppgifter”. Regeringen ser inte att det behövs ytterligare sekretessregler men kommer att följa frågan och återkomma för det fall det visar sig behövas ändrade sekretessbestämmelser i svensk rätt. Sekretess för övriga uppgifter i databasen I artikel 81.4 c anges att konfidentiell kommunikation mellan medlems- staterna i fråga om utarbetande av utredningsrapporter ska kunna hållas hemlig. Denna kommunikation förs under tillståndsprövningen och torde i stora delar innehålla affärshemligheter som kan sekretessbeläggas enligt 30 kap. 23 § OSL. Emellertid kan den aktuella kommunikationen även omfatta information om myndigheters beredningsunderlag, tidplaner m.m. Till den del dessa uppgifter inte omfattas av ovan nämnda sekretess bör ytterligare sekretessbestämmelser beaktas. EU-databasen kommer även att innehålla uppgifter om ansökningar om och tillsyn av kliniska läkemedelsprövningar som inte ska utföras i . Arbete pågår om databasens utformning. För det fall Läke- medelsverket kan komma att få direkttillgång även till dessa uppgifter kan uppgifterna, beroende på dess karaktär, kunna anses vara undantagna från vad som är en allmän handling i enlighet med den s.k. biblioteks- regeln i 2 kap. 11 § tryckfrihetsförordningen. Som ovan anförs syftar denna regel till att undanta en viss kategori av handlingar från de hos myndigheten förvarade allmänna handlingarna, nämligen sådana som ska anses ingå i myndighetens bibliotek. Med ett bibliotek avses en samling handlingar som är organiserade på ett sådant sätt att samlingen enligt vanligt språkbruk är att betrakta som ett bibliotek (prop. 1975/76:160 s. 179 f.). Om denna regel inte kan anses tillämpbar på en viss uppgift kan den uppgiften anses vara en allmän handling. Även om sekretessbestäm- melsen i nu aktuell EU-förordning är direkt tillämplig i , ska, som nämns ovan, en sekretessbestämmelse i en EU-rättsakt motsvaras av en tillämplig bestämmelse eller hänvisning i OSL, för att uppgifterna i handlingarna inte ska bli offentliga. Enligt 15 kap. 1 a § OSL gäller sekretess för uppgift som en myndighet har fått från ett utländskt organ på grund av en bindande EU-rättsakt om det kan antas att möjlighet att delta i det internationella sam- arbete som avses i rättsakten försämras om uppgiften röjs. Vidare gäller motsvarande sekretess för uppgift som en myndighet har inhämtat i syfte att överlämna den till ett utländskt organ i enlighet med en sådan rättsakt. 2017/18:196 Sekretessregleringen enligt 15 kap. 1 a § kan t.ex. omfatta konfidentiella uppgifter mellan medlemsstaterna vid utarbetandet av utrednings- rapporter och uppgifter om kliniska läkemedelsprövningar som berör andra länder än men som kommer att få till- gång till genom EU-databasen. Med stöd av 15 kap. 1 a § OSL kan de uppgifter som ska hållas hemliga enligt artiklarna 81.4 a–d och 81.5, men som inte omfattas av 30 kap. 23 § OSL, hållas hemliga. Uppgifter till icke-berörda medlemsstater anför att för att säkerställa försökspersonernas säkerhet i kliniska prövningar och för att uppnå harmonisering i bedömning av prövningar inom EU finns det ett behov av att kunna dela viss informa- tion genom portalen till andra medlemsstaters utanför kretsen av de berörda medlemsstaterna (dvs. dokumentation från sponsor och med- lemsstaternas utredningar). föreslår därför att det i det fortsatta lagstiftningsarbetet skapas förutsättningar för verket att dela information till alla medlemsstater utan att en sekretessgranskning först måste ske. arbetar den Europiska läkemedelsmyndigheten tillsam- mans med medlemsstaterna för att skapa en IT-lösning så att även de medlemsstater som inte är berörda av en specifik klinisk läkemedels- prövning ska få tillgång till information om prövningen. Eventuella kompletteringar i lagstiftningen för att möjliggöra ett sådant samarbete får utarbetas separat och diskuteras inte i