prop · H503294 · 2018-09-04 00:00:00 — Myndigheterna redovisade uppdraget i en delrapport och i en slutrapport . Av slutrapporten framgår bl.a. följande. Inledningsvis konstateras bland annat att myndigheterna på olika sätt bedriver ett aktivt arbete inom punktskatteområdet för att agera mot den illegala hanteringen. Samverkan förekommer mellan två eller flera myndigheter inom ett antal områden och i varierande utsträckning och intensitet. När regeringsuppdraget inleddes var arbetet och insatserna i begränsad utsträckning samordnade. Under uppdraget har det myndighetsgemensamma arbetet stärkts. Den fortsatta framgången ligger i att myndigheterna samverkar och till fullo använder sig av de befintliga regelverken, ser nyttan av att använda sig av administrativa åtgärder i större utsträckning – parallellt med lagföring – och delar med sig av relevant information. Störst effekt har åtgärderna mot de s.k. spritbussarna haft. Åtgärderna är resultatet av framgångsrik samverkan mellan myndigheterna, vilket också var en tydlig inriktning i uppdraget. Inflödet av alkohol via spritbussarna har, , i princip upphört. Framgångsfaktorerna i uppdraget när det gäller alkohol har varit att myndigheterna, trots begränsade resurser, varit uthålliga och genomfört väl planerade underrättelsebaserade insatser. Under uppdragets gång har myndigheterna vidgat synen på vilka möjligheter som finns att nyttja. I och med detta har fokus flyttats från i huvudsak lagföring till att inkludera fler administrativa åtgärder som t.ex. omhändertagande, fördjupade trafikkontroller och skatteutredningar. Myndigheterna har i slutrapporten tagit upp vissa förslag till lagändringar. Det har även lämnats in mer utförlig motivering avseende vissa av dessa förslag. Förslagen beskrivs i slutrapporten i huvudsak enligt följande: 1.Genom olika regleringar i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter, förkortad LPK, införa bestämmelser riktade mot personer som transporterar punktskattepliktiga varor för någon annans räkning. 2.Ge möjlighet att väga fordon i syfte att selektera dem för kontroll. skulle även kunna få utfärda böter för överlast. Arbetet kan effektiviseras om flera myndigheter kan utnyttja utrustningen. 3.En bestämmelse föreslås införas i LPK vilken ger befogenhet att besluta om förverkande av varor enligt LPK. således innebära att övertar allmän förvaltningsdomstols Prop. 2017/18:294 beslutanderätt till förverkande enligt 4 kap. 9 § LPK. 4.Skattskyldiga aktörer vars lämplighet prövas och godkänns av bör inte omfattas av bestämmelsen som möjliggör helårsredovisning av punktskatt. 5.Säkerheter ska kunna tas i anspråk av efter det att godkännande återkallas eller avregistrering sker. 6.För att göra det möjligt för att kontrollera kommersiell införsel av snus och tuggtobak från annat EU-land vore det ändamålsenligt om dessa varor också kunde omfattas av LPK. För att åstadkomma det kan en särskild reglering kring dessa varor skapas och ett särskilt administrativt krav införas som kan kontrolleras vid en transportkontroll. 7.Lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet bör göras tillämplig även för bekämpningen av annan brottslighet än den som har ett lägsta straff om fängelse . Detta kan ske genom att lagen ändras efter mönster av regler om hemlig telefonavlyssning. I denna proposition föreslås i avsnitt 4.1–4.4 vissa ändringar i befintlig lagstiftning utifrån de förslag som återfinns i punkt 1, 3 och 5 i listan ovan. Övriga förslag behandlas i avsnitt 4.5. 