prop · H50352 · 2018-01-25 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2017/18:52 Redovisning av verksamheten i Internationella Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogörs för verksamheten i () 2016 och 2017. I skrivelsen redovisas också regeringens prioriteringar för arbetet i institutionen. Skrivelsen behandlar IMF:s övergripande roll i den globala ekonomin, institutionens arbete med att övervaka och analysera den globala och regionala ekonomiska utvecklingen samt dess arbete med finansiell och monetär stabilitet. Vidare redogörs för IMF:s utlåning och resurssituation samt för medlemmarnas inflytande i och styrning av institutionen. Avslutningsvis redogörs för den förväntade inriktningen på IMF:s verksamhet . Redovisning av IMF:s arbete med finansiell och Den internationella utvecklingen och dess inverkan på IMF ............ Ekonomisk och finansiell utveckling ................................. Initiativ för finansiell och monetär stabilitet ...................... Övervakning av den globala ekonomin och enskilda länders IMF:s bedömning av ekonomi ............................. IMF:s utlåning och resurssituation.................................................. Viktiga framtida frågor i IMF ......................................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...... 1.1Redovisning av IMF:s arbete med finansiell och monetär stabilitet Med anledning av ett betänkande från finansutskottet har i ett tillkännagivande anfört att regeringen , i en särskild skrivelse, ska redovisa arbetet med frågor som rör finansiell och monetär stabilitet inom () och andra internationella finansiella institutioner. Redogörelsen bör omfatta institutionernas arbete med att övervaka och analysera den globala och regionala ekonomiska utvecklingen, liksom institutionernas utlåning och resurssituation, nya låneformer och låneramverk samt inflytande i och styrningen av institutionerna (bet. 2016/17:FiU22 punkt 1, rskr. 2016/17:186). Till följd av tillkännagivande avser regeringen att i en skrivelse redogöra för arbetet inom IMF (med start ) och redogöra för arbetet inom såväl IMF som andra internationella finansiella institutioner (med start ). Regeringen anser därmed att tillkännagivandet är slutbehandlat. Regeringen har tidigare i särskilda skrivelser redovisat verksamheten i de internationella finansiella institutionerna för verksamhetsåren 2003 och 2004, 2008 och 2009, 2010 och 2011, 2012 och 2013 samt 2014 och 2015 (skr. 2004/05:54, skr. 2009/10:153, skr. 2011/12:154, skr. 2013/14:139 och skr. 2015/16:145). Utöver dessa skrivelser har regeringen lämnat information till i flera andra sammanhang. Exempelvis har kontinuerligt informerats inför IMF:s och Världsbanksgruppens års- och vårmöten. Denna skrivelse omfattar 2016 och 2017 (redovisningsperioden), vilket innebär att , tillsammans med föregående skrivelser på området, har erhållit regelbunden redovisning av IMF:s verksamhet . Skrivelsen är uppdelad i områden som är valda med utgångspunkt i regeringens prioriteringar för det internationella ekonomiska samarbetet, det internationella arbetet med finansiell och monetär stabilitet och de frågor som har präglat IMF:s verksamhet . På varje område redovisas hur frågorna har hanterats i institutionen samt regeringens prioriteringar eller överväganden. Regeringen verkar i alla relevanta sammanhang för att uppnå sina prioriteringar, men varje enskild åtgärd som regeringen har vidtagit för att driva sina prioriteringar redovisas inte i skrivelsen. Faktauppgifterna i skrivelsen har hämtats från IMF:s offentliga redovisning och direkt från institutionen. All information om det ekonomiska läget har hämtats från IMF:s rapport (). IMF grundades och ska främja handel, sysselsättning och tillväxt genom att verka för internationellt monetärt samarbete samt makroekono- misk och finansiell stabilitet. Institutionen övervakar och analyserar den 2017/18:52 globala ekonomiska och finansiella utvecklingen samt