prop · H503250 · 2018-04-26 00:00:00 — Det innebär att vittnet bl.a. ska kunna intyga vem som lämnat nöjdförklaringen liksom att den dömde personligen lämnat förklaringen. Vidare gäller att en nöjdförklaring ska dokumenteras. Om det brister i de förutsättningar som anges i bestämmelsen leder det till att domen eller beslutet inte får laga kraft (jfr nedan under kommentaren till 13 § andra stycket). Angående verkningarna av en nöjdförklaring hänvisas till kommentarerna nedan till 13 §. Angående hur verkställigheten inleds efter en lämnad nöjdförklaring hänvisas till kommentarerna till 6 och 8 §§. Att en dömd har rätt att påbörja verkställigheten av ett fängelsestraff om han eller hon begär det och straffet är verkställbart framgår av 5 §, se kommentaren till den bestämmelsen. Effekterna av en nöjdförklaring 13 § En nöjdförklaring får inte tas tillbaka. En nöjdförklaring innebär att domen eller beslutet i den del som avser fängelsestraff får laga kraft mot den dömde. Paragrafen reglerar verkan av en nöjdförklaring. Enligt första stycket får en nöjdförklaring inte tas tillbaka. att den dömde sedan nöjdförklaringen väl lämnats inte kan ångra sig och Det innebär att överklagandet ska avvisas om en dömd, trots att han eller hon lämnat nöjdförklaring, väljer att överklaga domen eller beslutet i den del som avser fängelsestraff. Av andra stycket följer att om den dömde har lämnat en nöjdförklaring, får domen eller beslutet i den del som avser fängelsestraff genom nöjdförklaringen laga kraft mot honom eller henne. fängelsestraffet därmed genom nöjdförklaring får verkställas (jfr 2 §). vidare under kommentaren till 4 § om kontroll av att ett fängelsestraff är Har den dömde redan överklagat domen eller beslutet när nöjdförklaringen lämnas medför det att det inte längre finns något överklagande att pröva. Överklagandet ska därmed inte föranleda någon vidare åtgärd i sak från domstolens sida utan i stället ska målet skrivas av från vidare handläggning. Om den dömde även har överklagat en dom i andra delar, t.ex. i fråga om förverkande av egendom eller utvisning, medför dock en nöjdförklaring inte att målet även i dessa delar ska skrivas 14 § På ansökan av en dömd och i den utsträckning som intresset av samhällsskydd medger det, får uppskov med verkställigheten av ett fängelsestraff beviljas från den dag fängelsestraffet är verkställbart, om det finns särskilda skäl med hänsyn till den dömdes hälsa, familje-, arbets- eller utbildningsförhållanden eller andra liknande omständigheter. synnerliga skäl, får uppskov beviljas under ytterligare högst . som är gravid eller ammar barn får beviljas uppskov som anses En ansökan om uppskov får inte bifallas om den dömde är berövad friheten som häktad eller intagen i i ett annat mål. Paragrafen anger under vilka förutsättningar uppskov med verkställigheten får beviljas. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. Enligt första stycket får på ansökan av en dömd uppskov med verkställigheten beviljas i den utsträckning som intresset av samhällsskydd medger det och under förutsättning att det finns särskilda skäl med hänsyn till den dömdes hälsa, familje-, arbets- eller utbildningsförhållanden eller andra liknande omständigheter. krävas för att uppskov ska beviljas får avgöras genom en samlad bedömning där bl.a. de negativa konsekvenserna för den dömde av att påbörja verkställigheten får vägas mot samhällets krav Som exempel på det senare kan nämnas samhällets grundläggande krav på att verkställigheten av ett fängelsestraff ska 2017/18:250 påbörjas efter det att straffet blivit verkställbart men också samhällsskyddsintressen som t.ex. risk för att den dömde avviker, risk för fortsatt brottsaktivitet hos den dömde eller hänsyn till brottsoffer är sådant som ska beaktas i den samlade bedömningen. inte beviljas om det skulle innebära ett åsidosättande av intresset av Särskilda skäl ska finnas med hänsyn till den dömdes hälsa, familje-, arbets-, eller utbildningsförhållanden eller andra liknande