prop · H503260 · 2018-05-15 00:00:00 — I paragrafen finns en uppräkning av aktörer med automatiskt grundlagsskydd för databasverksamhet och de olika medieformer som omfattas. Det anges även att grundlagsskyddet gäller för någon annan än dessa aktörer om det finns utgivningsbevis för verksamheten (det frivilliga grundlagsskyddet). I 1 kap. 5–7 §§ finns särskilda bestämmelser om databaser med utgivningsbevis: 5 § anger förutsättningarna för att utgivningsbevis ska utfärdas (nuvarande 9 § andra stycket andra meningen), 6 § innehåller regler om upphörande, förnyelse och återkallelse (nuvarande 9 § tredje stycket) och 7 § anger att varje databas ska ha ett namn samt att vissa föreskrifter får meddelas i lag (nuvarande 9 § fjärde stycket). De hänvisningar som görs i olika författningar till databasregeln i 1 kap. 9 § YGL ser olika ut. Vissa hänvisningar avser 9 § med ett kvalificerande tillägg, såsom att det som avses är ”överföringar som omfattas av” bestämmelsen. Andra hänvisningar tar sikte på något eller några stycken i paragrafen, vanligen det första eller andra stycket. I vissa fall avser hänvisningen endast en del av dessa stycken. När det gäller första stycket finns hänvisningar till punkterna 1 och 2 respektive punkten 3. I de flesta av dessa fall avses något av sätten för tillhandahållandet av informationen som anges 4 § första stycket 2 a–d i propositionens lagförslag. I de fall när hänvisning görs till 9 § andra stycket avses antingen det frivilliga grundlagsskyddet eller de närmare förutsättningarna för att utgivnings- bevis ska utfärdas (4 och 5 §§ enligt förslaget). Det förekommer även hänvisningar till bestämmelserna om upphörande, förnyelse och återkallelse av utgivningsbevis. I samtliga fall bör hänvisningarna ändras så att de avser rätt lagrum, stycke eller punkt enligt lagförslaget i propositionen. På de ovan angivna grunderna finns det skäl att ändra hänvisningar till yttrandefrihetsgrundlagen i kreditupplysningslagen (1973:1173), tillämp- ningslagen och lagen (2012:492) om pliktexemplar av elektroniskt material. I propositionen har vissa språkliga och redaktionella justeringar gjorts i lagtexten, jämfört med promemorians förslag. I promemorian föreslås även att hänvisningen till yttrandefrihets- grundlagen i 1 kap. 17 § varumärkeslagen ska ändras. Inom ramen för arbetet med att genomföra och rådets direktiv (EU) 2015/2436 av för tillnärmning av medlemsstaternas varumärkeslagstiftning bereds inom lagförslag som omfattar den paragrafen. Promemorians förslag avseende varumärkeslagen lämnas därför utanför detta lagstiftningsärende. Regeringens förslag: När en tryckt skrift som inte är periodisk distribueras i form av databasinnehåll som omfattas av den nya bilageregeln i tryckfrihetsförordningen ska tillämpningslagens bestämmelser om inspelning och dokumentation tillämpas. Den begränsning i fråga om skyldigheten att lämna pliktexemplar enligt lagen om pliktexemplar av dokument som gäller program och tekniska upptagningar som ska anses som bilagor till en skrift ska bara gälla periodiska skrifter. Regeringens bedömning: Det utvidgade tillämpningsområdet för bilageregeln för periodiska skrifter i tryckfrihetsförordningen, när en periodisk skrift distribueras som en taltidning genom tillhandahållande av databasinnehåll, bör få genomslag även i de författningar som hänvisar till bestämmelsen. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer delvis med I promemorian föreslås att bilagor till tryckta skrifter som inte är periodiska ska undantas från skyldigheten att lämna pliktexemplar enligt lagen om pliktexemplar av dokument. Remissinstanserna: Det stora flertalet remissinstanser har inga synpunkter på förslaget och bedömningen. framför vissa språkliga synpunkter. avstyrker förslaget i fråga om lagen om pliktexemplar av dokument, konstaterar att de föreslagna ändringarna får till följd att s.k. ljudböcker inte längre kommer att vara leveranspliktiga enligt pliktleveranslagarna och