prop · H503100 · 2018-04-16 00:00:00 — Om bostadspriserna skulle sjunka ytterligare kan hushållen välja att konsumera mindre, till följd av att deras totala förmögenhet minskar. Tillsammans med minskade bostads- investeringar skulle det kunna leda till en lägre tillväxt. Även produktivitet och bostadsbrist kan påverkas. De senaste årens goda inkomst- utveckling, den starka arbetsmarknaden och förväntningar om fortsatt låga räntor är faktorer som talar för att efterfrågan på bostäder förblir stark. Befolkningen har vidare vuxit snabbare än antalet bostäder . Dessutom uppger de flesta kommuner att det fortfarande råder brist på bostäder, även om det nu byggs i hela landet. Mycket talar för att prisutvecklingen kommer stabiliseras framöver, vilket skulle innebära att nedgången i bostads- priser sammantaget får begränsade effekter på makroekonomin i termer av tillväxt och arbets- löshet. Hushållens samlade skulder är dock fortfarande höga och uppgår till av deras disponibla inkomst. av utlåningen består av bolån, varav största delen till rörlig ränta. Om räntorna skulle stiga mer än vad hushållen har tagit höjd för kan det påverka konsumtionen negativt. BNP-tillväxten i kan även utvecklas starkare än väntat. Hushållens sparande, som andel av deras disponibla inkomst, är på historiskt höga nivåer, vilket tyder på ett visst mått av försiktighetssparande. är hushållen optimistiska om utvecklingen av både den egna ekonomin och ekonomi. Om hushållen minskar sitt sparande skulle det leda till ökad konsumtion. De ovan beskrivna osäkerhetsfaktorerna kan leda till en annan ekonomisk utveckling än enligt regeringens prognos, vilket i förlängningen kan påverka även de offentliga finanserna. Regeringen följer därför utvecklingen noga och för en ansvarsfull finanspolitik. Det ger förutsättningar för att både kunna finansiera angelägna samhälls- investeringar och vid behov stabilisera konjunk- tursvängningar. 3.3Förutsättningar för den ekonomiska politiken Finanspolitiken bidrar till en hållbar utveckling och minskar klyftorna Den svenska modellen och det gröna samhälls- bygget lägger grunden till ett samhälle som präglas av hållbar utveckling, högt ekonomiskt välstånd, sammanhållning, jämlikhet samt jäm- ställdhet mellan kvinnor och män. Den generella och gemensamt finansierade välfärden är en central del i denna modell. Förutom att bidra till medborgarnas välstånd är den gemensamt finansierade välfärden och transfereringarna utformade för att många ska kunna arbeta och delta i arbetskraften, kunna vara och känna sig trygga samt för en god utveckling och stark konkurrenskraft i ekonomin. Detta har bidragit till att har den högsta sysselsättnings- graden i EU. Satsningar på utbildning bidrar vidare till tillväxt i ekonomin, ökade inkomster och ökad jämlikhet. Viktiga delar i den svenska modellen är att alla bidrar till att finansiera välfärden efter förmåga och att trygghets- systemen fungerar som en försäkring när livet plötsligt ändras på grund av exempelvis sjukdom eller arbetslöshet. För att upprätthålla och fortsätta utveckla den svenska modellen måste fler människor arbeta och bidra till finansieringen av den gemensamma välfärden. Sedan regeringen tillträdde har syssel- sättningen ökat med 250 000 personer. Av dessa är cirka två tredjedelar utrikes födda. Trots det är arbetslösheten fortfarande för hög. För att kunna fortsätta bygga ett som håller ihop är det viktigt att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten ytterligare, i syfte att nå full sysselsättning. Skattepolitiken ska finansiera den gemen- samma välfärden och andra viktiga samhälls- funktioner. Den tydligaste omfördelningen sker genom det skattefinansierade välfärdsåtagandet. Skatte- och utgiftssystemen har en omfördelande roll och det finns därför anledning att särskilt beakta vilka fördelningseffekter olika åtgärder kan få. Kapitalbeskattningen och progressiviteten i skattesystemet förstärker omfördelningen. Skattepolitiken ska också skapa förutsättningar för en hållbar tillväxt och hög