prop · H60314 · 2018-11-13 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2018/19:14 arbetsförmåga vid psykisk ohälsa Regeringen överlämnar denna skrivelse till . har granskat sjukskrivningsprocessen och det stöd som ansvariga myndigheter ger läkare i primärvården i deras försäkringsmedicinska uppdrag. Resultatet av granskningen redovisas i rapporten av arbetsförmåga vid psykisk ohälsa – en process med stora utmaningar (RiR2018:11). bedömer att det är motiverat att göra en översyn av modell för försäkringsmedicinsk analys, med fokus på DFA-kedjan, när det gäller psykiatriska diagnoser. Enligt bör denna översyn göras inom ramen för det pågående uppdrag som regeringen har gett och . Regeringen anser att bör kunna vara ett underlag i det uppdraget. Ärendet och dess beredning .............................................................. iakttagelser och slutsatser ....................................... Bedömning av arbetsförmåga vid psykisk ohälsa – en process med stora utmaningar (RiR2018:11) ................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Ärendet och dess beredning har granskat sjukskrivningsprocessen och det stöd som ansvariga myndigheter ger läkare i primärvården i deras försäkringsmedicinska uppdrag. Resultatet av granskningen redovisas i rapporten av arbetsförmåga vid psykisk ohälsa – en process med stora utmaningar (RiR2018:11). överlämnade till regeringen . 2Riksrevisionens iakttagelser och slutsatser I framhålls att sjukskrivningsprocessen omfattar flera aktörer, med sinsemellan olika roller och uppdrag, och att en effektiv och rättssäker sjukskrivningsprocess är beroende av dessa aktörers insatser, måluppfyllelse och inbördes samverkan. Om inte hälso- och sjukvården och är överens om ett gemensamt förhållnings- och arbetssätt i sjukskrivningsprocessen, kan det bland annat innebära att många sjukskrivningsärenden belastas med en tidskrävande administration med risk för onödiga kostnader. Enskilda personer riskerar även att lida skada. Läkare har svårt att fylla i läkarintyg enligt de krav som ställer, vilket återspeglas i att många läkarintyg har kvalitetsbrister. Granskningen visar att läkare inom primärvården har betydande svårigheter att uppfylla de krav som ställer. använder den s.k. DFA-kedjan som utgår från diagnos, funktionsnedsättning och aktivitetsbegränsning. Primärvårdsläkarna har svårt att beskriva patientens funktionsnedsättning och aktivitetsbegränsning när det handlar om psykiatriska diagnoser. Svårigheterna uppges främst bero på brist på undersökningsfynd vid psykisk ohälsa och att de observationer som en läkare kan göra under ett läkarbesök ofta är få. Otillräckliga kunskaper bland primärvårdsläkare inom psykiatri och försäkringsmedicin är andra försvårande omständigheter som läkarna lyfter fram. Tidsbrist i läkares möte med patienter är ytterligare något som försvårar förutsättningarna för primärvårdsläkarna att kunna analysera och gradera kognitiva funktionsnedsättningar. konstaterar att det finns flera tecken på att det saknas samsyn mellan primärvårdsläkare och om huruvida det går att mäta och gradera funktionsnedsättning vid psykisk ohälsa på det sätt som efterfrågas inom ramen för sjukskrivningsprocessen. Vidare har läkarna svårt att lämna detaljerade beskrivningar av aktivitetsbegränsningar på individnivå för att bedöma arbetsförmåga. 2018/19:14 granskning bekräftar även den bild som har framkommit i tidigare studier, nämligen att läkarna upplever arbetet med sjukskrivningsärenden som administrativt betungande. Det finns en osäkerhet bland läkarna om när ett läkarintyg vid psykiatriska diagnoser anses tillräckligt underbyggt på grund av begäran av kompletteringar i den utsträckning som läkarna upplever sker . Läkarna anser till exempel att tenderar att fästa stor vikt vid vissa ord eller formuleringar i läkarintyget som ur ett medicinskt perspektiv saknar betydelse. anser att det finns en risk att läkarnas ambitioner att tillgodose krav