4.1Säkerheter i samband med återkallelse av godkännanden inom uppskovsförfarandet 4.1.1Bakgrund och gällande rätt Enligt rådets direktiv /118/EG av om allmänna regler för punktskatt och om upphävande av direktiv /12/EEG (punktskattedirektivet) får punktskattepliktiga varor hanteras under uppskjutande av beskattning av flera olika aktörer såsom godkända upplagshavare, registrerade avsändare och registrerade varumottagare inom det s.k. uppskovsförfarandet. Samtliga dessa aktörer ska ställa säkerhet för sådana skatteanspråk som kan komma att ställas med anledning av hanteringen av de punktskattepliktiga varorna. Punktskattedirektivets regler har genomförts i svensk lagstiftning genom lagen (1994:1563) om tobaksskatt, förkortad LTS, lagen (1994:1564) om alkoholskatt, förkortad LAS, och lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE. Enligt punktskattedirektivet ska en godkänd upplagshavare vid behov lämna en garantiförbindelse som täcker risken i samband med tillverkningen, bearbetningen och förvaringen av punktskattepliktiga varor (artikel 16.2.a). Enligt direktivet ska vidare de behöriga myndigheterna i avsändarmedlemsstaten på av dem angivna villkor kräva att riskerna i samband med en uppskovsflyttning täcks av en garantiförbindelse som lämnas av den avsändande godkände upplagshavaren eller den godkända avsändaren (artikel 18.1). 2017/18:294 En upplagshavare ska enligt den svenska lagstiftningen ställa en säkerhet för betalning av skatt som kan påföras upplagshavaren enligt vissa bestämmelser, s.k. säkerhet för lagring m.m. Ställd säkerhet får tas i anspråk om påförd skatt inte betalas i rätt tid. Säkerheten ska kunna tas i anspråk av från den dag beslutet om återkallelse träder i kraft, om godkännandet som upplagshavare återkallas. (11 § tredje och fjärde styckena LTS, 10 § tredje och fjärde styckena LAS och 4 kap. 4 § tredje och fjärde styckena LSE.) En upplagshavare ska därutöver ställa säkerhet för varor som upplagshavaren avser att flytta under uppskovsförfarandet, s.k. flyttningssäkerhet. Säkerheten ska uppgå till ett belopp som motsvarar den skatt som i medeltal belöper på de varor som upplagshavaren flyttar . (11 § första stycket LTS, 10 § första stycket LAS och 4 kap. 4 § första stycket LSE.) Motsvarande bestämmelser om flyttningssäkerhet gäller även för en registrerad avsändare (15 § LTS, 14 § LAS och 4 kap. 8 § LSE). Enligt punktskattedirektivet ska vidare en registrerad varumottagare före avsändandet av varorna garantera betalning av punktskatt på de villkor som anges av destinationsmedlemsstatens behöriga myndigheter (artikel 19.2.a). Enligt den svenska lagstiftningen ska en registrerad varumottagare hos ställa säkerhet för betalning av skatten på de varor som tas emot. Säkerheten får tas i anspråk om skatten inte betalas i rätt tid. Säkerheten beräknas som huvudregel utifrån ett medeltal av den skatt som har beslutats för de senaste tolv redovisningsperioder för vilka beslut om skatt har fattats. (13 och 13 a §§ LTS, 12 och 12 a §§ LAS och 4 kap. 6 och 6 a §§ LSE.) 4.1.2Förbättrade möjligheter att ta säkerhet i anspråk Regeringens förslag: Upplagshavares och registrerade avsändares säkerhet för flyttning av varor under uppskovsförfarandet och registrerade varumottagares säkerhet ska kunna tas i anspråk från den dag beslutet om återkallelse blir gällande om deras godkännanden återkallas. Upplagshavares och registrerade avsändares säkerhet för flyttningar av varor får efter återkallelsen sänkas till ett belopp som motsvarar skatten på de varor för vilka flyttningar ännu inte har avslutats. Ändringarna föreslås träda i kraft . Promemorians förslag: Innehåller en bestämmelse om att äldre bestämmelser fortfarande ska gälla fram till och med för säkerheter som har ställts före ikraftträdandet. Överensstämmer i övrigt i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: , Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , Förvaltningsrätten i , , Datainspektionen, , , , , , , i , i , , , , , British (), Energigas , Företagarna, , , , Svenska (), , , och har tillstyrkt förslaget eller har inte framfört några synpunkter på förslaget. har anfört att verket inte delar den bedömning som görs i promemorian om att huvuddelen av nu befintliga säkerheter behöver bytas ut med anledning av de föreslagna nya bestämmelserna om säkerheter. Enligt bedömning är befintliga säkerheter redan utformade på sådant sätt att de motsvarar kraven i de föreslagna nya bestämmelserna. Företagarna