prop · H503100 · 2018-04-16 00:00:00 — Källor: och egna beräkningar. De totala skatteintäkterna som andel av BNP (skattekvoten) uppgick enligt NR till (utfallet enligt NR kan skilja sig från regeringens prognos på offentliga sektorns skatteintäkter som redovisas i avsnitt 6). Den offentliga sektorns skatteintäkter uppgick av BNP. Skillnaden beror på att en liten andel av de totala skatteintäkterna till- faller EU (se tabell 8.3). Såväl skattekvoten som den offentliga sektorns skatteintäkter som andel av BNP var något lägre 2017 jämfört med . sjunker skattekvoten till följd av före- slagna förändringar i skattelagstiftningen (främst sänkt skatt för pensionärer) och av att hushållens kapitalskatt beräknas minska som andel av BNP. Till följd av aviserade förändrade skatteregler sjunker skattekvoten ytterligare något men beräknas därefter vara oförändrad. Tabell 8.3 Den offentliga sektorns skatter och avgifter Procent av BNP, utfall , prognos 2018–2021 Avgående medel till EU Källor: och egna beräkningar. Utgiftskvoten, dvs. utgifternas storlek i för- hållande till BNP, beräknas minska under hela prognosperioden (se tabell 8.4). Det är i huvud- sak offentlig konsumtion och transfereringar till hushåll som beräknas växa långsammare än BNP, vilket delvis beror på att regeringens beräkningar endast utgår från de förslag till och aviseringar av reformer och finansieringar som regeringen lämnat till och som antingen beslutat eller godkänt beräkningarna för. P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 0 0 Tabell 8.4 Den offentliga sektorns utgifter Procent av BNP, utfall , prognos 2018–2021 1Avser totala pensionsutbetalningar till hushåll. Utöver ålderspensioner inkluderas exempelvis utbetalningar för garantipensioner. 2Omfattar bl.a. sjukpenning samt sjuk - och aktivitetsersättning. 3Inklusive ofördelade utgifter. 4Inklusive utgifter för kapitalavkastning på pensionsskulden. Källor: och egna beräkningar. En ofta använd indikator på finanspolitikens effekter på efterfrågan är förändringen av det strukturella sparandet. Det är ett grovt mått på finanspolitikens inriktning och påverkas vid sidan av aktiv finanspolitik i statens budget även av flera andra faktorer som beskrivs nedan. Dessutom påverkar de finanspolitiska åtgärdernas utform- ning efterfrågan, dvs. två finansiellt sett lika kost- samma åtgärder kan påverka efterfrågan på olika sätt, vilket inte beaktas i detta mått. Dessa effekter kan vara betydande. Till exempel har på uppdrag av regeringen beräknat hur olika finanspolitiska reformer påverkar tillväxten och sysselsättningen i . I likhet med de flesta internationella studier på området bedömer att sats- ningar på välfärden och tryggheten samt offent- liga investeringar är de mest effektiva sätten att snabbt öka tillväxten och sysselsättningen. Gene- rella inkomstskattesänkningar och transfere- ringar till hushållen har en mindre stimulerande effekt på tillväxten och sysselsättningen. Det beror på att hushållen delvis använder tillskotten till att öka sitt sparande eller att köpa varor och tjänster från utlandet. Som ovan nämnts ingår inte sådana effekter i den beräkning av impuls till efterfrågan som återfinns i tabell 8.5. P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 0 0 redovisar dock i avsnitt 9.5 den aktiva politikens bidrag till tillväxten och sysselsättningen –2017 justerat för sammansättningseffekter. Om förändringen av det strukturella sparandet är nära noll indikerar det att finanspolitiken, bort- sett från effekten av de automatiska stabi- lisatorerna, har en neutral effekt på resursut- nyttjandet i ekonomin. Om det strukturella sparandet i stället ökar eller minskar indikerar det att finanspolitiken har en åtstramande respektive expansiv effekt på resursutnyttjandet. I detta avsnitt redovisas en analys av för- ändringen av det finansiella och strukturella sparandet 2018–2021. Analysen ger en över- gripande bild av hur finanspolitiken förväntas på- verka efterfrågan . Det bör dock framhållas att analyser av detta slag är osäkra. Tabell 8.5 Indikatorer för impuls till efterfrågan Årlig förändring, procent av BNP och potentiell BNP sparande, procent av BNP -0,2 -0,2 -0,2 -0,3 sparande, procent av -0,2 -0,6 -0,3 -0,4 -0,1 -0,1 11 BNP-gap, förändring i -0,1 -0,4 -0,5 1Avser utgifts- och inkomstförändringar 2018–2021 i förhållande till av beslutade, föreslagna och aviserade reformer (se tabell 8.6). 