på uppgifter i läkarintyget kan leda till mindre lämpliga lösningar där läkaren till exempel skriver av informationsmaterial från . samlade bedömning är att processen för att bedöma arbetsförmåga i sjukskrivning vid psykiatriska diagnoser har påtagliga brister i fråga om tydligheten i de krav och förväntningar som ställs på läkare. Givet de svårigheter vad gäller bedömning av arbetsförmåga vid psykisk ohälsa som har framkommit i granskningen, bedömer att det finns risk för att regelverket för sjukförsäkringen inte tillämpas på ett likformigt och rättssäkert sätt. Därmed finns risk att sjukskrivningsprocessen inte säkerställer regeringens mål för sjukförsäkringen, nämligen att rätt ersättning ges till rätt person och att individen förstår beslut. bedömer därför att det är motiverat att göra en översyn av modell för försäkringsmedicinsk analys, med fokus på DFA-kedjan, när det gäller psykiatriska diagnoser. Enligt bör denna översyn göras inom ramen för det pågående uppdrag som regeringen har gett och och som handlar om att verka för att samarbetet och dialogen mellan och hälso- och sjukvården förbättras. För en välfungerande och jämställd sjukskrivnings- och rehabiliterings- process fordras ett utvecklat samarbete mellan och hälso- och sjukvården. Inom ramen för överenskommelsen om en effektiv och kvalitetssäker sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess har regeringen och Kommuner och Landsting (SKL) kommit överens om att ge landstingen stimulansmedel för åtgärder som ska bidra till att utveckla sjukskriv- ningsprocessen inom hälso- och sjukvården, höja kvaliteten på läkar- intygen och underlätta kommunikationen mellan hälso- och sjukvården Ett exempel på sådana åtgärder är det pågående utvecklandet av elektroniska läkarintyg som bedrivs gemensamt av För- säkringskassan, , SKL och Inera. kommunikationen mellan läkare och . Införandet av Skr. 2018/19:14 elektroniska läkarintyg i nya versioner och i flera ärendeslag sker stegvis och beräknas finnas i samtliga landsting . Landstingen ges även stimulansmedel i syfte att säkerställa att läkare och övrig berörd personal har tillräcklig kunskap och kompetens i försäkringsmedicin för att utföra sitt arbete inom sjukskrivning och rehabilitering, inklusive intygsskrivande. Regeringen har tidigare konstaterat att det finns behov av åtgärder i syfte att förbättra sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen. Regeringen gav därför och i uppdrag att verka för att samarbetet och dialogen mellan och hälso- och sjukvården förbättras när det gäller sjukskrivningsprocessen och läkarintygen (S2018/00530/SF). I uppdraget ingår att skapa samsyn om parternas förutsättningar vad gäller kompetens, möjligheter inom gällande lagstiftning och mål, inklusive behov av underlag respektive landstingens faktiska förutsättningar att leverera sådana underlag och att bistå i sjukskrivningsprocessen. Myndigheterna har lämnat en första delrapport den . Uppdraget ska slutredovisas . bör kunna vara ett underlag i det fortsatta arbetet. I och med denna skrivelse anser regeringen att är slutbehandlad. Bedömning av arbetsförmåga vid psykisk ohälsa –en process med stora utmaningar rir 2018:11 är en myndighet under med uppgift att granska den verksamhet som bedrivs av staten. Vårt uppdrag är att genom oberoende revision skapa demokratisk insyn, medverka till god resursanvändning och effektiv förvaltning i staten. bedriver både årlig revision och effektivitetsrevision. Denna rapport har tagits fram inom effektivitetsrevisionen, vars uppgift är att granska hur effektiv den statliga verksamheten är. Effektivitetsgranskningar rapporteras direkt till . isbn 978-91-7086-479-7 rir 2018:11 omslagets originalfoto: maskot bildbyrå ab tryck: interntryckeri, 2018 E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N T I L L R I K S D A G E N B E S L U T A D : 2 0 1 8 - 0 5 - 0 4 D N R : 3 . 