prop · H503202 · 2018-03-26 00:00:00 — I kunskapssamhället är kompetens en avgörande faktor för företagens konkurrenskraft. Utmaningen är stor att få rätt person, på rätt plats, i rätt tid, och konkurrensen om kompetensen är global. möter allt större utmaningar för industrins kompetensförsörjning, och mätningar visar en dyster bild . I är andelen nyexaminerade från naturvetenskapliga eller tekniska utbildningar lägre än genomsnittet inom EU. Ett annat orosmoln är det dramatiska fall i svenska skolungdomars kunskaper i matematik, läsförståelse och naturvetenskap, som så kallade Pisa-mätningar visade . Ungdomars intresse för matematik och teknik är lägre än för samhällsfrågor och undervisningen är sällan upplagd så att perspektiven möts. Intresset för att utbilda sig till lärare inom dessa ämnen är ännu lägre. Den demografiska utvecklingen innebär också en utmanande generationsväxling både vad gäller ledning och personal inom industrin, särskilt i vissa delar av landet. finns det en risk för brist på framför allt industriutbildade på gymnasienivå, men även på civilingenjörer inom vissa inriktningar, i synnerhet inom dataområdet. Industrin märker redan en brist på yrkeserfarna inom elektronik, datateknik och automation – inriktningar som arbetsgivarna bedömer att det kommer att finnas ännu större behov av . En konkurrenskraftig industri kräver medarbetare med både rätt kunskap och hög kompetens. Den höga förändringstakten i samhället sätter press på det samlade kompetensförsörjningssystemet som måste möta de nya kunskaps- och kompetensbehov som växer fram. Nästan oavsett bransch eller arbetsuppgift behövs färdigheter att använda digitala verktyg och tjänster. Teknikutveckling inom industrin på områden som till exempel robotik, automation och additiv tillverkning kräver nya produktionskompetenser. Teknikutvecklingen inom it-området driver fram behov av helt nya spetskompetenser inom till exempel analys av stora data för att kunna utnyttja möjligheterna till värdeskapande av de datamängder som växer explosionsartat. Industrin behöver också särskild kunskap för att kunna ställa om till en mer cirkulär och hållbar ekonomi. Den tilltagande specialiseringen medför därtill en tilltagande matchningsproblematik. Att förändringstakten är hög medför att kunskaper och kompetenser snabbt kan bli föråldrade. Det sätter vikten av livslångt lärande i fokus. Det handlar om kontinuerlig kompetensutveckling på arbetsplatsen, men 2017/18:202 också om möjligheter till omskolning och karriärväxling eller möjligheter till återkommande högskoleutbildning. Även ökad rörlighet mellan akademi och industri är viktigt för att å ena sidan förbättra förutsättningarna för nyttiggörande av forskningsresultat och å andra sidan öka utbildningssystemets relevans för industrin genom att industriella perspektiv tillförs både utbildning och forskning. Globaliseringen innebär att konkurrensen om kompetens också är global. Men jämfört med arbetsgivare i andra länder har svenska arbetsgivare inte varit lika benägna att leta efter rätt kompetens utanför landets gränser. Förmågan att attrahera människor med olika kompetenser och bakgrund är avgörande för näringslivets och industrins utveckling. För detta behövs en helhetssyn och sektorssamordning som skapar attraktiva livs- och boendemiljöer i hela landet. Med den situation som råder och det stora antalet människor som söker sin tillflykt i är det också angeläget att ta till vara den kunskap och kompetens som dessa människor besitter, där validering kan vara ett verktyg. Ett ökat omvandlingstryck i kombination med något försämrade förutsättningar för gör kompetensförsörjning till en avgörande fråga för en nyindustrialiseringsstrategi. Kompetensförsörjningssystemet måste fungera och ett stort ansvar ligger här på det offentliga, men även industrin och den industrinära tjänstesektorn har stora möjligheter att påverka industrins attraktionskraft och förutsättningarna för livslångt lärande. 