prop · H503118 · 2018-03-14 00:00:00 — Dialogmöten har hållits med , tredjeländer samt enskilda organisationer. deltog i två av EU:s exportkontrollstödsprogram på plats i respektive Kosovo. EU och dess medlemsstater har fortsatt ge stöd till (ATT), inklusive genomförandet i tredjeland. Ett nytt flerårigt program beslutades . EU bidrog också till vapenhandelsfördragets tredje statspartskonferens i . Produkter med dubbla användningsområden Medlemsstaterna fortsatte att stärka regelverk och samarbetsformer för att genomföra FN:s säkerhetsrådsresolutioner om icke-spridning och åtaganden i de internationella exportkontrollregimerna Australiengruppen, (), , Missilteknologikontrollregimen (MTCR) och Wassenaar-arrangemanget. Dessa regimer reglerar produkter med dubbla användningsområden inom de nukleära, biologiska, kemiska och konventionella områdena. har varit ordförande i NSG:s tekniska arbetsgrupper. Medlemsstaterna fortsatte förhandlingar i rådet om kommissionens förslag till ändringar i förordningen om produkter med dubbla användnings- områden (se faktapromemoria 2016/17:FPM22). Kommissionen antog även en uppdaterad förteckning över produkter och teknik som omfattas av exportkontroll, baserad på de ändringar som beslutats i exportkontrollregimerna. EU använder sanktioner, s.k. restriktiva åtgärder, som ett utrikespolitiskt instrument för att påverka regimer i vissa länder. har EU genomfört FN-sanktioner, infört nya självständiga sanktioner eller förstärkt, förlängt eller på annat sätt ändrat befintliga sanktioner när det gäller ett stort antal ländersituationer. Därtill har EU även fattat beslut om sanktioner mot personer och enheter som saknar särskild koppling till ett bestämt land eller en bestämd region. Detta gäller dels personer och 2017/18:118 enheter som har samröre med al-Qaida-nätverket, dels sanktioner mot andra som är inblandade i terroristhandlingar, exempelvis Daesh. har fortsatt att vara drivande i frågan om rättssäkerhet och trovärdighet i EU:s sanktioner. EU arbetar mot terrorism, internt inom unionen och externt, med utgångspunkt i EU:s övergripande strategi mot terrorism och mot terrorism. EU:s interna arbete mot terrorism redovisas i skrivelsens del 5 Rättsliga och inrikes frågor. De europeiska stats- och regeringscheferna antog 2015 slutsatser för att stärka antiterroristsamarbetet med tredjeland och insatserna kring utländska stridande. Slutsatserna har bl.a. följts upp från ett människorättsperspektiv och den halvårsvisa uppföljningen visar på framgång i genomförandet av EU:s externa säkerhetsarbete. Att allt anti- terroristarbete måste bedrivas med full respekt för de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer har betonats. EU:s externa arbete mot terrorism har intensifierats . Politiska dialoger med fokus på antiterrorismfrågor har hållits med en rad länder, däribland , , , och . EU ingår som icke-militär partner i koalitionen mot Daesh och är en av de största bidragsgivarna till de humanitära och stabiliseringsinriktade insatserna i och . Utvecklingen i de två länderna har särskilt uppmärk- sammats liksom medlemsstaternas utmaningar med återvändare och deras familjer, dvs. inklusive kvinnor och barn. Arbetet med att genomföra EU:s och gemensamma handlingsplan för bekämpning av terrorism pågår. och de europeiska stats- och regeringscheferna antog nya direktiv (2017/541) om bekämpning av terrorism. Direktivet fastslog att terrorismens världsomspännande natur gör det nödvändigt för unionen och dess medlemsstater att fördjupa samarbetet med relevanta tredjeländer. I en förordning som trädde ikraft ändrades Schengens gränskodex för att förstärka databaskontrollen vid inresa över EU:s externa gräns, detta bl.a. för att förebygga att utländska terrorstridande ska kunna ta sig in i unionen obemärkt. De europeiska utrikesministrarna antog rådsslutsatser för att förstärka EU:s externa antiterrorismarbete. Där beslutades bl.a. att det befintliga nätverket av antiterrorismexperter vid EU:s