prop · H503118 · 2018-03-14 00:00:00 — Domstolen konstaterade, till skillnad från tribunalen, att kommissionens detaljerade utlåtande enligt det s.k. 98/34-förfarandet ingått i en ”utredning”, men att detta i sig – utan förklaring vad den konkreta skadan är – i princip inte är tillräckligt för att avslå en begäran om utlämnande av handlingen. Således gjorde tribunalen en riktig bedömning när den fann att beslutsmotiveringen – att det fanns risk för att medlemsstaterna skulle bli mindre samarbetsvilliga – var otillräcklig. Domstolens praxis om en allmän presumtion för sekretess synes således inte vara tillämplig beträffande handlingar inom ramen för 98/34-förfarandet. Förenade målen C-643/15 (UDEUD2015/105) mot Europeiska unionens råd och C-647/15 (UDEUD2015/106) mot Europeiska unionens råd För bakgrund se skr 2016/17:115 s.163 f. talan ogillades i sin helhet och rådets beslut om omplacering stod fast. Villkoren för att anta det angripna beslutet med stöd av artikel 78.3 FEUF utan att följa det ordinarie lagstiftningsförfarandet var uppfyllda. Domstolen ogillade samtliga invändningar om brister i beslutsförfarandet som och framfört. Domstolen fann vidare att det inte var uppenbart att beslutet inte kunde uppnå målet att hjälpa och att hantera följderna av migrationskrisen och dess giltighet kunde inte ifrågasättas med stöd av en bedömning i efterhand. beslutet på en detaljerad granskning av de statistiska uppgifter som då Det låga antalet omfördelningar berodde på andra omständigheter som rådet inte kunnat förutse, såsom vissa medlemsstaters T-115/15 (UDEUD 2015/225) Deza mot Echa För bakgrund se skr 2015/2016:115 s 280. Tribunalens dom : Tribunalen konstaterade att Echa hade befogenhet att fatta det angripna beslutet. Den omständigheten att det rörde sig om att komplettera en befintlig post avseende ämnet DEHP i kandidatförteckningen medförde ingen annan bedömning. Vidare bedömdes principerna om förutsebarhet, rättssäkerhet och skydd för berättigade förväntningar inte ha åsidosatts. Slutligen, underkändes Dezas argument i fråga om bl.a. rätt till en rättvis rättegång enligt Europa- konventionen och EU:s rättighetsstadga. I denna del konstaterade tribunalen att Echa inte utgör någon domstol och att artikel 47 i EU:s rättighetsstadga respektive artikel 6 i därmed inte var tillämpliga. Tribunalen fann att Deza inte heller visat att Echa åsidosatt sina skyldigheter att behandla angelägenheten i fråga opartiskt och rättvist. T-136/15 (UDEUD2015/282) Evropaïki Dynamiki mot För bakgrund se skr 2016/17:115 s. 165 f. Tribunalens dom : Tribunalen ogillade Evropaïki Dynamikis talan med motiveringen att parlamentet – under de mycket speciella omständigheterna i förevarande fall och med beaktande av den arbetsinsats som krävdes, det förslag som parlamentet hade formulerat och sökandebolagets attityd – kunde göra gällande en orimlig arbetsbörda till stöd för sitt beslut att inte göra någon konkret och individuell prövning av samtliga begärda handlingar. Däremot kunde parlamentet inte åberopa en allmän presumtion för sekretess för de aktuella handlingarna till stöd för ett avstående från skyldigheten att konkret och individuellt pröva innehållet i varje enskild handling. C-188/15 (UDEUD2015/176) m.fl. mot För bakgrund se skr 2015/16:115 s. 293. dom : En arbetsgivares vilja att ta hänsyn till en kunds önskemål om att de tjänster som arbetsgivaren tillhandahåller inte längre ska utföras av en arbetstagare som bär muslimsk huvudduk kan inte anses utgöra ett verkligt och avgörande yrkeskrav i den mening som avses i artikel 4.1 i direktiv /78/EG. C-283/15 (UDEUD2015/242) X mot Staatssecretaris van Begäran från , För bakgrund se skr 2015/16:115 s. 288 f. dom : Artikel 49 FEUF om etableringsfrihet ska tolkas så, att den utgör hinder för att en medlemsstat, vars skattelagstiftning innehåller en möjlighet till avdrag för underskott från bostad, inte beviljar denna förmån för en egenföretagare som saknar