enskilda länders ekonomi. Institutionen tillhandahåller ekonomisk-politiskt villkorat finansiellt stöd, som syftar till att låntagarlandet ska genomföra nödvändiga reformer för att uppnå finansiell och monetär stabilitet samt långsiktigt hållbar tillväxt. Därutöver bistår IMF medlemsländerna med teknisk expertis och utbildning för att bygga upp och förstärka deras administrativa och institutionella kapacitet. Tillsammans med de nordiska och baltiska länderna ingår i en valkrets som representeras av en gemensam styrelserepresentant. representeras valkretsen av och (mandatperiod 2016–2019). Länderna i valkretsen kommer överens om vilka frågor som ska prioriteras och samordnas i det dagliga arbetet i styrelsen. Regeringen driver även sina prioriterade frågor genom bilaterala kontakter med IMF och inom EU. 2Den internationella utvecklingen och dess inverkan på IMF 2.1Ekonomisk och finansiell utveckling uppgick den globala tillväxten till , vilket var den lägsta sedan den globala finanskrisen. stärktes dock världsekonomin, både i höginkomstländer och i tillväxtekonomier. Enligt IMF väntas den globala tillväxten stiga till 2017 och till 2018, vilket är en upprevidering i förhållande till prognoserna . Detta förklaras bl.a. av ökade investeringar, samt en ökad världshandel och industriproduktion, och stärkt förtroende på de finansiella marknaderna. Tillväxten väntas särskilt återhämta sig i euroområdet, och tillväxtekonomierna i och 2017 och 2018. Tillväxten är fortsatt svag i många länder och inflationen i de flesta höginkomstländer ligger under målsatta nivåer. Råvaru- och oljepriserna sjönk något , vilket bidrog till den dämpade inflationen. Inflationen väntas dock stiga framöver, i takt med att resursutnyttjandet och råvarupriserna stiger. På medellång sikt väntas den globala tillväxten avta, vilket bl.a. förklaras av en svag produktivitetsutveckling och förändrade demografiska förhållanden, såsom en åldrande befolkning. IMF framhåller att den nuvarande positiva konjunkturen i världsekonomin, med svag tillväxt, skapar en möjlighet att genomföra viktiga reformer för att skapa en mer hållbar tillväxt . I gruppen höginkomstländer har tillväxten återhämtat sig något. IMF:s tillväxtprognos för dessa ekonomier har reviderats upp , vilket förklaras av starkare utfall än väntat i bl.a. euroområdet och . Återhämtningen i euroområdet väntas fortsätta med en tillväxtökning om av BNP 2018. Återhämtningen i höginkomstländerna 2017 återspeglar främst en exportökning, understödd av en stärkt global ekonomi. Prognoserna för utvecklingen i och har reviderats ned på grund av svagare utfall än väntat i Skr. 2017/18:52 och osäkerhet om huruvida finanspolitiska stimulanser kommer att genomföras i . Tillväxtutsikterna för höginkomstländerna på medellång sikt är dämpade, vilket bl.a. beror på demografiska faktorer, en svag produktivitet samt en hög offentlig och privat skuldsättning i vissa länder. En större global efterfrågan och goda finansiella förutsättningar bidrar till att tillväxt- och utvecklingsekonomierna väntas växa snabbare . Deras tillväxt väntas öka från av BNP 2018, vilket är en upprevidering från tidigare prognos. Därmed har inbromsningen i dessa ekonomier, som inleddes , brutits. Upprevideringen av förväntade tillväxt, till av BNP 2017 jämfört med tidigare prognos om , bedöms vara den huvudsakliga drivkraften bakom upprevideringen av tillväxt- och utvecklingsekonomiernas väntade tillväxt. Upprevideringen av tillväxt baseras på förväntningar om en fortsatt expansiv kinesisk finanspolitik i syfte att nå det kinesiska målet om en fördubbling av BNP . Även tillväxten i de andra asiatiska tillväxtekonomierna bedöms vara stark. Råvaruexporterande länder i , söder om , och visar också tecken på ökad tillväxt, även om många utmaningar kvarstår i flera av dem. Tillväxttakten i de afrikanska länderna söder om har avtagit jämfört med den snabba expansion som bevittnades . Den regionala tillväxten sjönk från av BNP 2016, vilket var