har anfört att möjligheten för att åberopa säkerhet efter ett beslut om återkallelse av godkännandet som registrerad varumottagare, ställer krav på sådant beslut om återkallelse lever upp till vederbörliga krav på rättssäkerhet. har framfört att det finner att konsekvensutredningen inte uppfyller kraven i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning i vissa delar. Rådet har ansett att redovisningen borde ha innehållit information om speciella informationsinsatser. Vad avser beskrivningen av berörda företag borde det varit möjligt att beskriva vilka branscher som berörs och vilken storlek dessa företag har åtminstone när det gäller godkända upplagshavare, registrerade avsändare och registrerade varumottagare. har vidare ansett att redovisningen borde innehållit information om en beräknad tidsåtgång för att uppfylla de nya kraven samt information om uppskattade kostnader som förslaget medför. Redovisningen borde vidare ha innehållit information om särskild hänsyn till små företag vid reglernas utformning. Redovisningen av förslagets påverkan på konkurrensförhållandena för berörda företag är vidare inte tillräcklig. Om någon av angiven information av något skäl inte är möjlig, borde det ha angetts. SPBI välkomnar förslaget att säkerheten ska kunna sättas ned efter återkallelsen. De noterar dock att det är tveksamt om det i praktiken skulle vara möjligt att hinna få en säkerhet nedsatt med beaktande av den tid det skulle kunna ta dels för upplagshavaren att sammanställa det skattebelopp som belöper på de varor där flyttning inte avslutats, ansöka om nytt säkerhetsbelopp hos garantigivaren och invänta handläggningstid för att besluta om nytt säkerhetsbelopp. borde rimligen de flesta flyttningar ha hunnit avslutats. SPBI har även konstaterat att har förslag om vad garantier ska innehålla och text om sex-månaders regel på sin hemsida. I den mån förslag i remissen påverkar vilken text det ska vara på de garantier som ställs är det viktigt att informerar berörda parter om detta. har anfört att det är välkommet att det är möjligt för den skattskyldige att få sin transportgaranti sänkt till den punktskatt som är hänförlig till de oavslutade förflyttningarna. För att detta ska fungera krävs dock att säkerställer en skyndsam handläggning av godkännanden av ändring gällande säkerhetsbelopp. Generellt avseende samtliga förslag i avsnitt 4 har bl.a. följande anförts. Systembolaget har bl.a. anfört att bolaget överlag ser väldigt positivt på att det föreslås förbättrade förutsättningar för kontroll av punktskattepliktiga 2017/18:294 varor. Det är ett viktigt led i arbetet med att upprätthålla en konsekvent och systematisk alkoholpolitik samt bekämpa organiserad brottslighet och transaktioner som rör sig i den gråa ekonomin. har anfört att förslagen i promemorian kan bidra till ett minskat skatteundandragande och till att störa ut viss brottslighet. i har anfört att förslaget har en möjlighet att medverka till att underlätta arbetet mot illegal hantering av punktskattepliktiga varor. har anfört att de ser positivt på åtgärder som syftar till att motverka den illegala handeln med punktskattepliktiga tobaksvaror och har inga synpunkter på de åtgärder som föreslås. , till vars yttrande BAT har anslutit sig, har bl.a. anfört att föreningen ser positivt på att regeringen vidtar fler åtgärder för att motverka den illegala handeln med tobaksvaror i . Föreningen tror att dessa förslag, tillsammans med de åtgärder som genomfördes om bland annat höjt transporttillägg och skärpta möjligheter att beskatta varor som försvinner från ett uppskovsförfarande, kan bidra i arbetet mot obeskattade och olagliga tobaksprodukter. har anfört att de föreslagna kontrollåtgärderna, som är rimliga och väl avvägda utifrån ett rättssäkerhetsperspektiv, syftar till att förhindra illegal hantering av punktskattepliktiga varor och att säkerställa sunda konkurrensförhållanden. Skälen för regeringens förslag Myndigheterna har föreslagit