prop · H503112 · 2018-03-01 00:00:00 — 7 § Personuppgifter som behandlas för de ändamål som anges i 6 § får också behandlas för att fullgöra uppgiftslämnande som sker i överensstämmelse med lag eller förordning. Förslaget behandlas i avsnitt 6.6.3. I paragrafen klargörs att får behandla personuppgifter för uppgiftslämnande. Ett sådant uppgiftslämnande kan till exempel bli aktuellt om myndigheten behöver lämna ut uppgifter för att uppfylla krav i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 8 § Personuppgifter som behandlas enligt 6 § får behandlas även för andra ändamål, under förutsättning att uppgifterna inte behandlas på ett sätt som är oförenligt med det ändamål för vilket uppgifterna samlades in. Förslaget behandlas i avsnitt 6.6.4. Paragrafen tydliggör att den så kallade finalitetsprincipen gäller vid behandling av personuppgifter enligt lagen. Bestämmelsen i paragrafen är utformad i nära anslutning till artikel 5.1 b i dataskyddsförordningen och bör tolkas på samma sätt. Detta innebär bland annat att behandling för arkivändamål av allmänt intresse, vetenskapliga eller historiska forskningsändamål eller statistiska ändamål i enlighet med artikel 89.1 i förordningen inte ska anses vara oförenlig med de ursprungliga Det innebär också att de omständigheter som anges i artikel 6.4 a– e i förordningen ska beaktas vid bedömningen om behandlingen är förenlig med finalitetsprincipen. Behandling av känsliga personuppgifter 9 § Inga andra personuppgifter som avses i artikel 9.1 i EU:s dataskyddsförordning (känsliga personuppgifter) än sådana som rör hälsa får behandlas i informationssystemet om arbetsskador. Förslaget behandlas i avsnitt 6.7. I paragrafen regleras i vilken utsträckning får behandla sådana särskilda kategorier av personuppgifter (känsliga personuppgifter) som avses i artikel 9.1 i dataskyddsförordningen. Paragrafen innebär att lagen endast ger stöd för behandling av sådana känsliga personuppgifter som rör hälsa. 10 § Tillgången till personuppgifter ska begränsas till vad var och en behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Förslaget behandlas i avsnitt 6.8. Av paragrafen följer att är skyldigt att se till att tillgången till personuppgifter begränsas. Genom begränsningen förstärks skyddet för den personliga integriteten genom att uppgifterna sprids till en så liten krets som möjligt. Bestämmelsen är en skydds- och säkerhetsbestämmelse som det är tillåtet att införa enligt artikel 6.2 och 6.3 i dataskyddsförordningen. 10.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten 1 § Denna lag tillämpas vid behandling av personuppgifter i Arbetsförmedlingens arbetsmarknadspolitiska verksamhet. Lagen ska inte tillämpas i den del av den arbetsmarknadspolitiska verksamheten som även utgör hälso- och sjukvård enligt hälso- och sjukvårdslagen (2017:30). I den delen av verksamheten tillämpas i stället patientdatalagen (2008:355). Lagen tillämpas endast på helt eller delvis automatiserad behandling av personuppgifter och annan behandling av personuppgifter som ingår eller kommer att ingå i ett register. Förslaget behandlas i avsnitt 7.1. Paragrafen anger lagens tillämpningsområde. Paragrafens tredje stycke anpassas till dataskyddsförordningen på så sätt att den behandling som omfattas av lagen är densamma som den som omfattas av dataskyddsförordningen. Bestämmelsen i tredje stycket är utformad i nära anslutning till artikel 2.1 i dataskyddsförordningen och bör tolkas på samma sätt. Anpassningen av tredje stycket är inte avsedd att medföra någon skillnad i sak. Förhållandet till annan reglering 2 § Denna lag kompletterar och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), här benämnd EU:s dataskyddsförordning. Vid behandling av personuppgifter enligt denna lag gäller lagen (2018:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning och föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen, om inte