1.3.4 måste vara fortsatt attraktivt som forskningsnation Forskning och utveckling av nya, långsiktigt hållbara och förbättrade varor, tjänster och tillverkningsprocesser är avgörande för att företag ska behålla och öka sin produktivitet och konkurrenskraft. itionen av forskningssamverkan mellan industri och forskargrupper på universitet och högskolor i starka forskningsmiljöer har historiskt lagt grunden till flera stora industriföretags internationella framgångar. har länge haft en hög andel forskningsutgifter i förhållande till BNP jämfört med andra länder. Forskningen i är starkt koncen- trerad till de stora och högteknologiska företagen. minst 250 anställda står de tjugo största multinationella koncernerna i tillsammans för av all egen FoU. rande företag med 250 eller fler anställda stod för av de totala utgifterna för FoU i företagssektorn 2014. I en jämförelse med de 22 rikaste hamnar på en femteplats när FoU- intensitet mäts genom att beräkna näringslivets FoU-utgifter som del av I som helhet har FoU-utgifterna som andel av BNP ökat , men i har FoU-utgifterna relativt BNP i Företagens investeringar i FoU i behöver öka för att landets relativa position som forskningsnat- ion inte ska försämras. Mer behöver göras för att öka utväxlingen från de gemensamt fi- nansierade privata och offentliga satsningarna på forskning. behöver de små och medelstora företagens samverkan med forskningen stärkas, liksom utbytet mellan branscher och mellan företag. instituten verkar i gränslandet mellan akademins forskning och industrins Skr. 2017/18:202 utveckling. De är viktiga för att industrin – och inte minst de små och medelstora företagen – ska ha tillgång till ny och aktuell teknik och kunskap som är internationellt konkurrenskraftig. Därutöver kan forskningsinstituten fungera som viktiga komplement och erbjuda företag och individer tillgång till test- och demonstrationsanläggningar som är viktiga för att underlätta marknadsintroduktion av nya varor och tjänster. En stark och aktiv institutssektor är central för värdeskapande samverkan mellan aktörerna som medverkar i eller bidrar till industrins omvandling och framtida konkurrenskraft. Andra områden som är viktiga att adressera är de som har särskilt stor potential att bidra till industrins omvandling. Exempel på sådana områden är robotik, artificiell intelligens och additiv tillverkning, liksom de forskningsfält som ryms inom begreppet viktig möjliggörande teknik (så kallade ). Dessa tekniker är nanoteknik, mikro- och nanoelektronik, fotonik, industriell bioteknik, avancerad tillverkningsteknik och avancerade material. Sådana tekniker kan också bidra till att nå klimat-, miljö- och resurseffektivitetsmålen snabbare. När ny teknik och nya lösningar utvecklas på bland annat universitet och högskolor behöver innovationssystemet fånga och stödja utvecklingen av den kommersiella potentialen. I det initiala arbetet, innan ny teknik och nya lösningar tas upp av företag, är innovationskontoren vid universitet och högskolor viktiga aktörer. Nya kompetenser kan komma att behövas hos innovationssystemets olika aktörer i och med exempelvis digitaliseringen, som också ställer krav på nya organisationsmodeller, former för innovationsledning och affärsmodeller. Staten har en viktig roll när det gäller att säkerställa att villkoren för att bedriva forskning gör attraktivt för företags forskningsinvesteringar. Attraktiviteten är beroende av ramvillkoren för företagen och de enskilda forskarna liksom av en god forskningsinfrastruktur. Väl fungerande samverkan mellan näringsliv och universitet och högskolor inom forsknings- och innovationsområdet har också stor betydelse för attraktiviteten. En utmaning för att öka företagens investeringar i forskning i är att behålla ett gott samverkansklimat samt att underlätta och skapa drivkrafter till rörlighet för forskare mellan länder och mellan sektorer. Med ett gott forskningsutbyte med andra länder hämtas kunskap hem som är värdefull för svenska lärosäten och företag. Det offentliga kan på