prop · H503272 · 2018-06-19 00:00:00 — Vidare anges att varje medlemsstat ska specificera de förhållanden under vilka migrerade hushållsarbetare är berättigade till hemresa. vid noterar att det anges i promemorian att svensk rätt uppfyller konventionens krav genom att parterna i anställningsförhållandet fritt får avtala om hemresor. Fakulteten menar att den allmänna hänvisningen till avtalsfriheten inte svarar på konventionens krav på att ”i lagar, författningar eller genom andra åtgärder” specificera villkoren för hemresa. 2017/18:272 i det föregående och tillägger att en ratificering skulle kräva en särskild reglering om villkoren för hemresa. Regeringen gör följande bedömning. Artikel 8.4 i konventionen ska inte tolkas som ett krav på att varje medlemsstat ska reglera att migrerande hushållsarbetare har rätt till betald hemresa i vissa situationer. Innebörden av bestämmelsen är i stället att om det i en medlemsstat finns vissa förhållanden under vilka migrerande hushållsarbetare är berättigade till betald hemresa ska detta framgå antingen av lag eller på annat sätt. Syftet med regeln är med andra ord att migrerande hushållsarbetare ska få information om under vilka förhållanden de har rätt till betald hemresa. Några bestämmelser om villkor för hemresa för arbetstagare finns inte i svensk rätt. I den mån det finns ett behov av att reglera villkoren för hemresa inom en viss bransch eller ett visst anställningsförhållande står det arbetsmarknadsparterna fritt att göra det genom kollektivavtal eller för parterna i ett anställningsförhållande att reglera frågan i det enskilda anställningsavtalet. Regeringen bedömer därför att artikel 8.4 inte föranleder någon åtgärd. Regeringens bedömning: Konventionens bestämmelser om bl.a. likabehandling mellan hushållsarbetare och arbetstagare i allmänhet när det gäller normal arbetstid, övertidskompensation, perioder för dygns- och veckovila och betald semester föranleder inga ändringar av svensk Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: vid anser att det i promemorian inte i tillräcklig omfattning har undersökts om svensk rätt lever upp till kraven på likabehandling som framgår av konventionens anser att konventionens bestämmelse om veckovila står i strid med arbetstidslagen. att en reglering om beredskap i lagen om husligt arbete skulle vara nödvändig för att leva upp till konventionens krav. har inte berört bedömningen särskilt. Skälen för regeringens bedömning Likabehandling mellan hushållsarbetare och arbetstagare i allmänhet Enligt artikel 10 i konventionen ska varje medlemsstat vidta åtgärder för att säkerställa likabehandling av hushållsarbetare och arbetstagare i allmänhet vad gäller normal arbetstid, övertidskompensation, perioder för dygns- och veckovila samt betald semester. speciella karaktär får emellertid tas. vid anser att det i promemorian inte i tillräcklig omfattning har undersökts om svensk rätt lever upp till konventionens krav på likabehandling. Enligt svensk rätt gäller dock Hushållsarbetare är att anse som arbetstagare och omfattas av arbetsrättslig lagstiftning på de områden som konventionen tar upp. Semesterlagen gäller för alla arbetstagare, dvs. även för hushållsarbetare. När det gäller arbetstid tillämpas lagen om husligt arbete för de arbetstagare som är anställda i arbetsgivarens hushåll och för övriga tillämpas arbetstidslagen. Det finns en stor överensstämmelse i lagarna när det gäller reglering av normalarbetstid och vila. Övertidskompensation regleras i kollektivavtal som innehållsmässigt kan variera mellan olika avtalsområden. I lagen om husligt arbete tillförsäkras arbetstagarens rätt till ersättning men ersättningsnivån regleras inte. Sammantaget anser regeringen att hushållsarbetare likabehandlas med arbetstagare i allmänhet när det gäller arbetstidsfrågor. Det kan dock konstateras att det finns en något större flexibilitet vad gäller förläggning av arbetstiden i lagen om husligt