framhåller att lagstiftarens intention har varit att de ska vara det. Skälen för regeringens förslag och bedömning: I propositionen Ändrade mediegrundlagar föreslås dels en utvidgning av den nuvarande bilageregeln för periodiska skrifter i 1 kap. 7 § andra stycket TF (1 kap. 5 § TF i föreslagen lydelse), dels en ny bilageregel som träffar skrifter som inte är periodiska (1 kap. 6 § TF i föreslagen lydelse). att bestämmelserna, under vissa närmare angivna förutsättningar, även ska omfatta fall när en tryckt tidning distribueras som en taltidning genom tillhandahållande av databasinnehåll och när en tryckt skrift som inte är periodisk distribueras i form av databasinnehåll och innehållet återges Hänvisning till den nuvarande bilageregeln i 1 kap. 7 § andra stycket TF finns bl.a. i 7 § lagen om pliktexemplar av dokument. föreslås att denna hänvisning ska ersättas med en hänvisning till de nya Utvidgningen av tryckfrihetsförordningens bilageregel skulle med en sådan utformning få genomslag även i denna författning. avstyrker förslaget i fråga om lagen om pliktexemplar av dokument och konstaterar att de föreslagna ändringarna får till följd att s.k. ljudböcker inte längre kommer att vara leveranspliktiga enligt menar att ljudböcker är en stor och växande kulturyttring och ett eget konstnärligt uttryck, inte bara en muntlig reproduktion av skriven text. Regeringen instämmer i denna uppfattning och bedömer i likhet med att ljudböcker bör bevaras för framtida forskning. Mot denna bakgrund bör bestämmelsen i 7 § fjärde stycket lagen om pliktexemplar av dokument inte ändras till att även omfatta den nya bilageregeln i tryckfrihetsförordningen (1 kap. 6 § Prop. 2017/18:260 enligt förslaget). Undantaget från skyldigheten att lämna pliktexemplar bör i stället även fortsättningsvis endast avse bilagor till periodiska skrifter (1 kap. 5 § enligt förslaget). Av 5 kap. 3 § första stycket första meningen tillämpningslagen framgår att den som sänder radioprogram är skyldig att ombesörja att varje program spelas in. Den skyldigheten gäller enligt andra meningen i samma stycke också sådana program som omfattas av bilageregeln i tryckfrihetsförordningen. Hänvisningen till tryckfrihetsförordningen bör i det fallet ändras till att endast avse motsvarande bestämmelse enligt grundlagens nya lydelse (1 kap. 5 § enligt förslaget), eftersom de program som avses i den nya bilageregeln inte sänds utan i stället tillhandahålls ur en databas. Även sådana bilagor bör emellertid omfattas av skyldigheten enligt 5 kap. 3 § första stycket tredje meningen tillämpningslagen att bl.a. dokumentera tidpunkten för tillhandahållandet av tekniska upptagningar och innehåll ur databaser. Samma reglering kommer därmed att gälla för bilagor till både periodiska skrifter och skrifter som inte är periodiska. I propositionen har även vissa språkliga och redaktionella justeringar gjorts i lagtexten jämfört med promemorians förslag, bl.a. med beaktande av de synpunkter som framförs av Hovrätten över och . 4.5Reglerna om gemensam handläggning utvidgas till att omfatta ansökningsmål om borttagande Regeringens förslag: Bestämmelsen i tillämpningslagen om gemen- sam handläggning av tryck- och yttrandefrihetsmål utvidgas till att gälla även ansökningsmål om borttagande av yttranden som utgör tryckfrihetsbrott i sådana databaser som omfattas av bilagereglerna i tryckfrihetsförordningen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot Skälen för regeringens förslag: I propositionen Ändrade mediegrundlagar föreslås att det i tryckfrihetsförordningen ska införas en möjlighet för Justitiekanslern eller en målsägande att, i stället för att väcka åtal, ansöka om borttagande av yttranden som utgör tryckfrihetsbrott i sådana databaser som omfattas av bilagereglerna i tryckfrihets- förordningen. I 7 kap. 1 § tillämpningslagen finns bestämmelser om behörig domstol i tryck- och yttrandefrihetsmål. I paragrafens andra stycke regleras behörighetsfrågor när det finns