prop · H503183 · 2018-03-20 00:00:00 — För barn gäller att barnets bästa ska vara utgångspunkt i all verksamhet enligt skollagen och att barnets inställning så långt det är möjligt ska klarläggas (1 kap. 10 § skollagen). Så som anförts ovan är det bara sådana uppgifter om eleven som kan behövas för att underlätta övergången för eleven som ska lämnas över när en elev övergår från en skolenhet till en annan. Även om bestämmelsen om överlämning föreslås vara sekretessbrytande delar regeringen synpunkt att eleven behöver vara delaktig i processen kring överlämning. Regeringen anser att det är angeläget att skolan beaktar elevens och vårdnadshavarens rätt till insyn och information och att skolan har en kommunikation med de berörda kring vilka uppgifter som överlämnas och varför. Det förekommer att vårdnadshavare eller elever motsätter sig en informationsöverföring mellan avlämnande och mottagande skola. Det är viktigt att överlämningsarbetet görs på ett systematiskt sätt så att det finns rutiner och professionell dokumentation och att det finns en kommunikation med elever och vårdnadshavare inför övergångar. På så sätt kan situationer där man är oense om vad en eventuell överlämning behöver omfatta så långt det är möjligt undvikas. Om skolan och eleven eller vårdnadshavaren ändå är oense om vad som ska lämnas över kan det finnas skäl för skolan att göra ytterligare en bedömning av vad som är bäst för barnet och om överlämningen av uppgifter ändå behövs för att underlätta övergången. En sådan bedömning måste göras utifrån barnets ålder. För ett äldre barn som motsätter sig överlämning, t.ex. vid över- gången från till gymnasieskolan, kan det finnas skäl att anta att en överlämning inte underlättar övergången mellan skolformerna och därför bör undvikas. Det bör bedrivas ett systematiskt arbete med överlämnande av uppgifter vid övergångar både hos avlämnande och mottagande skolenheter Som anges ovan bör en överlämning endast avse sådana uppgifter som kan behövas för att underlätta övergången för eleverna. För många elever som t.ex. övergår från till ett nationellt program i gymnasie- skolan kommer det inte att behövas en överlämning. Friskolornas riks- förbund avstyrker utredningens förslag bl.a. med hänvisning till att förslaget innebär en alltför stor administrativ arbetsuppgift. 2017/18:183 anser att en förutsättning för att skolorna ska lyckas med ett överläm- ningsarbete är att huvudmännen arbetar organiserat och systematiskt med överlämning vid övergångar. Många skolor har rutiner för olika typer av övergångar. en avlämnande skola innebär rutinerna att skolan förbereder och färdig- ställer dokumentation för en elev som ska byta skola. I så stor uträckning som möjligt bör det vid överlämningar vara möjligt att använda sådan dokumentation som skolorna ändå har varit skyldiga att ta fram, t.ex. ett Skolan behöver också ha rutiner för hur eleven och elevens vårdnadshavare görs delaktiga i processen och informeras om Den mottagande skolan behöver ha rutiner för att ta emot informationen och förbereda mottagandet av eleven och de eventuella insatser som behövs. Det bör hos den avlämnande skolan finnas rutiner för hur samtliga elevers behov av överlämning kan beaktas, även om det för de flesta elever innebär en notering om att ingen särskild överlämning bedömer att det bör vara rektorn vid den mot- tagande gymnasieskolan som efterfrågar uppgifterna hos den grundskola där eleven tidigare gått. Flera remissinstanser har påtalat att ansvaret för överlämning inte enbart kan läggas på den mottagande skolans rektor, då det är den avlämnande skolan som har information om eleven. pelvis anser och att det är en alltför för stor administrativ börda för den mottagande gymnasie- skolan att efterfråga information om och be om samtycke för över- lämning för en elev som ännu inte finns på skolan, i synnerhet med tanke på de stora upptagningsområden vissa fristående skolor har. att huvudansvaret för överlämning behöver vila på