2Intäkter från räntor och utdelningar minus räntekostnader . 3Konjunkturjusterat sparande exkl. kapitalkostnader, netto (kapitalkostnader minus kapitalintäkter). Källa: Egna beräkningar. I tabell 8.5 beräknas förändringen mellan år av det strukturella sparandet med utgångspunkt i det finansiella sparandet. Skillnaden mellan utveckl- ingen av det finansiella sparandet och föränd- ringen av det strukturella sparandet utgörs av nettoeffekten av de automatiska stabilisatorerna, dvs. effekten av konjunkturläget, samt skatte- basernas sammansättning och engångseffekter (raderna 2–4 i tabellen). förväntas resursutnyttjandet i ekonomin öka (rad 11 i tabellen), vilket beräknas förstärka det finansiella sparandet genom de automatiska stabilisatorerna (rad 2 i tabellen). med- för skattebasernas sammansättning att det finan- siella sparandet ökar långsammare än BNP (rad 3 i tabellen). För perioden bedöms det inte finnas någon engångseffekt som påverkar det finansiella sparandet (rad 4 i tabellen). Förändringen av det strukturella sparandet enligt rad 5 förklaras i sin tur av flera andra faktorer (raderna 6–10 i tabellen). En av dessa faktorer är den aktiva finanspolitiken (se tabell 8.6). Förändringen av det strukturella sparandet förklaras också av utvecklingen av nettointäkter från kapital, utvecklingen av det strukturella sparandet i kommunsektorn och pensions- systemet samt ytterligare faktorer i övrigt. Det konjunkturjusterade sparandet i både pensions- systemet och kommunsektorn har en i stort sett neutral effekt på efterfrågan –2021. Posten Övrigt (rad 10 i tabellen) innehåller den automatiska budgetförstärkningen. Vid en oför- ändrad politik sker normalt en förstärkning av det finansiella sparandet då skatteintäkterna ökar i ungefär samma takt som BNP i löpande priser, medan de offentliga utgifterna ökar något lång- sammare. Anledningen till detta är att många transfereringar inte automatiskt räknas upp i takt med att ekonomin växer. Anslagen till de statliga myndigheterna kompenseras vidare inte fullt ut för att lönerna ökar, eftersom viss produktivitets- ökning förutsätts i pris- och löneomräknings- systemet. Utan nya aktiva beslut förstärks därför normalt de offentliga finanserna. Även inkomst- förändringar som inte bedöms bero på konjunk- turen ingår i posten Övrigt. Den aktiva finanspolitiken bidrar till att det strukturella sparandet huvudsakligen minskar (rad 6 i tabell 8.5). I tabell 8.6 redovisas den aktiva finanspolitiken uppdelad på inkomster och utgifter. Tabellen visar budget- effekterna i förhållande till föregående år av samtliga förslag till och aviseringar av reformer och finansieringar som regeringen lämnat till riks- dagen och som antingen beslutat eller godkänt beräkningarna för. Tabell 8.6 Samlade budgeteffekter av regeringens reformer och finansieringen av dessa i förhållande till föregående år Budgeteffekter i förhållande till föregående år av tidigare beslutade och aviserade samt nu föreslagna och aviserade reformer och finansieringar på den offentliga sektorns finansiella sparande -6,8 -10,6 -0,4 varav stöd till kommuner -8,8 -0,4 -0,8 -7,3 Skatter, brutto5,6 -3,9 -4,0 -4,7 -3,2 -1,4 -0,1 -3,3 -3,7 -3,4 förändringar, effekt på finansiella sparande4,7 -11,3 -7,5 -30,3 -17,6 -19,4 -0,3 -0,2 -0,6 -0,3 -0,4 Anm.: Beloppen är avrundade och stämmer därför inte alltid överens med summan. 1Avsnitt 7.1 och tabell 7.4 innehåller en mer detaljerad genomgång av budget - effekterna för de takbegränsade utgifterna av beslutade, föreslagna och aviserade reformer. 2Det tillfälliga stödet till kommuner och landsting som föreslogs i propositionen Extra ändringsbudget (prop. 2015/16:47) utbetalades från stats - budgeten men bedöms till större delen ha medfört förändrad konsumtion i kommunsektorn först . 