ett samband mellan olika mål om ansvar och enskilt anspråk pga. tryckfrihetsbrott eller yttrandefrihetsbrott. När det finns ett sådant samband får målet handläggas av någon av de tingsrätter som är rätt domstol. Av bestämmelsen i andra stycket följer att detsamma gäller i fråga om ansökningsmål om konfiskering av en skrift eller teknisk upptagning. Det bör vara möjligt att ta upp ansökningsmål om borttagande till gemensam handläggning på samma sätt som gäller för andra tryck- och 2017/18:260 yttrandefrihetsmål enligt 7 kap. 1 § tillämpningslagen. Bestämmelsen i tillämpningslagen bör därför utvidgas så att den omfattar även mål om borttagande efter ansökan (9 kap. 9 § TF enligt förslaget). Regeringens förslag: De föreslagna lagändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inga synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: I propositionen Ändrade mediegrundlagar föreslås att ändringarna i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen ska träda i kraft . De följdändringar som föreslås i detta lagstiftningsärende är kopplade till dessa ändringar i grundlagarna och bör därför träda i kraft . Det finns inte något behov av övergångsbestämmelser för de föreslagna följdändringarna. Regeringens bedömning: Förslagen medför inga kostnadsökningar för statliga myndigheter. De får inte heller i övrigt några ekonomiska konsekvenser för statliga myndigheter, kommuner, landsting eller enskilda. Förslagen förväntas inte påverka jämställdheten mellan kvinnor och män eller medföra några andra konsekvenser. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inga synpunkter på bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: De ändringar som föreslås i detta lagstiftningsärende är en följd av de förslag till språkliga och redaktionella ändringar i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen som lämnas i propositionen Ändrade mediegrundlagar. Följdändringarna innebär i allt väsentligt att hänvisningar till grundlagarna i ett antal författningar ändras så att hänvisningar görs till motsvarande bestämmelser föreslagna i propositionen. De ändringar som föreslås bedöms inte få några ekonomiska konsekvenser för statliga myndigheter, kommuner, landsting eller enskilda. Förslagen bedöms inte heller påverka jämställdheten mellan kvinnor och män eller medföra några konsekvenser för brottsligheten, det brottsförebyggande arbetet eller möjligheten att nå de integrationspolitiska målen. Författningsförslagen innebär i huvudsak att hänvisningar som görs i lagar till bestämmelser i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen ersätts med hänvisningar till motsvarande bestämmelser i de båda grundlagarna i sin lydelse enligt förslaget i propositionen Ändrade mediegrundlagar (prop. 2017/18:49). I övrigt görs även språkliga och redaktionella ändringar. 7.1Förslaget till lag om ändring i 5 § Den som till följd av 15 kap. 1 eller 2 §, 16 kap. 1 § eller 18 kap. 5, 6 eller 7 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) eller någon bestämmelse, till vilken det hänvisas i något av dessa lagrum, inte får lämna en uppgift får inte höras som vittne om uppgiften utan att den myndighet, i vars verksamhet uppgiften har inhämtats, har gett sitt tillstånd. Advokater, läkare, tandläkare, barnmorskor, sjuksköterskor, psykologer, psykoterapeuter, familjerådgivare enligt socialtjänstlagen (2001:453) och deras biträden samt auktoriserade patentombud och deras biträden såvitt avser patenträttsliga angelägenheter enligt 2 § 1 lagen (2010:1052) om auktorisation av patentombud, får höras som vittnen om något som i denna deras yrkesutövning anförtrotts dem eller som de i samband därmed har erfarit, endast om det är medgivet i lag eller den till vars förmån tystnadsplikten gäller samtycker till det. Medlare enligt denna balk, lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyres- nämnder eller lagen (2011:860) om medling i vissa privaträttsliga tvister och deras biträden, får höras som