sysselsättning, ett rättvist fördelat välstånd samt ett miljömässigt och socialt hållbart samhälle. Ett väl fungerande skattesystem, där var och en gör rätt för sig och P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 0 0 bidrar efter förmåga är en förutsättning för den svenska modellen. Skatteflykt och skatteundan- dragande drabbar alla då det innebär att resurser dras undan från vår gemensamma välfärd och skadar en fri och rättvis konkurrens. Det är därför viktigt att alla följer de regler som finns och att arbetet mot skatteflykt och skatteundandragande fortsätter. Fusk och brottsligt utnyttjande kan aldrig accepteras. Ordning och reda är en förut- sättning för att alla ska kunna känna tillit till de system som ska trygga den gemensamma väl- färden. Regeringens redan aviserade reformer Regeringen föreslog i budgetpropositionen omfattande investeringar i bl.a. jobb, klimat och välfärd (prop. 2017/18:1). Under förut- sättning att regeringen får förnyat förtroende kommer dessa investeringar att fortsätta byggas ut och 2020 i enlighet med aviseringarna i budgetpropositionen . Detta innebär bl.a. att fler kommer att kunna delta i , att vård, skola och omsorg kan stärkas ytterligare samt att angelägna investeringar kan göras i miljö- och klimatarbetet. Ett förnyat förtroende för regeringen innebär också att skatteklyftan mellan pensionärer och löntagare kan avskaffas. De redan aviserade satsningarna uppgår till 21 mil- jarder kronor 2019 och 2020 (se tabell 3.4). Tabell 3.4 Regeringens redan aviserade reformer Fler ska komma i arbete ska ha en jämlik kunskapsskola ska bli ett fossilfritt välfärdsland Styrkan i svensk ekonomi ska komma alla till del –0,80 –0,72 –19,56 –32,55 Källa: Egna beräkningar. Jämställdhetsbudgetering stärker fokus på kvinnors och mäns villkor Skillnader i livsvillkor och fördelning av makt och resurser baserade på kön är samhällsproblem som P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 0 0 kan och ska motverkas bl.a. genom politiska beslut. I bilaga 3 presenteras regeringens insatser för ökad jämställdhet med utgångspunkt från de jämställdhetspolitiska målen. En del av regering- ens arbete på detta område är att använda jäm- ställdhetsbudgetering som en integrerad del av budgetarbetet. På så sätt beaktas konsekvenser för jämställdheten redan från början när förslag och reformer utformas och när beslut fattas om inriktning på politiken och fördelning av resurser. Agenda 2030 för en hållbar utveckling ska vara ledande i arbetet med att genomföra FN:s Agenda 2030 för hållbar ut- veckling och har redan nått långt i arbetet med att uppnå agendans 17 mål. Utöver det nationella genomförandearbetet bidrar även till det internationella arbetet med Agenda 2030. Nära kopplat till det nationella genomförandet är Politiken för global utveckling (PGU) som tar hänsyn till fattiga människors perspektiv och mänskliga rättigheter. PGU:n utgör tillsammans med svenskt utvecklingsbistånd och engagemang i FN och EU en viktig del i det internationella arbetet med Agenda 2030. kommer regeringen att ta fram en nationell handlingsplan som ska fokusera på de områden där har störst utmaningar och möjligheter att uppnå agendans mål. En hållbar ekonomisk och social utveckling förutsätter en politik som anpassas till de nationella och internationella klimatmål som ställer sig bakom. För att klimatpolitiken ska bli mer långsiktig och transparent har regeringen infört ett klimatpolitiskt ramverk, med ett rättsligt stöd i form av en klimatlag. Regeringen ska enligt klimatlagen bedriva det klimatpolitiska arbetet så att klimatpolitiska och budgetpolitiska mål ges förutsättningar att samverka med varandra. Det klimatpolitiska arbetet ska syfta till att förhindra farlig störning i klimatsystemet, bidra till att skydda ekosystemen samt nutida och framtida generationer mot skadliga effekter av klimatförändring, vara inriktat på att minska utsläppen av koldioxid och andra växthusgaser och vila på vetenskaplig grund. Regeringen ska lämna en klimat- redovisning