olika sätt driva på innovationsprocesser. Utveckling och spridning av ny teknik kan exempelvis ske genom upphandling, vilket regeringen avser att hantera inom ramen för en särskild strategi. Som kvalificerad och aktiv beställare kan det offentliga till exempel erbjuda företag möjligheter att testa nya varor och tjänster i reella test- och demonstrationsmiljöer, vilket driver industrins teknikutveckling framåt mot mer tekniskt avancerade varor och tjänster som nya lösningar på samhällsbehov utvecklas. Sådana offentliga test- och demonstrationsmiljöer bör byggas upp så att de inbjuder till aktiv kund- och medborgarinvolvering som en stark innovationsdrivare. 2017/18:202 1.4 Industrin genomgår en strukturomvandling som drivs av globalisering, digitalisering och omställningen till en grön resurseffektiv ekonomi. Omvandlingen till en mer digitaliserad och hållbar industriell produktion skapar möjligheter att stärka svensk industris konkurrenskraft, som därigenom kan bidra till ökad sysselsättning och en hållbar tillväxt. Vision: ska vara världsledande inom innovativ och hållbar industriell produktion av varor och tjänster. Mål: Industrin i hela ska öka sin konkurrenskraft och sitt deltagande i främst de högkvalificerade delarna av de globala värdekedjorna. Industrin i hela ska fortsätta att bidra till välstånd och sysselsättning genom hållbara lösningar på samhällsutmaningar – regionalt, nationellt och globalt. är en framgångsrik industrination och den styrkan ska tas tillvara och byggas vidare på. kan inte, och ska inte, konkurrera med låga löner, utan med digital och hållbar produktion samt utvecklade eller nya produkter. Häri ligger möjligheten för en svensk nyindustrialisering. En innovativ och hållbar industriell produktion är digitalt uppkopplad, flexibel, resurseffektiv, miljövänlig och ger förutsättningar för en attraktiv arbetsplats. Denna smarta industri ligger längst fram i användningen av digitaliseringens möjligheter, har hög automationsnivå och kan möta komplexa kundkrav och nya efterfrågemönster. Den konkurrerar genom såväl avancerad produktion som produkter med högt kunskapsinnehåll, där gränsen mellan vara och tjänst har suddats ut och där datamängder skapar nya värden för kund och leverantör. Nyindustrialiseringsstrategin Smart industri ska bidra till att skapa bästa möjliga förutsättningar för industri och industrinära tjänsteföretag att utvecklas mot att bli mer konkurrenskraftiga, hållbara och högproduktiva. Industrin finns i alla delar av landet, där den skapar arbetstillfällen och bidrar till lokal och regional konkurrenskraft. Industrin i har blivit alltmer inriktad mot de mest värdeskapande delarna av produktionskedjan, det vill säga i de tidiga och sena skedena där tjänsteinnehållet är högt, till exempel i form av utveckling, design, logistik och marknadsföring. Det har stärkt konkurrenskraften, men det är viktigt att också tillverkningsmomenten är attraktiva att förlägga i . Annars riskerar att förlora även de tjänsteintensiva delarna av produktionen. Attraktionskraften för industrins investeringar i alla led av produktionsprocessen måste öka, liksom industrins attraktionskraft för kompetent arbetskraft. Industrin, liksom näringslivet i stort, är beroende av goda ramvillkor och grundförutsättningar för att driva företag och utveckla verksamhet i Sve- Det kan handla om lagar, regler och skatter, men också om energi- försörjning och infrastruktur. Sammantaget kan sådana förutsättningar Skr. 2017/18:202 ses som en indikation på ett lands konkurrenskraft. () konkurrenskraftsindex är ett exempel på hur företagens konkurrensförutsättningar består av en rad olika faktorer inom ett flertal politikområden. Det ger en bild av de långsiktiga förutsättningarna för näringsverksamhet, som alla länder behöver förhålla sig till för att vara fortsatt konkurrenskraftiga. Arbetet för goda ramvillkor och förutsättningar för näringslivet hanteras inom näringspolitiken i stort, oavsett bransch eller sektor. Några av de faktorer