prop · H503151 · 2018-03-20 00:00:00 — I andra stycket anges att i fråga om jäv för en anställd i en annan kommun eller i ett annat landsting ska 6 kap. 28–32 §§ kommunallagen tillämpas. Dessa bestämmelser avser jäv för förtroendevalda. Frågan kan ställas om inte hänvisningen i stället borde vara till 7 kap. 4 §, där jäv för de anställda behandlas genom en hänvisning till de nämnda bestämmelserna i 6 kap. Det kan också ifrågasättas om bestämmelsen – som närmast är av upplysningskaraktär – behövs. Enligt tredje stycket ska bestämmelser i annan lag eller författning tillämpas om de avviker från paragrafen. Bestämmelsen innebär att paragrafen är subsidiär i förhållande till annan reglering i lag eller annan författning. Den väcker frågan om när det är möjligt att genom annan författning än lag avvika från en lag och hur sådana regler förhåller sig till den formella lagkraftens princip (8 kap. 18 § regeringsformen). Det finns en etablerad ordning på vissa rättsområden där sådana föreskrifter har ansetts förenliga med grundlagen (se t.ex. prop. 2017/18:105 Ny dataskyddslag, s. 26 f.). En utgångspunkt för detta synsätt är dock att regeringen kan utnyttja sin restkompetens på områden som inte reglerats heltäckande i lag. Av remissen framgår inte i vilken utsträckning det är tänkt att författningar på lägre nivå än lag ska förekomma. De exempel som ges är bestämmelser i lag (s. 58). Att tidigare bestämmelser som ersätts med denna paragraf haft en liknande konstruktion är inte tillräckligt för att den formella lagkraftens princip ska begränsas. Om föreskrifter i annan författning än lag ska gälla framför kommunallagens bestämmelser måste det motiveras. Förslaget till lag om ändring i lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade Enligt paragrafens första stycke får ett landsting eller en kommun utöver ”avtal om samverkan som ingåtts enligt 9 kap. 37 § kommunallagen även med bibehållet ansvar sluta avtal med en enskild person” om att tillhandahålla insatser enligt lagen. Andra meningen i samma stycke reglerar vissa ”avtal som en kommun träffar med en enskild”. Enligt paragrafens andra stycke får ett lands-ting eller en kommun i vissa fall ”träffa avtal om att ansvar för en eller flera uppgifter” överlåts från till kommunen eller tvärtom. Tredje stycket handlar om den kompensation som kan utgå när ett landsting och en kommun har ”träffat en överenskommelse” enligt andra stycket och vad som ska gälla när en ”överlåtelse skett” från ett landsting till samtliga kommuner som ingår i . I paragrafen används alltså flera olika uttryck för vad som framstår som samma sak. Lagrådet förordar att språkbruket ensas så att samma uttryck används genomgående i paragrafen. I den föreslagna inledande meningen är ordet ”även” överflödigt. Vidare kan hänvisningen till avtal som har ”ingåtts enligt 9 kap. 37 § kommunallagen” ge intrycket att den paragrafen föreskriver en särskild procedur för avtalssamverkan. Lagrådet förordar att bestämmelsen förenklas och förtydligas och att paragrafens inledning ges t.ex. följande lydelse. Utöver avtalssamverkan enligt 9 kap. 37 § kommunallagen får ett landsting eller en kommun med bibehållet ansvar överlåta åt en enskild person att tillhandahålla insatser enligt denna lag. Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen Se i fråga om paragrafens inledning vad Lagrådet har anfört i an-slutning till 17 § förslaget till lag om ändring i lagen om stöd och ser-vice till vissa funktionshindrade. Paragrafen kommer med den föreslagna ändringen att handla uteslutande om avtal genom vilka uppgifter överlämnas till enskilda. I paragrafens sista mening föreskrivs att uppgifter som innefattar myndighetsutövning inte får överlämnas med stöd av bestämmelsen. Lagrådet ifrågasätter att sådana uppgifter får överlämnas till enskilda med stöd av någon annan bestämmelse i lagen. Om så inte är fallet bör de sista fem orden i förslaget utgå. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , M , , , , , Hellmark , , Bah Kuhnke, Shekarabi, , , , , Regeringen beslutar proposition 2017/18:151 En generell rätt till avtalssamverkan