till och ta fram en klimatpolitisk handlingsplan. Från finns ett klimatpolitiskt råd med uppgift att utvärdera hur regeringens samlade politik är förenlig med de klimatmål som riksdag och regering har beslutat. Bred överenskommelse om det finanspolitiska ramverket Som en del i arbetet med att upprätthålla sunda offentliga finanser stärker regeringen det finans- politiska ramverket. Regeringen bedömde ekonomiska vårproposition, i enlighet med förslaget från den parlamentariska (SOU 2016:67), att nivån på överskottsmålet för den offentliga sektorns finansiella sparande skulle ändras till en tredjedels procent av BNP över en konjunkturcykel. Vidare bedömdes att ramverket skulle kompletteras med ett skuldankare, dvs. ett riktmärke för den offent- liga sektorns konsoliderade bruttoskuld (den s.k. Maastrichtskulden), på av BNP. Dess- utom bedömde regeringen att uppföljningen av överskottsmålet bör stärkas genom en tydligare definition av vad som är en målavvikelse och en tydligare plan för att återgå till målet vid en avvikelse. I propositionen anfördes även att bör tilldelas en tydligare roll i uppföljningen. Den nya nivån på överskotts- målet och införandet av skuldankaret antogs av i samband med behandlingen av budgetpropositionen . Den nya nivån på överskottsmålet ska gälla och tills vidare, men ska ses över varannan mandatperiod. Detsamma gäller för skuldankaret och dess nivå. De offentliga finanserna stärks Regeringen har sedan den tillträdde 2014 bedrivit en ansvarsfull finanspolitik, som angelägna satsningar gjorts. Detta arbete har, till- sammans med den starka utvecklingen i eko- nomin och på arbetsmarknaden, bidragit till en snabb förstärkning av den offentliga sektorns finansiella sparande (se diagram 3.8). De offentliga finanserna har uppvisat överskott . Det finansiella sparandet uppgick till av BNP. Överskottet i de offentliga finanserna beräknas uppgå till av BNP såväl 2018 som 2019 och därefter stiga fram . Även det struk- turella sparandet bedöms ligga över den nya nivån på överskottsmålet och förstärkas . Diagram 3.8 Finansiellt och strukturellt sparande Procent av BNP. Utfall 2006–2017, prognos 2018–2021 06 07 Källor: och egna beräkningar. De allt starkare offentliga finanserna har inne- burit att den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld har kunnat falla till av BNP 2017 och förväntas minska ytterligare till av BNP 2021 (se tabell 3.5). Bruttoskulden påverkas dock även av andra fak- torer än det finansiella sparandet. Statsskulds- kvoten beräknas 2018 bli den lägsta (se diagram 3.9). Procent av BNP. Utfall 1957–2017, prognos 2018–2021 Anm.: I diagrammet redovisas den okonsoliderade statsskulden som andel av BNP för att serien ska vara historiskt jämförbar. Den konsoliderade statsskulden, som är den definition som vanligtvis avses, började redovisas först . Den konsoliderade statsskulden har i genomsnitt varit ca lägre än den okonsoliderade statsskulden till följd av att myndigheters innehav av statsobligationer och statsskuldväxlar eliminerats. ändrades statsskuldens redovisningsprinciper. Källor: , och egna beräkningar. De budgetpolitiska målen nås När regeringen tillträdde var det nödvändigt att minska de stora underskotten i det finansiella sparandet som den förra regeringen hade lämnat efter sig. Skattesänkningar hade prioriterats före P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 0 0 stabila statsfinanser och nödvändiga investeringar i välfärden och klimatet. hade arbets- lösheten bitit sig fast på en hög nivå. Sedan regeringen tillträdde har finanspolitiken lagts om i en mer ansvarsfull riktning. Omfatt- ande satsningar har genomförts på välfärd, klimat och ekonomisk trygghet för personer med låga inkomster, vilket har haft stora positiva effekter på sysselsättningen och tillväxten. Dessa sats- ningar har i stor utsträckning finansierats genom skattehöjningar och utgiftsminskningar, som har haft mycket begränsade negativa tillväxt- och sysselsättningseffekter. och internationella institutioner som Europeiska