arbete. Detta kan dock förklaras av arbetets speciella karaktär, vilket är förenligt med konventionen. anser att konventionen står i strid med arbetstidslagen när det gäller förläggningen av veckovilan. I artikel 8.2 i konventionen anges att veckovilan ska omfatta åtminstone . Enligt svensk lagstiftning gäller följande. Både arbetstidslagen och lagen om husligt arbete har som huvudregel att arbetstagarna ska ha rätt till minst 36 timmars sammanhängande ledighet under varje period . Veckovilan ska om möjligt förläggas till veckoslut. Avvikelser från bestämmelserna om veckovila kan göras under vissa angivna förhållanden. För de arbetstagare som omfattas av arbetstidslagen får vidare avvikelser göras i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter men avtalen får inte innebära ett sämre skydd än det som framgår i och rådets direktiv /88/EG av om arbetstidens förläggning i vissa avseenden, arbetstidsdirektivet. Lagen om husligt arbete är tvingande till hushållsarbetarnas fördel. Sammantaget bedömer regeringen att konventionens krav på att veckovilan ska omfatta minst är uppfyllt genom lagstiftningen. När det gäller förläggningen av veckovilan står arbetstidslagen inte i konflikt med konventionen. Enligt artikel 8.3 i konventionen ska perioder då hushållsarbetare inte fritt kan disponera sin tid, utan i stället stå till hushållets förfogande för att tjänstgöra på begäran, betraktas som arbetstid enligt vad som fastställs i nationella lagar, författningar eller kollektivavtal eller på annat sätt som är förenligt med nationell praxis. anser att en reglering om beredskapstid är nödvändig i lagen om husligt arbete för att konventionens krav ska uppfyllas. I arbetstidslagen finns en reglering om beredskap, med möjlighet att göra undantag i kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation. I 2 § tredje stycket lagen om husligt arbete anges att i arbetstiden inräknas inte uppehåll i arbetet, under vilket arbetstagaren fritt förfogar över sin tid och inte är skyldig att stanna kvar på arbetsstället. Enligt regeringens bedömning innebär konventionen inte att något krav ställs upp på nationell lagstiftning om beredskapstid. Någon ändring i lagen om husligt arbete behöver därför inte göras. konventionen något hinder mot att kollektivavtal träffas när det gäller Prop. 2017/18:272 beredskapstid. Regeringen anser att den gällande regleringen är förenlig med konventionen även i denna del. Regeringens bedömning: Konventionens bestämmelser om utbetalning av lön föranleder inga ändringar av svenskt rätt. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: anser att svensk rätt inte uppfyller konventionens bestämmelser om att lönen till en hushållsarbetare ska betalas kontant. Övriga remissinstanser har inte berört bedömningen särskilt. Skälen för regeringens bedömning: I artiklarna 11 och 12 finns bestämmelser om lön. Varje medlemsstat ska vidta åtgärder för att se till att hushållsarbetare får minimilön, där sådan finns, och att lönen fastställs utan könsdiskriminering. Enligt den svenska modellen är det i princip arbetsmarknadens parter som ansvarar för lönebildningen. I finns således ingen lagstadgad minimilön. Ett skydd mot lönediskriminering finns emellertid i diskrimineringslagen (2008:567). Lönen ska enligt artikel 12 betalas ut kontant och regelbundet, minst en gång . Betalning kan ske genom t.ex. banköverföring eller på annat sätt med den berörda arbetstagarens samtycke, om inte lagar och författningar eller kollektivavtal föreskriver annat. anser att det finns hinder mot att ratificera konventionen, om inte svensk lagstiftning ändras så att en arbetstagare alltid har rätt att kräva kontant betalning av sin lön. Regeringen delar inte denna bedömning. Av artikel 12 i konventionen följer att betalning kan ske genom t.ex. banköverföring, om inte lagar och författningar eller kollektivavtal föreskriver annat. I privaträttsliga förhållanden gäller, om inte annat följer