prop · H503234 · 2018-04-19 00:00:00 — Den granskning som ska utföras vid enheten för passagerarinformation innan PNR-information får sändas vidare till de behöriga myndigheterna bör dock syfta till att den aktuella PNR-informationen avser personer som kan vara inblandade i sådan brottslighet som omfattas av direktivet. Det kan vara svårt, för att inte säga omöjligt, för personalen vid enheten för passagerarinformation att bedöma om den PNR-information som har tagits fram vid en för- handsbedömning är relevant för att bekämpa den aktuella brottsligheten. Inför en överföring av den framtagna informationen kan man emellertid se till att det inte av misstag följer med PNR-uppgifter som avser sådana personer som inte alls kan bedömas vara intressanta för vidare granskning på den grunden att de kan vara inblandade i terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet. Så kan vara fallet t.ex. om en sökning mot på förhand fastställda kriterier ger ett orimligt stort utfall. Av artikel 6.5 och 6.6 följer rimligen också att granskningen ska omfatta att överföring bara sker till en behörig myndighet som kan antas behöva PNR-informationen för att göra en närmare granskning av informationen och eventuellt vidta åtgärder för att bekämpa aktuell brottslighet. Exempelvis bör en överföring till endast ske när det kan vara fråga om sådan brottslighet som den myndigheten arbetar mot. Överföring efter en begäran Hur enheten ska gå till väga när den ska besvara en begäran om att ta del av PNR-information framgår av artikel 6.2 b i PNR-direktivet. Enligt bestämmelsen ska enheten i enskilda fall besvara en vederbörligen motiverad förfrågan som bygger på tillräckliga skäl från de behöriga myndigheterna om att tillhandahålla och behandla PNR-uppgifter i specifika fall i syfte att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrott eller annan allvarlig brottslighet. Enheten ska också, när så är lämpligt, tillhandahålla de behöriga myndigheterna resultaten av en sådan behandling. Av den nya lagen bör det framgå att enheten för passagerarinformation ska besvara en begäran från en behörig myndighet om att ta del av PNR- information. Direktivet bör tolkas som att ett svar på en begäran endast ska överföras till den myndighet som har ställt frågan. Av artikel 6.2 b framgår vidare att svar, när så är lämpligt, även ska överföras till Europol. Med att en begäran från behöriga myndigheter ska vara vederbörligen motiverad och bygga på tillräckliga skäl bör avses att begäran ska vara tillräckligt motiverad för att det ska framgå att PNR- informationen som begärs ut ska användas i syfte att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra sådan brottslighet som avses i direktivet. Även detta bör framgå av den nya lagen. Om så inte är fallet ska informationen inte lämnas ut. Hovrätten för Nedre befarar att det kan uppstå tillämpnings- problem eftersom det ska vara frågan om en vederbörligen motiverad begäran som bygger på tillräckliga skäl. För att undvika tillämpnings- problem anser hovrätten att det bör tydliggöras vilken nivå som krävs på brottsmisstanken och grunden för begäran för att den ska anses vara tillräckligt motiverad. Det är enheten för passagerarinformation som kommer att hantera be- höriga myndigheters begäran om att få ut PNR-uppgifter. Det får förut- sättas att sådana förfrågningar kommer att bli en vanligt återkommande uppgift för enheten och att enheten snabbt kommer att arbeta fram en rutin för när ett utlämnande kan ske. Eftersom även till synes mindre intressanta träffar kan visa sig vara högintressanta för de behöriga myndigheterna, som kan ha annan information om passagerarna än den som är tillgänglig för enheten för passagerarinformation, kan det vara svårt att ställa upp ett visst krav för när en begäran ska vara tillräckligt motiverad. Det får därför anses vara tillräckligt att enheten granskar att det av begäran framgår att PNR-informationen ska användas för att före- bygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra sådan brottslighet som avses i direktivet. Några ytterligare krav på när en begäran ska anses vara tillräckligt motiverad bör därför inte ställas. Om de begärda uppgifterna är äldre än och därmed har behörighetsbegränsats får enheten för passagerarinformation tillhanda- hålla fullständiga PNR-uppgifter endast om det rimligen kan antas vara nödvändigt för att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet, och endast efter tillstånd från en sådan myndighet som avses i artikel 12.3, se vidare av- snitt 10.5. Vidarebefordran av PNR-information från andra medlemsstater Enligt artikel 9.1 i PNR-direktivet ska enheten för passagerarinformation vidarebefordra sådan PNR-information som den har mottagit från andra medlemsstaters motsvarande enheter. Enheten kan också enligt artikel 9.2 motta svar på frågor som enheten har ställt på uppdrag av en behörig myndighet till andra länders enheter för passagerarinformation. Av direk- tivet framgår inte uttryckligen vad enheten ska göra med den in- formationen. Det får dock förutsättas att informationen ska överföras till den behöriga myndighet som ursprungligen har ställt frågan. Det bör framgå av den nya lagen att enheten ska vidarebefordra sådan PNR- information till de behöriga myndigheterna. 