1 - 2 0 1 6 - 0 3 1 3 R I R 2 0 1 8 : 1 1 Härmed överlämnas enligt 9 § lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. följande granskningsrapport: Bedömning av arbetsförmåga vid psykisk ohälsa – en process med stora utmaningar har granskat sjukskrivningsprocessen och det stöd som ansvariga myndigheter ger läkare i primärvården i deras försäkringsmedicinska uppdrag. Resultatet av granskningen redovisas i denna granskningsrapport. Den innehåller slutsatser och rekommendationer som avser regeringen och . Riksrevisor har beslutat i detta ärende. Revisionsledare har varit föredragande. Ämnessakkunnig och enhetschef har medverkat i den slutliga handläggningen. R I K S R E V I S I O N E N B E D Ö M N I N G A V A R B E T S F Ö R M Å G A V I D P S Y K I S K O H Ä L S A R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Läkare i hälso- och sjukvården Läkarbesöket vid psykisk ohälsa – så går det till Läkarnas erfarenheter av arbete med bedömning av arbetsförmåga Läkarna upplever att det är svårt att förena rollerna i sjukskrivningsärenden Tidsbrist i mötet mellan läkare och patient Läkarna har svårt att bedöma funktionsnedsättning och aktivitetsbegränsning Oklart för läkarna vad som menas med normalt förekommande arbete Det försäkringsmedicinska beslutsstödet används av läkare i varierad utsträckning Läkarnas kontakter med sker främst via läkarintygen sammanfattande iakttagelser och bedömningar Bilaga 2 Intervjuguide med läkare R I K S R E V I S I O N E N B E D Ö M N I N G A V A R B E T S F Ö R M Å G A V I D P S Y K I S K O H Ä L S A R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N är psykiatriska diagnoser vanligast vid sjukskrivning för både kvinnor och män i . I regel är det svårare att fastställa arbetsförmåga för personer med psykisk sjukdom än för personer med kroppsliga åkommor bland annat på grund av brist på kliniska undersökningsfynd i mötet med patienten. I stor utsträckning saknas kunskap om vad som är en optimal sjukskrivningstid för att främja en hållbar återgång i arbete för personer med psykiatriska diagnoser. Det har även lyfts fram att det saknas tydliga riktlinjer för bedömning av mentala och sociala aspekter av funktionsförmåga samt aktivitetsbegränsning. I sjukskrivningsprocessen är läkarintyget centralt. Vid sjukskrivning har läkaren i relation till sin patient främst två roller, dels rollen som patientens behandlande läkare och dels rollen som medicinskt sakkunnig som inbegriper ett försäkringsmedicinskt uppdrag. Det innebär i korthet att ställa diagnos, dokumentera, ge behandling och medicinsk rehabilitering medan det försäkringsmedicinska uppdraget innebär att beskriva och bedöma arbetsförmåga i ett medicinskt underlag, bland annat ett läkarintyg. Det är dock väl känt att läkare upplever arbetet med sjukskrivningsärenden som problematiskt. Läkare har svårigheter med att fylla i läkarintyget, vilket återspeglas i att många läkarintyg har kvalitetsbrister. Tidigare studier har uppmärksammat att många läkare, särskilt inom primärvården, upplever att arbetet med sjukskrivingsärenden är svårt, ibland till och med ett arbetsmiljöproblem. granskning bekräftar denna problembild. undersöker orsaker till kvalitetsbrister i läkarintygen och vilka hinder läkare upplever vid bedömning av arbetsförmåga i sjukskrivning vid psykiatriska diagnoser. En avgränsning görs till läkare i primärvården då läkare vid vårdcentraler dels hanterar majoriteten av sjukskrivningsärenden inom psykisk ohälsa, dels är de som upplever det mest problematiskt att arbeta med sjukskrivningsärenden. I läkarintyget ska läkaren ange vilken eller vilka diagnoser som orsakar nedsatt funktion och vilka observationer som läkaren har kunnat göra vid undersökningen. Läkaren ska göra en beskrivning av funktionsnedsättning och aktivitetsbegränsning. Med aktivitetsbegränsning avses diagnosens och funktionsnedsättningens konsekvenser. Läkaren ska värdera och beskriva hur sjukdomen begränsar patientens förmåga till aktivitet och hur omfattande dess konsekvenser är. Orsakssambanden i läkarintyget