detta lagstiftningsarbete. Uppgiftslämnande till utländsk myndighet eller mellanstatlig organisation Sekretessen i punkt 33 i bilagan till OSF kommer inte att hindra Läke- medelsverket att lämna ut uppgifter via EU-databasen i enlighet med bestämmelserna i . Detta till följd av regleringen i 8 kap. 3 § OSL vari det anges att sekretessbelagda uppgifter får röjas för en utländsk myndighet eller en mellanstatlig organisation om utlämn- andet sker i enlighet med särskild föreskrift i lag eller förordning. Med lag likställs EU-förordningar (se prop. 1998/99:18 s. 41 och 75 samt prop. 1999/2000:126 s. 160 och 283). Några ändringar i OSL bedöms därmed inte behövas för att behörig myndighet ska få lämna ut uppgifter via EU-portalen i enlighet med bestämmelser i . Gällande sekretessen i 15 kap. 1 a § OSL gäller den endast om det kan antas att möjlighet att delta i det internationella samarbete som avses i rättsakten försämras om uppgiften röjs. Detta skaderekvisit är inte uppfyllt i de fall lämnar uppgifter till andra utländska myndigheter och Europeiska läkemedelsmyndigheten genom EU-data- basen i enlighet med vad som anges i EU-förordningens bestämmelser. Sekretessbestämmelsen i 15 kap. 1 a § OSL hindrar således inte ett sådant utlämnande. Uppgiftslämnande till och biobanker I avsnitt 6.3.1 föreslås att det införs bestämmelser i förordning om att ska skicka ansökan om klinisk prövning till Etikpröv- ningsmyndigheten för det fall denna myndighet inte får egen direkt- åtkomst till EU-databasen. I avsnitt 6.3.2 anges att även en berörd bio- bank bör ges möjlighet att yttra sig över en ansökan om klinisk läke- medelsprövning till och . Förslaget är att ska kunna skicka ansökan om klinisk prövning för yttrande till berörd biobank. är en självständig myndighet, medan många biobanker är en del av landstingen. Enligt 10 kap. 28 § OSL hindrar sekretess inte att en uppgift lämnas till en annan myndighet om uppgiftsskyldigheten följer av lag eller förordning. De föreslagna bestämmelserna i förordning får därmed sekretessbrytande effekt för att ska kunna skicka uppgifter till Etikprövningsmyndig- heten och till de biobanker som ingår i ett landsting. För att ska kunna skicka ansökan till biobanker som inrättats i enskild verksamhet krävs en sekretessbrytande bestämmelse. En sådan bestämmelse bör därför införas i 30 kap. OSL. Som framgår ovan är sekretessbestämmelsen i 15 kap. 1 a § OSL inte absolut, utan gäller endast om ett utlämnande av uppgiften skulle riskera att försämra det samarbete som regleras av EU-akten i fråga. Att Läke- medelsverket lämnar ut uppgifter för att få synpunkter eller yttrande av berörda aktörer innebär inte att det internationella samarbetet försämras. Därmed är den bestämmelsens skaderekvisit inte uppfyllt och bestäm- melsen hindrar inte utlämnande. Som anges i avsnitt 6.3.2 föreslår regeringen att det ska anges i en förordning att berörd biobank ska skicka sitt yttrande över en ansökan om klinisk läkemedelsprövning till eller Etikpröv- ningsmyndigheten. Som ovan anges följer det av 10 kap. 28 § OSL att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en annan myndighet om uppgiftsskyldigheten följer av lag eller förordning. Med stöd av den för- ordningsbestämmelse som det redogörs för i avsnitt 6.3.2 kan de bio- banker som är del av ett landsting, lämna ett yttrande till Läkemedels- verket trots sekretess. Vad som gäller för biobanker som inrättats i enskild verksamhet diskuteras nedan om tystnadsplikt. Ett förslag till sekretessbrytande bestämmelser för yttrande till finns i propositionen Kompletterande bestämmel- ser om etisk granskning till EU-förordningen om kliniska läkemedels- prövningar. Sekretess hos mottagande myndigheter Sekretessen i 9 § OSF och punkt 33 i dess bilaga samt sekretessen enligt 15 kap. 1 a § OSL följer inte med uppgifter till biobanker. Uppgifterna hos dessa