prop · H503118 · 2018-03-14 00:00:00 — Tribunalen har kallat till muntlig förhandling i målet . T-837/16 (UDEUD2016/417) mot Europeiska kommissionen För bakgrund se skr 2016/17:115 s. 168. har givit in replik och sammanfattningsvis anfört att argumentationen i kommissionens svaromål inte är övertygande varför talan i målet vidhålls. har också yttrat sig över inkomna interventionsinlagor i målet och förklarat sig inte ha några synpunkter på innehållet i dessa. T-400/17 (UDEUD2017/432) Deza mot Europeiska kommissionen Deza, a.s. (Deza) har väckt talan mot kommissionen och yrkat att kommissionens förordning (EU) nr 2017/776 av om tillägg till och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 (CLP- förordningen) av ska ogiltigförklaras i den del som kommissionens förordning märker och klassificerar ämnet antrakinon som cancerframkallande enligt CLP-förordningen. har ansökt om och beviljats intervention till stöd för kommissionen samt givits möjlighet att ge in en interventionsinlaga i målet. T-421/17 (UDEUD2017/443) mot har yrkat att tribunalen ska ogiltigförklara beslut av om att inte bevilja sökanden tillgång till dess beslut av som antagits som svar på en bekräftande ansökan som en utomstående part ingett med stöd av Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 om allmänhetens tillgång till , rådets och kommissionens handlingar (öppenhetsförordningen). har ansökt om intervention till stöd för . T-436/17 (UDEUD2017/444) ClientEarth m.fl. mot ClientEarth m.fl. har väckt talan mot kommissionen och yrkat att tribunalen ska (i) förklara att talan kan tas upp till prövning och bifalla den, (ii) ogiltigförklara kommissionens beslut C(2016) 5644 om beviljande av tillstånd för vissa användningar av blysulfatkromat, gul, och blykromatmolybdatsulfat, röd, enligt och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach- förordningen) samt (iii) ogiltigförklara kommissionens omprövnings- beslut C(2017) 2914 att inte ändra sitt tillståndsbeslut. har ansökt om och beviljats intervention till stöd för ClientEarth m.fl. samt givits möjlighet att ge in en interventionsinlaga i målet. 3.2 Mål om förhandsavgörande C-528/16 (UDEUD2016/405) Confédération paysanne m.fl. mot ministre, Ministre de l'agriculture, de l'agroalimentaire et de la fôret Begäran från Conseil d’État, Den nationella domstolen har frågat om tolkningen av begreppen genetiskt modifierad organism (GMO) och gentiskt modifierad sort enligt och rådets direktiv /18/EG av om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön och om upphävande av rådets direktiv /220/EEG (utsättningsdirektivet) och rådets direktiv /53/EG av om den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter (sortlistedirektivet) när det gäller organismer och sorter som erhållits genom mutagenes, om medlems- staternas utrymme till nationell reglering i den del mutagenes undantas från utsättningsdirektivets tillämpningsområde samt om giltigheten av direktivet i den delen kan ifrågasättas med hänsyn till försiktighets- Frågorna har uppkommit mot bakgrund av att mutagenes, liksom organismer som erhållits genom den metoden, är undantagna från utsättningsdirektivet, men inte uttryckligen från sortlistedirektivet, och att nya mutagenestekniker har utvecklats sedan undantaget tillkom. har anfört följande: Organismer som erhålls genom de nya mutagenesteknikerna bör inte omfattas , i vart fall med stöd av undantaget för mutagenes. Vidare bör tillämpningsområdena för de båda direktiven såvitt avser organismer/sorter som erhållits genom mutagenes vara desamma. I den del mutagenes och GMO undantas från utsättningsdirektivet är situationen harmoniserad på så sätt att innebär motsvarande krav som direktivets för utsättning i miljön och utsläppande på marknaden inte får införas på nationell nivå. Slutligen finns inte anledning att ifrågasätta giltigheten av utsättningsdirektivet i denna del med hänsyn till försiktighetsprincipen. C-542/16 (UDEUD2016/418) Sak Försäkringsaktiebolag