ska vara rimliga med en klar koppling mellan diagnos, funktionsnedsättning och aktivitetsbegränsning. Dessa uppgifter ingår i den så kallade DFA-kedjan som utgår ifrån vid den försäkringsmedicinska analysen. ansvarar för att utreda sjukskrivningsärenden, pröva den försäkrades arbetsförmåga och fatta beslut om R I K S R E V I S I O N E N B E D Ö M N I N G A V A R B E T S F Ö R M Å G A V I D P S Y K I S K O H Ä L S A rätt till sjukpenning. Vidare är uppgifter om observerade funktionsnedsättningar i form av grader, mått och värden något som sjukskrivande läkare ska lämna i läkarintyget. granskning visar att primärvårdsläkarna har betydande svårigheter att beskriva funktionsnedsättningar och aktivitetsbegränsningar i relation till sjukskrivningsdiagnos vid psykiatriska diagnoser. Läkarna har svårt att värdera och beskriva hur sjukdomen begränsar patientens förmåga till aktivitet och hur omfattande dess konsekvenser är vid bedömning av arbetsförmåga. Läkarna har svårt att lämna detaljerade beskrivningar av aktivitetsbegränsningar på individnivå för att bedöma arbetsförmåga. Svårigheter med att beskriva aktivitetsbegränsningar i läkarintyget beror på att läkarna har begränsad information om vad patientens arbetsuppgifter innebär och hur arbetsvillkoren ser ut. iakttagelser ligger i linje med kartläggning av kompletteringar av läkarintyg som visar att oklarheter kring aktivitetsbegränsningar är vanligast vid kompletteringar, följt av funktionsnedsättningar. Svårigheter med att beskriva patientens funktionsnedsättningar vid psykisk ohälsa uppges främst bero på brist på undersökningsfynd vid det ordinarie läkarbesöket. De undersökningsfynd som läkaren kan iaktta under läkarbesöket är få. granskning visar också att det är oklart för läkarna vad som menas med begreppet normalt förekommande arbete. Oklarheter kring terminologin riskerar i sin tur att påverka likformigheten i bedömning av arbetsförmåga. Vidare är otillräckliga kunskaper bland primärvårdsläkare inom psykiatri och försäkringsmedicin andra försvårande omständigheter som läkarna lyfter fram. Tidsbrist i mötet mellan läkare och patient försvårar också förutsättningarna för att kunna analysera och gradera kognitiva funktionsnedsättningar. Granskningen bekräftar även den bild som har framkommit i tidigare studier, nämligen att läkarna upplever arbetet med sjukskrivningsärenden som administrativt betungande. Läkarna menar att det är oklart när ett läkarintyg i sjukskrivningsärenden vid psykisk ohälsa anses vara tillräckligt underbyggt. Läkarna upplever att till exempel ofta begär kompletteringar av läkarintyg och att fäster stor vikt vid vissa ord eller formuleringar i läkarintygen, trots att det ur ett medicinskt perspektiv saknar betydelse. menar att det finns en risk att läkarens ambitioner att tillgodose krav på uppgifter i läkarintyget leder till att läkaren skriver av informationsmaterial från eller försäkringsmedicinska beslutsstöd. Sjukskrivande läkares svårigheter att bedöma arbetsförmåga vid psykiatriska diagnoser försvårar för läkare att förena rollen som patientens behandlande läkare 6R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N och den som medicinskt sakkunnig. De intervjuade läkarna framhåller att det är oförenligt med läkarrollen att misstro sin patient och att det är viktigt att patienten inte uppfattar det som att läkaren är en motpart. Om läkare och patient till exempel har olika uppfattningar om behovet av sjukskrivning är det väsentligt att läkaren på ett tydligt sätt kan förklara för patienten hur regelverket och villkoren för sjukskrivning är tänkt att fungera. menar att det måste vara förutsägbart för samtliga parter hur regelverket i sjukskrivningsärenden tillämpas. En ändamålsenlig sjukskrivningsprocess bör ta sin utgångspunkt i tydliga krav och förväntningar på hur läkare i hälso- och sjukvården ska bistå i sjukskrivningsärenden. Dessa krav och förväntningar behöver vara väl förankrade inom läkarkåren. samlade