annat följer av denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. Förslaget behandlas i avsnitt 7.2.2 och 7.2.3. Paragrafen behandlar lagens förhållande till dataskyddsförordningen och dataskyddslagen. Av paragrafens första stycke framgår att lagen utgör ett komplement till dataskyddsförordningen. Dataskyddsförordningen är direkt tillämplig i varje medlemsstat. Det innebär att den automatiskt är en del av den svenska rättsordningen. I vissa avseenden förutsätter eller tillåter dataskyddsförordningen emellertid att inför bestämmelser som kompletterar förordningen, antingen i form av preciseringar eller i form av undantag. Lagens hänvisningar till dataskyddsförordningen är dynamiska, det vill säga avser förordningen i dess gällande lydelse. Paragrafens andra stycke upplyser om hur lagen förhåller sig till lagen (2018:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning, kallad dataskyddslagen. Bestämmelsens första led utgör en upplysning om att det i dataskyddslagen finns generella nationella bestämmelser om behandling av personuppgifter som kompletterar och preciserar dataskyddsförordningen och som därmed även gäller i Arbetsförmedlingens arbetsmarknadspolitiska verksamhet. Andra ledet anger att dataskyddslagen är subsidiär i förhållande till denna lag. Det innebär att dataskyddslagens bestämmelser endast gäller i den mån inte annat föreskrivs i lagen eller föreskrifter meddelade i anslutning till lagen. Rätten att göra invändningar 2 a § Artikel 21.1 i EU:s dataskyddsförordning om rätten att göra invändningar gäller inte vid sådan behandling som är tillåten enligt denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om undantag från första stycket. Förslaget behandlas i avsnitt 7.3. Paragrafen, som är ny, reglerar rätten att göra invändningar. Paragrafen motsvarar den upphävda bestämmelsen i 1 a §. Första stycket anger att rätten att göra invändningar enligt artikel 21.1 i dataskyddsförordningen inte gäller för behandling enligt lagen. Stycket utgör en sådan begränsning som tillåts enligt artikel 23 i dataskyddsförordningen. Andra stycket anpassas till gällande riktlinjer för hur upplysningsbestämmelser ska utformas. 4 § Arbetsförmedlingen får behandla personuppgifter inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten bara om det är nödvändigt för 1.handläggning av ärenden, 2.publicering av platsinformation, information om kompletterande aktörer och ansökningar om anställning, 3.planering, metodutveckling, tillsyn, uppföljning, resultatredovisning och utvärdering av verksamheten, 4.framställning av avidentifierad statistik, och 5.samarbete på det arbetsmarknadspolitiska området inom Europeiska unionen och Europeiska ekonomiska samarbetsområdet samt enligt överenskommelsen om en gemensam nordisk arbetsmarknad. Förslaget behandlas i avsnitt 7.4. I paragrafen regleras de så kallade primära ändamålen. Bestämmelsen ändras på så sätt att ”behövs” ersätts av ”är nödvändigt”. Ändringen är en språklig justering i syfte att anpassa bestämmelsen till terminologin i dataskyddsförordningen och är inte avsedd att innebära någon förändring i sak. 5 § Arbetsförmedlingen får behandla personuppgifter för tillhandahållande av information som behövs inom 1.Försäkringskassans, Centrala eller arbetslöshetskassornas verksamhet som underlag för beslut om och kontroll av förmåner, ersättningar och andra stöd, 2.Skatteverkets verksamhet som underlag för beslut om och kontroll av skatt, 3.Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringens verksamhet som avser tillsyn och uppföljning samt utfärdande av intyg enligt 48 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, 4.Kronofogdemyndighetens verksamhet som underlag för bedömning enligt 4 kap. utsökningsbalken av i vilken utsträckning en gäldenär har utmätningsbar egendom, 5.socialnämndernas verksamhet som underlag för beslut om och kontroll av ekonomiskt bistånd enligt 4 kap. socialtjänstlagen (2001:453), 6.Migrationsverkets verksamhet som underlag för beslut om bistånd enligt lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl., samt 7.kompletterande aktörers verksamhet enligt uppdrag från Arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingen får även behandla personuppgifter för att tillhandahålla information till eller regeringen eller till någon annan för att fullgöra uppgiftslämnande i enlighet med lag eller förordning. Förslaget behandlas i avsnitt 7.4. I paragrafen anges de så kallade sekundära ändamålen, det vill säga för vilka ändamål som uppgifter får tillhandahållas för verksamheter utanför Arbetsförmedlingens arbetsmarknadspolitiska verksamhet. I andra stycket tas hänvisningen till personuppgiftslagens (1998:204) bestämmelser om bland annat finalitetsprincipen bort. En motsvarande reglering införs i stället i en ny paragraf, 5 a §. 5 a § Personuppgifter som behandlas enligt 4 § får behandlas även för andra ändamål, under förutsättning att uppgifterna inte behandlas på ett sätt som är oförenligt med det ändamål för vilket uppgifterna samlades in. Förslaget behandlas i avsnitt 7.5. Paragrafen, som är ny, tydliggör att den så kallade finalitetsprincipen gäller vid behandling av personuppgifter enligt lagen. En hänvisning till personuppgiftslagens bestämmelser om bland annat finalitetsprincipen fanns tidigare i 5 § andra stycket. Bestämmelsen i paragrafen är utformad i nära anslutning till artikel 5.1 b i dataskyddsförordningen och bör tolkas på samma sätt. Detta innebär bland annat att behandling för arkivändamål av allmänt intresse, vetenskapliga eller historiska forskningsändamål eller statistiska ändamål i enlighet med artikel 89.1 i förordningen inte ska anses vara oförenlig med de ursprungliga ändamålen. Det innebär också att de omständigheter som anges i artikel 6.4 a– e i förordningen ska beaktas vid bedömningen om behandlingen är förenlig med finalitetsprincipen. 8 § Arbetsförmedlingen får utanför en databas behandla personuppgifter om lagöverträdelser som innefattar brott, domar i brottmål, straffprocessuella tvångsmedel eller administrativa frihetsberövanden endast om uppgifterna har lämnats i ett ärende eller är nödvändiga för handläggningen av det. Förslaget behandlas i avsnitt 7.7. Paragrafen reglerar myndighetens möjlighet att behandla uppgifter som rör lagöverträdelser. fanns i denna paragraf en hänvisning till 21 § personuppgiftslagen. I stället för hänvisningen till personuppgiftslagen innehåller paragrafen nu en uppräkning av de uppgiftskategorier som tidigare fanns i personuppgiftslagen. Bestämmelsen omfattar fler uppgiftskategorier än de som framgår av artikel 10 i dataskyddsförordningen. Bestämmelsen utgör i denna del en skyddsbestämmelse som är tillåten i enlighet med artikel 6.2 och 6.3 i dataskyddsförordningen. Regleringen i paragrafen om behandling av känsliga personuppgifter som har lämnats i ett ärende eller är nödvändiga för handläggningen av det tas bort. Arbetsförmedlingen kommer även fortsättningsvis att kunna behandla sådana personuppgifter i ärendehanteringen med stöd av 3 kap. 2 § dataskyddslagen. I paragrafen har det tydliggjorts att bestämmelsen inte gäller behandling av personuppgifter i en databas. Vad som gäller för behandling av uppgifter om lagöverträdelser i en databas framgår av 9 §. 