prop · H503147 · 2018-03-14 00:00:00 — Bestämmelsen reglerar överklagande av beslut i ärenden om etiskt god- kännande av användning av djur i djurförsök. Övervägandena finns i avsnitt 16.1. Bestämmelsen motsvarar 37 a § i nuvarande djurskyddslag. Överklagande av andra beslut 2 § Andra beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Beslut som avser Försvarsmakten överklagas dock till regeringen. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Bestämmelsen reglerar överklagande av andra beslut enligt lagen än de som avses i 1 §. Övervägandena finns i avsnitt 16.1. Bestämmelsen mot- svarar i huvudsak 38 § första, andra, fjärde och femte styckena i nuva- rande djurskyddslag, men det anges inte längre i bestämmelsen att beslut enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller de EU- bestämmelser som lagen kompletterar får överklagas. Rätten att över- klaga beslut enligt EU-bestämmelser följer i stället av allmänna förvalt- ningsrättsliga principer och av förvaltningslagen (2017:900). Även beslut som har meddelats av en officiell veterinär som har förordnats enligt lagen (2009:1254) om officiella veterinärer omfattas av överklagande- bestämmelsen, men detta anges inte särskilt. Med beslut avses vidare endast beslut i enskilda fall. Motpart vid överklagande av beslut av officiell veterinär 3 § Om ett beslut som har meddelats av en officiell veterinär som har förordnats enligt lagen (2009:1254) om officiella veterinärer överklagas, ska den myndighet som har förordnat den officiella veterinären föra det allmännas talan i allmän förvaltningsdomstol. Bestämmelsen reglerar partsställningen vid överklagande av beslut av en officiell veterinär som har förordnats enligt lagen om officiella veterinä- 2017/18:147 rer. Övervägandena finns i avsnitt 16.1. Bestämmelsen motsvarar i sak 38 § tredje stycket i nuvarande djurskyddslag. Föreskrifter om omedelbar verkställighet 4 § Regeringen får meddela föreskrifter om i vilka fall ett beslut enligt denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EU- bestämmelser som lagen kompletterar ska gälla även om det överkla- gas. Bestämmelsen innehåller ett bemyndigande att meddela föreskrifter om omedelbar verkställighet av beslut. Övervägandena finns i avsnitt 16.1. Bestämmelsen motsvarar 39 § i nuvarande djurskyddslag. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs djurskyddslagen (1988:534). 3.Förelägganden, förbud och andra beslut som har meddelats enligt den upp- hävda lagen gäller fortfarande. 4.Djurförbud enligt 9 kap. 1 § får, i de fall förhållandena som ligger till grund för beslutet har inträffat före ikraftträdandet, beslutas endast om förutsättningarna för djurförbud enligt den upphävda lagen är uppfyllda. I första punkten anges att lagen träder i kraft då nuva- rande djurskyddslag upphör att gälla. Övervägandena finns i avsnitt 16.2. I andra, tredje och fjärde punkterna regleras upphävandet av den nuva- rande lagen, den fortsatta giltigheten av beslut som har meddelats enligt den nuvarande lagen och djurförbud som beslutas efter ikraftträdandet i de fall förhållandena som ligger till grund för förbudet har inträffat före ikraftträdandet. Övergångsbestämmelserna har kommenterats i avsnitt 16.2. 20.2 Förslag till lag om ändring i lagen (2009:302) om verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård 3 § Med djurens hälso- och sjukvård avses i denna lag åtgärder som vidtas för att medicinskt förebygga, påvisa, lindra eller bota sjukdom, skada eller därmed jämförligt tillstånd hos djur. Med djurens hälso- och sjukvård jämställs även utförande av operativa ingrepp på eller givande av injektioner till djur i andra syften än de som följer av första stycket. Djurförsök enligt 1 kap. 4 § djurskyddslagen (2018:000) omfattas inte av be- Med anledning av att den nuvarande djurskyddslagen upphävs och den föreslagna lagen träder i kraft har hänvisningen till djurskyddslagen änd- Övervägandena finns i avsnitt 17.1. Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 20 a § Sekretessen enligt 25 kap. 1 § och 26 kap. 1 § hindrar inte att en uppgift om ett djur som är nödvändig för ett ingripande av en kontrollmyndighet för djurskydd eller lämnas till dessa myndigheter om personal inom hälso- och sjukvården eller påträffar ett djur som 1.tydligt utsätts för vanvård eller misshandel, eller 2.uppenbart uppvisar symtom på sjukdom eller är allvarligt skadat. En uppgift enligt första stycket får lämnas endast om det bedöms att bristen inte kan åtgärdas i samråd med den som håller djuret. Bestämmelsen är ny och övervägandena finns i avsnitt 18.2. Genom bestämmelsen i första stycket införs en möjlighet för personal inom hälso- och sjukvården och att lämna en uppgift om ett djur som är nödvändig för ett ingripande av en kontrollmyndighet för djur- skydd eller till dessa myndigheter om personal på- träffar ett djur som tydligt utsätts för vanvård eller misshandel eller som uppenbart uppvisar symtom på sjukdom eller är allvarligt skadat. Det ska alltså vara fall där det även för den som inte har särskild utbildning eller kunskap om djur står klart att djuret inte mår bra. Det kan t.ex. vara så att personalen vid upprepade tillfällen uppmärksammar sår eller andra ska- dor på djuret utan det finns någon annan rimlig förklaring till hur dessa har uppkommit än att djuret utsätts för vanvård eller misshandel. Det kan också vara så att personal påträffar ett skadat djur under sådana om- ständigheter att det utifrån situationen står klart att djuret har utsatts för våld. Det kan också vara så att djuret är tydligt avmagrat och utmattat eller har svårt att eller inte alls klarar av att röra sig, vilket är tecken på vanvård eller sjukdom. Anmälan ska också kunna ske om per- sonal påträffar djur som har övergivits eller lämnats utan tillsyn utan att man behöver invänta några mer påtagliga tecken på att djuret lider. Dessa situationer bör innefattas i uttrycket tydlig vanvård. Bestämmelsen omfattar endast de fall då personalen påträffar ett djur och inte fall då personal inom hälso- och sjukvården eller i sin tjänsteutövning på annat sätt, dvs. utan att själva påträffa djuret i fråga, får kännedom om djurskyddsproblem. Anmälan ska avse uppgifter om djuret och ska således ta sikte på djuret i fråga och var djuret finns. Anmälan måste därför också innehålla nöd- vändiga uppgifter om djurhållarens identitet, adress och eventuella andra kontaktuppgifter. Att anmälan ska begränsas till uppgifter om djuret innebär dock att anmälan inte ska innehålla någon information om den enskildes hälsotillstånd eller övriga personliga förhållanden. Anmälan kan göras antingen till kontrollmyndigheten för djurskydd, dvs. läns- styrelsen, eller till . Det finns anledning att rikta en anmälan till främst när berörd personal utanför ordina- rie kontorstid har uppmärksammat djur som är i akut behov av vård. har, till skillnad från länsstyrelserna, bemanning dyg- 2017/18:147 net runt och kan fatta beslut om omedelbara omhändertaganden av djur som är utsatta för lidande i de situationer som anges i 9 kap. 6 § i för- slaget till djurskyddslag. I mindre akuta fall bör en anmälan i första hand riktas till . I andra stycket anges att en uppgift enligt första stycket får lämnas endast om det bedöms att bristen inte kan åtgärdas i samråd med den som håller djuret. Berörd personal från hälso- och sjukvården eller social- tjänsten är dock inte skyldig att vidta åtgärder för att komma tillrätta med djurskyddsproblemet, detta är djurhållarens ansvar. Ett påpekande från personalens sida kan dock leda till att djurhållaren självmant åtgärdar problemet. Uttrycket ”samråd” bör därför förstås som att personalen bör ta upp problemet med djurhållaren för att se om han eller hon är beredd att vidta nödvändiga åtgärder och ev. föra ett resonemang med djurhålla- ren om vad som kan göras. I de fall där djuret är sjukt eller skadat men detta inte beror på några egentliga brister i djurhållningen