av lag eller redan ingångna avtal, att det är fritt att avtala om hur betalning av en fordran ska ske (jfr 7 § lagen [1936:81] om skuldebrev). Det ligger i linje med konventionens artikel 12. Frågan kan regleras i kollektivavtal eller i det enskilda anställningsavtalet. När arbetsgivaren ger skriftlig information till arbetstagaren om anställningsvillkoren enligt anställningsskyddslagen ska även utbetalningsintervall av lön anges. Enligt praxis ska lön betalas ut ofördröjligen till arbetstagaren (1979 nr 41). Parternas ansvar för lönebildningen är en grundpelare i den svenska modellen. Regeringen anser att konventionen inte kräver några förändringar vad gäller möjligheten att komma överens om sättet för utbetalning av lön. Avtalsfriheten gör att alla arbetstagare kan gå med på viss betalning in natura om det inte strider mot ett gällande kollektivavtal. Om avtalsvillkoret är oskäligt kan det jämkas eller lämnas utan avseende enligt lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område, avtalslagen. konventionens bestämmelser om utbetalning av lön. Regeringens bedömning: Konventionens övriga bestämmelser föranleder inga ändringar av svensk rätt. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: framhåller när det gäller artikel 17 att det är viktigt att värna den enskildes rätt att bestämma över vem som ska ges tillträde till ens hem. Övriga remissinstanser har inte berört bedömningen särskilt. Skälen för regeringens bedömning Artikel 3 i konventionen reglerar att varje medlemsstat ska svara för att hushållsarbetarnas mänskliga rättigheter främjas och skyddas, såsom föreningsfrihet, förhandlingsrätt, avskaffande av tvångsarbete eller påtvingat arbete, barnarbete och diskriminering med avseende på anställning och sysselsättning. För del är detta uppfyllt genom lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och genom internationella åtaganden såsom europeiska sociala stadga och FN:s konvention om barnets rättigheter 1989 (). Flera av konventioner är även relevanta. I den svenska lagstiftningen är artikel 3 uppfylld genom regeringsformen, lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet, diskrimineringslagen och lagen (2002:293) om förbud mot diskriminering av deltidsarbetande arbetstagare och arbetstagare med tidsbegränsad anställning och vad gäller minderåriga, i arbetsmiljölagen och föreskrifter om minderåriga (2012:3). Tvångsarbete är kriminaliserat främst genom bestämmelse om människohandel, men även andra bestämmelser kan aktualiseras. Att genom våld eller hot tvinga annan person att arbeta kan utgöra olaga tvång. brottet människoexploatering i . Brottet består i att genom olaga tvång, vilseledande eller utnyttjande av någons beroendeställning, skyddslöshet eller svåra situation exploatera en person i tvångsarbete, arbete under uppenbart orimliga villkor eller tiggeri. Enligt artikel 4 i konventionen ska varje medlemsstat fastställa en minimiålder för hushållsarbetare som är förenlig med konvention (nr 138) om minimiålder och konvention (nr 182) om de värsta formerna av barnarbete. Minimiåldern ska inte understiga de nationella reglerna för arbetstagare i allmänhet. Även tillgång till utbildning skyddas. har ratificerat konventionerna och minimiåldern i svensk rätt är förenlig med dessa konventioner genom arbetsmiljölagen och föreskrifter om minderåriga (2012:3) som också reglerar arbetstidsregler för minderåriga från 16 till . obligatoriska utbildningen i så regleras skolplikten i skollagen (2010:800). I artikel 5 anges att hushållsarbetare ska skyddas mot alla former av övergrepp, trakasserier och våld. I svensk rätt ges hushållsarbetare samma skydd i arbetslivet som övriga arbetstagare. Det finns regler om detta i arbetsmiljölagen och i föreskrifter om åtgärder mot våld och hot i arbetsmiljön (AFS 1993:2), föreskrifter om organisatorisk och social arbetsmiljö (AFS 2015:4) men också förebyggande reglering i föreskrifter (AFS 2001:1) om