att vissa ytterligare säkerheter inom uppskovsförfarandet ska kunna tas i anspråk av efter det att godkännandet återkallas eller avregistrering sker, främst den s.k. flyttningssäkerheten för upplagshavare och registrerade avsändare samt registrerade varumottagares säkerhet. En bestämmelse motsvarande den som myndigheterna efterfrågar infördes från vad avser den säkerhet för lagring m.m. som upplagshavare ska ställa för den skatt som kan påföras upplagshavaren. Enligt 11 § fjärde stycket LTS, 10 § fjärde stycket LAS respektive 4 kap. 4 § fjärde stycket LSE ska sådan säkerhet kunna tas i anspråk av från den dag beslutet om återkallelse träder i kraft, om godkännandet som upplagshavare återkallas. I propositionen Vissa frågor om förfarandet avseende skatt på alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter (prop. 2013/14:10 s. 89) anfördes bl.a. följande. Eftersom skyldighet att deklarera och betala skatt uppkommer först en efter beslutet om återkallelse av godkännandet bör det införas en särskild bestämmelse för att säkerställa att säkerheten kvarstår under sådan tid att det är möjligt att ta den i anspråk. Det bör därvid stadgas att säkerheten ska kunna tas i anspråk av under en viss minsta tid från den dag beslutet om återkallelse träder i kraft, om godkännandet som upplagshavare återkallas. I promemorian föreslogs att denna minsta tid skulle vara . har dock anfört att tidsfristen bör utsträckas i stället . Enligt bedömning är för att verket ska hinna med att göra skatteutredning, kommunicera övervägande av beslut, fatta omprövningsbeslut, avvakta att betalning Prop. 2017/18:294 sker senast den förfallodag som tilldelats i beslutet, påminna om betalning, avvakta att betalning sker enligt påminnelsen samt slutligen vända sig till den som ställt ut säkerheten och kräva betalning. Mot bakgrund av vad har anfört finner regeringen att det finns anledning att föreslå att säkerheten ska kvarstå efter beslut om återkallelse. Beroende på i vilken form säkerheten ställs kan detta lösas på olika sätt. Om säkerhet ställs i form av en bankgaranti bör det exempelvis framgå av denna att den är giltig från det att den sägs upp om ett godkännande återkallas. Om säkerhet ställs i form av ett belopp på ett pantsatt konto bör det framgå att beloppet ska vara tillgängligt för från det att ett godkännande återkallas. Om det vid en kontroll av om säkerhet ställts inte framgår att en säkerhet kommer att vara tillgänglig för efter ett eventuellt återkallande av godkännande bör en tillfredsställande säkerhet inte anses ha ställts. Av ovan nämnda proposition framgår även att i sitt remissvar framfört att flera andra bestämmelser om ställande av säkerheter i punktskattelagstiftningarna borde kompletteras på motsvarande sätt, dvs. på så sätt att säkerheten ska kunna tas i anspråk efter det att godkännande återkallas eller att avregistrering sker. Regeringen konstaterade dock i propositionen att något sådant förslag inte hade beretts och att det inte kunde lämnas sådana förslag i den propositionen (s. 89). Fråga är då om det nu finns anledning att föreslå att även andra bestämmelser om säkerhet kompletteras med bestämmelser om att säkerheten ska gå att åberopa av efter ett beslut om återkallelse fattas eller avregistrering sker. Vad gäller upplagshavare finns som framgår ovan en bestämmelse som reglerar vad som gäller i fråga om säkerhet efter beslut om återkallelse såvitt avser säkerheten för lagring m.m. Bestämmelsen innebär att säkerheten kan tas i anspråk för skattskyldighet som har inträtt före återkallelsen eller som inträder i samband med återkallelsen för varor som upplagshavaren har i sitt skatteupplag. Vad däremot avser den säkerhet som ska ställas för varor som flyttas från upplagshavaren under uppskovsförfarandet, den s.k. flyttningssäkerheten, finns inte några motsvarande bestämmelser. Flyttningssäkerheten är avsedd att täcka risken vid flyttning av varor under uppskovsförfarandet. Av reglerna om uppskovsförfarandet