omständigheter. Som exempel på hälsoskäl som kan motivera uppskov kan nämnas sjukdom som inte kan behandlas inom ramen för verkställigheten. Familjeskäl som kan motivera uppskov kan t.ex. avse egen eller en närståendes graviditet eller att den dömde om han eller hon är ensam vårdnadshavare för ett barn och måste få möjlighet att ordna med tillsyn eller att barnet ska få möjlighet att vänja sig vid en Ett annat exempel är om båda vårdnadshavarna är dömda och ska verkställa fängelsestraff . I ett sådant fall kan det vara motiverat med uppskov för att ordna att i vart fall en vårdnadshavare kan ta hand om barnet eller barnen. I ett enskilt fall där t.ex. familjerelaterade skäl som involverar barn åberopas som grund för uppskov bör Kriminalvården samråda med (jfr prop. 2009/10:135 s. 127). När det gäller uppskov på grund av den dömdes arbetsförhållanden avses både hänsyn till den dömdes intressen och till arbetsgivarens eller tredje mans intressen i saken. nämnas fall då den dömde har ett arbete av säsongskaraktär eller då verkställighet av annat skäl skulle medföra ett särskilt svårt avbräck ur försörjningssynpunkt. Ett annat exempel är då den dömde kan erhålla eller få behålla en anställning under förutsättning att viss hänsyn kan tas till arbetsgivarens önskemål i fråga om tiden för Exempel på när det inom arbetslivet kan finnas ett starkt intresse från tredje man är om den dömde ingår i ett arbetslag med säsongsbetonade eller på annat sätt tidsbundna arbetsuppgifter och en verkställighet skulle drabba övriga i arbetslaget oskäligt hårt. gäller utbildningsförhållanden som kan motivera uppskov kan nämnas den situationen att den dömde deltar i en starkt schemabunden undervisning eller en jämförelsevis återstår till utbildningens eller kursens slut. Uppskov med hänsyn till utbildningsförhållanden kan också tänkas avse att den dömde ska kunna genomgå en sällan återkommande utbildning. När det gäller andra liknande omständigheter som kan motivera uppskov kan nämnas att en nära anhörig på grund av sjukdom behöver vård eller Uppskov får beviljas om det finns särskilda skäl, eller om det finns synnerliga skäl . innebär att som regel en längsta tid för uppskov ska vara Med kravet på synnerliga skäl för att kunna bevilja uppskov för ytterligare avses en restriktiv tillämpning där skälen för uppskov gör sig gällande med särskild styrka. Det kan avse t.ex. att en dömd behöver genomgå en medicinsk behandling som ställer krav på att den utan avbrott sker och att den inte kan genomföras under en pågående verkställighet. För en dömd som är gravid eller ammar barn gäller en särreglering som möjliggör uppskov med verkställigheten under så som anses skälig. Bestämmelsen har utformats könsneutralt. Det innebär att även en man som ändrat könstillhörighet från kvinna till man omfattas av bestämmelsen. Uppskov kan således i de fall den dömde är gravid eller ammar barn beviljas än under förutsättning att det anses skäligt. Uppskovstiden räknas från den dag fängelsestraffet är verkställbart. Första stycket sista meningen har införts efter synpunkter från Lagrådet. Av andra stycket följer som ytterligare förutsättning för att en ansökan om uppskov ska kunna beviljas att den dömde inte är berövad friheten som häktad eller intagen i i ett annat mål. En första ansökan om uppskov utgör under vissa förutsättningar hinder mot att den dömde tas in i påbörja verkställigheten av fängelsestraffet, se vidare kommentaren till 16 §. Bestämmelserna gäller även för en dömd som inte är frihetsberövad och som ska avtjäna en utländsk dom eller ett utländskt beslut här i landet efter att domen eller beslutet överförts hit för verkställighet. 