som är särskilt viktiga för industrin har satts i förnyat fokus inom ramen för andra processer som regeringen har initierat, bland annat , regeringens exportstrategi, den långsiktiga infrastrukturplaneringen och den nationella strategin för hållbar regional tillväxt och attraktionskraft –2020. Nyindustrialiseringsstrategin Smart industri fokuserar på att stärka företagens förutsättningar att klara av den snabba omställning som svensk industri nu är mitt uppe i. Fyra fokusområden har valts ut. –Industri 4.0 – Ta tillvara på digitaliseringens möjligheter. –Hållbar produktion – Stärk industrins förmåga till hållbar och resurseffektiv produktion. –Kunskapslyft industri – Säkra industrins kompetensförsörjning. –Testbädd – Skapa attraktiva innovationsmiljöer. Nyindustrialiseringsstrategin Smart industri lägger grunden för en nationell kraftsamling kring ett antal utmaningar som är avgörande för industrins omställningskraft. Staten och det offentliga har en viktig roll. Det offentliga bör agera för att underlätta strukturomvandlingen i industrin. Verktyg i det arbetet är till exempel lagar och regler, närings-, utbildnings- och forskningssatsningar, offentlig upphandling, att öppna upp offentlig sektor och till exempel erbjuda testbäddar och öppna data. Men det kommer också att kräva ett aktivt deltagande från industrin och den industrinära tjänstesektorn. Genomförandet av nyindustrialiseringsstrategin är ett kontinuerligt pågående arbete som konkretiseras i en handlingsplan som utvecklas vartefter processen fortskrider. Det behövs samverkan på flera olika nivåer i det offentliga systemet – från lokal och regional till nationell nivå. Den regionala nivån har en avgörande roll att spela i genomförandet av strategin, bland annat genom sin närhet till industrin. Här finns också samverkansplattformar och regionala klustermiljöer med stor betydelse för industrins utveckling. Även arbete och processer inom EU kan påverka möjligheterna att nå strategins mål, bland annat arbetet med att genomföra den digitala inre marknaden. Det är viktigt att är en stark och aktiv röst i processer som är relevanta för strategin. Närings- och innovationsministerns industrisamtal med företrädare för industrin och de industrinära tjänstesektorerna är det forum som används 2017/18:202 för att diskutera utveckling och utvärdering av regeringens arbete med nyindustrialiseringsstrategin. Till stöd för arbetet med att genomföra strategin har regeringen tillkallat ett råd för nyindustrialisering bestående av fyra medlemmar med bred erfarenhet och god insikt om industrins förutsättningar och behov. Rådet kommer att följa strategins genomförande och regelbundet lämna rekommendationer om det fortsatta arbetet. Strategin ska följas upp löpande och handlingsplanens åtgärder ska uppdateras kontinuerligt. Strategin kommer att följas upp med hjälp av ett antal indikatorer, som tillsammans ger en bild av industrins omställningskraft och förmåga till förnyelse i relation till strategins syfte och mål. På en övergripande nivå används följande indikatorer. –Sysselsättning i olika delar av värdekedjan Dessa indikatorer ger ett mått på utvecklingen, men inte en heltäckande bild. Behov kan uppstå att utveckla eller komplettera indikatorerna , inte minst för att följa och utvärdera handlingsplanens konkreta åtgärder. 1.5Vägen framåt – fyra fokusområden Arbetet med genomförandet av strategin kommer att bedrivas inom de fyra fokusområden som regeringen identifierat som avgörande för industrins omställningskraft. Åtgärderna samlas i en separat handlingsplan, som uppdateras i takt med att olika åtgärder genomförs. De valda fokusområdena bedöms ha störst potential att säkerställa att svensk industri stärker sin konkurrenskraft i den strukturomvandling som digitaliseringen och omställningen mot en mer hållbar produktion medför. Små och medelstora företag är avgörande för en konkurrenskraftig industri och kommer därför att få särskilt fokus i handlingsplanen. Strategin är regeringens, men industrins medverkan är avgörande för genomförandet. 