följer att så länge en flyttning sker på ett korrekt sätt uppkommer inte någon skattskyldighet för den avsändande upplagshavaren. Om varorna däremot avviker från uppskovsförfarandet kan, beroende på omständigheterna, en svensk eller utländsk beskattningsmyndighet med stöd av punktskattedirektivet och nationella lagar åberopa s.k. oegentlighetsbeskattning. Skatt som tas ut med stöd av bestämmelserna om oegentlighetsbeskattning ska betalas av den som har ställt säkerhet för flyttningen, dvs. här den avsändande upplagshavaren, eller varje annan person som har medverkat i den otillåtna avvikelsen från uppskovsförfarandet. 2017/18:294 Om samtliga de flyttningar som har sänts iväg av den upplagshavare vars godkännande återkallas har avslutats under uppskovsförfarandet före återkallelsen bör det i de flesta fall aldrig bli aktuellt med någon beskattning enligt bestämmelserna om oegentlighetsbeskattning. Endast i undantagsfall där det i efterhand t.ex. visar sig att den mottagningsrapport som lämnats i det datoriserade systemet () var falsk eller att det vid uppackning av varorna visade sig att det saknades varor kan det bli aktuellt med en sådan beskattning. Dessa situationer bedöms vara relativt ovanliga och det bedöms inte finnas skäl att införa en bestämmelse om att flyttningssäkerheten ska kvarstå efter återkallelsen endast på denna grund. Det kan ju dock även förekomma att det vid återkallelsen finns flyttningar som påbörjats före återkallelsen och som ännu inte är avslutade, dvs. där varorna ännu inte nått fram till mottagaren och flyttningen därmed inte har avslutats på det sätt som följer av punktskattedirektivet och 8 d § LTS, 7 d § LS och 3 a kap. 4 § LSE. Det faktum att godkännandet har återkallats innebär inte i sig att flyttningens karaktär av uppskovsflyttning ändras. Om varorna tas emot i enlighet med reglerna i punktskattedirektivet kommer därmed inte heller för dessa varor någon skattskyldighet för avsändaren att uppkomma. Fram till dess att flyttningen avslutas är det dock viktigt att den omfattas av en godtagbar säkerhet. Ett sådant krav finns i punktskattedirektivet och kan inte anses upphöra därför att godkännandet för den avsändande upplagshavaren har återkallats. Det kan konstateras att det dels kan förekomma fall där det, exempelvis vid en kontroll, konstateras att varor har avvikit från uppskovsförfarandet under flyttningen, dels fall där varorna aldrig kommer fram till mottagaren men där någon oegentlighet inte har konstaterats. Om varor inte anländer men ingen oegentlighet har konstaterats under flyttningen ska enligt punktskattedirektivet en oegentlighet anses ha begåtts då flyttningen inleddes utom i det fall då det kan visas att flyttningen avslutats korrekt eller på vilken plats oegentligheten har begåtts. Särskilda bestämmelser om oegentlighetsbeskattning när varorna inte når angiven destination men någon oegentlighet inte har konstaterats infördes i den svenska lagstiftningen från (se prop. 2017/18:1, volym 1 avsnitt 6.23.7 och 27 a § LTS, 26 a § LAS och 4 kap. 2 a § LSE). Säkerheten ska vid flyttningar av punktskattepliktiga varor täcka inte bara potentiella skatteanspråk från utan även från de utländska myndigheter som skulle kunna framställa krav enligt bestämmelserna om oegentlighetsbeskattning om varorna skulle avvika från uppskovsförfarandet. Det är viktigt att de bestämmelser om säkerhet som finns är utformade på ett sådant sätt att de kan tillämpas effektivt vid bristande betalningsvilja. Detta har även en preventiv effekt. Sammantaget bedöms det finnas goda skäl att införa en bestämmelse om att flyttningssäkerheter ska kunna tas i anspråk efter återkallelsen av godkännandet som upplagshavare. Därigenom kan det skapas ett mer komplett regelverk kring säkerheter efter återkallelse av godkännanden. Detta möjliggör även att de nya bestämmelser om oegentlighetsbeskattning som infördes från kan tillämpas mer effektivt. Myndigheterna har hemställt om att säkerheterna ska kunna åberopas