kommissionen, IMF och bedömer att satsningar på välfärden och offentliga inve- steringar är de mest effektiva sätten att snabbt öka tillväxten och sysselsättningen. Generella skatte- sänkningar har däremot mindre effekt på till- växten och sysselsättningen i närtid. Inriktningen på regeringens politik har gjort det möjligt att vända de stora underskotten till betydande överskott. Nya reformer har huvudsakligen varit finansierade genom budget- förstärkande åtgärder. beräknas rege- ringens reformer ha medfört att BNP-tillväxten blir högre 2015–2018 och att arbetslösheten blir lägre 2018 än vad som hade varit fallet utan den aktiva finanspolitiken. P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 0 0 Tabell 3.5 Den konsoliderade offentliga sektorns finanser Miljarder kronor respektive procent av BNP om inte annat anges. Utfall 2012–2017, prognos 2018–2021 –1,0 –1,4 –1,6 –1,0 –1,1 –1,2 –0,1 –0,2 –0,1 –0,4 –0,3 –0,5 –0,3 –0,4 –0,5 –0,5 –0,5 –0,7 –0,8 1Procent av BNP. 2Procent av potentiell BNP. Källor: och egna beräkningar. Regeringens ansvarsfulla finanspolitik har åtgärdat avvikelsen från överskottsmålet som uppstod under den förra mandatperioden. bedöms sparandet vara i linje med den nuvarande målnivån på av BNP. Regeringen anser att den finanspolitiska inrikt- ningen därefter innebär en lämplig övergång till det nya överskottsmålet på en tredjedels procent av BNP. Regeringen bedömer att sparandet 2019 ligger i linje med det nya överskottsmålet. Regeringen gör även bedömningen att den finanspolitiska inriktningen är välavvägd ur ett stabiliseringspolitiskt perspektiv. Även om resursutnyttjandet bedöms vara högre än normalt finns det ett flertal faktorer som talar emot en kraftigt åtstramande inriktning på finans- politiken. Till att börja med saknas ett tydligt underliggande inflationstryck. Både pris- och löneinflationen är dämpade och det mesta tyder på en måttlig utveckling även framöver. Risken för en överhettning av svensk ekonomi bedöms därmed vara begränsad. fortsätter att bedriva en mycket expansiv penningpolitik, men möjligheterna att ytterligare stimulera ekonomin har av allt att döma varit begränsade. Finanspolitiken har därmed varit viktig för att upprätthålla ett högt resurs- utnyttjande. befinner sig därtill i ett läge då många av de asylsökande kvinnor och män som kom till landet och som därefter beviljats uppehållstillstånd behöver etablera sig på arbets- marknaden. Deras möjligheter till snabbt inträde på svensk arbetsmarknad underlättas av ett högt efterfrågetryck i ekonomin. En kraftigt åtstram- ande finanspolitik skulle leda till att arbetslös- heten blir högre och att personer med svag förankring på arbetsmarknaden får svårare att etablera sig på arbetsmarknaden. Det skulle i förlängningen kunna leda till att den varaktiga sysselsättningen blir lägre. De demografiska förändringar som sker i , med en ökande andel unga och gamla, innebär dessutom att det finns ett underliggande efterfrågetryck på offentligfinansierade tjänster. Därmed finns även ett underliggande tryck på de offentliga utgifterna. Det budgetutrymme som finns tillgängligt i förhållande till överskottsmålet används därför till investeringar i välfärden. Den förda politiken medför att de demografiskt betingade behoven kan mötas som överskottsmålet nås . En avvikelse från överskottsmålet anses föreligga om det strukturella sparandet tydligt avviker från målnivån det innevarande eller det närmast följande året, dvs. För att i efterhand utvärdera om överskottsmålet upp- nåtts, och för att upptäcka systematiska avvikel- ser, används ett bakåtblickande åttaårigt genom- snitt av det faktiska finansiella sparandet. Om det finansiella sparandet systematiskt avviker från överskottsmålet kan det leda till oönskade skuldnivåer. Sådana ackumulerade avvikelser kan motivera att målnivån för sparan- det ändras vid nästa översyn av överskottsmålet. Det genomsnittliga finansiella sparandet 2010–uppgick till –0,av BNP (se tabell 3.6). Den låga nivån förklaras delvis av den utdragna