3Posten visar förändringen av nettoupplåningen för väg - och järnvägsobjekt. Nettoupplåning utgör skillnaden mellan nyupplåning och amortering. 4För utgiftsreformer innebär minustecken anslagsminskningar eller att tempo - rära program upphör eller minskar i omfattning. För inkomstreformer innebär minustecken att skatteinkomsterna minskar. För den sammanlagda budget- effekten av utgifts- och inkomstreformer innebär minustecken att de offentliga finanserna försvagas jämfört med året innan. 5Se tabell 6.8. Förändrad utdebitering ingår i tabell 6.8 men inte i tabell 8.7 eftersom den visar budgeteffekter av tidigare riksdagsbeslut och förslag från regeringen. 6För skattereformer beskriver bruttoeffekten den statiskt beräknade förändringen i intäkterna från den skatt som regeländringen avser. En indirekt effekt kan upp - komma om regeländringen påverkar andra skattebaser eller konsumentpris index. (Om konsumentprisindex påverkas består den indirekta effekten bl.a. av att utgiftsnivån i olika offentliga transfereringssystem påverkas via prisbas- beloppet). 7Exklusive indirekta effekter på inkomstsidan till följd av utgiftsreformer. Källa: Egna beräkningar. Effekter av olika antaganden om ekonomins potentiella utveckling Potentiell BNP är en viktig del i beräkningen av det strukturella sparandet. Potentiell BNP är ett teoretiskt begrepp och avser den nivå på BNP som är förenlig med en ekonomi i balans. P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 0 0 Potentiell BNP går inte att observera och måste därför bedömas utifrån olika indikatorer och statistiska analyser. Bedömningen är förknippad med stor osäkerhet. En viktig del i bedömningen av potentiell BNP är bedömningen av nivån på jämviktsarbetslösheten. Även jämviktsarbetslös- heten är en ej observerbar storhet. Nedan presen- teras i två olika scenarier en känslighetsanalys där jämviktsarbetslösheten 2021 antas vara 1 pro- centenhet högre respektive lägre än bedömningen i nuvarande prognos över jämviktsarbetslösheten. Resultaten från denna känslighetsanalys visar att de banor för jämviktsarbetslösheten som studeras inte ger några tydliga avvikelser från överskotts- målet och därmed att den finanspolitiska inriktningen framöver är robust för alternativa bedömningar av jämviktsarbetslösheten. Känslighetsanalys med antagande om en högre jämviktsarbetslöshet Här antas jämviktsarbetslösheten vara högre jäm- fört med prognosen. Skillnaden uppgår till 2021 och drivs av en lägre tillväxt i potentiell sysselsättning. Det får till följd att potentiell BNP växer långsammare och att resursutnyttjandet i ekonomin, allt annat lika, är mer ansträngt jämfört med huvudscenariot. Ett högre resursutnyttjande medför att lönerna väntas öka snabbare. Inflationstrycket blir där- med högre jämfört med huvudscenariot och agerar genom att föra en mer åt- stramande penningpolitik. En mer åtstramande penningpolitik får till följd att BNP växer långsammare jämfört med regeringens prognos. Givet det högre ränteläget väljer hushållen att konsumera mindre och företagen investerar inte i samma utsträckning. Dessutom blir export- tillväxten lägre till följd av att växelkursen för- stärks. En lägre efterfrågan i ekonomin och en ökad arbetskraftsbrist medför att antalet arbetade timmar och sysselsatta utvecklas svagare jämfört med prognosen. Detta får även effekter för arbetslösheten som beräknas stiga. Effekterna på den offentliga sektorns finansiella sparande bedöms bli ytterst marginella, sparandet beräknas försvagas av BNP. Givet den svagare tillväxten i potentiell BNP blir det strukturella sparandet däremot lägre i detta scenario. Känslighetsanalys med antagande om en lägre jämviktsarbetslöshet I detta scenario antas jämviktsarbetslösheten bli lägre jämfört med huvudscenariot, och skillnaden P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 0 0 uppgår till 2021. Det får en motsatt effekt jämfört med det tidigare scenariot och potentiell