efter ett beslut om återkallelse. En sådan period får i de allra flesta fall antas vara tillräcklig för att ska kunna färdigställa sin utredning och vidta de åtgärder som är nödvändiga. Det kan även underlätta hanteringen av säkerheter för såväl aktörerna som om tidsperioden är densamma för de olika former av säkerhet som ska ställas av samma aktör. Regeringen föreslår därför att flyttningssäkerheten ska kunna tas i anspråk från den dag beslutet om återkallelse blir gällande, om godkännandet som upplagshavare återkallas. Säkerheten får därvid tas i anspråk av för svensk skatt i enlighet med vad som följer av bestämmelserna om flyttningssäkerhet och säkerhet för lagring m.m. Såsom anförts ovan får flyttningssäkerheten även tas i anspråk för skatt som har påförts upplaghavaren i ett annat EU-land om skattefordran är befogad och skatten inte har betalats i rätt tid. En utländsk behörig myndighet som vill åberopa säkerheten får vända sig till som avgör om säkerheten får tas i anspråk (jfr prop. 2001/02:127 s. 200). Flyttningssäkerheten ska enligt gällande regler uppgå till ett belopp som är beräknat utifrån ett medeltal av de varor som upplagshavaren flyttar. I vissa fall där det inte längre finns behov av en så hög säkerhet efter återkallelsen, exempelvis om endast en enstaka mindre flyttning inte har avslutats korrekt, kan det finnas anledning att ge den avsändande upplagshavaren möjlighet att sänka säkerheten. Regeringen föreslår därför att det införs en särskild bestämmelse om att säkerheten efter återkallelsen får sänkas till ett belopp som motsvarar den skatt som belöper på de varor för vilka flyttningen ännu inte har avslutats. Detta är avsett att ge en möjlighet för upplagshavaren att sänka beloppet på sin säkerhet i de fall där denne finner det meningsfullt. Om det är enklare för upplagshavaren att låta säkerheten ligga kvar oförändrad går detta givetvis bra. Om kan konstatera att samtliga flyttningar har avslutats korrekt redan innan tiden från beslutet om återkallelse av godkännande har löpt ut får det även anses naturligt att lämnar tillbaka säkerheten till upplagshavaren direkt. Någon potentiell skattskyldighet för vilken säkerhet behövs finns då inte längre. En registrerad avsändare är en godkänd aktör som kan skicka iväg punktskattepliktiga varor under uppskovsförfarandet i samband med import. Bestämmelserna om flyttningssäkerhet för upplagshavare är tillämpliga även för den registrerade avsändaren och de överväganden som gjorts ovan är därför aktuella även i dessa fall. Regeringen föreslår därför att de föreslagna nya bestämmelserna om flyttningssäkerhet vid återkallelse ska tillämpas även för registrerade avsändare. En registrerad varumottagare får endast vara mottagare av punktskattepliktiga varor under uppskovsförfarandet. Vid mottagandet inträder skattskyldighet för varorna. Eftersom skyldighet att deklarera och betala skatt uppkommer först efter mottagandet av varorna kan det för beslutet om återkallelse av godkännandet återstå 2017/18:294 betydande skattebelopp som ännu inte har deklarerats och betalats. De skäl som motiverade förslaget i prop. 2013/14:10 att införa särskilda bestämmelser för upplagshavarens säkerhet för lagring m.m. efter återkallelse av godkännandet blir därmed gällande även här. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att det införs en bestämmelse som innebär att den registrerade varumottagarens säkerhet ska kunna tas i anspråk av från den dag beslutet om återkallelse blir gällande, om godkännandet återkallas. Myndigheternas förslag innebär såvitt får förstås att även säkerheten för distansförsäljare ska kunna tas i anspråk av efter det att en avregistrering har skett. Bestämmelserna om distansförsäljare skiljer sig dock åt från bestämmelserna om upplagshavare och registrerade varumottagare eftersom det inte finns något godkännandeförfarande för försäljaren. Det bedöms inte finnas anledning att införa nya bestämmelser kring säkerheten för distansförsäljare.