den avlämnande skolan och att det behöver ske i dialog med eleven och elevens vårdnads- SKL anser att ett välstrukturerat överlämnande från som kan hjälpa gymnasieskolan att snabbt planera och utforma utbild- ningen för elever är en viktig framgångsfaktor, inte minst för elever som riskerar att bli obehöriga och hänvisas till ett introduktionsprogram. Regeringen instämmer i SKL:s syn på vikten av ett strukturerat över- Regeringen anser att övergången till gymnasieskolan och gymnasiesärskolan är särskilt viktig eftersom det finns risk för att eleverna tappar det stöd de har haft vid denna övergång. nämnts i avsnitt 3 har ett antal myndigheter och organisationer beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast till lagrådsremiss, vars förslag överensstämmer med förslaget i rutan ovan till den del förslaget avser att den skolenhet som eleven lämnar ska till den mottagande skolenheten överlämna sådana uppgifter om eleven som kan behövas för att under- lätta övergången för eleven. klagandenämnd har inga synpunkter på förslaget och skolledar- förbund ser positivt på det. , som tillstyrker för- slaget till den del det gäller överlämning mellan skolformerna för- skoleklass, grundskola, grundsärskola, sameskola, specialskola och mel- lan skolenheter i dessa skolformer, avstyrker förslaget om överlämning av uppgifter till gymnasieskolan. Förbundet anser att kommuner har till- gång till uppgifter om var och på vilka skolor kommunens elever be- Förbundet framhåller att sådan tillgång inte finns hos fri- stående verksamheter, framför allt inte på ett systematiskt sätt. genom att fråga eleven finns det enligt förbundet inget annat sätt för skolan att ta reda på vart eleven tar vägen. Regeringen delar förbundets synpunkt att det kan vara svårt för den avlämnande skolenheten inom eller grundsärskolan att veta vart en elev kommer att ta vägen. För att underlätta för skolhuvudmännen vid överlämningar från eller grundsärskolan till gymnasieskolan eller gymnasie- särskolan anser regeringen att den mottagande skolenheten skyndsamt ska informera den avlämnande skolenheten om att den har tagit emot en elev. Den mottagande skolenheten bör kunna ta reda på vilka skolenheter eleverna kommer ifrån t.ex. i samband med att uppgifter om elevernas adresser, vårdnadshavare och andra uppgifter om eleverna inhämtas. Detta bör kunna göras av administrativ personal på ett sätt som innebär en skyndsam och effektiv informationsöverföring till de avlämnande skolenheter som kan vara aktuella, och bör inte påverka de undervisande lärarnas arbetsbörda. Detta bör dock inte behövas om det t.ex. lokalt upparbetas rutiner som involverar både offentliga skolhuvudmän och huvudmän för fristående skolor och som innebär att den avlämnande skolan på ett enkelt sätt kan ta reda på vart eleverna tar vägen. Bestäm- melsen om att en huvudman inom gymnasieskolan eller gymnasie- särskolan skyndsamt ska informera den avlämnande skolenheten om att den har tagit emot en elev, bör därför förses med ett undantag som innebär att så inte behöver ske, om det är obehövligt. Regeringen bedömer att det vid andra former av övergångar inte behövs någon motsvarande informationsskyldighet för den mottagande skolenheten. Förslaget ligger i linje med utredningens bedömning att det bör vara rektorn vid den mottagande gymnasieskolan som efterfrågar uppgifterna hos den grundskola där eleven tidigare gått, men är mindre långtgående, dels eftersom informationsskyldigheten kan hanteras av administrativ personal, dels eftersom den är försedd med ett undantag. Förslaget bidrar till att ansvaret för överlämningen till gymnasieskolan och gymnasiesärskolan delas mellan den mottagande och överlämnande skolenheten vilket Skolinspektionen och SKL anser önskvärt. Den av- lämnande skolenheten bör kommunicera med eleven och vårdnads- havaren när ett överlämnande av information är aktuellt. Som framgått ovan är det inte regeringens avsikt att det ska behövas en överlämning av information