representations- kontor runt om i världen ska utvidgas, både geografiskt och kompetens- mässigt. har 13 sådana utsetts i framför allt , västra och . Vidare pågår ett arbete med att ta fram ett ramverk för informationsbyte, ömsesidig rättshjälp och utlämningsavtal med länderna i regionen. Enligt den nya europeiska grannskapspolitiken ges stabilitets- och säkerhetsaspekter ökad tyngd i dialogen med länderna där också tekniskt bistånd och kapacitetshöjande åtgärder tas upp. Rådsslutsatserna förordar fortsatt och utökat samarbete med länder i men slår också fast att västra är ett särskilt prioriterat område för EU. Här läggs vikt på samarbete för att motverka illegal vapenhandel och flödet av utländska stridande som färdas genom Skr. 2017/18:118 regionen. Andra fokusregioner för EU är och . uppdateringen av lades särskild vikt på antiterrorism- frågorna, bl.a. de sekonderade säkerhetsexperterna i och . I har och uppmärksammats med särskilda insatser. Under toppmötet mellan och undertecknades ett särskilt gemensamt uttalande om ett fördjupat samarbete mot terrorism. EU har alltmer betonat vikten av förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism, liksom kvinnors och flickors särskilda roll, respekt för mänskliga rättigheter och rättsstatens principer. Kommissionens spetsprogram mot våldsbejakande extremism är det s.k. nätverket mot radikalisering () som samlar tusentals aktörer i medlemsstaterna inom flera discipliner för att utbyta erfarenheter om det förebyggande arbetet mot radikalisering och extremism. Svenska aktörer har tagit aktiv del i detta nätverk. Vid rådet för rättsliga och inrikes frågor den 27–lade och fram förslag om att det skulle utvecklas ett EU-centrum för att förebygga radikalisering. I ett första steg inrättade kommissionen en högnivåexpertgrupp för arbetet mot radika- lisering (HLCEG-R). Uppdraget för gruppen är att ta fram ett antal rekommendationer för hur EU kan stärka och vidareutveckla det före- byggande arbetet mot radikalisering. En första interimsrapport om gruppens arbete presenterades i den 8–. Gruppens arbete pågår –2018. fortsatte arbetet med översynen av . presenterade kommissionen ett cybersäkerhets- paket. En del av paketet är ett strategiskt dokument – gemensamt meddelande om resiliens, avskräckning och försvar: stark cybersäkerhet i EU (se faktapromemoria: 2017/18:FPM5). Det strategiska meddelandet är sprunget ur översynen av för cybersäkerhet och lägger grunden för EU:s fortsatta cybersäkerhetsarbete. har rådsslutsatser tagits fram och dessa antogs vid rådet för allmänna frågor . Information gavs i trafikutskottet , , försvarsutskottet och . Flera viktiga EU-processer pågår, bl.a. genomförandet av direktivet för nät- och informationssäkerhet, säkerhetssamarbete för att bl.a. stärka EU-institutionernas nät- och informationssäkerhet och samarbete för att bekämpa it-brottslighet och terrorism. En vägledning har tagits fram baserad på Budapestkonventionen om cyberkriminalitet för att möjliggöra för rättsväsendet att få kund- information från molntjänsteleverantörer (se även avsnitten 44:9 och 44.10). EU antog , som en uppföljning av rådsslutsatser vid rådet för utrikes frågor , ett ramverk för genomförande av den s.k. diplomatiska verktygslådan. är en genomgång av EU:s instrument och beslutsprocesser för att bemöta antagonistiskt agerande i 2017/18:118 cyberrymden, inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhets- politiken (GUSP). Syftet är att förebygga konflikter och att avskräcka potentiella angripare. EU har inom ramen för sitt strategidokument för europeisk cyber- diplomati planerat för och genomfört strategiska cyberdialoger med , , , , och . Fokus för dialogerna har bl.a. varit internets styrning, utvecklandet av förtroendeskapande åtgärder och samarbete när det gäller cyberkriminalitet. har ett ramverk för en cyberförsvarspolicy förhandlats med syfte att förstärka cyberförsvarsaspekterna inom den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (GSFP). Vidare undertecknade EU och Nato en gemensam deklaration som fastslår att de ska öka koordineringen när det gäller cybersäkerhet i missioner samt i övnings- och utbildningsverksamhet. 