kan det vara tillräckligt att se till att djuret får adekvat vård. Om den enskilde saknar förmåga att på egen hand ta hand om djuret kan en lösning vara att djur- hållaren ser till att få den hjälp som behövs för att kunna tillgodose dju- rets behov. I vissa fall är det dock nödvändigt att djurhållningen i stället avslutas på ett ansvarsfullt sätt. I något fall kan det kanske också vid en dialog med djurhållaren konstateras att det uppmärksammade missför- hållandet berodde på tillfälliga problem, t.ex. akut sjukdom hos djur- hållaren, som djurhållaren därefter kommit tillrätta med. Om det in- träffade framstår som en engångsföreteelse eller om det i övrigt inte finns någon anledning att befara fortsatta brister i djurhållningen bör inte nå- gon anmälan göras. Först när personalen bedömer att den enskilde inte är villig eller saknar förmåga att vidta tillräckliga åtgärder för att komma till rätta med djurskyddsproblemen bör det komma i fråga att göra en anmä- lan till kontrollmyndigheten. Det kan också förekomma akuta situationer där det inte är möjligt att först diskutera problemen med den enskilde. Ett exempel är att personal påträffar ett uppenbart sjukt eller allvarligt skadat djur som behöver omedelbar vård och djurhållaren själv är ur stånd, t.ex. p.g.a. sjukdom, att lämna sitt samtycke till detta. Det kan också finnas andra situationer där det inte är lämpligt eller möjligt att först ta upp frågan med djurhålla- ren, t.ex. om det är oklart vem som egentligen ansvarar för djuret eller då våld utövas mot djuret. Avsikten med uttrycket ”det bedöms…” är att personalen ska ha ett utrymme att bedöma om det överhuvudtaget är möjligt eller meningsfullt att först ta upp frågan med djurhållaren. Det kan givetvis också vara svårt för personal utan särskilda djurskyddskun- skaper att avgöra om eventuella åtgärder som djurhållaren säger sig vilja vidta eller faktiskt vidtar efter ett påpekande är tillräckliga för att åtgärda djurskyddsproblemet. Även här är avsikten med formuleringen ”det be- döms…” att personalen ska ha ett relativt vitt bedömningsutrymme och att det givetvis måste beaktas att personalen normalt är lekmän på djur- skyddsområdet och gör sin bedömning efter bästa förmåga utifrån sina individuella förutsättningar. Uppgift från hälso- och sjukvården och 10 a § Sekretess gäller hos en kontrollmyndighet för djurskydd för uppgift om en enskilds personliga förhållanden som av djurskyddsskäl har lämnats av personal inom hälso- och sjukvården eller , om det inte står klart att upp- giften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. För uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Bestämmelsen är ny och övervägandena finns i avsnitt 18.2. Av första stycket följer att sekretess gäller hos en kontrollmyndighet för djurskydd för en uppgift om enskilds personliga förhållanden som av djurskydds- skäl har lämnats av personal inom hälso- och sjukvården eller social- tjänsten. Sekretessen gäller om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Upp- gifterna ges därmed samma skydd hos kontrollmyndigheten som hos hälso- och sjukvården enligt 25 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (OSL) respektive enligt 26 kap. 1 § OSL. Sekretessen gäller oavsett om uppgiften har lämnats från en offentlig verksamhet med direkt stöd av 10 kap. 20 a § OSL eller från en enskilt bedriven verksam- het. Skyddet är dock begränsat till just de uppgifter som har inkommit direkt från hälso- och sjukvården eller . För de andra upp- gifter som tillförs ärendet genom kontrollmyndighetens egen utredning gäller samma bestämmelser som i andra djurskyddsärenden, dvs. sekre- tess kan i vissa fall gälla med stöd av 21 kap. 1 § OSL. I andra stycket anges att sekretessen för uppgift i allmän handling gäller i högst . Även i denna del överensstämmer bestämmelsen med 25 kap. 1 § OSL respektive 26 kap. 1 § OSL. 10 b § Sekretessen enligt 10 a § hindrar inte att uppgift lämnas till en annan