1.5.1Fokusområde: Industri 4.0 Företag i svensk industri ska vara ledande inom den digitala utvecklingen och i att utnyttja digitaliseringens möjligheter. Därför behöver genomförandet inriktas mot följande: –Stimulera utvecklingen, spridningen och användningen av den digitala teknik som har högst potential att leda industrins omvandling. –Utnyttja digitaliseringens möjligheter brett oavsett bransch, företagsstorlek och geografisk lokalisering. –Uppmuntra nya affärs- och organisationsmodeller för att tillgodogöra potentialen i den nya tekniken. –Möta nya kunskapsbehov som den digitala utvecklingen medför. –Anpassa ramvillkor och infrastruktur för den digitala eran. Fokusområde: Hållbar produktion Ökad resurseffektivitet, miljöhänsyn och en mer hållbar produktion ska bidra till industrins värdeskapande, jobbskapande och konkurrenskraft i hela landet. Därför behöver genomförandet inriktas mot följande: –Utveckla nya eller förbättra existerande tekniker, varor och tjänster med avseende på kraftigt minskade utsläpp, utfasning av särskilt farliga ämnen, högre energi- och resurseffektivitet, högre återanvändnings- och återvinningsbarhet, samt högre miljöprestanda. –Ta till vara potentialen i nya digitala och andra tekniker för omställningen mot en fossilfri och cirkulär ekonomi. –Uppmuntra affärsmodeller som skapar värden med utgångspunkt i cirkulär ekonomi. –Säkerställa att regelverk och andra styrmedel underlättar att producera resurssnålt och miljövänligt samt en hållbar råvaruförsörjning. 1.5.3Fokusområde: Kunskapslyft industri Kompetensförsörjningssystemet på lokal, regional och nationell nivå ska möta industrins behov och främja dess långsiktiga utveckling. Därför behöver genomförandet inriktas mot följande: –Öka intresset för naturvetenskap och teknik samt öka industrirelevanta utbildningars attraktivitet. –Förbättra matchningen mellan industrins arbetskraftsbehov och utbildningssystemet på alla utbildningsnivåer. –Säkerställa att utbildningssystemet förser studenterna inte bara med rätt kunskaper utan även med rätt kompetenser, i form av de förmågor och färdigheter som krävs i kunskapssamhället och för omställning till en digitaliserad och cirkulär ekonomi. –Förbättra förutsättningarna för livslångt lärande. –Främja karriärväxling och mobilitet mellan universitet och högskolor och näringsliv. ska vara ledande i forskning inom områden som bidrar till att stärka den industriella produktionen i . Därför behöver genomförandet inriktas mot följande: –Rikta forsknings- och innovationssatsningar mot områden som har särskilt stor potential att bidra till nyindustrialisering och långsiktig konkurrenskraft. –Öppna upp det offentliga att vara industrins testbädd för att lösa samhällsutmaningar i nära samverkan med aktörer på lokal och regional nivå. –Öka användningen av innovationsvänlig upphandling. –Främja samverkan mellan universitet och högskolor och industri inom forskning samt utveckla institutssektorn. –Göra det mer attraktivt för forskare att vara verksamma i . – Göra det mer attraktivt för företag att investera i och bedriva FoU- 2Utvecklingen i svensk industri I detta avsnitt ges en övergripande bild av svensk industris utveckling, med fokus på utvecklingen . I avsnittet görs nedslag som belyser trender i utvecklingen brett inom industrin och i de fyra fokusområdena. Industrin har genomgått en strukturomvandling mot högre tjänstefiering och en förflyttning uppåt i de globala värdekedjorna. Regeringens utgångspunkt är att det krävs en definition av begreppet industri som tar hänsyn till detta. För strategin och handlingsplanen innebär det att såväl utvinnings- och tillverkningsindustrin som den industrinära tjänstesektorn inkluderas. Tillgänglig statistik förmår dock inte alltid fånga denna förändring. I följande avsnitt redovisas statistik baserad på den definition av begreppet industri som används i Smart industri, så långt det är möjligt. 