15 § Ett beslut om uppskov får återkallas om 1.det väsentligen brister i de förutsättningar som legat till grund för beslutet, 2.den dömde lagförs för nytt brott. Paragrafen anger i vilka fall ett beslut om uppskov får återkallas. Övervägandena finns i avsnitt 9.2. Av bestämmelsen framgår att ett beslut om uppskov får återkallas i två fall. Enligt punkt 1 får återkallelse ske om det väsentligen brister i de förutsättningar som legat till grund för beslutet. Som exempel på en sådan situation kan nämnas att den dömde när uppskov beviljats väljer att hoppa av den utbildning eller avbryta den anställning som det meddelade uppskovet vilar på. Ett annat exempel är när en dömd som sedan han eller hon beviljats uppskov förklaras häktad på grund av misstanke om ny brottslighet eller omständigheter framkommer som ger anledning att anta att den dömde kommer att avvika eller begå nya brott. Det kan också avse ett fall där det framkommer att den dömde lämnat oriktiga uppgifter till grund för ansökan om uppskov. Enligt punkt 2 får återkallelse ske på den grunden att den dömde lagförs för nytt brott. Med nytt brott ska förstås ny brottslighet, dvs. brott som har begåtts efter den dom eller det beslut om fängelsestraff som uppskovet avser. Genom uttrycket ”lagförs” träffar bestämmelsen både nya domar och beslut meddelade i domstol, nya strafförelägganden utfärdade av åklagare eller åklagares beslut om åtalsunderlåtelse samt föreläggande av ordningsbot som utfärdas av polisman. Det finns inget krav på att det nya avgörandet för att kunna beaktas måste ha fått laga kraft mot den dömde. Att bestämmelsen är fakultativ innebär att det överlämnas åt Kriminalvården att med hänsyn till omständigheterna bedöma om tillräckliga skäl finns för en återkallelse. Hinder mot verkställighet innan en första ansökan prövats 16 § Om en dömd har ansökt om uppskov senast den dag han eller hon enligt föreläggande som avses i 6 § första stycket skulle ha inställt sig i en 2017/18:250 av straffet och har uppskov inte tidigare sökts i ärendet, får den dömde inte tas in i påbörja verkställigheten innan Kriminalvården prövat ansökan. I paragrafen regleras frågan om hinder mot verkställighet innan Kriminalvården prövat en första ansökan om uppskov. Övervägandena finns i avsnitt 9.3. Bestämmelsen innebär att det finns hinder mot verkställighet om den dömde ansökt om uppskov senast den dag han eller hon enligt ett föreläggande som avses i 6 § första stycket skulle ha inställt sig i en av straffet och uppskov inte tidigare sökts i ärendet. Det åligger den dömde att visa att han eller hon gett in en ansökan, jfr 14 § där det framgår att ett beslut om uppskov förutsätter att den dömde ansöker om det. Att det finns hinder mot verkställighet innebär att den dömde inte får tas in i påbörja verkställigheten av straffet innan Kriminalvården prövat frågan (jfr 4 §). För det fall den dömde inställer sig i en kriminalvårdsanstalt eller ett häkte för att verkställa straffet trots att han eller hon gett in en ansökan om uppskov, får den dömde anses ha återkallat sin ansökan. Kriminalvården får i ett sådant fall avskriva ärendet om uppskov. Det ska för tillämpning av bestämmelsen inte spela någon roll om en ansökan om uppskov inkommit innan ett föreläggande om inställelse expedierats eller inkommit trots att den dömde inte kvitterat ut förläggandet. Hindret gäller endast till dess att Kriminalvården prövat ansökan. Tidpunkten för strafftidens början 17 § Om inte annat framgår av särskilda bestämmelser ska strafftiden beräknas från och med den dag fängelsestraffet är verkställbart och 1.den dömde av den anledningen berövas friheten, eller 2.den dömde berövas friheten eller redan är berövad friheten som häktad eller omhändertagen enligt 26 kap. 22 § första stycket eller 28 kap. 11 § första eller tredje stycket . Strafftiden ska beräknas till och med den dag den dömde blir frigiven. Om ett fängelsestraff redan har avtjänats före den dag som avses i första stycket, ska tidpunkten för strafftidens början i stället anses vara den dag domen eller beslutet i den del som avser fängelsestraff fått laga kraft. Paragrafen, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, reglerar frågor om tidpunkten för strafftidens början och hur strafftiden ska Övervägandena finns i avsnitt 10.4. Enligt första stycket ska strafftiden beräknas