9 § Personuppgifter som avses i artikel 9.1 i EU:s dataskyddsförordning (känsliga personuppgifter) får behandlas i en databas endast om de har lämnats i ett ärende. Känsliga personuppgifter som avslöjar etniskt ursprung eller rör hälsa får dessutom behandlas i en databas om de är nödvändiga för handläggningen av ett ärende. Personuppgifter om sociala förhållanden och omdömen, slutsatser eller andra värderande upplysningar om en enskild får behandlas i en databas endast om de har lämnats i ett ärende eller är nödvändiga för handläggningen av det. Detsamma gäller personuppgifter om lagöverträdelser som innefattar brott, domar i brottmål, straffprocessuella tvångsmedel eller administrativa frihetsberövanden. Förslaget behandlas i avsnitt 7.6.1 och 7.7. I paragrafen regleras när känsliga personuppgifter, personuppgifter om sociala förhållanden m.m. och personuppgifter om lagöverträdelser får behandlas i en arbetsmarknadspolitisk databas. Första stycket ändras på så sätt att hänvisningen till personuppgiftslagen tas bort. Vad som avses med känsliga personuppgifter framgår av artikel 9.1 i dataskyddsförordningen. Eftersom genetiska uppgifter, biometriska uppgifter för att entydigt identifiera en fysisk person och uppgifter om en fysisk persons sexuella läggning numera ingår i begreppet känsliga personuppgifter, innebär ändringen att behandling av sådana personuppgifter i en databas endast får ske om de har lämnats i ett ärende. Första ledet i bestämmelsens andra stycke kvarstår oförändrat. Andra ledet ändras på så sätt att hänvisningen till personuppgiftslagen tas bort. I stället för hänvisningen till personuppgiftslagen innehåller paragrafen nu en uppräkning av de uppgiftskategorier som tidigare fanns i personuppgiftslagen. Bestämmelsen omfattar fler uppgiftskategorier än de som framgår av artikel 10 i dataskyddsförordningen. Bestämmelsen utgör i denna del en skyddsbestämmelse som är tillåten i enlighet med artikel 6.2 och 6.3 i dataskyddsförordningen. 14 § Det är förbjudet att använda sökbegrepp som avslöjar känsliga personuppgifter och sådana personuppgifter som avses i 9 § andra stycket eller 10 §. Med undantag från förbudet i första stycket får dock kod för hälsotillstånd eller för sådan funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga användas som sökbegrepp för planering av insatser och förmedling av arbete. Kod för hälsotillstånd eller för sådan funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga, kod för arbetsmarknadspolitiskt program eller insats samt kod för sökandekategori eller anvisningsgrund får även användas som sökbegrepp för tillsyn, uppföljning, utvärdering och framställning av avidentifierad statistik. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om begränsningar i övrigt av de sökbegrepp som får användas. Förslaget behandlas i avsnitt 7.2.1. I paragrafen begränsas uppgifter som får användas som sökbegrepp. Paragrafens första stycke ändras på så sätt att hänvisningen till personuppgiftslagen tas bort. Den redaktionella utformningen av första stycket ändras också så att den stämmer bättre överens med motsvarande bestämmelser i andra lagar, till exempel 14 § domstolsdatalagen (2015:728). Ändringen innebär ingen skillnad i sak. Paragrafens fjärde stycke anpassas till gällande riktlinjer för hur upplysningsbestämmelser ska utformas. 16 § Uppgifter om arbetssökande i en arbetsmarknadspolitisk databas ska gallras senast efter utgången av det år då behandlingen av uppgifterna har avslutats i ett ärende hos Arbetsförmedlingen. Uppgifter som har avskilts för statistikändamål ska gallras efter avskiljandet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från dessa gallringstider när det gäller bevarande av material för vetenskapliga eller historiska forskningsändamål. Sådant material ska lämnas över till en arkivmyndighet. Förslaget behandlas i avsnitt 7.13. I paragrafen anges de särskilda bestämmelser som tar över arkivlagens (1990:782) bestämmelser om bevarande och gallring. I första stycket ersätts handläggande myndighet av Arbetsförmedlingen eftersom Arbetsförmedlingen, till skillnad från det tidigare , utgör en enda myndighet. Första stycket ändras vidare på så sätt att den maximala gallringstiden förlängs från två till . införs ordet senast vilket innebär att uppgifter som regel ska gallras enligt artikel 5.1 e i dataskyddsförordningen, det vill säga enligt principen om så kallad lagringsminimering. Lagringsminimering innebär att personuppgifter inte får förvaras i en form som möjliggör identifiering av den registrerade än vad som är nödvändigt för de ändamål för vilka personuppgifterna behandlas. Paragrafens tredje stycke justeras terminologiskt som en anpassning till dataskyddsförordningen. De språkliga justeringarna är inte avsedda att innebära någon skillnad i sak. 10.