lågkonjunkturens effekter på de offentliga finanserna, men också av de ofinansierade åtgärder, framför allt skatte- sänkningar, som genomfördes av den förra regeringen. Det genomsnittliga sparandet har legat av BNP. Tabell 3.6 Finansiellt sparande i offentlig sektor samt indikatorer för avstämning mot målet för det finansiella sparandet Procent av BNP om inte annat anges. Utfall 2017, prognos 2018– 2021 –0,2 1 Procent av potentiell BNP. Källor: och egna beräkningar. Den offentliga sektorns konsoliderade brutto- skuld bedöms vidare vara förenlig med det riktmärke som ges av skuldankaret på av BNP (se tabell 3.5). Utgiftstaket utgör en övre gräns för stats- budgetens utgiftsnivå. Genom utgiftstaket ges och regeringen möjligheter att kon- trollera och styra utgifterna. Utgiftstaket är ett av verktygen för att ge budgetprocessen ett medel- fristigt perspektiv. Regeringen lämnar i denna proposition en bedömning av nivån på utgiftstaket för det tredje tillkommande året, dvs. Regeringen be- dömer att utgiftstakets nivå bör uppgå till (se tabell 3.7). Bedömningen innebär att nivån på utgiftstaket ökar jämfört med och att utgiftstaket som andel av potentiell BNP minskar jämfört med . Den bedömda nivån på utgiftstaket medger att utgifterna kan öka och därmed att nya reformer kan föreslås i kommande budgetpropositioner. Reformer på utgiftssidan kan dock genomföras först efter avstämning mot överskottsmålet. P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 0 0 Tabell 3.7 Utgiftstakets nivåer Miljarder kronor om inte annat anges Utgiftstak, procent av 1 Regeringens bedömning av utgiftstakets nivå i denna proposition. Källa: Egna beräkningar. P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 0 0 Regeringens ekonomiska politik har stärkt finansieringen av välfärden Under den föregående regeringen sänktes skatten ofinansierat med . Hälften av den föregående regeringens reformer tillföll de tre högsta inkomstdecilerna och allra mest fick den högsta inkomstdecilen. Under innevarande mandatperiod har regeringen i stället konsekvent prioriterat invest- eringar i samhällsbygget före ofinansierade och orättvisa skattesänkningar. Då regeringen ärvde ett underskott i de offentliga finanserna på runt har dessa investeringar delvis behövt finansieras genom höjda skatter, främst genom avskaffandet av de nedsatta social- avgifterna för unga, förändringar av husavdraget samt förändringar av ett flertal punktskatter. Skattepolitiken ska vid sidan om att säkra stabila skatteintäkter även bl.a. bidra till ett miljömässigt och socialt hållbart samhälle. Förändringarna bidrog till att skattekvoten i staten ökade (se diagram 3.10). Skattekvoten i kommunsektorn minskade något. Procent av BNP. Utfall 1998–2016, prognos 2017 och 2018 Anm.: Staten avser enbart statliga skatter. Källor: och egna beräkningar. Vid oförändrade skatteregler ökar skatteintäkt- erna normalt i takt med tillväxten i ekonomin. Det beror på att faktorer som påverkar BNP, som antalet arbetade timmar, hushållens konsumtion och investeringar, även är viktiga skattebaser. Skatteintäkterna påverkas även av förändringar i skattesystemet. –2006 sänktes skatterna med , varav den allra största delen avsåg skattereduktion för allmän pensions- avgift. –2014 sänktes skatterna med ytterligare . skattesänkningarna avsåg skattereduktion för jobbskatteavdrag och ROT- och RUT-tjänster samt nedsatta socialavgifter för unga. Diagram 3.11 BNP och skatteintäkter per capita Utfall 1998–2016, prognos 2017 och 2018 Skatteintäkter per capita (vänster skala) BNP per capita (höger skala) Anm.: Fasta priser. Skatteintäkterna avser offentlig sektor. Källor: och egna beräkningar. Vid en analys av skatternas utveckling bör även befolkningstillväxten och prisutvecklingen beaktas. –ökade skatteintäkterna i den offentliga sektorn i fasta priser, motsvarande , per individ (se tabell 3.8). Skatternas utveckling följde således utvecklingen i ekonomin, trots att skatterna sänktes något för att kompensera för den allmänna pensions- avgiften. –2014 minskade intäkterna , motsvarande , per individ. Skatteintäkterna minskade alltså betydligt mer än ekonomin i stort (se diagram 3.11). De statliga skatterna stod för hela minskningen. På kommunsidan höjde 261 av 290 kommuner skattesatsen. Skatteintäkterna har följt utvecklingen i ekonomin. Tabell 3.8 Förändring skatteintäkter per capita Tusental kronor, fasta priser, om inte annat anges. Utfall 1998–2016, prognos 2017 och 2018 1BNP-deflatorn är ett mått på prisutvecklingen och beräknas som kvoten BNP löpande priser delat i BNP fasta priser. Källor: och egna beräkningar. 