från och med den dag fängelsestraffet är verkställbart, och enligt punkt 1 den dömde av den anledningen berövas friheten, eller enligt punkt 2 den dömde berövas friheten eller redan är berövad friheten som häktad eller omhändertagen enligt 26 kap. 22 § första stycket eller 28 kap. 11 § första eller tredje Det innebär att två förutsättningar ska sammanfalla för att tidpunkten för strafftidens början ska kunna fastställas. fängelsestraffet är verkställbart avses att fängelsestraffet ska ha fått laga kraft mot den dömde eller på annan grund få verkställas mot honom eller Det innebär vidare att eventuella hinder mot verkställighet ska vara undanröjda, att påföljdspreskription inte har inträtt samt att det finns tid kvar att avtjäna (jfr kommentarerna till 2–4 §§). Det innebär när det gäller en dömd som inte är frihetsberövad, att det avgörande för tidpunkten för strafftidens början blir när den dömde, oavsett om det sker efter egen inställelse eller efter föreläggande, tas in i häkte eller verkställa straffet. Är den dömde begärd förpassad eller efterlyst blir det avgörande för tidpunkten i stället när han eller hon omhändertas av för förpassning till häkte eller anstalt. Den dömde får i en sådan situation redan i samband med omhändertagandet anses berövas friheten för att verkställa straffet. Har omhändertagandet däremot inledningsvis skett av annan anledning än för förpassning, t.ex. på grund av misstanke om nya brott eller enligt lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m.m., blir den avgörande tidpunkten för strafftidens början i stället när en kontroll visar att den dömde är begärd förpassad eller efterlyst. En sådan kontroll kan även utföras av Kriminalvården i de fall det är Kriminalvården som bedriver arrestverksamhet. Är den dömde däremot redan frihetsberövad som häktad eller omhändertagen enligt 26 kap. 22 § första stycket eller 28 kap. 11 § första eller tredje stycket , blir i stället den avgörande tidpunkten för strafftidens början den dag som fängelsestraffet är verkställbart. Det gäller oavsett om den dömde är häktad eller omhändertagen i samma mål som fängelsestraffet meddelas eller i ett annat mål än det i vilket fängelsestraffet meddelas. Även i det fallet det visar sig att någon som häktas eller omhändertas redan har ett fängelsestraff som är verkställbart från ett annat mål ska verkställigheten påbörjas där den dömde förvaras. Det innebär att den avgörande tidpunkten för strafftidens början i ett sådant fall blir den dag som beslutet om häktning eller omhändertagande fattas eller i förekommande fall verkställs. Bestämmelsen är också tillämplig vid verkställighet av en utländsk dom eller ett utländskt beslut i . I ett sådant fall blir den avgörande tidpunkten för strafftidens början när den dömde anländer till svenskt territorium och han eller hon för att fortsätta eller påbörja verkställigheten här berövas friheten eller här får anses berövas friheten (dvs. i de fall den dömde redan är berövad friheten när han eller hon anländer till svenskt territorium) för vidare transport till häkte eller kriminalvårdsanstalt. Befinner sig den dömde däremot redan i när verkställigheten av den utländska domen eller det utländska straffet får påbörjas blir på motsvarande sätt som ovan redovisats tidpunkten för strafftidens början beroende av om den dömde är frihetsberövad eller om han eller hon inte är frihetsberövad när den utländska domen eller det utländska beslutet får verkställas (se 2 och 3 §§). Bestämmelsen gäller endast om inte annat framgår av särskilda bestämmelser. Sådana bestämmelser finns i t.ex. 7 § lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. Enligt den lagen gäller att strafftiden räknas från verkställighetens början i den andra staten. Att strafftiden beräknas från och med dagen för strafftidens början innebär att även den dag som den dömde börjar avtjäna straffet inräknas i strafftiden. I andra stycket anges att strafftiden ska beräknas till och med den dag som den dömde blir frigiven. Det