m.fl. Den nationella domstolen har sökt klarhet i bl.a. om direktiv /92/EG om försäkringsförmedling (IMD-direktivet) reglerar sådan rådgivning, ekonomisk eller annan, som lämnas i anslutning till förmedlingen av en försäkring men som inte i sig tar sikte på själva tecknandet eller upprätthållandet av ett försäkringsavtal samt vad som gäller i det hänseendet särskilt beträffande rådgivning rörande placering av ett kapital inom ramen för en kapitalförsäkring. Vidare har domstolen frågat om sådan rådgivning omfattas, när den definitionsmässigt utgör investeringsrådgivning enligt direktiv /39/EG om marknader för finansiella instrument m.m. (MiFID-direktivet), också eller i stället av bestämmelserna i det direktivet och i så fall om något regelverk ska tillämpas framför det andra. har anfört följande: IMD-direktivet reglerar även sådan rådgivning, ekonomisk eller annan, som lämnas i anslutning till förmedlingen av en försäkring men som inte i sig tar sikte på själva tecknandet eller upprätthållandet av ett försäkringsavtal, under förutsättning att rådgivningen inte definitionsmässigt utgör investerings- rådgivning. Samma sak gäller också beträffande rådgivning rörande placering av ett kapital inom ramen för en kapitalförsäkring. När sådan rådgivning definitionsmässigt utgör investeringsrådgivning enligt MiFID, ska den i stället omfattas av bestämmelserna i det direktivet som utgör en specialreglering i förhållande till IMD och således ska tillämpas framför sistnämnda direktiv. C-551/16 (UDEUD2016/428) Den nationella domstolens frågor rör tolkningen av artikel 64.1 c i förordning nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen. Enligt den artikeln ska en arbetslös person som reser till en annan medlemsstat för att söka arbete där bibehålla sin rätt till arbetslöshets- Artikeln ger också de behöriga arbets- förmedlingarna eller de behöriga institutionerna möjlighet att förlänga med ytterligare (sk. export av förmånen). nationella domstolen vill få veta om behörigheten att förlänga perioden får begränsas på nationell nivå och, om så inte är fallet, hur behörigheten i så fall ska tillämpas. har anfört följande: Artikel 64.1 c i förordning nr 883/2004 ger varje medlemsstat rätt att själv bestämma om möjligheten att förlänga ska kunna utnyttjas. Om en medlemsstat bestämmer sig för att den möjligheten ska kunna utnyttjas ligger det också inom behörigheten att nationellt reglera de närmare förutsättningarna under vilka en förlängning ska kunna beviljas. C-554/17 (UDEUD2017/433) Den nationella domstolens två frågor rör tolkningen av artikel 16 i förordning (EG) nr 861/2007 av om inrättande av ett europeiskt småmålsförfarande och om artikeln utgör hinder för tillämpning av en nationell bestämmelse enligt vilken kostnaderna för ett förfarande får kvittas eller jämkas beroende på om parterna ömsom vinner och förlorar, när det i målet förekommer flera yrkanden, eller när ett yrkande bifalls endast till en del. Om svaret på frågan är jakande vill domstolen veta hur ska begreppet ”förlorande part” i artikel 16 i förord- ningen ska tolkas. har inte yttrat sig i målet. C-679/16 (UDEUD2017/52) A Den nationella domstolens frågor rör tolkning av begreppet förmåner vid sjukdom enligt artikel 3.1 i förordning nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen samt tolkning av artiklarna 20 och 21 FEUF. har anfört följande: Den nationella assistansförmånen utgör inte en sådan social trygghetsförmån som omfattas av tillämpningsområdet för förordning nr 883/2004 eftersom beviljandet av förmånen innehåller betydande inslag av skönsmässig bedömning av förmånstagarens individuella behov. Om den nationella assistansförmånen bedöms falla in under förordningens tillämpningsområde ska den betraktas som en vårdförmån enligt artikel 1(va)(i) i förordningen. För det fall förmånen ska anses utgöra en kontantförmån är den att betrakta som en förmån som faller inom tillämpningsområdet för artikel 70 i förordningen. Den