prop · H503269 · 2018-06-19 00:00:00 — Bestämmelsen gäller i de angivna fallen i stället för 2 kap. 4 § brottsdatalagen. I andra stycket anges att personuppgifter som behandlas enligt 1 eller 2 §i ett enskilt fall även får behandlas för nya ändamål med stöd av 2 kap. 4 och 22 §§ brottsdatalagen. Det gäller oavsett om behandlingen sker för nya ändamål inom eller utanför brottsdatalagens tillämpningsområde. Vad prövningen enligt 2 kap. 4 eller 22 § brottsdatalagen innebär utvecklas i prop. 2017/18:232 s. 442 f. och 451 f. Paragrafen har i huvudsak utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen, som inte har någon motsvarighet i polisdatalagen, anger förutsättningarna för att behandla biometriska och genetiska uppgifter i den forensiska verksamheten. Övervägandena finns i avsnitt 7.8.4. Biometriska respektive genetiska uppgifter definieras i 1 kap. 6 § brottsdatalagen. Sådana uppgifter får behandlas enligt de förutsättningar som anges i 2 kap. 12 § brottsdatalagen. Det innebär att de bara får be- handlas om det är särskilt föreskrivet och om det är absolut nödvändigt för ändamålet med behandlingen. Paragrafen är en sådan särskild föreskrift som krävs för att behandling ska vara tillåten. Om material har samlats in på en brottsplats eller annars tagits om hand inom ramen för en brottsutredning och materialet behöver analyseras forensiskt, får det anses vara absolut nödvändigt att behandla personuppgifterna i fråga. I paragrafen, som inte har någon motsvarighet i polisdatalagen, görs undantag från sökförbudet i 2 kap. 14 § brottsdatalagen. Övervägandena finns i avsnitt 7.8.4. Undantaget innebär att det i forensisk verksamhet är tillåtet att göra sökningar i dna-registren och fingeravtrycks- och signalementsregistren i syfte att få fram ett urval av personer grundat på uppgifter som rör hälsa eller biometriska eller genetiska uppgifter. Dna-registren och fingerav- trycksregistren består till stor del av biometriska uppgifter. Sökning på uppgifter i dessa register leder därmed till urval av personer grundade på biometriska uppgifter. I fingeravtrycksregistren kan det t.ex. behöva göras sökningar för att få fram uppgifter om personer som saknar en eller flera fingrar, vilket förutom att vara en biometrisk uppgift också kan vara en uppgift om hälsa. 2017/18:269 Längsta tid som personuppgifter får behandlas Paragrafen, som motsvarar 5 kap. 7 § polisdatalagen, anger den längsta tid under vilken uppgifter om en person får behandlas för forensiska ändamål (se prop. 2014/15:94 s. 134). Utlämnande av personuppgifter 7 § Paragrafen, som i huvudsak motsvarar 5 kap. 8 § polisdatalagen, innehåller en sekretessbrytande bestämmelse (se prop. 2014/15:94 s. 134 f.). I paragrafen, som delvis motsvarar 5 kap. 4 § 7 och 2 kap. 20 § polisdata- lagen föreskrivs att personuppgifter får lämnas ut elektroniskt på annat sätt än genom direktåtkomst om det inte är olämpligt. Övervägandena finns i avsnitt 5.6.4. Vilka omständigheter som kan påverka den bedömningen framgår av kommentaren till 2 kap. 12 §. Rätt att meddela föreskrifter 9 § I paragrafen, som inte har någon motsvarighet i polisdatalagen, finns en upplysning om att regeringen kan meddela föreskrifter om begränsning av möjligheten att lämna ut personuppgifter elektroniskt på annat sätt än genom direktåtkomst. Övervägandena finns i avsnitt 5.6.4. I paragrafen, som inte har någon motsvarighet i polisdatalagen, finns en upplysning om att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, kan meddela föreskrifter som begränsar behandlingen av personuppgifter vid digital arkivering. 