vittnen om vad som anförtrotts dem vid medlingen eller som de i samband därmed erfarit, endast om det är medgivet i lag eller den till vars förmån tystnadsplikten gäller samtycker till det. Den som till följd av 24 kap. 8 § offentlighets- och sekretesslagen inte får lämna uppgifter som avses där får höras som vittne om dem endast om det är medgivet i lag eller den till vars förmån sekretessen gäller samtycker till det. Rättegångsombud, biträden eller försvarare får höras som vittnen om vad som anförtrotts dem för uppdragets fullgörande endast om parten medger det. Trots det som sägs i andra eller tredje stycket föreligger skyldighet att vittna för 1.advokater och deras biträden, dock inte försvarare, i mål angående brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , 2.andra än försvarare och advokater samt deras biträden i mål angående brott som avses i 10 kap. 21 och 23 §§ offentlighets- och sekretesslagen, och 3.den som har uppgiftsskyldighet enligt 14 kap. 1 § socialtjänstlagen i mål enligt 5 kap. 2 § eller 6 kap. 6, 13 eller 14 § samma lag eller enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Den som är präst inom ett trossamfund eller den som i ett sådant samfund har motsvarande ställning får inte höras som vittne om något som han eller hon har erfarit under bikt eller enskild själavård. Den som har tystnadsplikt enligt 3 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen eller 2 kap. 3 § yttrandefrihetsgrundlagen får höras som vittne om förhållanden som tystnadsplikten avser endast i den mån det föreskrivs i 3 kap. 4 § tryckfrihets- förordningen eller 2 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen. 2017/18:260 Om någon enligt det som sägs i denna paragraf inte får höras som vittne om ett visst förhållande, får vittnesförhör inte heller äga rum med den som under tystnadsplikt biträtt med tolkning eller översättning. I paragrafen finns bestämmelser om det s.k. frågeförbudet. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Ändringen i sjätte stycket innebär att hänvisningen till bestämmelserna om undantag från tystnadsplikt i tryckfrihetsförordningen och yttrande- frihetsgrundlagen ändras så att hänvisningen görs till motsvarande bestämmelser i de båda grundlagarna i sin lydelse enligt förslaget i propositionen Ändrade mediegrundlagar. Ändringen får till följd att frågeförbudets omfattning sträcks ut så att det även gäller för den som, utan att ha tagit del i tillkomsten eller spridningen av en framställning, har varit verksam inom ett företag som ger ut tekniska upptagningar eller sänder program eller på en nyhetsbyrå, t.ex. receptionspersonal, datatekniker och vaktmästare (se 2 kap. 3 § andra stycket yttrandefrihets- grundlagen). Motsvarande reglering gäller enligt 3 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen i fråga om dem som t.ex. varit verksamma inom företag för utgivning av tryckta skrifter. Övriga ändringar är endast språkliga. 8 § Rätten får förelägga den som ska höras som vittne att, innan han eller hon infinner sig för att lämna vittnesmål, uppliva sin kunskap om vad vittnesförhöret gäller genom att granska räkenskapsböcker, anteckningar eller andra handlingar som är tillgängliga för vittnet eller besiktiga en plats eller ett föremål, om sådant kan ske utan avsevärd olägenhet för vittnet. Om rätten enligt 3 kap. 4 § första stycket 4 eller 5 tryckfrihetsförordningen eller 2 kap. 4 § första stycket 4 eller 5 yttrandefrihetsgrundlagen ska pröva om någon, som är skyldig att hemlighålla en uppgift som avses där, ändå får höras som vittne om den, ska rätten först, om inte särskilda skäl föranleder annat, inhämta yttrande från det företag hos vilket han eller hon har fått vetskap om uppgiften. I paragrafen regleras vissa frågor om vad rätten ska ta hänsyn till inför att någon ska höras som vittne. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Ändringen i andra stycket innebär att hänvisningen till bestämmelserna om undantag från tystnadsplikt i tryckfrihetsförordningen och yttrande- frihetsgrundlagen ändras så att hänvisningen görs till motsvarande bestämmelser i de båda grundlagarna i sin lydelse enligt förslaget i propositionen Ändrade mediegrundlagar. Ändringen får till följd att kravet på att rätten ska inhämta yttrande vidgas så att det även gäller då vittnet, utan att ha tagit del i tillkomsten eller spridningen av en framställning, har varit verksam inom ett företag som ger ut tekniska upptagningar eller sänder program eller på en nyhetsbyrå, se kommentaren till 5 §. Övriga ändringar är endast språkliga. 5 § En tingsrätts beslut får överklagas särskilt, om tingsrätten i beslutet 1.avvisat ett ombud, ett biträde eller en försvarare eller ogillat ett yrkande om detta, 2.ogillat ett yrkande av tredje man att få delta i rättegången som intervenient eller målsägande eller prövat en fråga enligt 13 kap. 7 § om övertagande av ett käromål, 3. förelagt en part eller någon annan att lägga fram skriftligt bevis eller att tillhandahålla föremål för syn eller besiktning eller vid prövning enligt 3 kap. 4 § första stycket 4 eller 5 tryckfrihetsförordningen eller 2 kap. 4 § första stycket 4 eller 5 yttrandefrihetsgrundlagen funnit det vara av synnerlig vikt att en uppgift som avses där lämnas vid vittnesförhör eller förhör med en part under sanningsförsäkran, 4.prövat en fråga om utdömande av förelagt vite eller häkte eller om ansvar för förseelse i rättegången eller om skyldighet för någon att ersätta rättegångskostnad, 5.prövat en fråga om ersättning eller förskott av allmänna medel till målsägande eller enskild part eller om ersättning eller förskott till biträde, försvarare, vittne, sakkunnig eller någon annan, 6.prövat en fråga i tvistemål om kvarstad eller annan åtgärd enligt 15 kap. eller ibrottmål om häktning, tillstånd till restriktioner enligt 24 kap. 5 a §, en åtgärd som avses i 25–28 kap. eller omhändertagande enligt 28 kap. , 7.avslagit en begäran om biträde eller försvarare eller till sådant uppdrag utsett någon annan än parten föreslagit, 8.prövat en fråga som gäller rättshjälp enligt rättshjälpslagen (1996:1619) i annat fall än som avses i 5 eller 7, 9.avslagit en begäran om att ersättning till vittne som åberopats av en enskild part ska betalas av allmänna medel enligt 36 kap. 24 § andra stycket, eller 10. prövat en fråga enligt 33 kap. om avräkning av tiden för vissa frihetsberövanden. I paragrafen regleras när en tingsrätts beslut får överklagas särskilt. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Ändringen i punkt 3 innebär att hänvisningen till bestämmelserna om undantag från tystnadsplikt i tryckfrihetsförordningen och yttrande- frihetsgrundlagen ändras så att hänvisningen görs till motsvarande bestämmelser i de båda grundlagarna i sin lydelse enligt förslaget i propositionen Ändrade mediegrundlagar. I propositionen föreslås att tystnadsplikten enligt yttrandefrihetsgrundlagen utvidgas till att gälla även för den som, utan att ha tagit del i tillkomsten eller spridningen av en framställning, har varit verksam inom ett företag som ger ut tekniska upptagningar eller sänder program eller på en nyhetsbyrå, se kommentaren till 36 kap. 5 §. Övriga ändringar är endast språkliga. 2017/18:260 7.2 Förslaget till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) 9 § Kreditupplysningar om fysiska personer som inte är näringsidkare får inte lämnas ut, om det finns anledning att anta att upplysningen kommer att användas av någon annan än den som på grund av ett ingånget eller ifrågasatt kreditavtal eller av någon liknande anledning har behov av upplysningen. Första stycket gäller inte offentliggörande av en kreditupplysning på ett sådant sätt som avses i tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsgrundlagen, utom när upplysningen tillhandahålls ur en databas enligt 1 kap. 4 § yttrandefrihets- grundlagen på sätt som avses i den paragrafens första stycke 2 a–c. I paragrafen regleras när en kreditupplysning om en