kontrollmyndighet för djurskydd. Bestämmelsen är ny och övervägandena finns i avsnitt 18.2. I be- stämmelsen anges att sekretessen för uppgifter från personal inom hälso- och sjukvården eller enligt 10 a § inte hindrar att sådana uppgifter lämnas till en annan kontrollmyndighet för djurskydd. Upp- gifter kan behöva lämnas i fall då det redan när en anmälan görs kan konstateras att den fortsatta utredningen av anmälan bör hanteras av en annan kontrollmyndighet (länsstyrelse), t.ex. för att den djurhållare som avses i anmälan är bosatt i eller har flyttat till ett annat län. 10 c § Om en kontrollmyndighet för djurskydd får en uppgift som är sekretess- reglerad i 10 a § från en annan kontrollmyndighet för djurskydd, blir 10 a § tillämplig på uppgiften hos den mottagande myndigheten. Detsamma gäller för uppgift som är sekretessreglerad i 35 kap. 23 a § och som lämnas av Polis- myndigheten. 2017/18:147 Bestämmelsen är ny och övervägandena finns i avsnitt 18.2. Av be- stämmelsen framgår att den kontrollmyndighet för djurskydd som från en annan kontrollmyndighet för djurskydd eller från får en uppgift som ursprungligen av djurskyddsskäl har lämnats av personal inom hälso- och sjukvården eller ska tillämpa sekretessen enligt 32 kap. 10 a § även på en sådan överförd uppgift. 23 a § Sekretess gäller hos för uppgift om en enskilds person- liga förhållanden som av djurskyddsskäl har lämnats av personal inom hälso- och sjukvården eller , om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. För uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Bestämmelsen är ny och övervägandena finns i avsnitt 18.2. I första stycket anges att sekretess i vissa fall gäller hos Polismyndig- heten för uppgift om enskilds personliga förhållanden som av djur- skyddsskäl har lämnats av personal inom hälso- och sjukvården eller . Bestämmelsen motsvarar i stort första stycket i 32 kap. 10 a § och det hänvisas till kommentaren till den bestämmelsen. Bestämmelsen i andra stycket motsvarar andra stycket i 32 kap. 10 a § och det hänvisas till kommentaren till den bestämmelsen. I förhållande till lagrådsremissen och i enlighet med Lagrådets syn- punkt har en redaktionell ändring av bestämmelsen gjorts genom att bestämmelsen har fått en annan placering i 35 kap. och genom ändring av rubriken. 23 b § Sekretessen enligt 23 a § hindrar inte att uppgift lämnas till en kontroll- myndighet för djurskydd. Bestämmelsen är ny och övervägandena finns i avsnitt 18.2. I be- stämmelsen anges att sekretessen enligt 35 kap. 23 a § inte hindrar att lämnar en uppgift till en kontrollmyndighet för djur- skydd, dvs. Om på grund av de in- komna uppgifterna har beslutat om ett omhändertagande enligt 9 kap. 6 § i förslaget till djurskyddslag ska skynd- samt informeras om beslutet och skyndsamt pröva om det ska fortsätta gälla. behöver vid denna prövning tillgång till de uppgifter som har legat till grund för åtgärder. Även i de fall då inte anser att det finns skäl för ett om- händertagande kan det finnas ett behov av att uppgifterna i anmälan vida- rebefordras till , som ska bedöma om andra åtgärder enligt djurskyddslagen ska vidtas. I förhållande till lagrådsremissen och i enlighet med Lagrådets syn- punkt har en redaktionell ändring av bestämmelsen gjorts genom att bestämmelsen har fått en annan placering i 35 kap. och en delvis annan lydelse. Förslag till lag om ändring i lagen (2009:619) 5 § Personuppgifter får behandlas i djurskyddskontrollregistret för att 1.i verksamhet hos planera, samordna, administrera, följa upp och rapportera om djurskyddskontrollen enligt djurskyddslagen (2018:000) samt enligt de EU-förordningar som den lagen kompletterar, 2.tillhandahålla information om djurskyddskontrollen som behövs i verksam- het hos länsstyrelserna för deras planering, uppföljning och kontroll enligt djur- skyddslagen samt enligt de EU-förordningar som den lagen kompletterar, och 3.tillhandahålla information som behövs i verksamhet hos och länsstyrelserna