7 kap. Övriga bestämmelser Paragrafen, som inte har någon motsvarighet i polisdatalagen, reglerar vid vilka överträdelser av bestämmelser i lagen som sanktionsavgift får Övervägandena finns i avsnitt 5.4.2. De grundläggande bestämmelserna om hur personuppgifter får behandlas inom brottsdatalagens tillämpningsområde finns i brottsdata- Enligt 6 kap. brottsdatalagen får sanktionsavgift tas ut vid överträdelser av angivna bestämmelser i den lagen. I första stycket anges uttömmande vid vilka överträdelser av polisens brottsdatalag som sanktionsavgift får tas ut av den avgör i det enskilda fallet om det är påkallat att ta ut sanktionsavgift, vilket framgår av formuleringen att Prop. 2017/18:269 avgift får tas ut. Sanktionsavgift kan tas ut för överträdelse av bestämmelserna om tillåtna rättsliga grunder, särskilda upplysningar och längsta tid som personuppgifter får behandlas. Brottsdatalagens förfaranderegler när det gäller sanktionsavgifter tillämpas även vid överträdelser enligt förevarande lag. I andra stycket anges att sanktionsavgiften ska bestämmas till högst I paragrafen regleras den registrerades rätt till skadestånd för behandling av personuppgifter i strid med denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.3. Paragrafen hänvisar till 7 kap. 1 § brottsdatalagen, som ska tillämpas vid behandling av personuppgifter i strid med förevarande lag eller före- skrifter som har meddelats i anslutning till den. Det innebär att den per- sonuppgiftsansvarige ska ersätta den registrerade för den skada och kränkning av den personliga integriteten som behandlingen av person- uppgifter har orsakat. Med skada avses personskada, sakskada eller ren förmögenhetsskada. Med kränkning avses ideell skada som består i att den enskildes integritet kränkts genom behandlingen. Se vidare författ- ningskommentaren till 7 kap. 1 § brottsdatalagen (prop. 2017/18:232 s. 486 f.). I paragrafen finns en upplysning om att det i 7 kap. brottsdatalagen finns bestämmelser om överklagande. Exempelvis kommer bestämmelsen i 7 kap. 3 § brottsdatalagen att tillämpas när tillsynsmyndigheten beslutar om sanktionsavgift enligt 1 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.4. Övervägandena angående ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna finns i avsnitt 16. Punkt 1 föreskriver när lagen ska träda i kraft. Av punkt 2 framgår att polisdatalagen upphävs genom lagen. En sanktionsavgift får enligt punkt 3 beslutas endast för överträdelser som har skett efter ikraftträdandet. Punkt 4 innebär att 6 kap. polisdatalagen, med de hänvisningar som görs där till andra bestämmelser i polisdatalagen, fortfarande gäller för Säkerhetspolisens behandling av personuppgifter i frågor som rör nationell säkerhet. När dataskyddslagen träder ikraft upphävs personuppgiftslagen (1998:204). Enligt punkt 3 i övergångsbe- stämmelserna till dataskyddslagen gäller personuppgiftslagen fortfarande i den utsträckning som det i en annan lag eller en förordning finns bestämmelser som innehåller hänvisningar till den lagen. hänvisningar till personuppgiftslagen som finns i polisdatalagen gäller 2017/18:269 därför fortsatt för Säkerhetspolisens behandling av uppgifter i aktuellt avseende. 18.2Förslaget till lag om behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område I enlighet med Lagrådets synpunkt upphävs tullbrottsdatalagen (2017:447) och ersätts av en ny lag om behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område (brottsdatalag). Innehållet i brottsdatalag motsvarar till stora delar innehållet i tullbrottsdatalagen. Anpassningen av regelverket till brottsdatalagen innebär dock att omfattande redaktionella och strukturella ändringar görs i förhållande till dagens reglering. Som en anpassning till brottsdatalagen tillkommer ett nytt kapitel om admi- nistrativa sanktionsavgifter, skadestånd och överklagande. Vidare flyttas bestämmelserna om behandling av personuppgifter som transportföretag tillhandahåller myndigheten enligt bestämmelser i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen och tullagen (2016:253) till brottsdatalag. 1 kap. Allmänna bestämmelser I paragrafen, som inte har någon motsvarighet i tullbrottsdatalagen, anges lagens tillämpningsområde. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Lagen gäller utöver brottsdatalagen när i egenskap av behö- rig myndighet enligt den lagen behandlar personuppgifter för vissa syften. Lagen är tillämplig även när behandlar personuppgifter inom ramen för det internationella samarbetet, t.ex. i syfte att gagna utländsk brottsbekämpande verksamhet. Att lagen gäller utöver brottsdatalagen innebär att de grundläggande bestämmelserna om hur personuppgifter får behandlas finns i brottsdata- lagen. brottsdatalag innehåller endast preciseringar, undantag eller avvikelser från bestämmelserna i brottsdatalagen. Bestämmelserna i lagen måste följaktligen läsas tillsammans med regleringen i brottsdatalagen och tolkas i ljuset av den regleringen. Av 1 kap. 3 § brottsdatalagen följer att lagen bara gäller för sådan be- handling av personuppgifter som är helt eller delvis automatiserad och för annan behandling av personuppgifter som ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. Uttrycken behö- rig myndighet, personuppgift och behandling av personuppgifter definie- ras i 1 kap. 6 § brottsdatalagen. Lagen gäller när behandlar personuppgifter om syftet med behandlingen är att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verk- samhet eller utreda eller lagföra brott. Vad det innebär utvecklas i kom- Prop. 2017/18:269 mentaren till 2 kap. 1 §. Paragrafen, som delvis motsvarar 1 kap. 3 § första och tredje styckena tullbrottsdatalagen, anger hur regleringen i lagen förhåller sig till regleringen i lagen (2017:496) om internationellt polisiärt samarbete samt till lagen om flygpassageraruppgifter i brottsbekämpningen. Sistnämnda hänvisning är en följd av ny lagstiftning. Frågan behandlas i avsnitt 8.2. I paragrafen, som motsvarar 2 kap. 3 § tullbrottsdatalagen, regleras per- sonuppgiftsansvaret (se prop. 2016/17:91 s. 196 f.). Personuppgifts- ansvarig är den behöriga myndighet som ensam eller tillsammans med andra bestämmer ändamålen med och medlen för behandlingen av personuppgifter (1 kap. 6 § brottsdatalagen). Personuppgiftsansvarigas skyldigheter regleras i 3 kap. brottsdatalagen. Behandling av uppgifter om juridiska personer I paragrafen, som i huvudsak motsvarar 1 kap. 4 § tullbrottsdatalagen, anges vilka bestämmelser i lagen och i brottsdatalagen som gäller för behandling av uppgifter om juridiska personer. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.1. Grundläggande bestämmelser om behandling Paragrafen, som inte har någon motsvarighet i tullbrottsdatalagen, reglerar de tillåtna rättsliga grunderna för behandling av personuppgifter. Övervägandena finns i avsnitt 6.1, 6.3 och 8.3.1. Paragrafen, som är anpassad till hur de rättsliga grunderna för behand- ling av personuppgifter anges i brottsdatalagen, gäller i stället för 2 kap. 1 § första stycket brottsdatalagen. Det bör noteras att regleringen i 2 kap. 2 § brottsdatalagen ger myndigheterna rättsligt stöd för att i vissa fall be- handla personuppgifter enbart för diarieföring och nödvändig handlägg- ning. får behandla personuppgifter om det är nödvändigt för att utföra vissa uppgifter. Av 2 kap. 1 § andra stycket brottsdatalagen följer att uppgiften ska framgå av lag, förordning eller ett särskilt beslut i vilket regeringen uppdragit åt myndigheten att ansvara för uppgiften (se vidare prop. 2017/18:232 s. 440). Bestämmelsen bildar den yttre ramen för när behandling av personuppgifter är tillåten. 2017/18:269 Enligt punkt 1 får personuppgifter behandlas om det är nödvändigt för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet. Det är fram- för allt underrättelseverksamhet som regleras i punkten. Med det avses arbete med insamling, bearbetning och analys av information i syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet när det ännu inte finns konkreta misstankar om att ett visst brott har begåtts (se prop. 2016/17:91 s. 198 f.). Personuppgiftsbehandling i brottsförebyggande arbete som rör införsel av varor, liksom kartläggning och spaning som inte är hänförlig till en förundersökning men utförs i syfte att upptäcka brottslig verksamhet, omfattas också. Behandling av uppgifter