för samtliga elever. Om en gymnasieskola eller gymnasie- särskola inte får någon information från den avlämnande enheten bör den kunna utgå från att någon överlämning av information inte behövs. Den mottagande skolenheten bör se till att uppgifter om elever kan tas emot och tas om hand. Rutiner för arbetet, ett delat ansvar mellan skol- enheterna och användandet av den information som redan finns till- gänglig om t.ex. elevers stödbehov bör minska den administrativa bör- dan. När det finns en fungerande rutin för överlämning, kan överläm- ningsarbetet spara tid för verksamheten t.ex. i och med att nya utredningar om särskilt stöd kan undvikas. Det finns således starka skäl för att överlämningen ska ske på ett systematiskt sätt. Som regeringen återkommer till nedan anser dock regeringen inte att detta behöver komma till uttryck i lagtexten. Ett par remissinstanser, däribland , vill se ett nationellt digitalt system för överlämningen som bl.a. tydliggör vilken information som är relevant i sammanhanget. Regeringen anser dock, i 2017/18:183 linje med utredningarna, att formerna för överlämning bör utvecklas lokalt eller regionalt. I fråga om övergång mellan skolformer kan rutiner- na för informationsöverföring mellan skolor t.ex. kopplas till de system som används vid antagning av elever. För övergången till gymnasial ut- bildning har många kommuner eller regioner redan ett gemensamt antag- ningssystem för området som även används till överlämning, vilket Göte- borgsregionens kommunalförbund ger ett exempel på i sitt remissvar. Regeringen delar bl.a. bedömning att ett nationellt stöd till huvudmän och skolor kan behövas för det systematiska arbetet med över- lämningar. Sådant stöd finns redan i form av stödmaterial Övergångar inom och mellan skolor och skolformer, där det bl.a. finns exempel på olika blanketter som kan användas vid övergångar. När det gäller den närmare utformningen av lagtexten har båda utred- ningarna föreslagit att det ska införas en ny paragraf i 3 kap. skollagen som anger att , grundsärskolan, specialskolan, gymnasie- skolan och gymnasiesärskolan ska sträva efter att nå ett förtroendefullt samarbete för att stödja elevernas utveckling och lärande i ett långsiktigt perspektiv samt att en systematisk överlämning ska ske vid övergångar mellan de nämnda skolformerna. Utredningen vända frånvaro till närvaro har dessutom förslagit att regleringen om strävan att samarbeta även ska gälla sameskolan och att systematisk överlämning även ska ske vid övergångar inom skolformer. Med hänsyn till de synpunkter och invändningar som har framförts av remissinstanserna anser dock rege- ringen att lagtexten behöver preciseras. Som framgått ovan anser regeringen att den överlämnande skolenheten ska ha ett ansvar att lämna över information och att den mottagande skolenheten inom gymnasie- skolan och gymnasiesärskolan ska ha ett ansvar att informera den avlämnande skolenheten om att den har tagit emot en elev. Regeringen anser således att det i lagtexten bör anges att när en elev i förskoleklas- sen, , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasie- skolan eller gymnasiesärskolan övergår från skolformen till en annan av de angivna skolformerna ska den skolenhet som eleven lämnar, till den mottagande skolenheten överlämna sådana uppgifter om eleven som kan behövas för att underlätta övergången för eleven, samt att detsamma gäller om en elev byter skolenhet inom en av de angivna skolformerna. Vidare föreslås att när en elev byter skolform från eller grundsärskolan till gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan, ska den mottagande skolenheten skyndsamt informera den överlämnande skolenheten om att skolenheten har tagit emot eleven, om det inte är obehövligt. För att detta ska fungera i praktiken behöver förstås skolorna bedriva ett sådant systematiskt arbete som har beskrivits i detta avsnitt. Regeringen anser dock inte att ordet ”systematisk” behöver användas i lagtexten utan att