som underlag för beslut om och kontroll av direktstöd och stöd för landsbygdsutvecklingsåtgärder enligt lagen (1994:1710) om EG:s för- ordningar om jordbruksprodukter samt enligt lagen (1994:1708) om EU:s förord- ningar om strukturstöd och om stöd till utveckling av landsbygden. Personuppgifter som behandlas för ändamål som anges i första stycket får också behandlas för att fullgöra uppgiftslämnande som sker i överensstämmelse med annan lag eller förordning. Personuppgifter som behandlas enligt första stycket får behandlas även för andra ändamål, under förutsättning att uppgifterna inte behandlas på ett sätt som är oförenligt med det ändamål för vilket uppgifterna samlades in. 6 § I djurskyddskontrollregistret får endast behandlas sådana uppgifter om den som är föremål för djurskyddskontroll enligt djurskyddslagen (2018:000) och de EU-förordningar som den lagen kompletterar, som behövs för de ändamål som anges i 5 §. Personuppgifter som avses i artikel 9.1 i EU:s dataskyddsförordning (känsliga personuppgifter) får inte behandlas. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om vilka personuppgifter som får behandlas i djurskyddskontrollregistret. Med anledning av att den nuvarande djurskyddslagen upphävs och den föreslagna lagen träder i kraft har hänvisningen till djurskyddslagen änd- rats. Övervägandena finns i avsnitt 17.1. 20.5Förslag till lag om ändring i läkemedelslagen (2015:315) 1 § En klinisk läkemedelsprövning får utföras för att utreda i vad mån ett läke- medel är ändamålsenligt. Den kliniska läkemedelsprövningen får utföras i sam- band med sjukdomsbehandling eller utan sådant samband. En klinisk läke- medelsprövning får utföras på människor endast av en legitimerad läkare eller en legitimerad tandläkare och på djur endast av en legitimerad veterinär. Den som utför prövningen ska ha tillräcklig kompetens på det område som prövningen avser. För klinisk läkemedelsprövning på människor finns även bestämmelser i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor. För klinisk läkemedelsprövning på djur finns bestämmelser i djurskyddslagen (2018:000). 2017/18:147 Med anledning av att den nuvarande djurskyddslagen upphävs och den föreslagna lagen träder i kraft har hänvisningen till djurskyddslagen änd- rats. Övervägandena finns i avsnitt 17.1. Sammanfattning av betänkandet Ny djurskyddslag (SOU 2011:75) Utgångspunkter i arbetet med en ny djurskyddslagstiftning Syfte och villkor för översynen av djurskyddslagstiftningen Utredarens uppdrag har varit att göra en bred översyn av den samlade Syftet har dels varit att undersöka hur lagstift- ningen kan moderniseras och förenklas, dels att finna lösningar på ett antal särskilda djurskyddsproblem. Villkor för den nya djurskyddslag- stiftningen har varit att den ska uppnå minst samma djurskyddsnivå som gällande lagstiftning, utgå från de enskilda djurens behov samt verka Bestämmelserna i djurskyddslagstiftningen ska även vara baserade på vetenskap och beprövad erfarenhet. Etiska utgångspunkter och samhällsförankring Utredaren anser att det är viktigt att djurskyddslagstiftningen vilar på en tydlig etisk grund och har en stark förankring i samhället. värnat om djur men de senaste decenniernas ökade kunskap om djur och deras behov har ökat intresset för deras välfärd. som människan håller har en god djurvälfärd är en viktig del av vår kultur och något som tas för givet i vårt samhälle. Utredaren anser att det med en användning och ett hållande av djur medföljer en moralisk skyldighet att ta hänsyn till djurens behov och välfärd. måste enligt utredarens mening ge djuren en god djurvälfärd om den ska anses vara etiskt acceptabel. Med djurvälfärd avser utredaren såväl hälsa och biologisk funktion som beteendebehov och känslor. färd innebär alltså sammanfattningsvis att djuren mår bra såväl fysiskt Att djuren ges en god djurvälfärd är dock inte enbart viktigt ur ett mo- raliskt perspektiv utan även ur ett folkhälsoperspektiv. Ett gott