hemvist i landet när vederbörande inom den medlemsstaten förvärvar av sina inkomster och i den medlemsstat där bostaden är belägen inte förvärvar någon inkomst som gör det möjligt för honom eller henne att i den staten göra gällande en motsvarande avdragsrätt. Förbudet gäller för varje verksamhetsmedlemsstat i vilken en egenföretagare har sådana inkomster som gör det möjligt för denne att där göra gällande en motsvarande avdragsrätt, i proportion till den andel av nämnda inkomster som har förvärvats i var och en av verksamhetsmedlemsstaterna. I detta avseende ska en ”verksamhetsmedlemsstat” förstås som varje medlemsstat som är behörig att beskatta de verksamhetsinkomster som en person som saknar hemvist i landet förvärvar i den medlemsstaten, oberoende av vilken plats verksamheten bedrivs rent faktiskt. Det saknar betydelse om den skattskyldiga personen som saknar hemvist i landet uppbär en del av sina skattepliktiga inkomster i ett tredjeland och inte i en medlemsstat. C-289/15 (UDEUD 2015/246) Begäran från Krajský súd v Prešove, För bakgrund se skr 2015/16:115 s. 289. dom : Artiklarna 7.3 och 9.1 d i rådets rambeslut /909/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på brottmålsdomar avseende fängelse eller andra frihetsberövande åtgärder i syfte att verkställa dessa inom EU, ska tolkas på så sätt att kravet på dubbel straffbarhet ska anses vara uppfyllt i en sådan situation som den i det nationella målet, om de omständigheter som utgör brottet, såsom de anges i det avgörande som har meddelats av den behöriga myndigheten i den utfärdande staten, i sig även skulle vara straffbara i den verkställande staten om de hade ägt rum i denna stat. C-336/15 (UDEUD2015/294) Unionen mot Begäran från Arbetsdomstolen, dom : Artikel 3 i rådets direktiv 2001/23/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter ska tolkas så, att under sådana omständigheter som de som är aktuella i det nationella målet måste förvärvaren, i samband med uppsägningen av en arbetstagare som äger rum efter övergången av ett företag, ta med arbetstagarens anställningstid hos överlåtaren i beräkningen av den anställningstid som är relevant för att avgöra vilken uppsägningstid som arbetstagaren har rätt till. C-549/15 (UDEUD2015/419) mot Begäran från Förvaltningsrätten i , För bakgrund se skr 2015/16:115 s. 290. dom : Artikel 18.1 i direktiv /28/EG om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven /77/EG och 2003/30/EG ska tolkas på så sätt att den inte inför någon skyldighet för medlemsstaterna att godkänna att biogas som uppfyller hållbarhetskriterierna i artikel 17 i direktivet och som är avsedd att användas som biodrivmedel importeras via deras sammankopplade nationella gasnät. Det har vid prövningen av den andra frågan inte framkommit någon omständighet som kan påverka giltigheten av artikel 18.1 i direktiv /28. Artikel 34 FEUF ska tolkas på så sätt att den hindrar ett sådant föreläggande som det i det nationella målet, genom vilket en nationell myndighet avser att omöjliggöra för en ekonomisk aktör att tillämpa ett massbalanssystem, i den mening som avses i artikel 18.1 i direktiv /28, för hållbar biogas som transporteras i sammankopplade nationella gasnät, med stöd av en föreskrift som antagits av nämnda myndighet och enligt vilken en sådan massbalans ska vara uppfylld ”inom en plats med tydlig gräns”, trots att myndigheten , med stöd av denna föreskrift, tillåter att ett massbalanssystem tillämpas för hållbar biogas som transporteras i det nationella gasnätet i den medlemsstat som myndigheten tillhör. C-60/16 (UDEUD2016/89) mot Begäran från Migrationsöverdomstolen, För bakgrund se skr 2016/17:115 s 169 dom : Artikel 28 i och rådets förordning (EU) nr 604/2013 jämförd med artikel 6 i EU:s rättighetsstadga utgör inte hinder för nationell lagstiftning, såsom den svenska, enligt vilken förvaret, i fall där en sökande av internationellt skydd tas i förvar efter det att den anmodade medlemsstaten