omständigheten att den nationella lagstiftningen inte medger att A beviljas personlig assistans för den tid då han bedriver studier i utgör inte någon en inskränkning av A:s rätt enligt artikel 21 FEUF att fritt röra sig och uppehålla sig i . Att den nationella assistansförmånen kan beviljas till att ges i en annan kommun än personens hemkommun i påverkar inte detta förhållande. För det fall en inskränkning bedöms föreligga är den motiverad av allmänintresse eftersom inskränkningen är ägnad att säkerställa att målet med den nationella assistansförmånen uppfylls och inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå syftet med förmånen. C-29/17 (UDEUD 2017/078) Farma Begäran från Consiglo di Stato, Den nationella domstolens frågor rör räckvidden av harmonisering på humanläkemedels-området genom tillämpligheten av direktiv /83/EG samt direktiv /105/EEG i förhållande till medlemsstaternas befogenheter i fråga om förmånssystem och subventioner vid så kallad off label-användning av läkemedel. Tolkningsfrågorna i målet rör bl.a. om bestämmelserna i direktiv /83/EG eller i direktiv /105/EEG utgör hinder för tillämpningen av en nationell bestämmelse, med stöd av vilken ett visst läkemedel subventioneras vid off label-användning av det nationella hälso- och sjukvårdssystemet. Vidare aktualiseras frågan om undantag från tillämpningsområdet av direktiv /83/EG, som anges i artikel 3.1, är tillämpligt i viss situation. har anfört följande: Varken bestämmelserna i direktiv /83/EG eller i direktiv /105/EEG utgör hinder för tillämpningen av en nationell bestämmelse, med stöd av vilken ett visst läkemedel subventioneras vid off label-användning av det nationella hälso- och sjukvårdssystemet. För att det undantag från tillämpningsområdet av direktiv /83/EG, som anges i artikel 3.1, ska vara tillämpligt krävs enligt regeringen endast att de kumulativa rekvisiten i den bestämmelsen är uppfyllda, det vill säga att läkemedlet har beretts på apotek enligt ett recept som utfärdats för en enskild patient. C-135/17 (UDEUD2017/157) X-GmbH mot Finanzamt Begäran från Bundesfinanzhof, Den nationella domstolen har ställt två frågor avseende tolkningen av stand still-klausulen i artikel 57.1 EG (nuvarande artikel 64.1 FEUF) och även frågat om artikel 56 EG (nuvarande artikel 63 FEUF) utgör hinder mot en nationell bestämmelse, enligt vilken till beskattningsunderlaget för en skattskyldig person med hemvist i denna medlemsstat, vilken har ett innehav i ett bolag med hemvist i en annan stat på , görs ett tillägg, proportionellt, i förhållande till ägarandelen, på grundval av de inkomster av kapitalplaceringskaraktär som detta bolag erhåller, om dessa inkomster påförs lägre skatt än i förstnämnda stat? har anfört följande. Artikel 56 EG, dvs nuvarande artikel 63 FEUF, utgör som utgångspunkt hinder mot en sådan nationell bestämmelse som avses i målets tredje fråga. En sådan restriktion kan dock rättfärdigas av tvingande skäl av allmänintresse, exempelvis om innehavet är ett rent konstlat upplägg i skatteundandragande syfte, varvid det förhållandet att innehavet avser ett bolag i tredjeland (i förevarande fall ) medför större möjligheter för medlemsstaten att rättfärdiga restriktionen än vid ett innehav som avser ett bolag inom EU. C-388/17 (UDEUD2017/333) mot Den nationella domstolen önskar få klarhet i hur bestämmelserna om transporttjänster i direktiv /17/EG om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (försörjningsdirektivet) ska tolkas. Enligt den nationella domstolen är den centrala frågan i målet huruvida SJ bedriver sådan verksamhet som avses i artikel 5.1 i direktiv /17/EG, vilken förutsätter en tolkning av vad som i artikeln avses med "nät för transporttjänster", "tjänsten tillhandahålls enligt villkor som fastställs av en behörig myndighet i en medlemsstat, t.ex. i fråga om linjedragning, tillgänglig transportkapacitet eller turtäthet" samt "tillhandahållande eller drift". har inte yttrat sig i målet. C-393/17 (UDEUD2017/340) Openbaar Ministerie mot F Kirschstein och T Kirschstein Begäran från Hof van beroep , Den nationella domstolen önskar få klarhet i om ett nationellt krav på behörighet för att utfärda examensbevis strider mot direktiv /29/EG om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare mot konsumenter på den inre marknaden och mot direktiv /123/EG om tjänster på den inre marknaden (tjänstedirektivet). har anfört följande: Varken direktivet om otillbörliga affärsmetoder eller tjänstedirektivet utgör hinder mot att medlemsstaterna ställer krav på att utbildnings-institutioner ska vara godkända av behöriga myndigheter för att få utfärda examensbevis för masterexamen m.fl. examina. Direktivet om otillbörliga affärsmetoder omfattar inte något skydd för näringsidkare på det sätt som görs gällande i målet. Vidare behövs ett nationellt krav på godkännande av utbildningsinstitutioner för att skydda tjänstemottagarna dvs. för att säkerställa en hög utbildningsnivå, vilket förutsätter att det kan kontrolleras huruvida de kvalitetskrav som ställs faktiskt är uppfyllda. Medlemsstaterna förutsätts också i princip uppställa krav på godkännande för utfärdande av examensbevis enligt och rådets direktiv /36/EG om erkännande av yrkeskvalifikationer. C-404/17 (UDEUD2017/078) A Begäran från Migrationsdomstolen i , Den nationella domstolen vill få veta om en ansökan – vari den sökandes uppgifter bedöms som tillförlitliga, och därmed läggs till grund för bedömningen, men inte tillräckliga för att grunda ett internationellt skyddsbehov på grund av att landinformation ger stöd för att det finns ett godtagbart myndighetsskydd – ska anses som uppenbart ogrundad enligt artikel 31.8 i det omarbetade asylprocedurdirektivet. har anfört följande: En ansökan – vari den sökandes uppgifter bedöms som tillförlitliga, och därmed läggs till grund för bedömningen, men inte tillräckliga för att grunda ett internationellt skyddsbehov på grund av att landinformation ger stöd för att det finns ett godtagbart myndighets- skydd – kan anses som uppenbart ogrundad enligt artikel 31.8 i det omarbetade asylprocedurdirektivet om de uppgifter som sökanden åberopar, efter en bedömning av samtliga omständigheter i det enskilda fallet, anses sakna betydelse. C-440/17 (UDEUD2017/377) GS Begäran från Finanzgericht , Den nationella domstolen har frågat om artikel 49 FEUF (etableringsfriheten) samt artiklarna 1.2 och 5 i moder- och dotterbolagsdirektivet utgör hinder mot en nationell skatte-bestämmelse, enligt vilken ett moderbolag utan hemvist i landet, vars enda aktieägare utgör ett kapitalbolag med hemvist i landet, nekas befrielse från skatt på kapitalinkomst på aktieutdelning, om de personer som innehar andelar i bolaget inte skulle vara berättigade till återbetalning eller undantag om de uppbar inkomsterna direkt, och de bruttointäkter som det utländska bolaget erhöll under det aktuella beskattningsåret inte härstammar från dess egna ekonomiska verksamhet, och (1) det med avseende på dessa inkomster saknas ekonomiska eller andra beaktansvärda skäl för att involvera det utländska bolaget, eller (2) det utländska bolaget inte deltar i den allmänna ekonomiska handeln genom en vederbörligt utformad affärsverksamhet, medan moderbolag med hemvist i landet beviljas återbetalning av skatt på kapitalinkomst oberoende av ovannämnda villkor. (har meddelat dom i två mål avseende samma tolkningsfrågor angående en tidigare lydelse av den aktuella nationella skattelagstiftningen, se ovan mål C-504/16 Deister och C-613/16 Juhler. I dessa mål är dock en tidigare version av moder- och dotterbolagsdirektivet tillämpligt. Dessutom har den tyska lagstiftaren till viss del justerat utformningen av den nationella bestämmelsen sedan dessa mål initierades vid .) har anfört följande: Artikel 1.2 i moder- och dotterbolagsdirektivet ska tolkas på så sätt att den utgör hinder mot den nationella skattebestämmelsen. Genom artikeln 1.2 i direktivet ges medlemsstaterna