lagtexten bör ta sikte på den överlämning av uppgifter som ska ske beträffande den enskilda eleven. Den föreslagna lagtexten innebär bl.a. att inga uppgifter behöver överlämnas om det inte bedöms behövas för att underlätta elevens övergång till den nya skolenheten. Det pågår arbete med en reglering om dataskydd på skolområdet som ska komplettera EU:s nya dataskyddsförordning Datainspektionen har inget att erinra mot förslaget i sak men saknar en analys avseende vilka personuppgifter som kommer att behandlas, hur och med vilket rättsligt stöd. Det behövs också enligt myndigheten göras en bedömning utifrån EU:s dataskyddsförordning ( och rådets förordning [EU] 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG [allmän dataskyddsförordning]) om huruvida det behövs kom- pletterande nationella regler för att skolan ska kunna utföra de föreslagna De förslag som lämnas i denna proposition träder i kraft vid olika tid- punkter, men den tidigaste ikraftträdandetidpunkten är . Då har EU:s dataskyddsförordning, som ersätter det s.k. dataskyddsdirek- tivet (direktiv /46/EG), börjat tillämpas. genomförts genom personuppgiftslagen (1998:204, PUL). ringen har i propositionen Ny dataskyddslag (prop. 2017/18:105) före- slagit dels en ny lag som ska komplettera den nya dataskyddsförord- ningen, dels att PUL ska upphävas. 2018 beslutat lagrådsremissen Behandling av personuppgifter på utbild- ningsområdet (U2018/00952/RS). Lagrådsremissen innehåller förslag till lagändringar på utbildningsområdet som innebär kompletteringar och an- passningar till EU:s dataskyddsförordning, den i propositionen Ny data- skyddslag föreslagna lagen (2018:000) med kompletterande bestämmel- ser till EU:s dataskyddsförordning och föreskrifter som meddelas med stöd av den lagen. De frågor som Datainspektionen tar upp behandlas inom ramen för det lagstiftningsärendet. Rektorns ansvar att utreda upprepad eller längre frånvaro bör förtydligas Regeringens förslag: Vid upprepad eller längre frånvaro i gymnasie- skolan och gymnasiesärskolan ska rektorn, oavsett om det är fråga om giltig eller ogiltig frånvaro, se till att frånvaron skyndsamt utreds om det inte är obehövligt. Om förutsättningarna för en utredning om särskilt stöd är uppfyllda ska även en sådan utredning inledas. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens för- Utredningens förslag avser bara en utredningsskyldighet avseende ogiltig frånvaro och innehåller inte något undantag för det fall det är obehövligt med en utredning. Utredningen föreslår inte en upplysnings- bestämmelse om att det även ska inledas en utredning om särskilt stöd om förutsättningarna för en sådan är uppfyllda. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inget att invända mot utredningens förslag, bl.a. , Specialpedagogiska skolmyndigheten, Sameskol- styrelsen, Universitets- och högskolerådet, , , , och kommuner, skolledar- förbund, , , Riksför- bundet Attention, Handikappförbunden (HSO), tekniska hög- skola, , och . Ett antal remissinstanser som ställer sig positiva till utredningens för- slag framför dock vissa synpunkter. Myndigheten för ungdoms- och civil- samhällesfrågor (MUCF) lyfter fram vikten av förebyggande åtgärder, såsom en trygg skolmiljö för att förhindra avhopp. döva och hörselskadade barn (DHB) anser att skolan måste ta ett större ansvar för att få tillbaka eleven i studier och så långt det är möjligt ge dem förutsättningar att klara målen. kommun pekar på att många ungdomar jobbar vid sidan av studierna och ibland prioriterar arbete före studier med olovlig frånvaro som följd. stödjer förslaget men vill inte se juridiska formkrav för utredningen eller möjlighet att överklaga. Förbundet anser att frånvaro redan utreds på gymnasieskolor med väl fungerande strukturer men att det på många skolor saknas organisatoriska resurser. Några remissinstanser som är positiva till förslaget föreslår vissa förtydliganden eller justeringar. Skolinspektionen, som ser särskilt positivt på