har godtagit framställan om övertagande, kan bestå , såvida tidsperioden för förvaret inte överstiger den tid som är nödvändig för överföringsförfarandet, bedömd med beaktande av de konkreta krav som det förfarandet ställer i varje enskilt fall, och såvida tidsperioden för förvaret, i förekommande fall inte förlängs då överklagandet eller överprövningen inte längre har suspensiv verkan. Däremot utgör nämnda bestämmelser hinder för nationell lagstiftning som tillåter att förvaret består under tre eller under vilka överföringen kan verkställas med giltig verkan. Artikel 28.3 i förordningen ska tolkas så att de antal dagar som personen i fråga redan hållits i förvar efter det att en medlemsstat har godtagit framställan om övertagande eller återtagande inte ska räknas av från den sexveckorsfrist som föreskrivs och som löper från den tidpunkt då överklagandet eller överprövningen inte längre har suspensiv verkan. Sexveckorsfristen ska även tillämpas när den berörda personen inte specifikt har begärt att verkställigheten av överföringsbeslutet ska avbrytas. C-80/16 (UDEUD2016/099) ArcelorMittal Begäran från Tribunal administratif de Montreuil, Den nationella domstolen ville få veta om kommissionen i sitt beslut /278/EU om tilldelning av utsläppsrätter underlåtit att ta vederbörlig hänsyn till direktiv /87/EG om ett system för handel med utsläppsrätter och om kommissionen genom beslutet åsidosatt sin skyldighet att använda de mest exakta och aktuella vetenskapliga uppgifter som finns tillgängliga och/eller principen om god förvaltning? Domstolen frågade också om den omständigheten att kommissionen valt att inkludera en fabrik som producerar både sintrad järnmalm och pellets i referensanläggningarna vid bestämningen av produktriktmärket för sintrad järnmalm, utgör en omständighet som gör att produktriktmärket i beslutet ska anses rättsstridigt samt huruvida kommissionen har åsidosatt sin motiveringsskyldigheten enligt artikel 296 FEUF. dom : Vid prövningen av frågorna i målet framkom inte någon omständighet som kunde påverka giltigheten av kommissionens beslut. Vad gäller frågan om pellets och sintrad järnmalm är utbytbara produkter anger domstolen att det integrerade stålverk som inkluderats som referensanläggning innehåller både en pelletsenhet och en sintringsenhet, vilka är sammankopplade för att framställa en blandning som matas in direkt i masugnen. Slutprodukten har således, i en sådan anläggning, ungefär samma egenskaper som sintrad järnmalm, och den används som en direkt ersättning för denna i masugnen. Med hänsyn till att användningen av dessa två produktionsenheter tillsammans gör det möjligt att tillverka en enda produkt som är utbytbar i förhållande till sintrad järnmalm, ska produktionen av pellets således anses som en av de ”processer som är direkt eller indirekt kopplade till processenheterna”, i den mening som avses i definitionen av sintrad järnmalm i bilaga I till beslut /278. Det var alltså rätt av kommissionen att vid fastställandet av produktriktmärket för sintrad järnmalm beakta denna produktionsenhet för pellets. C-168/16 och C-169/16 (UDEUD2016/158) m.fl. mot Crewlink samt Osacar mot . Begäran från du travail de , För bakgrund se skr 2016/17:115 s. 170 f. dom : Begreppet ”den ort där arbetstagaren vanligtvis utför… sitt arbete” enligt artikel 19.2 i rådets förordning (EG) nr 44/2001 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (I-förord- ningen) kan visserligen inte likställas med begreppet ”stationeringsort” i förordning (EEG) nr 3922/91 om harmonisering av tekniska krav och administrativa förfaranden inom området civil luftfart, men sistnämnda begrepp utgör en betydelsefull faktor för att fastställa det förstnämnda begreppet. C-189/16 (UDEUD2016/165) Begäran från , För bakgrund se skr 2016/17:115 s 171 f. dom : Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av system för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen ska tolkas så att när en