systematiskt arbetsmiljöarbete. I finns bestämmelser om brott mot person, såsom ofredande, olaga hot och misshandel. Enligt artikel 9 ska åtgärder vidtas för att säkerställa att hushållsarbetare har rätt att nå en överenskommelse med sin potentiella arbetsgivare eller arbetsgivare om bostad ska tillhandahållas i hushållet. Dessutom ska det säkerställas att hushållsarbetare som är inneboende inte är skyldiga att stanna kvar i hushållet eller vistas med medlemmar av hushållet under sin dygns- eller veckovila samt att de har rätt att behålla sina rese- och identitetshandlingar. Genom förhandlingsfriheten kan arbetstagaren och arbetsgivaren bestämma om eventuellt boende i arbetsgivarens hushåll. Vidare är arbetstagare inte enligt svensk rätt skyldiga att stanna kvar i hushållet under sin vila eller semester eftersom arbetstagaren då inte ska stå till arbetsgivarens förfogande. I finns straffrättsliga bestämmelser som skyddar personlig egendom. Det skyddet kan således omfatta även rese- och identitetshandlingar. Enligt artikel 13 ska alla hushållsarbetare ha rätt till en säker och hälsosam arbetsmiljö där säkerhet och hälsa på arbetsplatsen tryggas. Arbetsmiljölagen gäller också för arbete i arbetsgivarens hushåll och bygger på samverkan mellan arbetstagare och arbetsgivare. Tillsynen regleras i arbetsmiljölagen och arbetsmiljöförordningen (1977:1166). I artikel 14 anges att i enlighet med nationella lagar och andra författningar och med hänsyn till hushållsarbetets speciella karaktär ska varje medlemsstat svara för att hushållsarbetares villkor inte är mindre förmånliga än de som tillämpas på arbetstagare i allmänhet med avseende på socialförsäkringsskydd, bl.a. när det gäller moderskap. Socialförsäkringssystemet liksom föräldraledighetslagstiftningen gäller för samtliga hushållsarbetare, oavsett om de tjänstgör i arbetsgivarens hushåll eller inte. Hushållsarbetare likabehandlas därför med andra arbetstagare inom ramen för gällande rätt. Enligt artikel 15 ska medlemsstaterna vidta olika åtgärder för att effektivt skydda hushållsarbetare som rekryteras eller förmedlas av privata förmedlingsföretag mot utnyttjande. De åtgärder som anges i artikeln är bl.a. att fastställa villkor för att bedriva privat arbetsförmedling m.m. och att se till att det finns lämpliga system och förfaranden för att granska klagomål, övergrepp m.m. Skyddet ska inkludera migrerande hushållsarbetare. Straffbestämmelserna i har en i huvudsak generell tillämpning och ger skydd åt alla personer som utsätts för brott. 2017/18:272 kan vidare enligt lagen (2014:836) om näringsförbud besluta om näringsförbud riktat till en företrädare för ett företag. Därtill finns lagen (1993:440) om privat arbetsförmedling som förbjuder den som bedriver en förmedling att ta betalt av arbetssökande. Enligt artikel 16 ska varje medlemsstat i enlighet med nationella lagar och praxis svara för att alla hushållsarbetare, antingen på egen hand eller genom ombud, har faktisk tillgång till domstolar eller andra tvistelösningsorgan på villkor som inte är mindre förmånliga än för arbetstagare i allmänhet. Svensk rätt gör ingen skillnad på olika kategorier av arbetstagare när det gäller tillgång till domstolarna. Enligt artikel 17 ska varje medlemsstat inrätta effektiva och tillgängliga klagomålsmekanismer och medel för att säkerställa att kraven i nationella lagar och författningar till skydd för hushållsarbetare uppfylls samt utarbeta och genomföra åtgärder för yrkesinspektion, tillämpning och påföljd med hänsyn till hushållsarbetets speciella karaktär. Sådana åtgärder ska i den mån de är förenliga med nationella lagar och författningar föreskriva villkor för tillträde till ett hushålls lokaler med vederbörlig hänsyn till respekt för privatlivet. framhåller när det gäller artikel 17 att det är viktigt att värna den enskildes rätt att bestämma över vem som ska ges tillträde till ens hem. utför tillsyn utifrån arbetsmiljölagen och