förslaget, anser att det behöver tydliggöras hur den föreslagna bestämmelsen förhåller sig till gällande bestämmelser om särskilt stöd för att förhindra eventuella konflikter vid tillämpningen av bestämmel- Barn- och elevombudet som delar utredningens syn på att det är viktigt att identifiera de bakomliggande orsakerna till elevers frånvaro anser att det vore värdefullt om det gavs exempel på vad rektorns utred- (SiS) anser att ansvaret för att utreda omfattande frånvaro ska gälla oavsett om frånvaron är att betrakta som giltig eller ogiltig. bedömer att rektors utredningsskyldighet följer av bestämmelserna om särskilt stöd och anser därför att utredningsskyldigheten lämpligen kan förtydligas genom allmänna råd i stället för att föras in i lagtexten. Som nämnts i avsnitt 3 har ett antal myndigheter och organisationer beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast till lagrådsremiss, vars förslag överensstämmer med förslaget i rutan. överklagandenämnd, SKL, och skol- ledarförbund tillstyrker förslaget eller har inte något att invända mot det. Inte heller Skolinspektionen har något att invända mot förslaget men anger att det utöver rektors ansvar är viktigt att framhålla även huvud- mannens ansvar för att elevers frånvaro uppmärksammas och utreds. Skälen för regeringens förslag Omfattande frånvaro är en varningssignal som kan indikera att elever inte kommer att fullgöra sin gymnasieutbildning Under /2017 fick enligt () av eleverna som beviljats studiebidrag, sitt bidrag indraget på grund av ogiltig frånvaro. Andelen har ökat då kartlade närvaro och frånvaro i gymnasieskolan. läggningen visar att frånvaron varierar mellan kommuner och olika grup- per av elever. Män är till exempel frånvarande i större utsträckning än Det förekommer att elever och vårdnadshavare anmäler från- varo på felaktiga grunder varför andelen elever med hög frånvaro sanno- likt i själva verket är större än andelen elever som fått sitt studiebidrag indraget (Frånvaro och närvaro i gymnasieskolan – en nationell kartlägg- ning, , rapport 416, 2014). Regeringen anser att det är allvar- ligt att frånvaron är så omfattande i gymnasieskolan. Frånvaro leder i många fall till sjunkande studieresultat och ibland även till att eleven inte når målen för utbildningen. Enligt en rapport från var bl.a. hög frånvaro en av de viktigaste orsakerna till att gymnasieelever inte fick godkända betyg i en eller flera kurser (Risk för icke godkänt, , 2010). För en elev som går ett nationellt pro- gram betyder det till exempel att hon eller han riskerar att inte få en gym- nasieexamen. Även uppföljning av gymnasieskolan med fokus på introduktionsprogrammen visar att hög frånvaro är en vanlig orsak till att elever inte når behörighet till nationella program (Introduk- tionsprogram, , rapport 413, 2014). Frånvaro kan således indi- kera att en elev håller på att distansera sig från skolan, vilket kan leda till studieavbrott och i förlängningen därmed ökade risker för arbets- löshet och utanförskap. Kommuner och Landsting (SKL) har i projektet identifierat framgångsfaktorer för att förhindra studie- avbrott varav en sådan faktor är att uppmärksamma tidiga varnings- signaler i form av just frånvaro. Rektorns ansvar att utreda frånvaro behöver tydliggöras i skollagen Som angetts i avsnitt 4.2. finns bestämmelser om att elever i gymnasie- skolan och gymnasiesärskolan ska delta i den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen, om eleven inte har giltigt skäl att utebli. Om en elev utan giltigt skäl uteblir ska rektorn se till att elevens vårdnadshavare informeras om att eleven har varit från- varande (15 kap. 16 § och 18 kap. 16 § skollagen). Om en elev går i en skola som elevens hemkommun inte är huvudman för, ska vidare skolans huvudman meddela hemkommunen om en elev som inte fyllt utan giltigt skäl är frånvarande i betydande utsträckning. Det på- pekas i lagtexten att denna skyldighet inte påverkar huvudmannens ansvar att ge stöd eller särskilt