3.4Fler ska komma i arbete En väl fungerande arbetsmarknad tar till vara människors kompetens och vilja att arbeta. När fler arbetar minskar inkomstklyftorna och förut- sättningar skapas för att stärka den generella välfärden. Alla som arbetar ska ha goda arbets- villkor och möjligheter till utveckling i arbetet som gör det möjligt att orka arbeta heltid ett helt arbetsliv. En hög sysselsättning bland både kvinnor och män är en central del av den svenska modellen. Arbetsmarknaden fortsätter att utvecklas starkt, med fler som deltar i arbetskraften och en allt större andel av befolkningen som arbetar. Arbetslösheten har minskat från 2017. Arbetslösheten är nu bland kvinnor och bland män. Det är särskilt ungdomsarbetslösheten som har minskat. Även långtidsarbetslösheten som andel av arbetskraften har minskat. Trots den positiva utvecklingen finns det fortsatt utmaningar på arbetsmarknaden. Arbets- lösheten är fortfarande för hög, särskilt bland dem som inte gått ut gymnasieskolan och bland personer födda utanför . Denna utmaning ökar i och med det stora antalet nyanlända som deltar i insatser för att etablera sig på arbets- marknaden. går det allt snabbare för nyanlända att komma i arbete. Det har tidigare tagit upp till innan hälften av de nyanlända har etablerat sig på arbetsmarknaden. Statistik från visar att nästan hälften, , av dem som mottogs 2011 hade jobb . Stora utmaningar kvarstår dock, inte minst vad gäller nyanlända kvinnors etablering på arbetsmarknaden. som arbetslösheten är hög i vissa grupper är bristen på arbetskraft också stor i många sektorer. Bristen är särskilt stor inom yrken som kräver högskole- utbildning eller yrkesutbildning på gymnasienivå. Regeringen har sedan den tillträdde haft en bred jobbagenda, med fokus på fler och enklare vägar till jobb, ett kunskapslyft som svarar mot arbetsmarknadens kompetensbehov, en aktiv närings- och innovationspolitik samt inve- steringar i klimat, välfärd, infrastruktur och bostäder. Det finns alltjämt behov av fortsatta investeringar på dessa områden. P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 0 0 Det ska finnas fler och enklare vägar till jobb Arbetsmarknadspolitiken syftar till att ta till vara människors kompetens och vilja att arbeta. De subventionerade anställningarna är ett av de viktigaste verktygen för att kunna få de som befinner sig längst ifrån arbetsmarknaden i arbete. För att både höja kvaliteten i välfärden och skapa fler och enklare vägar till jobb har regeringen infört möjligheter för kommuner, landsting och vissa ideella aktörer att anställa personer på extratjänster i välfärden. Regeringen har också infört moderna beredskapsjobb, som är en form av extratjänster, i statliga myndigheter. Antalet extratjänster, inklusive moderna beredskapsjobb, ökade kraftigt och uppgick till drygt 14 000, varav 1 000 var moderna beredskapsjobb (se diagram 3.12). Diagram 3.12 Extratjänster inkl. moderna beredskapsjobb Källa: Arbetsförmedlingen. Regeringen förenklar och förstärker också systemet för anställningsstöden, bl.a. genom att introduktionsjobben införs och ersätter fem tidigare stödformer, som taket i löne- bidragen stegvis höjs fram . Färre, enklare och mer kraftfulla stöd bedöms bidra till att öka arbetsgivares vilja att anställa personer med svag förankring på arbetsmarknaden och därigenom minska arbetslösheten. Regeringen gör även en riktad satsning för att skapa enklare vägar till jobb i de gröna näringarna.