BNP blir alltså högre och resurs- utnyttjandet mätt med BNP-gapet därmed, allt annat lika, lägre. Ett lägre resursutnyttjande i ekonomin medför att löner och priser inte pressas upp i samma utsträckning som i huvudscenariot. höjer därför reporäntan i en lång- sammare takt för att säkerställa att inflationen når målet på . En mer expansiv penning- politik stimulerar på kort sikt efterfrågan i ekonomin och BNP-tillväxten blir högre i för- hållande till huvudscenariot. En högre tillväxt medför att antalet arbetade timmar och syssel- satta växer snabbare. Arbetslösheten förväntas här sjunka. Även i detta scenario blir effekterna på den offentliga sektorns finansiella sparande ytterst marginella, sparandet beräknas förstärkas med som mest av BNP. Den starkare till- växten i potentiell BNP medför dock att det strukturella sparandet förstärks med 0,3–0,4 pro- cent i detta scenario. Tabell 8.7 Scenarier: 1 Högre jämviktsarbetslöshet och 2 Lägre jämviktsarbetslöshet Prognos enligt huvudscenario i fet stil för respektive variabel utifrån tidigare beslutade och aviserade samt nu föreslagna och aviserade reformer. Procentuell förändring om inte annat anges Sysselsättning, 15–74 år -0,5 -0,5 -0,5 -0,5 -0,5 -0,5 -0,3 115–, i procent av potentiell arbetskraft. 3Skillnaden mellan faktisk och potentiell BNP i procent av potentiell BNP. 415–, i procent av arbetskraften. 6Procent av BNP. 7Procent av potentiell BNP. Källor: , , och egna beräkningar. Både det finansiella sparandet och statens budget- saldo förstärktes kraftigt –2016. Flera fak- torer förklarar den snabba förstärkningen. En ansvarsfull finanspolitik har varit en viktig faktor. Staten förväntas redovisa stabila överskott även fortsättningsvis under hela prognosperioden. Det finansiella sparandet i staten Det finansiella sparandet i staten försvagades något . som utgifterna växte långsammare än BNP var bi- draget från inkomsterna också lägre. Framför allt inkomster från skatt på kapital samt utdel- ningarna från statliga bolag utvecklades lång- sammare 2017 jämfört med . Tabell 8.8 Statens inkomster och utgifter Miljarder kronor om inte annat anges, utfall , prognos 2018–2021 1 Inklusive utgifter för kapitalavkastning på pensionsskulden. Källor: och egna beräkningar. Statens finansiella sparande beräknas tillfälligt minska 2018 främst till följd av den aktiva finans- politiken (se tabell 8.8). be- räknas sparandet i staten successivt stärkas till följd av att den aktiva finanspolitiken är något mindre omfattande än det utrymme som ges uti- från den automatiska budgetförstärkningen. Från statens finansiella sparande till budgetsaldo Statens finansiella sparande visar förändringen av statens finansiella förmögenhet, exklusive effek- ten av värdeförändringar. Budgetsaldot visar sta- tens lånebehov (i tabell 8.9 med omvänt tecken) och därmed dess påverkan på statsskulden. P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 0 0 Tabell 8.9 Statens finansiella sparande och budgetsaldo 2017–2021 Miljarder kronor, utfall , prognos 2018–2021 Räntor, periodisering, Köp och försäljning av aktier, extra utdelningar 1 Inkluderar justeringar avseende inlevererade överskott. Källor: och egna beräkningar. Det finansiella sparandet påverkas inte av försälj- ningar eller köp av finansiella tillgångar, t.ex. aktier, eller ökad utlåning, eftersom sådana trans- aktioner i sig inte förändrar den finansiella för- mögenheten. Däremot påverkas budgetsaldot och statsskulden av dessa transaktioner. Förutom denna skillnad avviker redovisningen i statens budget i flera andra avseenden från redovisningen i NR. Bland annat redovisas bud- getsaldot kassamässigt, medan NR tillämpar en periodiserad redovisning. Denna skillnad på- verkar framför allt redovisningen av skatte- intäkter och ränteutgifter. Det finansiella sparandet 2017 överensstämde förhållandevis väl med budgetsaldot. De kassa- mässigt inbetalda skatterna beräknas ha blivit något lägre än de prognostiserade debiterade skatteintäkterna, vilket försvagar budgetsaldot i förhållande till det