fysisk person som inte är näringsidkare får lämnas ut. Övervägandena finns i avsnitt 4.3. Ändringen i andra stycket innebär att hänvisningen till bestämmelserna om tillhandahållande ur databaser i yttrandefrihetsgrundlagen ändras så att hänvisningen görs till motsvarande bestämmelser i den grundlagen i sin lydelse enligt förslaget i propositionen Ändrade mediegrundlagar. Ändringen innebär inte någon ändring i sak. 11 § När en kreditupplysning om en fysisk person lämnas ut, ska till den som avses med upplysningen och kostnadsfritt sändas ett skriftligt meddelande om 1.vem som bedriver kreditupplysningsverksamheten och kontaktuppgifter till dataskyddsombudet, om ett sådant ombud krävs enligt artikel 37 i EU:s data- skyddsförordning, 2.ändamålen med och den rättsliga grunden för behandlingen, 3.vilka kategorier av personuppgifter som behandlas, varifrån uppgifterna hämtats och hur länge uppgifterna kommer att lagras, 4.de uppgifter, omdömen och råd som upplysningen innehåller om honom eller henne, 5.möjligheten att få tillgång till och rättelse av de uppgifter som rör honom eller 6.vilka kategorier av mottagare som kan ta del av personuppgifterna och vem som har begärt upplysningen, och 7.möjligheten att framställa klagomål till Datainspektionen. Om kreditupplysningen lämnas ut till ett svenskt kreditinstitut eller värde- pappersbolag, eller till ett motsvarande utländskt företag, för att användas endast som underlag för beräkning av kapitalkravet för kreditrisker med en sådan metod som avses i artikel 143.1 i och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värde- pappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012, får meddelandet sändas senare men utan onödigt dröjsmål och begränsas till information enligt första stycket 1, 2 och 6. Om den som avses med upplysningen begär det, ska även information enligt 3, 4, 5 och 7 sändas till honom eller henne. Första och andra styckena gäller också när en kreditupplysning lämnas om ett handelsbolag eller kommanditbolag. Första–tredje styckena gäller inte kreditupplysningar som lämnas genom offentliggörande på ett sådant sätt som avses i tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsgrundlagen, utom när upplysningarna tillhandahålls ur en databas enligt 1 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen på sätt som avses i den paragrafens första stycke 2 a–c. I paragrafen finns bestämmelser om att den som avses med en kredit- upplysning ska informeras när en upplysning lämnas ut. Övervägandena finns i avsnitt 4.3. Ändringen i fjärde stycket innebär att hänvisningen till bestämmelserna om tillhandahållande ur databaser i yttrandefrihetsgrundlagen ändras så att hänvisningen görs till motsvarande bestämmelser i den grundlagen i sin lydelse enligt förslaget i propositionen Ändrade mediegrundlagar. Ändringen innebär inte någon ändring i sak. 12 § Om det finns anledning att misstänka att en uppgift som behandlas i kreditupplysningsverksamhet eller som har lämnats i en kreditupplysning är oriktig eller missvisande, eller att den annars har behandlats i strid med denna lag eller EU:s dataskyddsförordning, ska den som bedriver verksamheten utan dröjsmål vidta skäliga åtgärder för att utreda förhållandet. Om det visar sig att uppgiften är oriktig eller missvisande, eller att den annars har behandlats i strid med lagen eller EU:s dataskyddsförordning, ska den, om den förekommer i register, rättas, kompletteras eller raderas. Om en oriktig eller missvisande uppgift har tagits in i en kreditupplysning som lämnats ut, ska rättelse eller komplettering så snart det kan ske tillställas var och en som fått del av uppgiften. Detta gäller inte offentliggörande av en kreditupplysning på ett sådant sätt som avses i tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsgrundlagen, utom när upplysningen tillhandahållits ur en databas enligt 1 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen på sätt som avses i den paragrafens första stycke 2 a–c.