17.15.1 Svenskt stöd via civilskyddsmekanismen inom EU Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har bidragit med utvärderingsexpertis till kommissionens civilskyddsmekanism i , logistikresurser till under orkanen och materiella resurser till skogsbränderna i . Dessutom har MSB skickat expertstöd till ett EU-team i och expertis inom farliga ämnen under en miljöolycka i . Inom ramen för det internationella humanitära partnerskapet (IHP) levererar MSB humanitärt koordineringsstöd till . MSB deltar även i två projekt som syftar till att förbereda kandidatländer för EU-anslutning (IPA) på västra . MSB har översvämnings- och oljeskyddsresurser registrerade i EU:s frivilligpool. har även tältresurser för att hysa befolkning, it- och kommunikationsstöd samt it- och boendestöd till stöd för EU:s civilskyddsinsatser registrerats. MSB har lett ett övningsprojekt, EDREX, inom Europeiska unionen med 22 deltagande länder och med ett brett deltagande inom EU:s institutioner samt utrikestjänsten. EDREX har övat samverkan och ledning mellan EU- nivån och den nationella nivån samt mellan EU och FN-systemet. Inom ramen för EDREX övades även EU:s arrangemang för integrerad politisk krishantering, IPCR. IPCR-arrangemangen, som stödjer beslutsfattande vid gränsöverskridande, tvärsektoriell kris, är fortsatt aktiverat () med anledning av flyktingsituationen i världen, EU och . bidrar till den inom EU gemensamma läges- bilden (ISAA). Resultaten av EDREX kommer att bidra till utveckling av civilskyddsmekanismen och den samlade krishanteringsförmågan inom EU samt till fortsatt systematisk utbildning och övning på strategisk och Skr. 2017/18:118 politisk nivå. EU:s medlemsstater arbetar löpande med informations- och erfarenhetsutbyte för att utarbeta god praxis och effektiva samarbets- former såväl i det dagliga konsulära arbetet som vid konsulära kriser. Informationsutbyte och EU-samverkan har skett vid flera konsulära kriser bl.a. i samband med det försämrade säkerhetsläget i , och och orkanerna i . Det pågår ett arbete med EU-gemensamma krisberedskapsplaner och konsulär övnings- verksamhet. Arbetet med att anpassa nationell lagstiftning till direktivet om konsulärt skydd för icke-företrädda unionsmedborgare i tredjeland fortgår. Direktivet siktar till att säkerställa samordning, såväl i kris- och katastrofsituationer som i enskilda nödsituationer. Proposition över- lämnades till (2017/18:48). Slutdatum för införlivande av direktivet är . 18 Den gemensamma handelspolitiken EU:s handelspolitik fokuserar på EU:s gemensamma agerande i skapandet av globala och regionala regler för import och export i () och i bilaterala och regionala frihandelsavtal. är en stark förespråkare för fri och rättvis handel, ökad öppenhet och mot protektionism. Miljön, klimatet, löntagarnas intressen och människors hälsa ska värnas i handels- politiken. I tillägg har varit pådrivande för att integrera ett jämställdhetsperspektiv i frihandelsavtalen. EU:s externa handel bidrar till EU:s tillväxt och sysselsättning och är en central del av EU:s roll som global aktör. 18.1Regionala och bilaterala frihandelsavtal EU förhandlar en rad bilaterala och regionala frihandelsavtal med länder och regioner som komplement till de multilaterala förhandlingarna i WTO. mellan EU, dess medlemsstater och tillämpas provisoriskt i avvaktan på att samtliga medlemsstater ratificerar CETA. EU och lyckades träffa en överenskommelse om ett frihandels- avtal . Förhandlingarna har pågått och blir det största bilaterala avtal som EU förhandlat . har EU även påbörjat förhandlingar med om att modernisera associeringsavtalet , och påbörjat diskussioner om förhandlingsmandat för och . 