finansiella sparandet. Det innebär att de inbetalningar som den privata sektorn gjort till staten under kalenderåret inte beräknas bli fullt så stora som skatteintäkterna. Enligt redovisningsprinciperna för statens budget förstärkte räntorna i stället budgetsaldot i förhållande till det finansiella sparandet. I huvud- sak svarade valuta- och kursdifferenser för denna skillnad (se vidare avsnittet Varierande nivå på statsskuldsräntorna). Övriga finansiella transaktioner m.m., som framför allt avser lån till för upp- låning i utländsk valuta och Centrala studiestöds- nämnden, minskade budgetsaldot 2017 men påverkar inte sparandet enligt NR. Det finansiella sparandet 2018 beräknas bli lägre än budgetsaldot. De kassamässigt inbetalda skatterna beräknas bli högre än de debiterade P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 0 0 skatteintäkterna, vilket förstärker budgetsaldot i förhållande till det finansiella sparandet. Även försäljning av aktieinnehav beräknas förstärka budgetsaldot. Lån till under Övriga finansiella transaktioner m.m. bidrar till att försvaga budgetsaldot i förhållande till det finan- siella sparandet. Övriga år, frånsett 2020, beräknas flertalet av skillnaderna i de två redovisningsprinciperna i större utsträckning ta ut varandra och det finan- siella sparandet och budgetsaldot är relativt lika. försvagas saldot i förhållande till sparan- det av att merparten av de överinsättningar som gjorts på skattekonton då förväntas återbetalas. Dessa betalningsflöden påverkar endast de kassa- mässigt inbetalda skatterna. Överskott i statens budget 2017–2021 Statens budget visade ett underskott 2012–2015, som vändes till ett överskott 2016. Även 2017 och prognosen –2021 visar på ett överskott dessa år (se diagram 8.3). Detta betyder att statens lånebehov fortsätter att minska –2021, vilket bidrar till en lägre statsskuld. Diagram 8.3 Statens budgetsaldo Miljarder kronor, utfall , prognos 2018–2021 -50 -100 -150 02 03 04 05 06 07 Källor: och egna beräkningar. Tabell 8.10 Statens budgetsaldo Miljarder kronor, utfall , prognos 2018–2021 In-/utlåning från myndigheter (räntekonto) Lån till andra länder Anm.: Beloppen är avrundade och stämmer därför inte alltid överens med summan. 1Inklusive förändringar av anslagsbehållningar. 2Avser utgifterna under utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. Källor: , och egna beräkningar. Kapitalplaceringar på skattekontot påverkar budgetsaldot Intäktsräntan på skattekontot har skapat incitament för företag och hushåll att placera pengar på kontot utöver skattebetalningar. Dessa kapitalplaceringar har ingen koppling till uppbör- den av skatt men påverkar ändå tillfälligt statens inkomster och budgetsaldo. Vid utgången av 2017 bedöms ca på skatte- kontot utgöra kapitalplaceringar. När räntenivån i ekonomin åter blir positiv väntas företag börja ta ut dessa kapitalplaceringar. Detta beräknas påverka budgetsaldot med -2019 och -2020. Varierande nivå på statsskuldsräntorna Utgifterna för statsskuldsräntorna varierar kraftigt . Avgörande för ränte- utgifternas nivå är statsskuldens storlek, inhemska och utländska räntenivåer samt den svenska kronans växelkurs. Den upplånings- teknik som väljer kan på kort sikt få betydande effekter på de kassamässiga ränteutgifterna, främst genom att utgifterna omfördelas över tiden, t.ex. genom över- eller underkurser i samband med emissioner av stats- obligationer. Överkurser uppstår om marknadsräntan understiger obligationens kupongränta vid emissionstillfället. Köparen av obligationen är då beredd att betala ett högre pris eftersom detta kompenseras av en högre löpande avkastning fram till att obligationen förfaller. På mot- svarande sätt uppstår underkurser om marknads- räntan överstiger obligationens kupongränta vid emissionstillfället. Över- respektive underkursen utgörs av skillnaden mellan nuvärdet av obliga- tionens kassaflöden diskonterade med gällande marknadsräntor (obligationens pris vid emiss- ionstillfället) och det nominella belopp som betalar tillbaka till långivaren