om vilka personer som kommer med en viss transport, t.ex. en viss färja, går i stor utsträckning ut på att förebygga, förhindra och upptäcka smuggling av framför allt narkotika genom att studera resmönster, betalningssätt, vilka som reser i sällskap och lik- nande. När uppslag om kontrollobjekt som är intressanta ur brottsbe- kämpningssynpunkt vidarebefordras till myndighetens kontrollverk- samhet görs det i syfte att förhindra och upptäcka brottslig verksamhet. Viss personuppgiftsbehandling som är nödvändig för att planera kontrol- ler, välja ut kontrollobjekt och utföra begärda kontroller i brottsbekämpande verksamhet ryms därför under punkten. Huruvida per- sonuppgiftsbehandling i samband med kontroller omfattas av lagen av- görs av om kontrollen görs i syfte att upptäcka, förebygga eller förhindra brottslig verksamhet eller inte. Enligt punkt 2 får personuppgifter behandlas om det är nödvändigt för att utreda eller lagföra brott. Att utreda brott innebär framför allt att genomföra förundersökning enligt 23 kap. . Med brott avses konkreta brott, men det kan vara fråga om både brott som bevis- ligen har begåtts och brott som det enbart finns misstankar om. Misstan- karna behöver inte vara riktade mot någon bestämd person. Även per- sonuppgiftsbehandling inom ramen för den form av förenklat utrednings- förfarande som regleras i 23 kap. 22 § och vid åtgärder som vidtas med stöd av 23 kap. 3 och 8 §§ omfattas. Med lagföra brott avses här framför allt att utfärda strafförelägganden och förelägganden av ordningsbot. åklagare får även väcka åtal och föra talan vid domstol i vissa typer av mål. Den personuppgiftsbehandling som är nödvändig för dessa åklagaruppgifter har stöd i denna punkt. Personuppgifter får enligt punkt 3 också behandlas om det är nödvändigt för att fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Behandling enligt denna punkt tar sikte på sådana förpliktelser som syftar till att gagna utländsk brottsbekämpande verk- samhet (se prop. 2016/17:91 s. 199). Behandling för nya ändamål I paragrafen, som inte har någon motsvarighet i tullbrottsdatalagen, finns en upplysning om att förutsättningarna för att personuppgifter ska få behandlas för nya ändamål regleras i 2 kap. 4 och 22 §§ brottsdatalagen. Övervägandena finns i avsnitt 6 och 8.3.1. Innan personuppgifter får behandlas för ett nytt ändamål inom eller Prop. 2017/18:269 utanför brottsdatalagens tillämpningsområde krävs det en prövning enligt 2 kap. 4 eller 22 § brottsdatalagen. Se vidare författningskommentaren till de paragraferna (prop. 2017/18:232 s. 442 f. och 451 f.). I paragrafen, som inte har någon motsvarighet i tullbrottsdatalagen, begränsas tillämpningen av bestämmelserna om särskilda upplysningar i 2 kap. 3 § andra stycket, 9 och 10 §§ brottsdatalagen. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.4. Det är endast personuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga med stöd av 3 kap. 2 § som i vissa fall ska förses med särskilda upp- lysningar. Det innebär att när personuppgifter behandlas bara av ett fåtal personer behöver särskilda upplysningar inte lämnas. I paragrafen, som inte har någon motsvarighet i tullbrottsdatalagen, regleras när får behandla biometriska uppgifter. Övervägan- dena finns i avsnitt 8.3.2. Biometriska uppgifter, som definieras i 1 kap. 6 § brottsdatalagen, är känsliga personuppgifter och får enligt 2 kap. 12 § brottsdatalagen behandlas endast om det är särskilt föreskrivet och om det är absolut nödvändigt för ändamålet med behandlingen. Bestämmelsen, som är en sådan särskild föreskrift som avses i 2 kap. 12 § brottsdatalagen, möjliggör användning av särskild teknisk behandling för att bekräfta unik identifiering av en person. Regleringen innebär att t.ex. fingeravtryck, ansiktsgeometri, röstigenkänning eller rörelsemönster får användas för att identifiera en person. Biometriska uppgifter får behandlas om det är absolut nödvändigt för ändamålet med behandlingen. Det innebär att behovet