djurskydd, en god djurhälsa och en god folkhälsa är starkt förknippade med När djur ges en god djurmiljö och möjlighet att utrycka natur- liga beteenden så leder det till friskare djur som inte behöver behandlas Detta ger enligt utredarens mening en ovärderlig sam- hällsvinst i form av t.ex. låg antibiotikaresistens och säkra livsmedel för Att ett gott djurskydd även är viktigt ur ett folkhälsoper- spektiv glöms ofta bort när värdet av djurskyddet diskuteras. djur från smittsamma sjukdomar är också en del av ett gott djurskydd. del av de sjukdomar som vi försöker undvika att få in i landet är zoono- ser, dvs. sjukdomar som smittar mellan djur och människa. exempel är rabies som kan leda till stora lidanden både hos djur och hos Utredarens mål har varit att den nya djurskyddslagstiftningen ska base- ras på vetenskaplig forskning och beprövad erfarenhet. publikationer med relevans till de olika problem-områdena har därför Utredaren har även valt att presentera en del av denna forsk- ning i betänkandets olika kapitel för att ge läsaren en ökad förståelse. Utredaren har också haft som ambition att göra både lagstiftningen och betänkandet tydligt och lättläst. För att nå ut till så många som möjligt har utredaren försökt att modernisera och förenkla såväl det juridiska som det naturvetenskapliga fackspråket. För att få en solid verklighetsförankring i utredningsarbetet så har utre- daren tillämpat ett utåtriktat arbetssätt och genomfört uppdraget i nära dialog med berörda myndigheter, forskningsinstitutioner, bransch- och djurskyddsorganisationer. Utredaren har t.ex. genomfört en omfattande instansundersökning där över 100 berörda instanser gav sin syn på djur- skyddslagstiftningens för- och nackdelar. En sammanfattning av resulta- ten finns i Probleminventeringen (bilaga 4) och i Synpunkter på detalje- ringsgraden (bilaga 5). I övrigt är instansernas synpunkter omhänder- tagna i betänkandets olika kapitel. Sammanfattningsvis lyftes vikten av djurskyddslagstiftningen fram av många instanser och många ansåg också att den i stora drag var bra. Behov ansågs dock finnas i form av uppdatering, modernisering, skärpning och utvärdering. Vissa instanser efterfrågade också en större flexibilitet i lagstiftningen, andra en ökad tydlighet. Lagstiftningens struktur, detaljeringsgrad och flexibilitet Utredaren presenterar i betänkandet ett förslag på en ny djurskyddslag och en ny djurskyddsförordning. Förslaget innebär att detaljeringsgraden i lag och förordning sänks och mer detaljerade bestämmelser flyttas till djurskyddsföreskrifter där de kan uppdateras och juste- ras i takt med forskning och utveckling. Vidare föreslår utredaren att djurskyddsförskrifter bör ses över och lämnar förslag på hur detta bör göras. Utredaren föreslår att regeringen ska ge i uppdrag att se över föreskrifterna i syfte att sänka detaljeringsgraden, öka målstyr- ning och göra om föreskrifter till allmänna råd där så är möjligt utan att Utredaren föreslår dock inte någon generell sänkning av föreskrifternas detaljeringsgrad utan anser att denna måste bedömas utifrån de djurskyddsrisker, behov och förutsättningar som ligger till grund för varje enskild bestämmelse. Alla föreskrifter ska vara baserade på vetenskap och beprövad erfarenhet och förändringsarbetet ska ske i samråd med bransch- och intresseorganisationer. den vetenskapliga grunden anser utredaren att ett vetenskapligt råd ska kopplas till revisionen av föreskrifterna. För att få en större acceptans och respekt för djurskyddslagstiftningen krävs att dialogen mellan myndigheterna och bransch- och intresseorga- nisationerna präglas av respekt och samarbetsvilja. dialog anser utredaren vilar på alla involverade parter. bestämmelserna skulle också få större acceptans om det tydligt framgick vilka djurskyddsproblem, vilken forskning och vilka överväganden som har legat till grund för dem. Föreskriftsmotiv eller likande informations- text föreslås därför kopplas till föreskrifterna.