10.2Överföring till andra medlemsstater Regeringens förslag: En medlemsstat ska definieras som en stat som är medlem i EU och har antagit PNR-direktivet. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna har inga syn- punkter på förslaget. anser att definitionen av med- lemsstat bör knytas till de stater som är bundna av direktivet eftersom lagen annars kan behöva ändras för det fall det sker förändringar på unionsrättslig nivå. Skälen för regeringens förslag: Ordet medlemsstat används på flera ställen i direktivet. Någon definition av ordet finns inte i direktivet men vanligtvis menas med begreppet en stat som är medlem i EU. Direktivet är enligt skäl 40 inte tillämpligt på . För att undvika att räkna upp alla stater som är bundna av direktivet bör begreppet definieras i lagen. Genom att definiera medlemsstat blir det tydligt för vilka stater bestäm- melserna gäller utan att lagen tyngs av långa uppräkningar. I likhet med anser regeringen att definitionen av medlemsstat bör knytas till de stater som deltar i antagandet av direktivet i stället för att undantag görs för . En medlemsstat bör därför definieras som en stat som är medlem i EU och har antagit direktivet. På så sätt behöver definitionen inte ändras eller tas bort för det fall t.ex. ansluter sig till direktivet. 10.2.2Överföring av PNR-information till enheter för passagerarinformation i andra medlemsstater Regeringens förslag: ska överföra PNR-information till en motsvarande enhet i en annan medlemsstat 1.för vidare granskning där av PNR-information beträffande passa- gerare som har valts ut vid en förhandsbedömning, eller 2.för att besvara en begäran från en enhet i en annan medlemsstat om att ta del av PNR-information, om det av begäran framgår att PNR- informationen ska användas i syfte att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslig- het. En befattningshavare vid enheten ska före överföring enligt punkt 1 bedöma om PNR-informationen är relevant för vidare granskning i den andra medlemsstaten. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår inte att en befattningshavare före överföringen ska göra en bedömning av PNR-informationens relevans. Remissinstanserna har inte några synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: Resultatet av en förhandsbedömning av passagerare kan vara av intresse inte bara för behöriga nationella myndigheter utan även för en eller flera behöriga myndigheter i andra medlemsstater. När personer har identifierats av en enhet för passa- gerarinformation i enlighet med artikel 6.2 i direktivet ska därför enheten enligt artikel 9.1 även översända alla relevanta och nödvändiga PNR- uppgifter eller resultaten av en eventuell behandling av dessa uppgifter till motsvarande enheter i de andra medlemsstaterna. Enheterna för passagerarinformation i de mottagande medlemsstaterna ska därefter översända den mottagna informationen till sina behöriga myndigheter i enlighet med artikel 6.6. Enligt artikel 9.2 i PNR-direktivet ska enheten för passagerar- information i en medlemsstat även ha rätt att vid behov begära att en enhet i en annan medlemsstat tillhandahåller PNR-uppgifter som lagras i den senares databas och som ännu inte har genomgått en maskering. Vid behov ska även resultaten av en eventuell behandling av dessa uppgifter tillhandahållas, om en förhandsbedömning redan har utförts i enlighet med artikel 6.2 a. Det innebär att enheten för passagerarinformation inte är skyldig att på begäran av en annan enhet exempelvis jämföra PNR- uppgifterna med uppgifterna i något annat register eller någon annan uppgiftssamling. Endast för det fall en sådan bedömning redan är genomförd och alltjämt finns sparad vid enheten, ska resultatet av förhandsbedömningen också översändas. Som framgått i avsnitt 9.8.1 är det troligen bara i undantagsfall sådana resultat finns sparade vid enheten. En begäran om att få ta del av uppgifter ska enligt artikel 9.2 i direktivet vederbörligen motiveras och får avse en viss uppgift eller en kombination av sådana uppgifter, beroende på vilken information den begärande enheten för passagerarinformation anser vara nödvändig i ett särskilt fall för