2017/18:118 Förhandlingarna om ett associeringsavtal EU–inleddes . Förhandlingarna återupptogs och har varit intensiva och substansorienterade. Förhandlingsavslut väntas först . EU har ett frihandelsavtal med . hölls den första förhandlingsrundan mellan och i syfte att fördjupa det nuvarande avtalet. Precis som i fallet med har förhand- lingarna varit intensiva, och förhoppningar finns om förhandlingsavslut . Diskussioner pågår för att förbättra existerande handelsrelationer mellan EU och grannländerna inom Östliga partnerskapet och Södra grannskapet. Förhandlingar om djupgående frihandelsavtal (DCFTA), som en del av breda associeringsavtal, inleds när respektive land är redo. trädde associeringsavtalet och det fördjupade frihandelsområdet mellan och i kraft. 18.2EU:s arbete med hållbart företagande skickade tillsammans med några likasinnade medlemsländer ett brev till kommissionens vice ordförande med en uppmaning till kommissionen att utarbeta en handlingsplan om hållbart och ansvarsfullt företagande för att EU ska kunna fortsätta att ha en ledande roll inom hållbart företagande. fortsätter att med likasinnade länder driva på för att EU ska fortsätta att ha en ledande roll inom hållbart företagande. Förhandlingarna om ett nytt globalt exportkreditavtal som omfattar även icke-OECD-länder fortsatte och en generalsekreterare från EU () utsågs till generalsekreterare för internationella arbetsgruppen för exportkrediter. Den största frågan här rörde hur gemensamma ramar för exportkrediter med inslag av bistånd ska åstadkommas inom i ljuset av Agenda 2030 och målet om ökad privatsektorfinansiering, utan att gällande regler inom Arrangemanget för exportkrediter åsidosätts. 18.4Ny beräkningsmetod för antidumpning och ny metod vid antisubventionsundersökningar presenterades kommissionens förslag till förordning om införande av en ny beräkningsmetod för antidumpningsmarginaler och subventioner i fall där det förekommer marknadssnedvridningar (se fakta- promemoria 2016/17:FPM32). Förordningen antogs av rådet (Transport-, telekommunikations- och energirådet, TTE) . EU behövde anpassa sin lagstiftning med anledning av sina åtaganden i Världshandels- organisationen. Den nya metoden ersätter systemet som gäller för länder som EU Skr. 2017/18:118 klassar som icke-marknadsekonomier i EU:s antidumpningsförordning, framför allt gällande , och förordningen blir därmed landsneutral. Trilogförhandlingar mellan , rådet och kommissionen som har förts har varit svåra och resultatet är en kompromiss. I kompromissen har snedvridna lönekostnader tillkommit i listan med exempel på vad som utgör en marknadssnedvridning. Vidare har det ytterligare lagts på kommissionen att ta fram regelbundna rapporter om snedvridningar och ges utökade möjligheter att begära information från kommissionen. Den utdragna diskussionen om en gemensam ståndpunkt när det gäller modernisering av EU:s handelspolitiska skyddsinstrument har skett genom intensiva trilogförhandlingar mellan , rådet och kommissionen. Förhandlingarna har gått framåt men fortfarande kvarstår meningsskiljaktigheter om den s.k. regeln om lägsta tull, vilken är betydelsefull för att kunna balansera intresset hos de företag som söker skydd, med intresset hos de företag som är beroende av import av varan. antogs en förordning om fastställande av skyldigheter vad avser tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan av unionsimportörer av tenn, tantal, och guld med ursprung i konfliktdrabbade områden och högriskområden. Förordningen trädde i kraft och tillämpas från . Förordningen utgör ett viktigt framsteg som kan bidra till att minska möjligheterna för väpnade grupper, som begår övergrepp på befolkningen, att få finansiering genom försäljning av mineraler. Under processen förespråkade att stärkta krav för importörer skulle åter- speglas i förordningen, och bidrog därmed till att förordningen har obligatoriska krav på alla importörer inom EU, som importerar mineraler över ett visst tröskelvärde, att vidta tillbörlig aktsamhet. EU och dess medlemsstater är tillsammans världens största givare av Aid for Trade, dvs. fortsatte kommissionens arbete med att uppdatera för Aid for Trade, i ljuset av de handelspolitiska förändringarna och andra förändringar som Agenda 2030, och samstämmighetspolitiken för utveckling som inträffat sedan den första strategin antogs 2007. Ett meddelande om den uppdaterade strategin antogs och rådsslutsatser . har drivit vikten av att inkludera och beakta bl.a. jämställdhet, hållbarhet, digitalisering, standardisering och globala värde- kedjor i den uppdaterade strategin, vilket fått gott genomslag. 