innebär att även dagen för frigivning räknas in i strafftiden. I tredje stycket regleras frågan om tidpunkten för strafftidens början när ett fängelsestraff redan har avtjänats före det att straffet blivit verkställbart. Att den dömde redan avtjänat fängelsestraffet innebär att det på grund av tidigare frihetsberövanden inte finns någon tid kvar för den dömde att avtjäna. Enligt bestämmelsen ska i ett sådant fall tidpunkten för strafftidens början i stället anses vara den dag när domen eller beslutet i den del som avser fängelsestraff fått laga kraft i sin helhet (dvs. såväl i förhållande till den dömde som i förhållande till åklagaren och målsäganden). 18 § När ett fängelsestraff verkställs ska strafftiden beräknas . Ett fängelsestraff i månader eller år ska omräknas till dagar. Med en månad ska avses och med . Paragrafen anger att strafftiden ska beräknas . Övervägandena finns i avsnitt 10.5. Bestämmelsen innebär att när ett fängelsestraff verkställs ska vid beräkning av strafftiden fängelsestraffet omräknas till dagar. Omräkningen ska ske enligt en omräkningsregel enligt vilken med en månad ska avses och med . Det innebär att ett fängelsestraff omräknat till dagar blir , dvs. 5 x 30 = 150, medan ett fängelsestraff och 6 månader omräknat till dagar blir , dvs. 4 x 365 + 6 x 30 = 1 640. Omräkning ska endast ske när fängelsestraffet är bestämt eller månader. Det innebär att omräkning inte ska ske när fängelsestraffet redan är bestämt . I ett sådant fall ska strafftiden i stället fastställas till exakt det antal dagar som har dömts ut. Eftersom bestämmelsen endast omfattar fängelsestraff , blir bestämmelsen när det gäller livstidsstraff tillämplig först sedan livstidsstraffet omvandlats till ett tidsbestämt straff. Vad som gäller för omräkning vid sammanläggning av två eller flera fängelsestraff framgår av 19 §. 19 § Om flera fängelsestraff verkställs , ska den sammanlagda läggas till grund för beräkningen av strafftiden. Paragrafen anger hur strafftiden ska beräknas när två eller flera fängelsestraff sammanträffar på verkställighetsstadiet. Övervägandena finns i avsnitt 10.5. Med att flera fängelsestraff verkställs avses dels den situationen när det från början finns mer än ett fängelsestraff som ska verkställas, dels den situationen när en dömd som redan avtjänar ett fängelsestraff döms på nytt och därför ska avtjäna ytterligare ett fängelsestraff. Enligt paragrafen ska i sådana fall fängelsestraffen sammanläggas vid beräkning av strafftiden. Det är den sammanlagda som ska läggas till grund för beräkningen. Innan sammanläggningen sker ska varje fängelsestraff för sig först omräknas och månader till dagar. Således ska om det föreligger t.ex. två verkställbara fängelsedomar om åtta respektive två månaders fängelse, Prop. 2017/18:250 respektive fängelsestraff först omräknas till dagar innan straffen läggs I exemplet innebär det att de åtta månadernas fängelsestraff ska omräknas till dagar enligt schablonen 8 x 30, dvs. , och de två månadernas fängelse ska omräknas till 2 x 30, dvs. , innan straffen läggs samman. När omräkningen till dagar skett ska straffen läggas samman, i det angivna fallet (dvs. 240 + ). Detsamma ska gälla för det fall till verkställighet förekommer både ett fängelsestraff och villkorligt medgiven frihet som förklarats förverkad. En förutsättning för att bestämmelsen ska bli tillämplig och sammanläggning ske är att det senare fängelsestraffet kan börja verkställas innan den dömde frigivits från anstalt. Att bestämmelsen är tillämplig även vid verkställighet av fängelse utanför anstalt i form av intensivövervakning med elektronisk kontroll följer av 12 § lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektronisk kontroll. För det fall det sammanlagda straffet i ett sådant fall kommer att överstiga gäller emellertid enligt andra stycket i samma bestämmelse att någon sammanläggning inte ska ske. 20 § I lagen (2018:000) om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande finns bestämmelser