att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda och lagföra terroristbrott eller grov brottslighet. Enheterna för passagerarinformation ska tillhandahålla den begärda informationen . En bestämmelse som genomför artikel 9.1 och 9.2 bör införas i den nya lagen. Av bestämmelsen bör det framgå att enheten för passagerar- information ska överföra PNR-information till en motsvarande enhet i en annan medlemsstat för att en vidare granskning ska göras av PNR-informationen beträffande passagerare som har valts ut vid en förhandsbedömning. Av bestämmelsen bör det vidare framgå att enheten för passagerarinformation ska besvara en begäran från en motsvarande enhet i en annan medlemsstat och överföra informationen dit. Av den nya lagen bör det även framgå att överföring efter en särskild begäran endast får ske om det av begäran framgår att PNR-informationen ska användas i syfte att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet. Om så inte är fallet får PNR-informationen inte behandlas och ska inte lämnas ut. Lagrådet har synpunkter på lagrådsremissens utformning av be- stämmelsen och föreslår ett tillägg om att PNR-information beträffande passagerare som har valts ut vid en förhandsbedömning först ska ha överförts till en behörig myndighet för att tydliggöra att det måste ha skett en bedömning av informationens relevans före överföringen. Regeringen anser att det i stället bör införas en bestämmelse som mot- svarar bestämmelsen om överföring till behöriga myndigheter i där det framgår att en befattningshavare vid enheten före överföringen ska bedöma om PNR-informationen är relevant för vidare granskning av mottagaren. En sådan bedömning ska även göras före sådana över- föringar till Europol, se avsnitt 10.3. Bestämmelserna blir därmed lika- lydande och det framgår direkt av den aktuella bestämmelsen vilken prövning som måste ske innan informationen överförs. Om de begärda uppgifterna är äldre än och därmed har behörighetsbegränsats får enheten för passagerarinformation tillhanda- hålla fullständiga PNR-uppgifter endast om det rimligen kan antas vara nödvändigt för att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet och endast efter tillstånd från en sådan myndighet som avses i artikel 12.3, se vidare av- snitt 10.5. 10.2.3Överföring på begäran av en behörig myndighet i en annan medlemsstat Regeringens förslag: När det i ett enskilt brådskande fall är absolut nödvändigt ska enheten för passagerarinformation besvara en begäran från en behörig myndighet i en annan medlemsstat och överföra PNR- information direkt till den myndigheten. Överföring får endast ske om det av begäran framgår att PNR-informationen ska användas i syfte att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslig- het eller annan allvarlig brottslighet. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna har inga synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: PNR-uppgifter ska som huvudregel utbytas mellan medlemsstaterna bara via medlemsstaternas enheter för passagerarinformation. I artikel 9.3 i PNR-direktivet ges dock en möjlig- het för medlemsstaternas behöriga myndigheter att i undantagsfall vända sig direkt till enheten för passagerarinformation i en annan medlemsstat med en begäran om att få ut PNR-uppgifter som finns bevarade hos en- heten. En sådan begäran får endast framställas i nödfall och i övrigt på samma villkor som anges i artikel 9.2. Även en sådan begäran ska vara vederbörligen motiverad. En kopia av begäran ska alltid skickas till en- heten för passagerarinformation i den begärande medlemsstaten. skyldigheter enligt artikel 9.3 bör regleras i den nya lagen. Det bör av bestämmelsen framgå att enheten för passagerarinformation endast i ett enskilt brådskande fall och om det är absolut nödvändigt ska besvara en begäran från en behörig myndighet i en annan medlemsstat och överföra PNR-information direkt till den myndigheten. I direktivets svenska översättning används ordet nödfall. Med nödfall torde menas detsamma som att det är absolut nödvändigt i ett brådskande fall. Det uttryckssättet passar bättre in i svensk lagstiftning och bör därför användas. Överföring ska i övrigt ske endast under samma förutsättningar som överföring till en annan enhet för pas- sagerarinformation. För det fall en förfrågan avser behörighets- begränsade PNR-uppgifter ska förutsättningarna för överföring av sådana vara uppfyllda, se vidare i avsnitt 10.5. 10.2.4 Överföring för att avvärja en specifik och faktisk fara Regeringens förslag: När det är nödvändigt för att avvärja en specifik och faktisk fara ska enheten för passagerarinformation på begäran av en enhet i en annan medlemsstat inhämta PNR-uppgifter från lufttrafik- företag än vad som gäller som huvudregel och överföra dessa till den enhet som har begärt dem. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna har inga synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: Som framgår av avsnitt 8.4 kan en- heten för passagerarinformation begära att lufttrafikföretag ska överföra PNR-uppgifter även än de som gäller som huvudregel om det i ett enskilt fall bedöms nödvändigt med tillgång till PNR- uppgifter för att avvärja en specifik och faktisk fara med anknytning till terroristbrottslighet eller grov brottslighet. Av artikel 9.4 i PNR-direktivet framgår att även en enhet för passagerarinformation i en annan medlems- stat har rätt att begära att en enhet i en annan medlemsstat hämtar in PNR-uppgifter från lufttrafikföretag och vidare- befordrar dessa till den begärande enheten för passagerarinformation. sådan begäran får endast ske i undantagsfall och om det är nödvändigt för att reagera på ett specifikt och faktiskt hot med anknytning till terrorism eller grov brottslighet. En motsvarande bestämmelse bör införas i den nya lagen. stämmelsen bör framgå att enheten för passagerarinformation på begäran av en motsvarande enhet i annan medlemsstat ska inhämta uppgifter från lufttrafikföretagen på andra tider än de som framgår i 2 kap. 2 § i den nya lagen och överföra dessa till den begärande enheten. Uppgifterna ska enligt direktivet hämtas in endast i undantagsfall, vilket torde innebära att det endast är tillåtet i vissa särskilda situationer. I den nya lagen bör där- för föreskrivas att en sådan inhämtning endast får ske i ett enskilt fall. Vidare krävs att uppgifterna är nödvändiga för att avvärja en specifik och faktisk fara med anknytning till terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet. 10.2.5Enhetens inhämtande av PNR-uppgifter från andra medlemsstaters motsvarande enheter Regeringens bedömning: Det bör regleras i förordning vilka skyldig- heter enheten för passagerarinformation har i samband med att en- heten begär att få ta del av PNR-information från en motsvarande en- het i en annan medlemsstat. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inga synpunkter på bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: Artikel 9.2 och 9.4 i PNR- direktivet innehåller bestämmelser om hur en nationell enhet för passagerarinformation ska gå till väga när den vill ha tillgång till PNR- information som lagras hos en motsvarande enhet i en annan medlemsstat. Av artikel 9.2 framgår att en enhet för passagerarinformation har rätt att vid behov begära att få del av sådan information och att en begäran ska vara vederbörligen motiverad. Det får, som framgår ovan, anses innebära att begäran ska vara tillräckligt motiverad för att det ska framgå att PNR- informationen ska användas för att förebygga, förhindra, upptäcka, ut- reda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet. Begäran får vidare enligt artikel 9.2 avse en viss uppgift eller en kombi- nation av uppgifter. Av artikel 9.5 framgår att informationsutbytet får ske via alla befintliga kanaler för samarbete mellan staterna. En begäran om att få ta del av PNR-information som finns lagrad vid en annan medlems- stats enhet för passagerarinformation kommer troligen normalt sett att överföras elektroniskt och därmed skriftligt, men det finns inget hinder mot att en begäran framställs muntligen. Enligt regeringens mening kan frågan om enheten för passagerar- informations skyldigheter i samband med en begäran om att få ta del av PNR-information från en motsvarande enhet i ett annat land enligt artikel 9.2 regleras i förordning. Även möjligheten enligt artikel 9.4 att begära att en annan medlemsstats motsvarande enhet hämtar in uppgifter från lufttrafikföretag på andra tider än som i övrigt följer av direktivet kan regleras i förordning. Regeringens förslag: ska så snart som möjligt överföra PNR-information till Europol 1. för vidare granskning där av PNR-information beträffande passa- gerare som har valts ut vid en förhandsbedömning, eller 2. för att besvara en begäran från Europol om att få ta del av PNR- information, om det av begäran framgår att PNR-informationen ska användas i syfte att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lag- föra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet. En befattningshavare vid enheten ska före överföring enligt punkt 1 bedöma om PNR-informationen är relevant för vidare granskning av Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. ningen föreslår inte att det av lagen ska framgå att enheten för passage- rarinformation ska få överföra PNR-information till Europol för vidare granskning där av informationen beträffande passagerare som har valts ut vid en