2017/18:118 också en aktiv deltagare vid som äger rum i WTO:s och regi för att följa upp och utvärdera Aid for Trade globalt. 19 EU som global utvecklingspolitisk aktör EU har ett fördragsbundet åtagande till samstämmighet för utveckling. Det innebär att hänsyn ska tas till utvecklingsmålen vid beslut inom olika politikområden med påverkan på utvecklingsländer. var aktivt i diskussionen om hur samstämmighet för utveckling inkluderades i de rådsslutsatser om genomförandet av Agenda 2030 som antogs av rådet för allmänna frågor . I det nya dokumentet, Nytt europeiskt samförstånd om utveckling – Vår värld, vår värdighet, vår framtid, slås också fast att EU och dess medlemsstater ska tillämpa principen om politisk samstämmighet för utveckling och ta hänsyn till målen för utvecklingssamarbetet i alla externa och interna policyer som genomförs och som sannolikt kommer att påverka utvecklingsländerna. EU och dess medlemsstater är världens största givare av Utvecklingssamarbetet utgör en central del av EU:s Efter intensiva förhandlingar antogs EU:s nya policy för utvecklingssamarbete vid namn Nytt europeiskt samförstånd om utveckling – Vår värld, vår värdighet, vår framtid. rådsmötet och en signeringsceremoni med rådet, kommissionen, och den europeiska utrikestjänsten Samråd i ägde rum . politiskt bindande för EU-institutionerna och EU:s medlemsstater och tar sin utgångspunkt i Agenda och de globala målen för hållbar Vidare ska denna policy vägleda EU:s och medlemsstaternas utvecklingspolitik där utrotning av fattigdomen fortsätter att vara det främsta målet. För var framtagandet av policyn högt prioriterad vilket resulterade i stort genomslag för flera svenska centrala politiska prioriteringar i förhandlingarna. Exempel på detta är betydelsen av en rättighetsbaserad ansats och fokus på de fattigaste länderna och behovet av att hantera utmaningar med klimatförändringar och miljöförstöring. Även medlemsstaternas åtagande om att allokera av BNI till officiellt bistånd () och vikten av att respektera /DAC:s ODA- definition fick genomslag. Vidare integrerades prioriteringar när det gäller migration och utveckling, fokus på demokrati och mänskliga rättigheter samt skrivningar kring jämställdhet och sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR). EU och dess medlemsstater kommer att följa upp policyn bl.a. genom en gemensam syntesrapport till FN var fjärde år Skr. 2017/18:118 om vilken effekt stödet till utvecklingsländerna har haft för genomförandet av Agenda 2030. Policyn ligger väl i linje med policyramverk för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd (2016/17:60). 19.3EU:s arbete för mänskliga rättigheter och demokrati En halvtidsöversyn av för mänskliga rättigheter och demokrati har genomförts och rådet för utrikes frågor antog rådsslutsatser . Samråd med ägde rum före antagandet. Rådsslutsatserna konstaterar bl.a. att handlingsplanen har bidragit till att på ett sammanhängande sätt integrera mänskliga rättigheter i samtliga delar av EU:s externa agerande. Det slås även fast att skyddandet och främjandet av mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer fortsatt ska vara en central prioritering även bortom 2019. drev framgångsrikt att rådsslutsatserna skulle framhålla vikten av att främja och skydda rättsstatens principer och att motverka diskriminering bl.a. på grund av kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionsnedsättning, ålder eller sexuell läggning. antog rådet för