medlemsstats behöriga institution beräknar en sådan minimiförmån som den i det nationella målet aktuella garanti- pensionen, ska den inte tillämpa vare sig artikel 46.2 eller artikel 47.1 d i nämnda förordning. En sådan förmån ska beräknas enligt bestämmelserna i artikel 50 i nämnda förordning, jämförda med bestämmelserna i nationell lagstiftning, dock utan tillämpning av nationella bestämmelser, såsom de som är aktuella i det nationella målet, angående pro rata-beräkningen. Förordningen utgör inte hinder för en medlemsstats lagstiftning som föreskriver att den behöriga institutionen vid beräkningen av aktuell förmån ska ta hänsyn till samtliga pensionsinkomster som den försäkrade faktiskt uppbär i en eller flera andra medlemsstater. C-230/16 (UDEUD2016/202) Coty Begäran från Oberlandesgericht am , Den nationella domstolen vill huvudsakligen få veta om det inom ramen för ett selektivt distributionssystem är tillåtet enligt för en leverantör att förbjuda försäljning via tredjemans internetplattform. dom : Selektiva distributionsavtal i syfte att säkerställa varors prestigefulla eller luxuösa framtoning samt den avtalsklausul som i målet aktuella, som förbjuder återförsäljare i ett sådant distributionssystem att anlita utomstående företag på sätt som är synligt utåt vid nätförsäljning, när klausulen avser att bevara varornas lyxframtoning, är förenligt med artikel 101.1 FEUF. En förutsättning är dock att återförsäljarna väljs och klausulen utformas med beaktande av principerna om objektivitet, enhetlighet, icke-diskriminering och propor- tionalitet. C-242/16 (UDEUD2016/205) mot . Begäran från Supremo Tribunal de Justiça, För bakgrund se skr 2016/17:115 s. 172. beslut : Efter att den nationella domstolen återkallat sin begäran om förhandsavgörande avskrevs målet. C-292/16 (UDEUD2016/271) A Oy Begäran från förvaltningsdomstol, För bakgrund se skr 2016/17:115 s 172 f. dom : Artikel 49 FEUF ska tolkas så att den utgör hinder för en nationell lagstiftning, såsom den finländska, vilken i fall då ett i landet hemmahörande bolag inom ramen för en överföring av tillgångar överlåter ett fast driftställe i utlandet till ett utländskt bolag, dels föreskriver en omedelbar beskattning av värde- ökningar som uppkommit i samband med denna transaktion, dels inte tillåter att uppbörden av denna skatt skjuts upp, medan dessa värde- ökningar i en motsvarande inhemsk situation beskattas först vid av- yttringen av de överförda tillgångarna, såtillvida denna lagstiftning inte tillåter att uppbörden av en sådan skatt skjuts upp. C-306/16 (UDEUD2016/273) Marques mot Varzim Sol – Turismo, Jogo e Begäran från Tribunal da Relação do , För bakgrund se skr 2016/17:115 s. 173. dom : Artikel 5 första stycket i direktiv /88/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden ska tolkas så, att bestämmelsen inte betyder att den minsta sammanhängande veckovila som en arbetstagare har rätt till måste ges senast den dag som följer på en period i följd, utan innebär att veckovilan ska ges inom varje period . C-504/16 (UDEUD2016/389) mot Bundeszentralamt für Steuern (förenat med mål C-613/16 /S mot Bundeszentralamt für Steuern) Begäran från Finanzgericht , För bakgrund se skr 2016/17:115 s. 175. dom : Artikel 1.2 jämförd med artikel 5.1 i direktiv /435/EEG samt artikel 49 FEUF, ska tolkas så, att de utgör hinder för en medlemsstats skattelagstiftning, som den som är i fråga i de nationella målen, vilken, i fall då aktier i ett utländskt moder- bolag ägs av personer som inte skulle ha rätt till återbetalning av eller befrielse från källskatt om de erhållit utdelning direkt från ett dotterbolag med hemvist i medlemsstaten, nekar befrielse från källskatt på kapital- avkastning vad gäller utdelningar till detta moderbolag, om någon av de omständigheter som anges i nämnda lagstiftning är för handen. C-613/16 /S mot Bundeszentralamt für Begäran från Finanzgericht , dom : Se föregående mål C- 504/16. 