den lägsta tillväxten på mer än två decennier. Detta förklaras till stor del av att de flesta olje- och naturresursexporterande länderna drabbades av sjunkande råvarupriser. De som inte har stora naturresurser fortsatte dock att växa kraftigt. En viss återhämtning väntas i regionen, med en tillväxt om 2018. Givet den höga befolkningstillväxten anser IMF att det är en för låg tillväxt för att länderna ska kunna uppnå en markant stigande levnadsstandard. som regionen har en stor tillväxtpotential har bristen på politiska reformer en negativ effekt på många länders ekonomier. och tillväxt är fortfarande svag, och tillväxten uppgick till -2016. Tillväxten väntas dock återhämta sig och uppgå till av BNP 2018. Den negativa utvecklingen kan bl.a. förklaras av sjunkande råvarupriser. 2.2Initiativ för finansiell och monetär stabilitet har det pågått omfattande diskussioner i IMF om det globala finansiella skyddsnätet1 och hur detta kan förstärkas. Diskussionerna har utgått från erfarenheterna av den globala finanskrisen, som 1 Det globala finansiella skyddsnätet är inget strikt definierat begrepp, men inkluderar oftast de huvudsakliga mekanismer som länder kan använda sig av vid likviditets- och 2017/18:52 bröt ut . Diskussionerna har bl.a. berört IMF:s resursbehov, utlåningsfaciliteter och dess förhållande till de regionala finansieringsarrangemangen2. En av de viktigaste slutsatserna från diskussionen är att det globala finansiella skyddsnätet har ökat betydligt i omfattning . har skyddsnätet blivit mer fragmenterat och stora delar av nätet täcker enbart vissa länder. Framför allt bedöms skyddsnätet vara svagt i vissa tillväxtländer. Många länder förlitar sig dessutom på stora valutareserver som försäkring i händelse av ekonomisk och finansiell kris. Valutareserver utgör ett relativt kostsamt skydd eftersom riskerna och kostnaderna inte delas mellan länder. IMF anser att dess nuvarande resurser bör ses som ett minimum (se vidare avsnitt 4.2). IMF:s policyskapande organ, International Monetary and (), och G20 har uppmanat IMF att öka effektiviteten i sina utlåningsfaciliteter. Mot denna bakgrund har förslag om nya faciliteter och om hur IMF:s roll i det globala finansiella skyddsnätet kan stärkas diskuterats. Ett övergripande syfte med de nya faciliteterna är att de ska komplettera IMF:s traditionella krisutlåning och förebygga kriser. godkändes ett nytt program för bilateral policyrådgivning av . Programmet kan liknas vid ett IMF-program utan finansiering. Faciliteten är tillgänglig för alla medlemsländer och syftar till dels att signalera ett lands åtagande om att genomföra reformer, dels att möjliggöra finansiering från offentliga och privata långivarare. Faciliteten innebär också en närmare dialog mellan IMF och programlandet genom att översynerna av landets ekonomiska politik, regelverk och ekonomiska utveckling blir tätare än vid institutionens reguljära övervakning, s.k. artikel IV-konsultationer. Mot bakgrund av de regionala finansieringsarrangemangens ökade betydelse i det globala finansiella skyddsnätet godkände ett antal principer för hur samarbetet med och koordineringen av dessa finansieringsarrangemang ska utformas. Principerna syftar både till att stärka samarbetet och att göra det mer enhetligt, med beaktande av de betydande olikheter som finns bland olika regionala finansieringsarrangemang. Arbetet med att genomföra principerna kommer i ett första steg att innebära att IMF, tillsammans med utvalda regionala finansieringsarrangemang, samfinansierar krisutlåning för att sedan utvärdera erfarenheterna. För att bättre förebygga finansiella kriser har IMF även stärkt sin analys och övervakning av den finansiella sektorn, bl.a. genom att bättre integrera den finansiella sektorn och realekonomin i övervakningen. IMF har vidare sett över sitt policyramverk för hantering av internationella kapitalflöden3. Slutsatsen av översynen är att ramverket har fungerat Det inkluderar nationella valutareserver, bilaterala swapavtal mellan centralbanker, s.k. regionala finansieringsarrangemang och IMF:s globalt tillgängliga instrument. 