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:469) om behandling av personuppgifter vid Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen 1 § Denna lag tillämpas vid behandling av personuppgifter i sådan verksamhet vid Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen som gäller tillsyn, uppföljning, registrering av uppgifter om arbetslöshetskassor, utfärdande av intyg, framtagande av statistik samt rapportering av vissa uppgifter till Arbetsförmedlingen. Lagen tillämpas endast på helt eller delvis automatiserad behandling av personuppgifter och annan behandling av personuppgifter som ingår eller kommer att ingå i ett register. Förslaget behandlas i avsnitt 7.1. Paragrafen anger lagens tillämpningsområde. Paragrafens andra stycke anpassas till dataskyddsförordningen på så sätt att den behandling som omfattas av lagen är densamma som den som omfattas av Andra stycket är utformat i nära anslutning till artikel 2.1 i dataskyddsförordningen och bör tolkas på samma sätt. Anpassningen av andra stycket är inte avsedd att medföra någon skillnad i sak. Paragrafens tredje stycke tas bort. I stället införs en ny paragraf, 2 a §, med motsvarande innehåll. Förhållandet till annan reglering 2 § Denna lag kompletterar och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), här benämnd EU:s dataskyddsförordning. Vid behandling av personuppgifter enligt denna lag gäller lagen (2018:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning och föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen, om inte annat följer av denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. Förslaget behandlas i avsnitt 7.2. Paragrafen behandlar lagens förhållande till dataskyddsförordningen och dataskyddslagen. Av paragrafens första stycke framgår att lagen utgör ett komplement till dataskyddsförordningen. Dataskyddsförordningen är direkt tillämplig i varje medlemsstat. Det innebär att den automatiskt är en del av den svenska rättsordningen. I vissa avseenden förutsätter eller tillåter dataskyddsförordningen emellertid att inför bestämmelser som kompletterar förordningen, antingen i form av preciseringar eller i form av undantag. Lagens hänvisningar till dataskyddsförordningen är dynamiska, det vill säga avser förordningen i dess gällande lydelse. Paragrafens andra stycke upplyser om hur lagen förhåller sig till lagen (2018:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning, kallad dataskyddslagen. Bestämmelsens första led utgör en upplysning om att det i dataskyddslagen finns generella nationella bestämmelser om behandling av personuppgifter som kompletterar och preciserar dataskyddsförordningen och som därmed även gäller inom verksamhet vid Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. Andra ledet anger att dataskyddslagen är subsidiär i förhållande till denna lag. Det innebär att dataskyddslagens bestämmelser endast gäller i den mån inte annat föreskrivs i denna lag eller föreskrifter meddelade i anslutning till den. Rätten att göra invändningar 2 a § Artikel 21.1 i EU:s dataskyddsförordning om rätten att göra invändningar gäller inte vid sådan behandling som är tillåten enligt denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. Förslaget behandlas i avsnitt 7.3. Paragrafen, som är ny, reglerar rätten att göra invändningar. Paragrafen motsvarar den upphävda bestämmelsen i 1 § tredje stycket. anger ett undantag från artikel 21.1 i dataskyddsförordningen. Undantaget utgör en sådan begränsning i den nationella rätten som tillåts enligt artikel 23 i dataskyddsförordningen. 