utrikes frågor slutsatser om EU:s engagemang med civilsamhället i de externa relationerna. Samråd med ägde rum före antagandet. Rådet bekräftade EU:s stöd till civilsamhället och framhöll dess vikt för främjandet av mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR) stöder organisationer och personer som arbetar för de mänskliga rättigheterna, demokrati och rättsstatens principer runt om i världen. En halvtidsöversyn av EIDHR har påbörjats. Även om samstämmigheten är fortsatt stor bland EU:s medlemsstater har det på vissa områden inom den externa MR-politiken blivit allt svårare att hålla ihop, såväl lokalt i tredjeland som i multiforum. Överenskomna positioner utmanas återkommande av vissa medlemsstater. Detta har föranlett ofta intensiva diskussioner på flera nivåer i EU-systemet, där och likasinnade drivit på för att hålla ihop EU och att få till stånd en bredare diskussion om enighet och arbetsmetoder. diskuterades frågan av EU:s utrikesministrar vid rådet för utrikes frågor. Utfallet av dessa diskussioner blev ett tydligt budskap om vikten av en stark och enad EU-röst och att det åligger alla EU-medlemsstater att förhandla i konstruktiv anda och visa kompromissvilja. Frågan behandlades vid samråd med . 19.4 EU:s humanitära bistånd och EU:s roll som humanitär aktör EU är världens största humanitära givare. omfattande bilateralt humanitärt bistånd. Utöver detta ger kommissionen humanitärt bistånd som finansieras av EU:s budget och därigenom av 2017/18:118 medlemsstaterna genom EU-avgiften. Genom att ge humanitärt bistånd försöker EU rädda liv och lindra mänskligt lidande till följd av krig, konflikter, naturkatastrofer och andra kriser. bidrog EU med i humanitärt bistånd och civilskyddsbistånd till människor i nöd. EU arbetar för att det humanitära biståndet ska vara behovsbaserat och ges i enlighet med internationell humanitär rätt och de humanitära principerna om humanitet, neutralitet, opartiskhet och oberoende samt för att bättre koppla samman humanitärt bistånd och långsiktiga utvecklingsinsatser. Rådsslutsatser på området antogs . Arbetet med att följa upp det humanitära världstoppmötet i och Grand Bargain-överenskommelsen har fortsatt . Med anledning av att cirka 20 miljoner människor i , nordöstra , och Sydsudan riskerade att drabbas av svält antogs rådsslutsatser på området. har även verkat för ett stärkt samarbete mellan EU och FN på det humanitära området, respekt för de humanitära principerna och jämställdhetsintegrering i humanitära insatser. Förslaget till extern investeringsplan (EIP) presenterades . I EIP ingår tre pelare: en ny investeringsfond (Europeisk fond för hållbar utveckling, EFHU), tekniskt bistånd samt insatser för att främja reformer i partnerländerna som har en positiv inverkan på investeringsklimatet. En central del i EIP är investeringsfonden (se faktapromemoria 2016/17:FPM18). Förhandlingar om en förordning för EFHU inleddes . Trilogförhandlingar ägde rum om förordningen och antog den fram- förhandlade överenskommelsen . antog rådet förordningen om EFHU. Samråd med ägde rum . har betonat att fokus på grundorsakerna till ofrivillig migration inte får leda till en nedprioritering av satsningar i det östra grannskapsområdet. har också drivit och fått gehör för att EFHU ska ha ett tydligt mervärde och komplettera existerande satsningar på utvecklings- och migrationsområdena. I förhandlingarna har vidare drivit och fått genomslag för att utvecklingsprinciper som hållbarhet, additionalitet och biståndseffektivitet (inklusive obundenhet) tydligt ska framgå i förordningen. Ambitiösare målsättningar när det gäller miljö-, klimat- och jämställdhetsaspekter har också förespråkats. är pådrivande inom EU för ett helhetsperspektiv på global hälsa med en förebyggande ansats fokuserad främst på barn- och mödrahälsa, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) samt hälsosystemstärkande. för jämställdhet och kvinnors egenmakt 2016–2020 har varit utgångspunkten i EU:s arbete med SRHR.