2Europeiska stabilitetsmekanismen är ett exempel på ett regionalt finansieringsarrangemang. 3Historiskt har IMF varit en stark förespråkare av fria kapitalrörelser i alla länder, men denna syn nyanserades 2012 när ett nytt ramverk avseende när och hur länder bör hantera kapitalinflöden antogs. anger att även om kapitalinflöden främjar ekonomisk väl, men att institutionen ytterligare ska analysera vilken roll makro- Skr. 2017/18:52 tillsynen bör ha i hanteringen av volatila kapitalflöden och för de finan- siella risker som flödena kan ge upphov till. Dessa lärdomar ska sedan integreras i institutionens övervakning, inklusive dess policyrekommendationer (se vidare avsnitt 3.2). För en liten öppen ekonomi som är det viktigt att det globala finansiella skyddsnätet är förutsägbart, heltäckande och tillhandahåller skydd på likvärdiga villkor och i likvärdig omfattning. Med hänsyn till IMF:s mandat och dess globala medlemskap har institutionen en central roll i det finansiella skyddsnätet. Vid en förstärkning av skyddsnätet bör därför institutionen även fortsättningsvis ha en central roll. Det är också viktigt att värna ett starkt IMF, eftersom och flera länder i vårt närområde inte omfattas av Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM)4, utan endast av EU:s mindre facilitet, betalningsbalansstödet. För att främja global finansiell stabilitet är det viktigt att IMF:s utlåningsfaciliteter svarar mot medlemsländernas förändrade behov och att institutionen även fortsättningsvis har tillräckliga resurser för att bedriva denna verksamhet. 3Övervakning av den globala ekonomin och enskilda länders ekonomiska politik IMF publicerar regelbundet rapporter om sin verksamhet samt omfattande analyser av den globala ekonomin, den finansiella utvecklingen och enskilda länders ekonomier. De mest väsentliga IMF-rapporterna på global nivå är World Economic Outlook (WEO), Global Financial Stability Report (GFSR) och Fiscal Monitor (FM). WEO är en rapport om världsekonomin och det makroekonomiska läget på kort och medellång sikt. I GFSR studeras det globala finansiella systemet och finansmarknaderna. I FM finns översyner av ländernas offentliga finanser. IMF gör också bedömningar av medlemsländernas finansiella sektor (s.k. Financial Sector Assessment Program – FSAP). Syftet med IMF:s bedömningar av medlemsländernas finansiella sektor är att bedöma stabiliteten i den finansiella sektorn och dess potentiella effekt på tillväxt och utveckling. IMF utvärderar vidare enskilda länders ekonomi i s.k. artikel IV-rapporter. IMF publicerar därutöver andra rapporter och översyner, som i vissa fall berör . I in Europe: , som publicerades , undersöktes bl.a. hantering tillväxt medför de risker och tenderar att vara mest fördelaktiga för länder som nått en viss ekonomisk och institutionell utveckling. Avregleringar av kapitalmarknader bör därför genomföras , vara välplanerade och genomföras gradvis. 4 ESM omfattar endast de medlemsländer i EU som har euron som valuta. 2017/18:52 av flyktingsituationen och hur flyktingströmmarna påverkade några europeiska ekonomier. Regeringen anser att IMF har en mycket viktig roll i att analysera utvecklingen och göra prognoser för den internationella ekonomin, föreslå åtgärder för att stärka ekonomin i enskilda länder och globalt, förmedla forskning och kunskap samt utgöra ett forum för diskussion om ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar utveckling. IMF övervakar och utvärderar medlemsländernas ekonomiska och finan- siella utveckling och deras ekonomiska politik för att upprätthålla finan- siell och monetär stabilitet samt förebygga kriser i det internationella finansiella och monetära systemet. Institutionen övervakar även ekono- misk och finansiell utveckling samt ekonomisk politik på regional och glo- Som en del av denna process identifierar IMF potentiella risker för ekonomisk stabilitet och rekommenderar lämpliga ekonomiska åt- gärder för att bl.a. främja den ekonomiska tillväxten, öka sysselsättningen, främja den finansiella och makroekonomiska stabiliteten, minska sårbar- heten för kriser och höja levnadsstandarden. Den ökade ekonomiska och finansiella integrationen har ökat riskerna för spridning av finansiella och ekonomiska störningar mellan länder. 