måste ha ett tillfredsställande sekretesskydd genom en annan sekretessbestämmelse. Frågan om tystnadsplikt vid de biobanker som inrättats i enskild verksamhet diskuteras under nästa rubrik. Gällande etikprövning så utför de regionala etikprövningsnämnderna och en etisk granskning av ansökningar om kliniska läkemedelsprövningar. prövningsnämnderna regleras i 24 kap. 3 § OSL. sen gäller sekretessen i verksamhet som består i etikprövning och tillsyn enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser Sekretessen omfattar uppgift om en enskilds personliga för- hållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men, och om uppgift om en enskilds ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Förvaltningsrätten i noterar att skaderekvisiten för vilken sekretess ska gälla skiljer sig åt mellan 24 kap. 3 § OSL och 30 kap. 23 § samma lag. Det stämmer att den förra bestäm- melsen innefattar en presumtion för sekretess för uppgifter om en enskilds personliga förhållanden medan den senare bestämmelsen inne- bär absolut sekretess för uppgifter om ekonomiska eller personliga för- hållanden för den som har trätt i affärsförbindelse eller liknande för- bindelse med den som är föremål för myndighetens verksamhet. melsen i 30 kap. 23 § OSL omfattar ett stort antal ämnesområden och verksamheter och regeringen har inte för avsikt att ändra den bestäm- Närmare diskussioner och överväganden om sekretesskyddet hos finns i propositionen Kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU-förordningen om kliniska Den som ansöker om tillstånd om kliniska läkemedelsprövning ska kunna utgå från att uppgifter om affärs- eller driftförhållanden, uppfin- ningar eller forskningsresultat kommer att skyddas av sekretess även om skickar dessa ansökningar till berörda biobanker för Även eventuella uppgifter om den som har trätt i affärsför- bindelse eller liknande förbindelse med den som är föremål för myndig- hetens verksamhet bör omfattas av sekretess vid biobankerna. tess som anges i 30 kap. 23 § OSL jämfört med 9 § OSF och punkt 33 i dess bilaga bör således även gälla de uppgifter som överförs till de bio- banker som är del av ett landsting. Det föreslås därför att bestämmelsen i 30 kap. 25 § OSL kompletteras så att den sekretess som gäller med stöd av 30 kap. 23 § OSL för uppgifter hos överförs till Bestämmelsen bör även kompletteras med en bestämmelse om att sekretessen inte ska gälla om en sekretessbestämmelse till skydd för samma intresse ändå är tillämplig hos eller kommunen. Lagrådet anför när det gäller 30 kap. 25 § OSL att det första stycket som behandlar uppgifter från hänvisar till 23 § första stycket 1 som tillämplig sekretessreglering, medan det andra stycket som behandlar uppgifter från i ärenden om klinisk läkemedelsprövning på människor i stället hänvisar till sekretessregleringen i 23 §, d.v.s. även första stycket 2. ställer sig frågande till vilken bedömning som ligger till grund för Bestämmelsen i 30 kap. 25 § första stycket OSL avser de situationer när Tandvårds- och läkemedelsförmånsverkets (TLV) ska fatta beslut om ett läkemedel eller en vara ska ingå i läkemedelsförmånerna. även fastställa försäljningspriset för läkemedlet eller varan. beslut fattas ska TLV bereda sökanden och landstingen eller kommun Prop. 2017/18:196 som inte ingår i ett landsting (sjukvårdshuvudmännen) möjlighet till överläggningar med TLV. I samband med sådana överläggningar kan TLV behöva överlämna uppgifter som kommit in till de parter som ska medverka i överläggningen. För sådana uppgifter kan sekretess enligt 30 kap. 23 § första stycket 1 gälla hos verket. Genom bestämmelsen i 30 kap. 25 § överförs den sekretess som kan gälla för uppgifterna till att även gälla hos sjukvårdshuvudmännen. I förarbetena anges att de uppgifter som torde behöva överlämnas till sjukvårdshuvudmännen och för vilka sekretess kan