3.1Mål i vilka talan har väckts vid eller tribunalen C-659/16 (UDEUD2017/117) Europeiska kommissionen mot Europeiska unionens råd Kommissionen har yrkat att domstolen ska ogiltigförklara rådets beslut om fastställande av unionens ståndpunkt inför kommissionens 34:e årsmöte för bevarande av levande tillgångar i (CCAMLR) om upprättande av tre skyddade områden och upprättande av särskilda områden för studier i den del det avser att förslagen om nämnda skyddsområden och områden för studier ska lämnas på unionens och dess medlemsstaters vägnar, i stället för endast av unionen. Kommissionen anser att beslutet och förslagen omfattas av EU:s exklusiva befogenhet inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken och därför kränker denna befogenhet. Kommissionen hävdar att förslagen omfattas av unionen exklusiva behörighet ifråga om bevarandet av havets biologiska resurser inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken (artikel 3.1 d FEUF) och i andra hand eftersom förslagen i vart fall kan påverka unionens regler eller räckvidden av dessa i enlighet med artikel 3.2 FEUF. I sak har kommissionen inga invändningar mot förslagen. har intervenerat till stöd för rådet och i allt väsentligt anslutit sig till de grunder och omständigheter som rådet har åberopat till stöd för sitt bestridande. Grunden för rådets och inställning är att de aktuella förslagen med hänsyn till innehåll, syfte och sammanhang huvudsakligen avser områdena för miljöskydd och forskning för vilka unionen inte har exklusiv kompetens. C-419/17 P (UDEUD 2017/300) Deza mot Echa Deza väckte talan vid tribunalen och yrkade ogiltigförklaring av Echas beslut att uppdatera den s.k. kandidatförteckningen såvitt avsåg ftalaten DEHP för eventuellt införande i bilaga XIV till Reach-förordningen (mål T-115/15). Genom uppdateringen infördes DEHP i kandidatförteckningen även med hänvisning till att det är fråga om ett hormonstörande ämne för vilket det finns vetenskapliga belägg för sannolika allvarliga effekter på miljön. Deza har överklagat tribunalens dom och yrkat att ska upphäva domen och ogiltigförklara det angripna beslutet. Dezas argumentation i överklagandet motsvarar i allt väsentligt det som tidigare anförts i förhållande till de grunder som gjordes gällande under processen vid tribunalen. Därutöver argumenterar , såvitt gäller påstående om Echas bristande behörighet, utifrån senare tillkommen praxis i mål C- 323/15 P Polynt SpA mot Echa och C-324/15 P mot Echa samt att syftena med Reach-förordningen kan tillgodoses på annat sätt, till exempel genom det begränsningsförfarande som föreskrivs i förordningen. Deza utvecklar även sitt resonemang till grund för påståendet om att Echa överskridit sina befogenheter genom att kringgå det unionsrättsliga förfarandet som syftar till att anta kriterier för identifiering av hormonstörande ämnen. har anfört följande: Dezas tolkning av mål C-323/15 P Polynt SpA mot Echa och C-324/15 P mot Echa är felaktig och Reach-förordningens syften kan inte tillgodoses på annat sätt såsom Deza gör gällande. Inte heller har Echa överskridit sina befogenheter genom att kringgå det unionsrättsliga förfarandet i fråga. Tribunalens dom är således i sin helhet riktig. T-545/11 RENV (UDEUD2016/429) Stichting Europe) mot Europeiska kommissionen För bakgrund se skrivelse 2016/17:115 s. 165. har anfört följande. Föroreningarna i ett verksamt ämne beror på ämnets referenskälla (dvs. tillverkare, råvara, tillverkningsmetod och plats för tillverkning). Under förutsättning att referenskällorna för glyfosat efter det att glyfosat godkändes har överensstämt med de som har beskrivits i ansökan måste slutsatsen dras att glyfosat innehållande föroreningarna också har släppts ut i miljön vid normala eller realistiska användningsvillkor, i enlighet med tolkning av begreppet miljöutsläpp i artikel 6.1 i Århusförordningen. Inte heller det som kommissionen anfört om skillnaden i prövningen av godkännande av det verksamma ämnet på EU-nivå