2016 och 2017 har IMF därför arbetat för att förbättra övervakningen av globala och regionala trender, bl.a. genom att stärka kompetensen hos Kompetensförstärkningen gäller särskilt rådgivning i samband med artikel IV-konsultationer om frågor som är kritiska för makro- Initiativ har även tagits för att öka institutionens förståelse för kopplingen mellan den finansiella sektorn och realekonomin och för att bättre integrera denna förståelse i artikel IV-konsultationerna. IMF har sett över sin vägledning för hur institutionen genom sin över- vakning och utlåning ska motverka korruption. tillämpningen av vägledningen överlag har fungerat väl, men att ambi- tionsnivån kan höjas ytterligare. En övergripande översyn av institutionens övervakning av korruptionsfrågor ska genomföras . planerar att göra nästa översyn 2018. Bland de huvudrisker som IMF har identifierat kan nämnas skulduppbyggnad, penningpolitiska åtstram- ning, ökad protektionism, brexit, den europeiska banksektorns struktur- problem och sårbarheter i tillväxtekonomier. Enligt IMF medför stimu- lanserna i ekonomi en högre tillväxt, men ökar skuldnivån, vilket medför risker för den finansiella stabiliteten. i den kinesiska ekonomin kan få stora negativa effekter på världseko- Vidare kan en snabbare penningpolitisk åtstramning än väntat i leda till stigande räntor för lån med långa löptider och stramare finansiella förutsättningar i omvärlden. Det kan i sin tur leda till fallande tillgångspriser och kapitalutflöden från tillväxtekonomier. en stor politisk osäkerhet kopplad till brexit. Protektionistiska strömningar Skr. 2017/18:52 kan skapa hinder för handel och påverka den ekonomiska utvecklingen Det finns också strukturproblem som behöver åtgärdas i den europeiska banksektorn. Låg lönsamhet och en hög andel dåliga lån kommer sannolikt att vara ett problem även framöver. gynnar den starka konjunkturen bankerna, som har kunnat stärka sina balansräkningar något. Andra faktorer som IMF har identifierat som risker för den globala tillväxten och den finansiella stabiliteten är en omfattande finansiell avreglering och en varaktigt låg inflation. För att säkerställa en hållbar tillväxt i höginkomstländer anser institutionen att det krävs att länderna genomför strukturella reformer, fortsätter att anpassa sin penningpolitik och för en försiktig finanspolitik. Regeringen anser att IMF fyller en viktig funktion genom att institutionen, med en hög grad av integritet och oberoende, utvärderar och lämnar rekommendationer om enskilda länder och den globala ekonomin. Nästan alla världens länder är representerade i institutionen och dess styrelse utgör därför ett lämpligt forum för att utvärdera och diskutera länders ekonomiska politik. Det är viktigt för regeringen att IMF ständigt anpassar sin roll och sin expertis till förändringar och utmaningar i världsekonomin. 3.3IMF:s bedömning av ekonomi IMF genomför en översyn av den svenska ekonomin genom en artikel IV-konsultation. Den senaste översynen behandlades i . IMF bedömde i sin artikel att den svenska ekonomin skulle växa med 2017. Tillväxten bedömdes understödjas av bl.a. de stora investeringarna i bostäder, men väntas mattas av något 2018– 2020. I rapporten lyfter IMF bl.a. fram de strukturella problemen på bostadsmarknaden, behovet av ytterligare makrotillsynsåtgärder och risken för att inflationen inte långsiktigt når målet på som huvudsakliga ekonomiska utmaningar för . IMF noterar det ökande byggandet av bostäder i , men anser att bostadsmarknaden har stora strukturella problem. Byggkostnaderna är enligt och konkurrensen i byggsektorn är bristfällig. De komplexa och svårgenomträngliga reglerna för byggande gör, tillsammans med den bristande konkurrensen, det svårt att minska kostnaderna. Bristen på bostäder är mest märkbar i de tre storstadsregionerna. Det befintliga beståndet av bostäder utnyttjas enligt IMF inte heller effektivt. Bruksvärdessystemet leder enligt institutionen till att utbudet av hyreslägenheter är mindre än det skulle behöva vara. Detta ökar efterfrågan och därmed priserna på bostadsrätter, vilket ökar hushållens redan höga skuldsättning. 