endast rätt att föreskriva de nationella undantag som behövs för att förebygga missbruk. Eftersom den nationella skattebestämmelsen går utöver vad som är nödvändigt och dessutom inskränker etableringsfriheten på ett oproportionerligt sätt är den således även oförenlig med artikel 1.2 i moder- och dotterbolagsdirektivet. Det görs också gällande att artikel 49 FEUF, jämförd med artikel 54 FEUF, utgör hinder mot den ändrade och här tillämpliga lydelsen av den nationella skattebestämmelsen. Den nationella skattebestämmelsen inskränker etableringsfriheten, eftersom den medför en skillnad i hur ett dotterbolags aktieutdelning behandlas ur skatterättsligt perspektiv beroende på om det mottagande bolaget har hemvist i landet eller inte. Även om inskränkningen av etableringsfriheten delvis kan motiveras av behovet att motverka rent konstlade upplägg kan den inte anses stå i proportion till detta ändamål. C-492/17 (UDEUD2017/414) Rittinger m.fl. Begäran från Landgericht , Den nationella domstolen vill få veta om en bostadsbaserad radio och tv-avgift, i stället för den tidigare gällande sändningsmottagarbaserade radio- och tv-licensen, för finansiering av public service, strider mot de unionsrättsliga bestämmelserna om statligt stöd. Vidare söker den Skr. 2017/18:118 nationella domstolen klarhet i om en sådan finansieringsmodell är förenlig Bilaga 1 med principerna om yttrande- och informationsfrihet, likabehandling och förbud mot diskriminering. har anfört följande: En sådan finansieringsmodell som den aktuella strider inte mot de unionsrättsliga bestämmelserna om statligt stöd, eftersom den inte kan anses utgöra en sådan ändring av befintligt stöd som är anmälningspliktig enligt artikel 108.3 FEUF. Inte heller är en sådan finansieringsmodell oförenlig med principerna om yttrande- och informationsfrihet, likabehandling och förbud mot diskriminering under de i tolknings-frågorna angivna förutsättningarna (i allt väsentligt hänförliga till boendeförhållanden, till exempel ensamhushåll, dubbelt boende eller boende innanför/utanför den tyska gränsen). Detta i första hand redan på den grunden att finansieringsmodellen i fråga saknar erforderlig anknytning till unionsrätten på så sätt att kan antas vara behörig att pröva dessa frågor. C-647/17 (UDEUD2017/518) Srf konsulterna Den nationella domstolen önskar få klarhet i om begreppet tillträde till evenemang i artikel 53 i mervärdesskattedirektivet ska tolkas så att det omfattar en tjänst i form av en femdagarskurs i redovisning som enbart tillhandahålls beskattningsbara personer och som förutsätter att registrering och betalning sker i förväg. har möjlighet att ge in ett skriftligt yttrande i målet. C-572/17 (UDEUD2017/448) Riksåklagaren mot Den nationella domstolen önskar få klarhet i om, när varor med skyddade motiv olovligen bjuds ut till försäljning i en butik, föreligga ett intrång i upphovsmannens ensamrätt till spridning enligt artikel 4.1 i direktiv /29 även beträffande varor med likadana motiv, som hålls i lager av den som bjuder ut varorna samt om det har någon betydelse om varorna hålls i lager i anslutning till butiken eller på annan plats. har inte yttrat sig i målet. C-607/17 (UDEUD2017/491) mot Y Den hänskjutande domstolen har ställt två tolkningsfrågor om rätt till förlustavdrag för moderbolag vid en gränsöverskridande fusion av ett utländskt dotterbolag enligt artikel 49 FEUF. Första frågan är om det ska beaktas att det enligt reglerna i dotterbolagsstaten finns begränsningar i möjligheten för andra subjekt än förlustobjektet självt att dra av förlusten. Om första frågan svaras jakande, så är andra frågan om hänsyn ska tas om det faktiskt finns något annat subjekt i dotterbolagsstaten. har möjlighet att ge in ett skriftligt yttrande i målet. C-608/17 (UDEUD2017/492) mot X Den hänskjutande domstolen har ställt fyra tolkningsfrågor om rätt till förlustavdrag för moderbolag enligt artikel 49 FEUF. Första frågan är om avdragsrätten förutsätter att dotterbolaget