gälla hos verket är sådana som avser sökandens egen verksamhet (prop. 1996/97:155 s. 75). I den situation som är aktuell anser regeringen att även sekretess enligt 23 § första stycket 2 ska vara tillämplig för uppgifter i ansökan om kliniska läkemedelsprövning. Det kan vara så att sponsorn har lämnat in uppgifter om en försöksperson, trots att sådana uppgifter inte ska anges i ansökan. Som ovan nämns bör eventuella uppgifter om den som har inlett en affärsförbindelse eller liknande med den som är föremål för myndighetens verksamhet omfattas av sekretess vid biobankerna. Dessa uppgifter bör därmed kunna omfattas av den sekretess som anges i punkt 2. Tystnadsplikt hos biobanker som inrättats i enskild verksamhet Det finns biobanker som drivs i enskild verksamhet. Dessa omfattas inte av OSL. Det innebär att om skickar en ansökan om tillstånd till klinisk läkemedelsprövning för yttrande till en biobank som inrättats i enskild verksamhet är reglerna i OSL inte tillämpliga. För att ge uppgifterna motsvarande skydd krävs då bestämmelser om tystnadsplikt. Enskilda biobanker omfattas av den tystnadsplikt som anges i 6 kap. 14 § patientsäkerhetslagen (2010:659). Enligt den bestämmelsen får den som tillhör eller har tillhört hälso- och sjukvårdspersonalen inom den enskilda hälso- och sjukvården inte obehörigen röja eller utnyttja sådana uppgifter om en viss varas tillverkning eller innehåll, som han eller hon har fått kännedom om i verksamheten och som har lämnats dit för att användas som upplysning om eller underlag för behandling eller annan liknande åtgärd. Bestämmelsen infördes med tanke på personal vid Gift- informationscentralen. Det är emellertid osäkert om uppgifter i en ansökan om tillstånd till klinisk läkemedelsprövning kan anses vara en upplysning eller underlag för behandling eller annan liknande åtgärd. Det föreslås därför att det införs en bestämmelse om tystnadsplikt i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. I den bestämmelsen ska anges att den som är eller har varit anställd eller uppdragstagare vid en biobank som inrättats i enskild verksamhet inte får obehörigen röja eller utnyttja uppgifter i en ansökan om tillstånd till en klinisk läkemedelsprövning. I likhet med bestämmelsen om tystnadsplikt i patientsäkerhetslagen ska obehörigt röjande inte anses vara att någon fullgör sådan uppgifts- skyldighet som följer av lag eller förordning. Därmed kan en biobank som inrättats i enskild verksamhet exempelvis yttra sig till Läke- 2017/18:196 medelsverket eller i enlighet med en bestämmelse i förordning. I artikel 81 i EU-förordningen anges ingen sekretesstid. Enligt 30 kap. 23 § OSL gäller däremot sekretessen i högst för de uppgifter som en statlig myndighet får tillgång till under sin utredning, tillståndsgivning och tillsyn gällande en enskilds affärs- eller driftförhållanden, upp- finningar eller forskningsresultat samt om tredje man. Samma sekretess- tid finns för uppgifter som avser vetenskaplig undersökning eller annat sådant uppdrag i 31 kap. 12 § OSL. För uppgifter enligt 15 kap. 1 a § OSL gäller sekretessen i högst . Gällande sekretess enligt den sist- nämnda bestämmelsen får dock regeringen, om det finns särskilda skäl, meddela föreskrifter om att sekretessen ska gälla . Ett sådant skäl kan vara att en bestämmelse om sekretess i en EU- rättsakt saknar begränsning i fråga om sekretesstid (prop. s.36 och 45). Som anges i förarbetena till OSL ska sekretess endast omfatta upp- gifter där det verkligen medför en skaderisk att röja uppgiften. Denna risk minskar normalt . I OSL har gränsen för sekretess gällande ekonomiska intressen i huvudsak satts till (prop. 1979/80:2 Del A s. 86). Däremot är sekretesstiden i 15 kap. 1 a § OSL, lika lång som den som gäller enligt bl.a. 15 kap. 1 § OSL (utrikessekretess). Det har inte framkommit att dessa sekretesstider anses vara för korta.