2017/18:52 För att komma tillrätta med problemen på bostadsmarknaden anser IMF att flera åtgärder är nödvändiga. De höga byggkostnaderna behöver sänkas genom förenklade byggprocesser och förbättrad konkurrens i byggsektorn. Det stöd till bostadsbyggande som regeringen har infört bör utökas. En förbättrad regional infrastruktur kan också avlasta de stora städernas bostadsmarknader. IMF anser vidare att bruksvärdessystemet bör fasas ut för att förbättra matchningen av utbud och efterfrågan på bostäder. Institutionen förordar även högre skatt på privatägda fastigheter, förändrad kapitalvinstbeskattning och minskade ränteavdrag. Dessa åtgärder skulle enligt institutionen bidra till att effektivisera bostadsmarknaden, dämpa den höga efterfrågan på köpta bostäder och därmed också den privata skuldsättningen. Hushållens sårbarhet ökar när de privata skulderna fortsätter att växa. Enligt institutionen kan ett förstärkt amorteringskrav bidra till att begränsa de makroekonomiska risker som följer av att hushållen tar allt större lån i förhållande till sina inkomster. IMF anser också att ytterligare åtgärder bör övervägas om det bedöms nödvändigt, t.ex. ett tak för respektive hushålls skuld i förhållande till dess inkomst. IMF noterar i sin rapport att det fortfarande finns en osäkerhet om hur inflationen kommer att utvecklas. En hållbar inflationstakt runt målet på främjar makroekonomisk stabilitet, men denna inflationstakt förutsätter enligt IMF en högre löneökningstakt än vad arbetsmarknadens parter kommit överens om i de centrala avtalen. Det krävs därför enligt institutionen tydligare tecken på en inflationsökning innan kan lätta på de penningpolitiska stimulanserna. I rapporten lyfter också IMF fram områden där det skett en positiv utveckling i . Tillväxten är stark och institutionen förutser en minskad arbetslöshet. IMF anser att det finns flera lovande nya initiativ från bl.a. arbetsmarknadens parter för att komma till rätta med den höga arbetslösheten i gruppen utrikesfödda. De offentliga finanserna visar överskott och den finanspolitiska inriktningen är sund, med en svagt expansiv budget . Budgetens inriktning stärker enligt IMF klimat- och miljöarbetet, minskar ojämlikheterna och främjar integrationen av nyanlända på arbetsmarknaden. Regeringen delar bedömningen att det finns utmaningar för den svenska ekonomin, men delar inte fullt ut IMF:s uppfattning om vilka åtgärder som behöver vidtas, exempelvis avseende hyressättning och fastighetsbeskattning. För att stimulera utbudet av bostäder krävs reformer för att skapa bättre förutsättningar för en ökad nybyggnation och för att främja en större rörlighet på bostadsmarknaden. Regeringen har redan vidtagit flera åtgärder i syfte att stimulera utbudet av bostäder, t.ex. genom att införa investeringsstöd som främjar byggandet av energieffektiva hyresbostäder och bostäder till studerande. arbetar regeringen systematiskt för att förenkla och förkorta bygg- och planprocessen. För att öka rörligheten på bostadsmarknaden har bl.a. reglerna för uppskov med kapitalvinst vid avyttring av privatbostad tillfälligt ändrats. För att trygga kompetens- försörjningen inom bl.a. byggbranschen har regeringen i budgetpropo- sitionen avsatt medel för fler utbildningsplatser på både högskola Skr. 2017/18:52 och yrkeshögskola (se utg.omr. 16 avsnitt 9.7.7 och 9.8.2). Åtgärder har även vidtagits för att dämpa riskerna med de ökande privata skulderna.