2.1Industrins tillväxt, sysselsättning, export och investeringar har svensk industri haft en positiv trend i utvecklingen av förädlingsvärdet. Det senaste årtiondet har industrin haft en svagare utveckling, tydligt präglad av finanskrisen –2009 som innebar en stor nedgång i förädlingsvärde (se figur 2.1). Förädlingsvärdet i figuren redovisar utvecklingen för såväl industrin som industrinära tjänster och den aggregerade utvecklingen. Källa: SCB, Nationalräkenskaperna. Kalenderkorrigerade och säsongsrensad, fasta priser referensår 2016. Tillväxten i industrin är nu så pass stark att sysselsättningen inte minskar, vilket den annars trendmässigt gjort inom tillverkningsindustrin till följd av teknisk utveckling. Sysselsättningen har varit nära oförändrad eller uppvisat en svag tillväxt . I de industrinära tjänstebranscherna växer sysselsättningen nu i snabb takt. Här har trenden varit ökad sysselsättning (se figur 2.2). Källa: SCB, Nationalräkenskaperna. med svag utveckling har exporten av varor från tillverkningsindustrin haft en uppåtgående trend. Exporten av varor från tillverkningsindustrin har långsamt stigit från en bottennivå under finanskrisen –2009 och är nu uppe på samma nivå som före krisen. –2016 har exportvärdet av varor och industrinära tjänster nära fördubblats. Exporten av varor och industrinära tjänster som andel av total export har dock minskat (se figur 2.3). Det förklaras av att resterande tjänsteexport har ökat ännu mer. kan en ökning noteras och exporten av varor och industrinära tjänster som andel av total export började öka jämfört med föregående år. utgjordes cirka tre fjärdedelar av svensk export av varor och industrinära tjänster. Källa: SCB Utrikeshandel med varor och SCB Utrikeshandel med tjänster. har andel av den totala världsexporten minskat. Detta är inte nödvändigtvis ett tecken på sjunkande konkurrenskraft eftersom fragmentering av produktion i globala värdekedjor gör att bruttoexportsiffror delvis är missvisande. Att andel sjunker är också ett resultat av att exporten från snabbväxande tillväxtländer, så som , och , har ökat . Den svenska industrins investeringar har haft en uppåtgående trend . genomfördes de mest omfattande industriinvesteringarna (se figur 2.4). De senaste årens starka utveckling i de fasta bruttoinvesteringarna i tillverkningsindustrin talar för att det finns en betydande framtidsoptimism och att konkurrenskraften är tillräckligt stark för att företag ska vilja fortsätta att utveckla sina verksamheter i . Källa: SCB, Nationalräkenskaperna. Fasta priser referensår 2016. Ett potentiellt hinder för denna tillväxt på kort sikt är högt kapacitetsutnyttjande och bristande produktionskapacitet i industrin. Enligt statistik från har industrins kapacitetsutnyttjande legat på hela 2017, vilket är den högsta nivån sedan finanskrisen –2009. Digitaliseringen skapar möjligheter för nya produkter, processer och affärsmodeller i svensk industri. Möjligheter och utmaningar är inte heller begränsade enbart till processer för varor och tjänster utan gäller även för hantering av personalfrågor och kompetensförsörjning. Digitaliseringen sker på olika sätt, exempelvis genom att företag automatiserar en del av sin produktion med robotar eller genom att tillverkningsprocesser optimeras utifrån analyser av data från tillverkningsprocessen. Ef- tersom digitaliseringen av industrin rymmer så stor spännvidd är den svår att fånga in i enskilda statistiska undersökningar. Genom att kombinera statistik går det dock att teckna en bild av nuläget och utvecklingen. I studien for Report 2018 bedömer () att är bland de länder som är bäst rustade för att ta sig an framtidens möjligheter inom industrin (se figur 2.5). Det bedöms bland annat bero på att svenska företag, generellt sett, i hög utsträckning investerar i framväxande teknik och är duktiga på att ta till sig så kallade disruptiva idéer. Källa: WEF (2018) Readiness for Report 2018. Inom svensk industri förefaller det finnas god insikt om de möjligheter som digitaliseringen för med sig.