stöd till eleven (15 kap. 15 §). Om det saknas underlag för bedömning av en elevs kunskaper på grund av ele- vens frånvaro ska betyg inte sättas (15 kap. 27 §). Om en elev har på- börjat en utbildning och därefter utan anmälan uteblir från utbildningen i följd, utan att detta har berott på sjukdom eller beviljad ledighet, ska eleven anses ha avslutat utbildningen. Rektorn får dock besluta att eleven inte ska anses ha avslutat utbildningen om det finns synnerliga skäl (12 kap. 4 a § gymnasieförordningen [2010:2039]). Mot bakgrund av den samlade bilden av risker med omfattande från- varo anser att huvudmännen i högre utsträckning än behöver arbeta systematiskt med att förhindra studieavbrott och föreslår därför att rektorns ansvar att se till att en elevs upprepade eller längre ogiltiga frånvaro utreds ska tydliggöras i skollagen. Regeringen bedömer att det är viktigt att arbeta förebyggande och anser, i likhet med utredningen och Skolinspektionen, att det är viktigt att utreda bakom- liggande orsaker till elevers frånvaro och bristande måluppfyllelse, så att lämpliga åtgärder kan vidtas så att eleverna ska uppnå utbild- 2017/18:183 ningsmålen. Även Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor och understryker vikten av att arbeta före- byggande med att främja närvaro. Regeringen anser därför att det finns starka skäl att i skollagen tydliggöra rektorns ansvar att utreda frånvaro. avstyrker förslaget och anser att utredningsskyldigheten är något som redan följer av bestämmelserna om särskilt stöd och anför att ett förtydligande av rektors ansvar kan göras i allmänna råd i stället för i lag. Allmänna råd är generella rekommenda- tioner om tillämpningen av en författning som anger hur någon kan eller bör handla i ett visst hänseende (1 § författningssamlingsförordningen [1976:725]). har utfärdat allmänna råd (SKOLFS 2012:34) om att främja närvaro och att uppmärksamma, utreda och åtgärda från- varo i skolan där det bl.a. framgår att rektorn bör se till att orsaker till frånvaro utreds skyndsamt. Råden baseras bl.a. på skollagens bestämmelser om att rektorn ska utreda elevens behov av särskilt stöd som hänvisar till (3 kap. 8 § skol- lagen). Det är dock inte givet att en elev som är frånvarande inledningsvis bedöms ha svårigheter i sin skolsituation eller bedöms behöva särskilt stöd, även om elevens frånvaro kan leda till just detta. Elever med omfattande frånvaro kan tvärtom i vissa fall inledningsvis bedömas ha goda förutsättningar att nå kunskapskraven och träffas därmed inte alltid av bestämmelserna om särskilt stöd från början. Frånvaron kan dock leda till att eleven inte får så goda betyg som eleven skulle ha kunnat få. I förlängningen kan frånvaron leda till att eleven får problem med att få godkänt resultat eller att skolan bedömer att det saknas underlag för be- dömning av elevens kunskaper och att betyg därför inte kan sättas vilket i sin tur kan innebära att eleven till slut hoppar av utbildningen. Mot bak- grund av skollagens bestämmelser om att elever i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan ska delta i den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen, rektorns skyldighet att informera vårdnads- havaren om frånvaro , huvudmannens skyldighet att meddela hemkommunen om en elev som inte fyllt utan giltigt skäl är frånvarande i betydande utsträckning, bestämmelserna om att alla elever ska ges den ledning och stimulans som de behöver i sitt lärande och sin personliga utveckling för att de utifrån sina egna förutsättningar ska kunna utvecklas så långt som möjligt enligt utvecklingens mål och rektorns skyldighet att utreda behov av särskilt stöd, delar regeringen i och för sig Skolväsendets överklagandenämnds uppfattning att det får anses följa av skollagens bestämmelser att rektorn har en skyldighet att se till att upprepad eller längre frånvaro utreds. Regeringen anser dock till skillnad från överklagandenämnden att detta behöver tydliggöras ytterligare i skollagen.