förhandsbedömning, eller att en befattningshavare före överfö- ringen ska göra en bedömning av PNR-informationens relevans. Remissinstanserna: ställer sig frågande till om inte enheten för passagerarinformation kan lämna ut information från för- handsbedömningar till Europol även utan en särskild begäran. remissinstanser har inte några synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: Europol är EU:s gemensamma polis- byrå och utgör en del av det brottsbekämpande samarbetet i unionen. Europol har till uppgift att stödja och stärka medlemsstaternas polis- myndigheter och andra brottsbekämpande organs insatser och deras sam- arbete för att förebygga och bekämpa viss brottslighet. till stor del med insamling, behandling och analys av underrättelser om allvarlig och gränsöverskridande brottslighet inom unionen och fungerar som en knutpunkt för utbyte av uppgifter mellan medlemsstaterna. styrande regelverket för Europol finns i och rådets förordning (EU) 2016/794 av om Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) och om ersättande och upphävande av rådets beslut /371/RIF, 2009/934/RIF, 2009/935/RIF, 2009/936/RIF och 2009/968/RIF (Europolförordningen) Enligt artikel 7.6 i Europol- förordningen ska varje medlemsstat tillhandahålla Europol den inform- ation som är nödvändig för att Europol ska kunna uppfylla sina mål. Enligt förordningen föreligger således en uppgiftsskyldighet för de nationella myndigheterna gentemot Europol. Europols rätt att få del av PNR-uppgifter framgår på flera ställen i PNR- I artikel 4.2 anges att enheten för passagerarinformation ska ansvara för att bl.a. utbyta PNR-uppgifter och resultatet av behandlingen av dessa uppgifter med Europol. Även av artikel 6.2 a och b framgår att enheten för passagerarinformation får behandla PNR-uppgifter för ända- målet att tillhandahålla Europol resultatet av en behandling av dessa I artikel 6.2 a, som behandlar enhetens förhandsbedömningar, anges bl.a. att sådana ska göras för att identifiera personer som Europol i förekommande fall enligt artikel 10 behöver utreda ytterligare. De närmare bestämmelserna om Europols tillgång till PNR-uppgifter finns i artikel 10 i direktivet. Av artikel 10.1 framgår att Europol, inom ramen för sina befogenheter och för fullgörandet av sina arbetsuppgifter, ska ha rätt att begära ut specifika PNR-uppgifter eller resultatet av be- handlingen av dessa uppgifter från enheterna för passagerarinformation i Det ska, enligt artikel 10.2, gå till på så sätt att Europol från fall till fall via sin nationella enhet lämnar in en elektronisk, veder- börligen motiverad begäran om översändande av specifika PNR- uppgifter eller resultaten av behandlingen av dessa uppgifter till enheten för passagerarinformation i en medlemsstat. Europol får lämna in en sådan begäran när det är absolut nödvändigt för att stödja och stärka medlems- staternas åtgärder för att förebygga, förhindra, upptäcka eller utreda ett specifikt terroristbrott eller grovt brott i den mån brottet i fråga omfattas av Europols behörighet enligt Europolrådsbeslutet. I den motiverade be- gäran ska rimliga skäl anges till varför Europol anser att översändandet av PNR-uppgifterna eller resultaten av behandlingen av PNR-uppgifterna väsentligt kommer att bidra till att brottet i fråga förebyggs, upptäcks En tanke bakom PNR-direktivet är att det inte ska påverka andra unions- instrument om informationsutbyte på det brottsbekämpande området, se Uppgiftsskyldigheten i Europolförordningen kan därför sägas gälla framför PNR-direktivet. Som framgått tidigare innebär regleringen i Europolförordningen bl.a. att , liksom övriga medlemsstater, har en skyldighet att lämna sådan information till Europol som är nödvändig för att Europol ska kunna uppfylla sina mål. sådana uppgifter som kan vara nödvändiga för att Europol ska kunna uppfylla sina mål och utföra sina arbetsuppgifter. omfattar således även PNR-uppgifter. Enligt regeringens bedömning är det dock inte tillräckligt att luta sig mot uppgiftsskyldigheten i Europol- förordningen för att genomföra PNR-direktivet på ett korrekt sätt. nya lagen bör därför innehålla en bestämmelse som reglerar att Europol även på begäran har rätt att få ut PNR-uppgifter. information ska därför besvara en begäran från Europol och överföra PNR-information dit. skyldighet innebär att Europol på begäran kan få del av såväl förhands- information om passagerare som av uppgifter som lagras i databasen. den nya lagen bör det även framgå att överföring endast får ske om det framgår av begäran att PNR-informationen ska användas i syfte att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet. Om så inte är fallet får PNR-informa- tionen inte behandlas och ska inte lämnas ut.