då obligationen förfaller. Valutakursförluster uppstår på instrument i utländsk valuta om värdet på den svenska kronan är lägre vid förfallotidpunkten än då kontraktet ingicks. Kursförluster uppstår när köper tillbaka obligationer och marknadsräntan vid köptillfället understiger kupongräntan. Så- dana kursdifferenser är samma sak som en över- eller underkurs, fast vid en köptransaktion i stället för en säljtransaktion. –2021 finns huvudsakligen två sinse- mellan motverkande faktorer som påverkar ränte- utgifterna: stigande marknadsräntor och en mins- kande statsskuld. Därutöver beräknas ränte- utgifterna bli förhållandevis höga till följd av stora kursförluster. Att räntebetalningarna mins- kar relativt mycket beror främst på att en realobligation som förfaller 2020 ger upphov till en stor betalning av upplupen inflationskompensation om ca 8 miljarder kro- nor. Någon motsvarande betalning äger inte rum 2021. Därutöver förfaller ett antal obligationer med relativt hög kupong , vilket innebär att kupongbetalningarna på utestående obligationer 2021 sammantaget är lägre. Ränteutgifterna har sjunkit kraftigt , framför allt på grund av att räntenivåerna är markant lägre än då. av uppgick de ge- nomsnittliga ränteutgifterna till ca 67 mil- jarder kronor, vilket motsvarade av P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 0 0 har ränte- utgifterna i genomsnitt uppgått till ca eller av BNP. Valutakurseffekter på lån och avgifter till resolutionsreserven står för merparten av netto- utlåningen lånar ut pengar till – och an- svarar för inlåning från – myndigheter samt vissa statliga bolag och fonder. nettoutlåning är en post på budgetens utgiftssida som vid sidan om anslagsfinansierade utgifter påverkar budgetsaldot. Nettoutlåningen speglar den totala nettoförändringen av all in- och ut- låning . En ökad netto- utlåning kan alltså bero på en ökad utlåning eller en minskad inlåning . Netto- utlåningen omfattar både löpande statlig verk- samhet, som t.ex. utbetalning av studielån, och tillfälliga poster, som oftast beslutas med kort varsel och därför inte går att förutse. På grund av dessa tillfälliga poster varierar nettoutlåningen kraftigt . tog upp lån i för förstärkning av valuta- reserven. Värdet av dessa lån uppgick till sammanlagt . Vid omsättning av enskilda lån uppstår valutakursdifferenser, vilket påverkar nettout- låningen. förväntas valutakursför- luster hänförliga till lån motsva- rande uppstå, vilket ökar nettoutlåningen. –2021 förväntas valuta- kursvinster motsvarande sammanlagt 11 miljar- der kronor uppstå vilket minskar nettoutlå- ningen. betalar banker och kreditinstitut en avgift till den s.k. resolutionsreserven, som under extraordinära omständigheter ska kunna använ- das för ett institut som försatts i resolution. Behållningen på resolutionsreserven ökar över prognosperioden på grund av det årliga avgifts- uttaget, men till viss del även på grund av ränteintäkter på behållningen, vilket bidrar till en lägre nettoutlåning. medför dock den negativa reporäntan att behållningen på resolutionsreserven minskar något. På Nordea godkändes förslaget att flytta huvudkontoret från till , vilket medför att vid en flytt upphör att betala avgift till den svenska resolutionsreserven. Innan flytten kan genomföras ska besluta P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 0 0 om att godkänna fusionen av det svenska moderbolaget med det finska bolaget, förutsatt att det finska bolaget innehar banktillstånd från den europeiska bankunionens gemensamma till- synsmekanism (ECB). framöver kan upphöra att betala resolutionsavgift är därför inte beaktat i prognosen på resolutions- reservens behållning. Avgiftsinkomsterna i ålderspensionssystemet var lägre än pensionsutbetalningarna . Det finansiella sparandet var trots detta i balans. Det förklaras av att direktavkastningen på AP- fondernas tillgångar i form av ränteintäkter och utdelningar var tillräckligt stor för att täcka avgiftsunderskottet. bedöms kapitalinkomsterna vara något högre än avgifts- underskottet.