om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande som verkställighet av påföljd. I 26 kap. finns bestämmelser om villkorlig frigivning och prövotid efter villkorlig frigivning. Paragrafen upplyser om var vissa bestämmelser av central betydelse för beräkning av strafftid finns. Övervägandena finns i avsnitt 10.5. Paragrafens första stycke innehåller en upplysning om att det i lagen om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande finns bestämmelser om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande som verkställighet av påföljd. Lagen om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande avser att täcka alla situationer där tillgodoräknande av tid för frihetsberövande som verkställighet av påföljd aktualiseras. Den omfattar således frihetsberövanden i såväl som utomlands. Uppgifter om det antal dagar som ska tillgodoräknas av tidigare frihetsberövande ska fastställas i ett strafftidsbeslut enligt strafftidslagen (jfr 21 §). Kriminalvården är beslutsmyndighet när det gäller fängelse och när det gäller sluten ungdomsvård. Lagen reglerar även domstols möjlighet att besluta att ett straff ska anses helt eller delvis verkställt genom ett frihetsberövande. I andra stycket finns en upplysning om att i 26 kap. finns bestämmelser om villkorlig frigivning och prövotid efter villkorlig frigivning. 21 § En dömd ska meddelas ett strafftidsbeslut som fastställer 1.dagen för strafftidens början, 3.antalet dagar som ska tillgodoräknas av tidigare frihetsberövande, och 4.dagen för strafftidens slut. Om fängelsestraffet uppgår , ska beslutet även fastställa 2017/18:250 1. tidigaste dag för villkorlig frigivning, 2.återstående strafftid , och 3.dagen för prövotidens utgång. Om ett beslut enligt första stycket avser ett fängelsestraff på livstid, ska beslutet fastställa 1.dagen för strafftidens början, och 2.antalet dagar som ska tillgodoräknas av tidigare frihetsberövande om straffet tidsbestäms. Beslutet ska meddelas utan dröjsmål. Paragrafen innehåller bestämmelser om strafftidsbeslut. finns i avsnitt 10.6. Enligt första stycket ska ett strafftidsbeslut fastställa dagen för strafftidens början, fängelsestraffets längd , antalet dagar som ska tillgodoräknas av tidigare frihetsberövande, och dagen för strafftidens slut. Vad som ska förstås med dagen för strafftidens början, fängelsestraffets längd och antalet dagar som ska tillgodoräknas av tidigare frihetsberövande framgår av bestämmelserna i 17–20 §§. Enligt andra stycket ska om fängelsestraffet uppgår till mer än trettio dagar, beslutet även fastställa tidigaste dag för villkorlig frigivning, återstående strafftid och dagen för prövotidens utgång. villkorlig frigivning följer av 26 kap. 6 § första stycket som huvudregel att sådan frigivning ska ske när två tredjedelar av strafftiden, dock minst , har avtjänats. Av andra stycket i samma bestämmelse följer vidare att tidpunkten för villkorlig frigivning under vissa omständigheter kan fastställas till en tidigare tidpunkt än som följer av huvudregeln i det fall den dömde verkställer en utländsk dom i . Det följer av de lagar som reglerar samarbete med internationella domstolar och tribunaler att regeringen prövar frågor om villkorlig frigivning när dömda verkställer straff i med tillämpning av dessa lagar. Domstolen eller tribunalen som dömt i målet ska beredas tillfälle att yttra sig. Regeringen får i dessa fall besluta att villkorlig frigivning ska ske än som följer av (se 11 § lagen [1994:569] om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt, 25 § lagen [2002:329] om samarbete med och 7 § lagen [2006:615] om samarbete med Specialdomstolen för ). Av 26 kap. 10 § framgår att prövotiden ska motsvara den strafftid som återstår vid frigivningen, dock minst . Bestämmelsen i tredje stycket gäller strafftidsbeslut som avser ett fängelsestraff på livstid. I ett sådant fall ska strafftidsbeslutet fastställa dagen för strafftidens början och antalet dagar som ska tillgodoräknas av Uppgifter om antalet dagar som ska