av att behandla sådana uppgifter måste prövas särskilt noga. I paragrafen, som tillsammans med 6 § reglerar när det är tillåtet att an- vända känsliga personuppgifter vid sökning, görs undantag från sökförbudet i 2 kap. 14 § brottsdatalagen. Paragrafen motsvarar i huvudsak 3 kap. 5 § andra stycket tullbrottsdatalagen. Övervägandena finns i avsnitt 8.3.3. Undantaget gäller vid sökning i alla slags personuppgifter, dvs. både personuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga och personupp- gifter som inte har det. Sökförbudet hindrar inte att brottsrubriceringar, uppgifter om tillväga- gångssätt vid brott eller uppgifter som beskriver en persons utseende används som sökbegrepp, även om det skulle leda till ett urval av perso- ner grundat på känsliga personuppgifter, som t.ex. hälsa eller sexuell 2017/18:269 Med uppgifter som beskriver en persons utseende avses signalements- uppgifter som t.ex. kroppsbyggnad, ansiktsform, hår- och hudfärg, kläd- sel och fysiska kännetecken som födelsemärken, blindhet och tatueringar (jfr prop. 2011/12:45 s. 124). En sökning på ett fysiskt särdrag kan ge ett urval av personer grundat på uppgifter som rör hälsa. Med uppgifter om tillvägagångssätt vid brott avses t.ex. uppgifter om smugglingsmetoder eller särskilda föremål som kan användas som brottsverktyg. Vid exem- pelvis kontroll av förbud mot införsel och utförsel av barnpornografi kan sökning på brottsrubricering och särskilda föremål avslöja en persons sexualliv eller sexuella läggning. Sökning på tillvägagångssätt vid brott kan t.ex. resultera i ett urval av personer grundat på hälsa. Det gäller exempelvis sökning på s.k. sväljare. Sökning på uppgifter om en persons utseende kan avse exempelvis fysiska skador eller särdrag som kan avslöja uppgifter om hälsa eller uppgifter om tatueringar som kan avslöja viss politisk åsikt eller religiös övertygelse. I vilken utsträckning det är tillåtet att behandla någon eller några av personuppgifterna i en sammanställning av sådana uppgifter som sök- ningen resulterat i får prövas mot huvudregeln om behandling av käns- liga personuppgifter i 2 kap. 11 § brottsdatalagen. Rätten att göra sökning enligt denna paragraf medför således inte en generell rätt att fortsätta att behandla uppgifterna. I paragrafen, som tillsammans med 5 § reglerar när det är tillåtet att an- vända känsliga personuppgifter vid sökning, görs det undantag från sökförbudet i 2 kap. 14 § brottsdatalagen. Paragrafen har inte någon motsvarighet i tullbrottsdatalagen. Övervägandena finns i avsnitt 8.3.3. Undantaget gäller enbart vid sökning i personuppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga, dvs. personuppgifter som enbart ett fåtal har tillgång till. Sökning i sådana uppgifter får göras i syfte att få fram ett urval av personer grundat på etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller uppgifter som rör hälsa, sexualliv eller sexuell läggning. Sådana sökningar kan aktualiseras bl.a. om det är känt att en viss narkotikasort används av en grupp med visst etniskt ursprung eller religiös övertygelse. Drogen kat som endast odlas utomlands är ett exempel på det. kan även behöva göra sökningar i syfte att få fram uppgifter om ideologiskt motiverade grupperingar som är kända för att finansiera sin verksamhet genom smuggling av narkotika eller andra otillåtna föremål. kan även ha skäl att söka på ordet pedofil eller vissa typer av föremål i syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka smuggling av barnpornografi. Rätten att söka på känsliga personuppgifter gäller dock inte sökning på ras eller medlemskap i fackförening eller sökning i genetiska eller bio- metriska uppgifter. Sökning som syftar till att få fram ett urval av perso- ner grundat på sådana uppgifter är alltså inte tillåten. I vilken utsträckning det är tillåtet att behandla någon eller några av personuppgifterna i en sammanställning av sådana uppgifter som sök- ningen resulterat i får prövas mot huvudregeln