vissa bestämmelser i lagen om husligt arbete och arbetsmiljöförordningen. Regeringen bedömer därför att det inte behövs någon åtgärd för att uppfylla konventionens krav enligt artikel 17. Regeringen anser sammantaget att konventionens övriga bestämmelser är uppfyllda genom nuvarande bestämmelser i svensk lagstiftning. Regeringens förslag: De föreslagna ändringarna ska träda i kraft . För anställningsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet och som fortfarande gäller ska arbetsgivaren, om arbetstagaren begär det, inom en månad från begäran lämna skriftlig information om sådana uppgifter som omfattas av arbetsgivarens informationsplikt. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås att de föreslagna ändringarna träder i kraft . Remissinstanserna: LO ser positivt på förslaget. LO noterar särskilt att Prop. 2017/18:272 förslaget till ändringar av lagen om husligt arbete inte påverkar ingångna Övriga remissinstanser har inte berört förslaget särskilt. Skälen för regeringens förslag: Bestämmelserna om rätt till skriftlig information för den grupp av hushållsarbetare som arbetar i arbetsgivarens hushåll bör träda i kraft . Detta för att samtliga arbetstagare som omfattas av skyddet i konventionen ska kunna få skriftlig information om anställningsvillkor utan alltför stort dröjsmål. De föreslagna ändringarna i lagen om husligt arbete bedöms inte påverka redan ingångna kollektivavtal. Några sådana hänsyn behöver därför inte tas vid ikraftträdandet. Som utgångspunkt ska ny lagstiftning bli tillämplig endast på rättsförhållanden som uppkommer efter lagens ikraftträdande. Redan ingångna avtal ska inte påverkas. Bakgrunden är att alla avtalsvillkor ska finnas med när avtalet ingås för att inte skapa ojämvikt mellan parterna. Det bedöms dock inte möjligt att uppfylla konventionens artikel 7 utan att även de redan anställda hushållsarbetarna omfattas av rätten till skriftlig information. Arbetsgivaren bör därför, om arbetstagaren begär det, inom en månad från begäran lämna sådan information som omfattas av informationsskyldigheten. I denna proposition föreslås att ska ratificera Internationella arbetsorganisationens () konvention (nr 189) om anständiga arbetsvillkor för hushållsarbetare. I syfte att möjliggöra ratificering och därmed uppfylla konventionens krav föreslås ändringar i lagen om husligt arbete. Enligt förslagen ska skriftlig information om anställningsvillkor lämnas till arbetstagare som utför arbete i arbetsgivarens hushåll, vilket innebär att en likalydande rätt till information införs som den som gäller för hushållsarbetare i övrigt enligt 6 c § anställningsskyddslagen. 8.2 Vilka som berörs av förslagen En hushållsarbetare är en person som utför hushållsarbete inom ett I svensk rätt omfattas en hushållsarbetare antingen av anställningsskyddslagen eller lagen om husligt arbete. Förutom traditionellt husligt arbete som städning, matlagning, tvättning och strykning av kläder, ta hand om barn, äldre eller personer med en funktionsnedsättning, omfattas även exempelvis trädgårdsarbete, bevakning av hus, bilkörning åt familjen och att ta hand om husdjur. person som endast tillfälligt eller sporadiskt och inte yrkesmässigt utför hushållsarbete är dock inte enligt konventionen en hushållsarbetare. Genom uttrycket ”och inte yrkesmässigt” i bestämmelsen inkluderas även hushållsarbetare med kortare anställningar. En närstående till familjen som 2017/18:272 exempelvis hjälper till med barnpassning faller som regel utanför konventionens tillämpningsområde eftersom det inte kan ses som yrkesmässigt utförande. Vissa verksamheter inom vård- och omsorgssektorn bedöms omfattas av konventionen, däribland hemtjänst, hemsjukvård och personlig assistans i enlighet med lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade och 51 kap. socialförsäkringsbalken. Däremot faller rimligen anhörigvården utanför tillämpningsområdet eftersom arbetet utförs av personer i egenskap