ägs direkt av moderbolaget. Andra frågan är om en förlust ska anses vara slutlig även då den på grund av nationella bestämmelser inte har kunnat kvittas mot vinster under ett visst år utan i stället förts vidare till kommande år. Tredje och fjärde frågan rör vad som ska beaktas vid bedömningen av om en förlust i ett dotterbolag är slutlig. har möjlighet att ge in ett skriftligt yttrande i målet. Bilaga 2 avslutade och pågående överträdelseärenden Direktiv /26/EU om kollektiv förvaltning av upphovsrätt och närstående rättigheter och gräns- överskridande licensiering av rättigheter till musikaliska verk för användning på nätet på den inre marknaden (ärendenummer /0462) Kommissionen skrev av ärendet . Direktiv /34/EU om årsbokslut, koncernredovisning och rapporter i vissa typer av företag (ärendenummer /0488) Kommissionen skrev av ärendet . Direktiv /38/EG om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier (ärendenummer /2060) Ingen förändring sedan föregående årsbok, se skr 2016/17:115 s. 176. Direktiv /36/EU om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för säsongsanställning (ärendenummer /0818) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att inte anmält direktivet som genomfört. Den besvarades av . Vidare överlämnades ett kompletterande svar på den formella underrättelsen . inkom kommissionen med ett motiverat yttrande. svarade bl.a. följande. Regeringens målsättning är att beslut om lagrådsremiss och proposition ska fattas så fort som möjligt och att nödvändig lagstiftning ska kunna träda i kraft . Direktiv /66/EU om villkor för inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare inom ramen för företagsintern förflyttning av personal (ärendenummer /0190) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att inte anmält direktivet som genomfört. Den besvarades av . Vidare överlämnades ett kompletterande svar på den formella underrättelsen . inkom kommissionen med ett motiverat yttrande. svarade bl.a. följande. beslut om proposition som lämnades över till . I propositionen föreslås att nödvändig lagstiftning ska träda i kraft . Direktiv /32/EU om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd (ärendenummer /0486) Ingen förändring sedan föregående årsbok, se skr 2016/17:115 s. 176 f. Direktiv /33/EU om normer för mottagande av personer som ansöker om internationellt skydd (ärendenummer /0487) Ingen förändring sedan föregående årsbok, se skr 2016/17:115 s. 177. Direktiv /42/EU om frysning och förverkande av hjälpmedel vid och av brott i Europeiska unionen (ärendenummer /0819) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att inte anmält direktivet som genomfört. svarade i huvudsak följande. Nödvändig förordningsändring trädde i kraft och anmäldes i kommissionens MNE-databas. Härigenom är direktivet fullständigt genomfört. Direktiv /41/EU om en europeisk utredningsorder på det straffrättsliga området (ärendenummer /0422) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att inte anmält direktivet som genomfört. svarade i huvudsak följande. Propositionen Nya regler om bevisinhämtning inom EU beslutades . Beräknat ikraftträdande för relevanta bestämmelser är genom vilka direktivet kommer att vara fullständigt genomfört. I ett kompletterande svar på den formella underrättelsen upplyste att bifallit regeringens förslag till författningsändringar med ovan nämnda ikraftträdandedatum. anmäldes författningsändringarna i kommissionens MNE- databas. Direktiv (EU) 2016/2309 om transport av farligt gods på väg, järnväg och inre vattenvägar till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen (ärendenummer /0424) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att inte anmält direktivet som genomfört. svarade att direktivet genomförts genom ändringar i Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps föreskrifter, vilka trätt i kraft samt anmälts i kommissionens MNE- databas . Bilaterala investeringsskyddsavtal (ärendenummer /2055, mål C-249/06)