i förhållande till nationellt produktgodkännande eller skillnader i tillverkningsmetod och tillverk- ningsställe, ger anledning att betvivla att den omtvistade informationen rör sig om information om miljöutsläpp i den mening som avses i första meningen i artikel 6.1 i Århusförordningen. Kommissionens beslut att neka tillgång till den omtvistade informationen bör därför upphävas. T-716/14 (UDEUD2015/016) . Tweedale mot Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA) För bakgrund se skr 2015/16:115 s. 278. har intervenerat till stöd för Tweedale och ställt sig bakom yrkandet om ogiltigförklaring på i huvudsak följande grunder. hand är sekretessundantaget som EFSA åberopat inte tillämpligt eftersom de begärda studierna innehåller information om utsläpp i miljön som innebär att ett övervägande allmänintresse för utlämnande föreligger. andra hand har EFSA inte visat att undantaget är tillämpligt genom att påvisa en konkret och faktisk skada vid utlämnande, och i vart fall inte att intresset av sekretess väger tyngre än intresset av utlämnande, särskilt inte som studierna innehåller miljöinformation som innebär att allmänheten har ett särskilt stort intresse av utlämnande. I sista hand har EFSA inte haft fog för att vägra sökanden delvis tillgång till de begärda studierna, eftersom det är uppenbart att inte alla uppgifter i studierna omfattas av T-68/15 (UDEUD2015/183) HH. Ferries m. fl. För bakgrund se skr 2015/16:115 s. 279. har i svar på skriftliga frågor från tribunalen om bl.a. Öresundsbrokonsortiets rättsliga ställning anfört i huvudsak följande: Med hänsyn till formen för konsortiets bildande genom riksdagsbeslut och dess mellanstatliga ställning med hemvist i såväl som motsvarar konsortiet inte någon befintlig bolagsform i den svenska bolagsrätten. Innebörden av riksdagsbeslutet – såvitt gäller förutsättningarna för bildandet av konsortiet – är att konsortiet som sådant ska ha kapacitet att äga och svara för Öresundsförbindelsens verksamhet samt att för denna uppgift kunna ta upp nödvändiga lån. Parterna i konsortiet, det vill säga och A/S Øresund, svarar också enligt 3 § 2 i konsortialavtalet solidariskt gentemot tredje man för varje förpliktelse som kan uppkomma för konsortiet i samband med dess verksamhet, vilket är ett avgörande kännetecken för en juridisk person som kan ha egna förpliktelser. T-260/16 (UDEUD2016/182) mot Europeiska kommissionen För bakgrund se skr 2016/17:115 s. 166 f. har i yttrande över interventionsinlaga anfört att såväl intervention i målet liksom den argumentation som anfört i interventionsinlagan välkomnas och att regeringen inte hade några synpunkter på innehållet. har vidare begärt muntlig förhandling i målet. T-627/16 (UDEUD2016/443) mot Europeiska kommissionen har yrkat att tribunalen ska ogiltigförklara kommissionens genomförandebeslut (EU) 2016/1059 om undantagande från unionsfinansiering av vissa betalningar som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för EGFJ och Ejflu, i den del beslutet undantar betalningar som verkställts i samband med systemet för enhetlig arealersättning, i samband med investeringar i vinsektorn samt i samband med tvärvillkor. Målet liknar delvis mål T-260/16. har intervenerat till stöd för och begränsat sin argumentation till den del av beslutet som uppvisar likheter med mål T- 260/16 (se ovan). Således har i sin interventionsinlaga behandlat den del av beslutet som rör finansiell korrigering gällande systemet för enhetlig arealersättning och sammanfattningsvis anfört att kommissionen inte har lagt fram tillräckliga bevis som styrker dess tvivel om tillförlitligheten av kontrollsystem. har vidare anfört att det förhållandet att det förekommer skillnader i andelen funna fel mellan fjärranalyskontroller och klassiska fältkontroller inte visar att medlemsstaten gjort sig skyldig till någon allvarlig brist i iakttagelsen av uttryckliga unionsbestämmelser eller utsatt fonden för en verklig risk för förlust.