4 § Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen får behandla personuppgifter, om det är nödvändigt 1.för tillsyn över arbetslöshetskassorna och uppföljning av arbetslöshetsförsäkringen enligt 89 § första stycket lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor, 2.för tillsyn över handläggning av och rutiner för handläggning av sådana ärenden hos Arbetsförmedlingen som har samband med arbetslöshetsförsäkringen eller som rör återkallande av anvisningar till arbetsmarknadspolitiska program, 3.för tillsyn över handläggning av och rutiner för handläggning av sådana ärenden hos Arbetsförmedlingen och som rör åtgärder inom aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etableringsersättning eller för uppföljning av sådana åtgärder, 4.för registrering av uppgifter enligt lagen om arbetslöshetskassor, eller 5.som underlag och för kontroll vid utfärdande av intyg enligt 48 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Förslaget behandlas i avsnitt 7.4. I paragrafen anges de så kallade primära ändamålen. Första stycket ändras på så sätt att ”behövs” ersätts med ”är nödvändigt”. Ändringen är en språklig justering i syfte att anpassa bestämmelsen till terminologin i dataskyddsförordningen och är inte avsedd att innebära någon förändring i sak. Paragrafens andra stycke tas bort. Att personuppgifter som behandlas enligt bestämmelsens första stycke även får behandlas för statistiska och vetenskapliga ändamål framgår av den nya paragrafen 5 a. 5 § Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen får behandla personuppgifter för att tillhandahålla information som behövs inom Arbetsförmedlingens verksamhet som underlag i uppföljnings-, analys- och utvärderingsarbete. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen får vidare behandla personuppgifter för att tillhandahålla information till eller regeringen eller till någon annan för att fullgöra uppgiftslämnande i enlighet med lag eller förordning. Förslaget behandlas i avsnitt 7.4. I paragrafen anges de så kallade sekundära ändamålen, det vill säga att Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen får behandla personuppgifter även för vissa ändamål som ligger utanför myndighetens eget verksamhetsområde. Den sista meningen i andra stycket som hänvisar till personuppgiftslagens (1998:204) bestämmelse om bland annat finalitetsprincipen tas bort. En motsvarande reglering införs i stället i en ny paragraf, 5 a §. 5 a § Personuppgifter som behandlas enligt 4 § får behandlas även för andra ändamål, under förutsättning att uppgifterna inte behandlas på ett sätt som är oförenligt med det ändamål för vilket uppgifterna samlades in. Förslaget behandlas i avsnitt 7.5. Paragrafen, som är ny, tydliggör att den så kallade finalitetsprincipen gäller vid behandling av personuppgifter enligt lagen. Motsvarande reglering fanns tidigare i 5 § sista meningen i form av en hänvisning till personuppgiftslagen. Bestämmelsen i paragrafen är utformad i nära anslutning till artikel 5.1 b i dataskyddsförordningen och bör tolkas på samma sätt. Detta innebär bland annat att behandling för arkivändamål av allmänt intresse, vetenskapliga eller historiska forskningsändamål eller statistiska ändamål i enlighet med artikel 89.1 i förordningen inte ska anses vara oförenlig med de ursprungliga ändamålen. Det innebär också att de omständigheter som anges i artikel 6.4 a– e i förordningen ska beaktas vid bedömningen om behandlingen är förenlig med finalitetsprincipen. 8 § Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen får behandla personuppgifter om lagöverträdelser som innefattar brott, domar i brottmål, straffprocessuella tvångsmedel eller administrativa frihetsberövanden endast om uppgifterna har lämnats i ett ärende eller är nödvändiga för handläggningen av det. Förslaget behandlas i avsnitt 7.6.1 och 7.7. Paragrafen reglerar myndighetens möjlighet att behandla uppgifter som rör lagöverträdelser.