om behandling av käns- liga personuppgifter i 2 kap. 11 § brottsdatalagen. Rätten att göra sökning enligt denna paragraf medför således inte en generell rätt att fortsätta att Prop. 2017/18:269 behandla uppgifterna. Paragrafen innehåller sekretessbrytande bestämmelser om utlämnande av personuppgifter till utländska myndigheter och mellanfolkliga organisationer. Den motsvarar 2 kap. 12 § tullbrottsdatalagen (se prop. 2016/17:91 s. 205 f.). Sekretessen bryts och personuppgifter får lämnas ut till någon av de mottagare som anges i första stycket bara om mottagaren behöver dem för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, utreda eller lagföra brott eller fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Vid överföring av personuppgifter till tredjeland ska regleringen i 8 kap. brottsdatalagen också tillämpas. Paragrafen innehåller en bestämmelse som bryter viss sekretess som annars skulle ha gällt gentemot andra brottsbekämpande myndigheter. Den motsvarar 2 kap. 13 § tullbrottsdatalagen (se prop. Sekretessen bryts om den mottagande myndigheten behöver uppgifterna för ett syfte som anges i 1 kap. 2 § brottsdatalagen. Paragrafen reglerar när personuppgifter får lämnas ut elektroniskt. I första stycket, som delvis motsvarar 2 kap. 16 § tullbrottsdatalagen, föreskrivs att personuppgifter får lämnas ut elektroniskt på annat sätt än genom direktåtkomst om det inte är olämpligt. avses bl.a. utlämnande genom e-post eller annan elektronisk överföring eller på ett usb-minne eller annat motsvarande medium. finns i avsnitt 5.6.4. Det har betydelse vem mottagaren är för frågan om det är olämpligt att lämna ut uppgifter elektroniskt. Som regel kan det inte anses vara olämp- ligt att lämna ut uppgifter på det sättet till en myndighet (se prop. 2014/15:148 s. 113). När det gäller utlämnande till enskilda krävs en mer nyanserad bedöm- Om det finns en författningsreglerad skyldighet att sända en hand- ling till en viss person får det avgöras om elektroniskt utlämnande är olämpligt med hänsyn till bl.a. innehållet i handlingen, vem som är mot- tagare, behovet av att kunna visa att personen i fråga har tagit del av handlingen och andra omständigheter. Är det fråga om processmaterial som översänds till parter eller ombud bör även principen om parternas likställdhet i processen beaktas. Frågan om elektroniskt utlämnande till enskilda är särskilt svårbedömd när det på grund av uppgifternas art, struktur, antal eller någon annan särskild omständighet finns anledning att befara att utlämnandet kan leda 2017/18:269 till integritetsrisker (jfr prop. 2014/15:148 s. 114). Om det kan antas att personuppgifterna kan komma att behandlas i strid med dataskyddsförordningen eller dataskyddslagen om de lämnas ut elektroniskt gäller sekretess enligt 21 kap. 7 § offentlighets- och sekre- tesslagen (2009:400). De får då inte lämnas ut till följd av sekretess. Det kan också finnas särskild anledning att iaktta försiktighet när det gäller utlämnande av bild- och ljudupptagningar (jfr prop. s.51 f.). Vid prövningen av om personuppgifter bör lämnas ut elektroniskt bör även informationssäkerheten vägas in. Om någon begär att få tillgång till en allmän handling med stöd av tryckfrihetsförordningen får den utlämnande myndigheten inte efter- forska syftet med begäran, vilket kan ha betydelse vid prövningen av om det i ett enskilt fall är lämpligt att lämna ut en handling med personupp- gifter elektroniskt. Andra stycket motsvarar 2 kap. 17 § tullbrottsdatalagen och innehåller en upplysning om att direktåtkomst endast är tillåten i den utsträckning som anges i lagen. Paragrafen, som delvis motsvarar 2 kap. 8 § tullbrottsdatalagen, reglerar hur personuppgifter som transportföretag tillhandahåller får Övervägandena finns i avsnitt 8.4. Det är fråga om uppgifter om ankommande eller avgående transporter av varor, passagerare eller fordon som företagen befordrar till och från Transportföretagens skyldighet att tillhandahålla uppgifter regle-