bedömning är att processen för att bedöma arbetsförmåga i sjukskrivning vid psykiatriska diagnoser har påtagliga brister gällande tydligheten i de krav och förväntningar som ställs på läkare. Givet de svårigheter vad gäller bedömning av arbetsförmåga vid psykisk ohälsa som har framkommit i granskningen, bedömer att det finns risk för att regelverket för sjukförsäkringen inte tillämpas på ett likformigt och rättssäkert sätt. Därmed finns risk att sjukskrivningsprocessen inte säkerställer regeringens mål för sjukförsäkringen, nämligen att rätt ersättning ges till rätt person och att individen förstår beslut. Regeringen gav och i uppdrag att verka för att samarbetet och dialogen mellan och hälso-och sjukvården förbättras när det gäller sjukskrivningsprocessen och läkarintygen. rekommenderar regeringen att inom ramen för detta arbete även ge myndigheterna i uppdrag att se över modell för försäkringsmedicinsk analys, med fokus på DFA-kedjan, när det gäller psykiatriska diagnoser. R I K S R E V I S I O N E N B E D Ö M N I N G A V A R B E T S F Ö R M Å G A V I D P S Y K I S K O H Ä L S A Sjukpenning ska ge ekonomisk trygghet när arbetsförmågan bedöms vara nedsatt med minst en fjärdedel på grund av sjukdom. Även den som är arbetslös kan ha rätt till sjukpenning. Totalt fick 605 587 personer sjukpenning , varav cirka två tredjedelar var kvinnor. Statens kostnader för sjukpenning uppgick till cirka 36,2 miljarder kronor.1 prognos är att utgifterna för sjukpenning kommer att minska , vilket beror på att antalet startade sjukskrivningar beräknas bli färre samt att de generellt beräknas bli något kortare.2 Historiskt har dock sjukpenningtalet3 och statens kostnader för sjukpenning varierat kraftigt. Det övergripande målet för utgiftsområdet är att frånvaron från arbete på grund av sjukdom ska ligga på en långsiktigt stabil och låg nivå.4 kvantifierade regeringen ett mål om att sjukpenningtalet ska uppgå till vid utgången av 2020. Både regeringen5 och Försäkringskassan6 bedömer att detta mål har förutsättningar att infrias, men gör en reservation för att prognosen är mycket osäker. var sjukpenningtalet 10,1 dagar.7 Utgiftsprognos för budgetåren 2018–2021. 3Sjukpenningtalet anger antalet dagar per person om alla sjuk-och rehabiliteringspenningdagar slås ut på alla försäkrade individer. Sjukpenningtalets storlek beror både på hur många sjukfall som startas och hur långa dessa blir. 2008/09:1, utgiftsområde 10 avsnitt 2.3, bet. 2008/09: SfU1, rskr. 2008/09:138. Målet innebär att sjukfrånvaron inte ska variera mer än inom ramen för normala säsongsvariationer, att osakliga regionala skillnader i sjukfrånvaron inte ska förekomma, samt att nivån på sjukfrånvaron ska vara i linje med motsvarande system och förmåner inom EU och . 2017/18:1, utgiftsområde 10, sid. 22. Pressmeddelande med ny prognos, . årsredovisning 2017, sid. 106. 8R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 1.1.1 Den psykiska ohälsan är psykiatriska diagnoser8 vanligast vid sjukskrivning för både kvinnor och män i Sverige.9 Av alla pågående sjukskrivningar i utgör psykiatriska diagnoser cirka 46 procent.10 Inom de psykiatriska diagnoserna har den största ökningen skett för diagnosen anpassningsstörningar och reaktion på svår stress. Denna diagnos ligger bakom ungefär hälften av alla påbörjade sjukfall inom gruppen psykiatriska diagnoser, där exempel på underliggande diagnoser är akut stressreaktion, posttraumatiskt stressyndrom och utmattningssyndrom. Det tar att komma tillbaka i arbete vid en psykiatrisk diagnos, genomsnittstiden (median) för sjukskrivningar i psykiatriska diagnoser är , jämfört för samtliga diagnoser.11 I regel är det svårare att fastställa arbetsförmåga för personer med psykisk sjukdom än för personer med somatiska (kroppsliga) åkommor, eftersom det i stor utsträckning saknas kunskap om vad som är en optimal sjukskrivningstid för att främja en hållbar återgång i arbete för personer med psykiatriska diagnoser.12 Det