av närstående och inte som yrkesperson. Även företag som erbjuder tjänster inom hemservice omfattas troligtvis i stor utsträckning av konventionens tillämpningsområde. Hushållsarbetare som omfattas av lagen om husligt arbete föreslås få rätt till information om de villkor som är av väsentlig betydelse för anställningsavtalet eller anställningsförhållandet. Arbetsgivare till hushållsarbetare som omfattas av denna lag ska informera arbetstagaren skriftligt senast efter att arbetstagaren har börjat arbeta. Arbetsgivare ska på samma sätt informera arbetstagaren skriftligt inom en månad om villkoren ändras. Om arbetsgivaren inte uppfyller sina skyldigheter ska denne betala ersättning för den skada som uppkommer. Den föreslagna bestämmelsen om rätt till information motsvarar bestämmelsen i 6 c § anställningsskyddslagen. Eftersom det inte är möjligt att göra avvikelser till arbetstagarens nackdel från lagen om husligt arbete medför bestämmelsen en tvingande förpliktelse för arbetsgivaren. Regleringen i 6 c § anställningsskyddslagen påverkas inte av förslaget, vilket betyder att möjligheten att göra avvikelser i kollektivavtal för denna grupp inte påverkas av förslaget. Det finns inte någon tillgänglig statistik över antalet hushållsarbetare i , eller över könsfördelningen, och inte heller över antalet anställda som utför arbete i arbetsgivarens hushåll. Antalet beviljade arbetstillstånd för arbete som städare och hemservicepersonal m.fl. var drygt 500. I skälen till konventionen anges att hushållsarbete är undervärderat och osynligt samt i huvudsak utförs av flickor och kvinnor som också i stor utsträckning är migranter eller tillhör missgynnade samhällsgrupper. Ett syfte med konventionen kan alltså anses vara att stärka kvinnors ställning. Globalt kan en ratificering av konventionen ge uttryck för ett stärkt stöd för kvinnors rättigheter. Det finns ingen tillgänglig statistik över antalet arbetstagare som omfattas av lagen om husligt arbete i men det kan antas att flertalet av hushållsarbetarna även i är kvinnor som därmed särskilt gynnas av de föreslagna ändringarna, vilket är positivt ur ett jämställdhetsperspektiv. Att genomföra konventionen förväntas därmed bidra till det jämställdhetspolitiska delmålet om ekonomisk jämställdhet, vilket innebär att kvinnor och män ska ha samma möjligheter och villkor i fråga om betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. Kostnadsmässiga och andra konsekvenser De föreslagna informationskraven bedöms kräva en mindre extra arbetsinsats från arbetsgivaren och några ökade kostnader är inte att vänta. Ändringarna som föreslås påverkar dessutom en mindre grupp arbetsgivare och arbetstagare. Informationen, eller delar av informationen, har redan lämnats till arbetstagaren muntligt eller skriftligt i samband med rekryteringen. För arbetstagaren innebär förslagen ökad tydlighet om villkoren för anställningen. Förslagen bedöms inte medföra några särskilda informationsinsatser. Förslagen bedöms vara förenliga med och inte få några särskilda konsekvenser för små företag, miljön eller för de offentliga finanserna. De föreslagna ändringarna kan inte antas leda till fler mål i domstol. 11 a § Senast efter det att arbetstagaren har börjat arbeta ska arbetsgivaren lämna skriftlig information till arbetstagaren om alla villkor som är av väsentlig betydelse för anställningsavtalet eller anställningsförhållandet. Om anställningstiden är kortare än , är arbetsgivaren inte skyldig att lämna sådan information. Informationen ska innehålla åtminstone följande uppgifter: 1.arbetsgivarens och arbetstagarens namn och adress, anställningens tillträdesdag samt arbetsplatsen, 2.en kort specificering eller beskrivning av arbetstagarens arbetsuppgifter och yrkesbenämning eller tjänstetitel, 3.om anställningen gäller tills vidare eller för begränsad tid eller om den är en provanställning samt a) vid anställning tills vidare: de uppsägningstider som gäller,