har även lyfts fram att det saknas tydliga riktlinjer för bedömning av mentala och sociala aspekter av funktionsförmåga samt aktivitetsbegränsning. Det saknas också ofta vetenskaplig grund för att bedöma längd och grad på sjukskrivning, samt kunskap om konsekvenserna för individen att vara sjukskriven.13 Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) har i en intervjustudie undersökt hur handläggare vid upplever att det är att handlägga ärenden där den sjukskrivna har en psykiatrisk diagnos. I rapporten framkommer bland annat att handläggningen av sjukskrivningsärenden som rör psykiatriska diagnoser ofta 8Den internationella sjukdomsklassifikationen ICD är en statistisk klassifikation med diagnoskoder för att gruppera sjukdomar och dödsorsaker för att kunna göra översiktliga statistiska sammanställningar och analyser. Den svenska versionen heter ICD-10-SE och används inom primärvården. För klinisk diagnostik inom psykiatri används huvudsakligen DSM-IV-TR, som i många fall ger möjlighet till mer preciserade bedömningar av enskilda patienter. har utvecklat ett system för länkning mellan DSM-IV-TR och dåvarande Klassifikation av sjukdomar och hälsoproblem 1997 (KSH97), det vill säga svenska ICD-10-koder. Psykiatriska diagnoser, Lång väg tillbaka till arbete vid sjukskrivning. Korta analyser: 2017:1. Psykiatriska diagnoser, Lång väg tillbaka till arbete vid sjukskrivning. Korta analyser: 2017:1. För sjukskrivningar inom diagnosen anpassningsstörningar och reaktioner på svår stress är genomsnittstiden , till exempel innebär underdiagnosen utmattningssyndrom ofta långa sjukskrivningar. 12Inspektionen för socialförsäkringen. Sjukfrånvaro och psykiatriska diagnoser. Rapport: 2014:22, sid. 93. Läkares sjukskrivningspraxis, en systematisk litteraturöversikt. R I K S R E V I S I O N E N B E D Ö M N I N G A V A R B E T S F Ö R M Å G A V I D P S Y K I S K O H Ä L S A är komplexa att arbeta med. Det gäller både behovet av att utreda varje enskilt ärende och behovet av att samverka med andra aktörer i sjukförsäkringen.14 Regeringen har konstaterat att den psykiska ohälsan15 är ett stort och växande samhällsproblem och att det därför är viktigt att metoderna för bedömningar av arbetsförmåga och stöd för återgång i arbete vid psykiatriska diagnoser utvecklas av hälso- och sjukvården, och arbetsgivare.16 Sjukfrånvaron har visserligen minskat men regeringen framhåller att det är problematiskt att sjukfrånvaron i allt högre utsträckning beror på psykisk ohälsa då psykiatriska diagnoser leder till längre sjukskrivningar, och att gapet mellan kvinnor och män i sjukfrånvaro fortsätter att öka.17 1.1.2 Problemet med bedömningar av arbetsförmåga är väl känt Läkarintyget är ett centralt underlag i sjukskrivningsärenden. Alla läkare inom hälso- och sjukvården har möjlighet att sjukskriva patienter.18 Vid sjukskrivning har läkaren i relation till sin patient främst två roller, dels rollen som patientens behandlande läkare och dels rollen som medicinskt sakkunnig19 som inbegriper ett försäkringsmedicinskt20 uppdrag. Det innebär i korthet att ställa diagnos, dokumentera, ge behandling och medicinsk rehabilitering medan det försäkringsmedicinska uppdraget innebär att beskriva och bedöma arbetsförmåga i ett medicinskt underlag, bland annat ett läkarintyg. I enlighet med övergripande principer för sjukskrivning ska läkarens möjlighet att sjukskriva ses som ett verktyg vid vård och behandling. 14Inspektionen för socialförsäkringen. Mötet mellan medborgaren och staten – En kommentar om handläggningen vid . Rapport: 2017:13. 15En kunskapsöversikt visar att det inte finns någon klar definition av begreppet psykisk ohälsa. Gränsdragningar mellan vardagens påfrestningar och ett psykiskt sjukdomstillstånd är ofta flytande. I benämningen psykisk ohälsa inkluderas allt från nedsatt psykiskt välbefinnande, till exempel i form av oro eller nedstämdhet, till allvarliga psykiska sjukdomar som schizofreni eller förstämningssyndrom.