prop · H503220 · 2018-04-09 00:00:00 — De citerade orden kan leda tanken fel och bör ersättas med ”för en licenshavares räkning”. 2 kap. 4 § Punkten 2 har fått en invecklad och svårtillgänglig utformning. Det är inte lätt att förstå att den avser femörespoker i hemmiljö. Utformningen väcker frågan om alla rekvisit måste vara uppfyllda för att spelet ska vara licensfritt. 2 kap. 5 § Enligt paragrafen krävs inte licens för vissa uppräknade spel. I första punkten anges vissa spel som tillhandahålls av en sådan sammanslutning som avses i 6 kap. 2 §. I författningskommentaren sägs att punkten avser spel för allmännyttiga ändamål. De sammanslutningar som behandlas i 6 kap. 2 § är också sådana organisationer som främjar allmännyttiga ändamål. Emellertid anges där att allmännyttiga ändamål ska vara huvudsaken. I begränsad utsträckning kan alltså sådana organisationer ägna sig åt annan verksamhet. Om avsikten är att undantaget från licensplikten ska gälla bara spel för allmännyttiga ändamål, bör det framgå uttryckligen av lagtexten. Ett undantag från licensplikten ska vara att det är fråga om lotterier som bedrivs inom en enda kommun. Detta bör tydliggöras, t.ex. genom att uttrycket ”en kommun” preciseras till ”en viss kommun”. 2 kap. 6 § I paragrafen föreskrivs att licens inte får ges för pyramidspel. Ordet pyramidspel definieras i 3 kap. 3 § 15. Härutöver förekommer ordet bara på ett ställe i lagen, nämligen i definitionen av ”spel” i 3 kap. 1 §. Lagrådet förordar att regleringen förenklas genom att innehållet i definitionen flyttas till 2 kap. 6 §. Dock bör beaktas att definitionen inte är invändningsfri; se vad Lagrådet anför i 3 kap. 3 § 15. Lagrådet förordar att kapitelrubriken ”Definitioner” ersätts med ”Uttryck i lagen”. 3 kap. 3 § I paragrafen förklaras ett antal ord och uttryck som används i lagen. I punkten 2 definieras bingo som ett ”lotteri där deltagarna är närvarande på spelplatsen och köper en bingobricka och där sannolikheten att vinna beror på om de nummer som dras sammanfaller med numren på bingobrickan och där de deltagare som vinner genast gör anspråk på sin För att undvika en cirkeldefinition och för att i någon mån generalisera bestämmelsen föreslår Lagrådet att ordet ”bingobricka” byts ut mot ”en eller flera nummerserier”. Det är vidare tänkbart att uttrycket ”de nummer som dras” inte vållar några bekymmer för den vane bingospelaren. För att definitionen lättare ska förstås av andra bör uttrycket förtydligas, förslagsvis till ”de nummer som dras av spelanordnaren”. Enligt den fortsatta beskrivningen ska sannolikheten att vinna bero på om de nummer som dras sammanfaller med numren på bingobrickan. Lagrådet har sig bekant vinner i bingo den spelare som först har fått alla nummer på sin bricka dragna av spelanordnaren. Om de nummer som dras sammanfaller med de egna är alltså sannolikheten att vinna 100 Lagrådet förordar att beskrivningen i denna del byts mot t.ex. ”vinsten i en spelomgång tillfaller den spelare vars samtliga nummer har dragits av spelanordnaren”. När det slutligen gäller det sista ledet i beskrivningen – att de deltagare som vinner genast ska göra anspråk på sin vinst – ifrågasätter Lagrådet att detta ska vara ett nödvändigt krav för att ett spel ska definieras som bingo. Lagrådet föreslår att punkten 3 förtydligas och ges följande lydelse. Ekonomiskt incitament som reducerar spelarens insats i spelet. dragningsutrustning (punkten 4) och spelsystem (punkten 17). Definitionen av insats i punkten 5 tyngs av ett svårtillgängligt undantag för betalningar för vissa kombinationsspel. upplysts att undantaget avser vissa tävlingar i dagstidningar och andra Lagrådet ifrågasätter att detta undantag behöver göras i definitionen av insats. I den fortsatta beredningen bör övervägas om bestämmelsen i denna del kan placeras i något eller några andra kapitel och hur den kan ges en mindre obegriplig utformning. Enligt punkten 10 är licenshavare den som har licens att tillhandahålla spel enligt lagen. Lagrådet ifrågasätter att definitionen behövs. den kan det knappast råda något tvivel om vad licenshavare betyder. I punkten 11 definieras lokalt poolspel. Det är ett lotteri som tillhanda- hålls i en kommun. Vid föredragningen har det kommit fram att lotteriet ska tillhandahållas i en enda kommun. Detta bör klargöras, t.ex. genom uttrycket ”en viss kommun”. Vidare anges att de lotterier som avses är sådana där vinsten delas mellan vinnarna eller där hela eller delar av vinsten beror på storleken av de totala insatserna. Innebörden av detta är inte lätt att förstå. Den bör klargöras under den fortsatta beredningen. Punkten 13 innehåller en definition av online-bingo. Se vad Lagrådet har anfört om definitionen av bingo (punkten 2). Alla rekvisiten i defini- tionen av bingo finns inte med i denna punkt. Är skillnaden avsiktlig? Enligt punkten 14 är en penningautomat en automat som betalar ut vinst i form av pengar och där sannolikheten att vinna huvudsakligen beror på slumpen. Vid föredragningen har upplysts att penningautomat är ett slags lotteri. Sannolikheten att vinna i ett lotteri beror enligt punkten 12 helt på slumpen. Ordet ”huvudsakligen” bör därför utgå ur definitionen av penningautomat. I punkt 15 definieras ”pyramidspel” genom en hänvisning till en ”pyramidstruktur”. Ordet pyramid används alltså för att förklara vad pyramidspel är – ett slags cirkeldefinition. Ordet pyramidstruktur kan strykas och förklaringen ändras till ”spel som arrangeras så att vinsten härrör från…” utan att något sakligt innehåll går förlorat. Se även vad Lagrådet har anfört i anslutning till 2 kap. 6 §. I punkt 17 definieras spelsystem. Punkten c) bör förtydligas så att det framgår om även fastställande av utfall ingår i behandlingen (jfr punkt 4). 4 kap. 1 § Inledningen av paragrafen bör justeras till ”Licens får ges endast till den som … ”. 4 kap. 2 § I paragrafen redovisas obligatoriska hinder för licens. Enligt punkterna 4 och 5 får licens inte ges till den som i väsentlig utsträckning har åsidosatt skyldigheter i näringsverksamhet eller har gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet. För juridiska personer gäller dessa punkter enligt 4 kap. 3 § personer som ingår i styrelsen eller ledningen eller som har ett kvalificerat andelsinnehav. Varken lagtexten eller författningskommentaren anger någon begräns- ning i tiden för att försummelser eller gärningar ska vara hinder för licens. Vid föredragningen har upplysts att vandelsprövningen får gå så långt tillbaka som är rimligt och proportionerligt. Enligt allmän- motiveringen ”säkerställs” emellertid genom lagförslaget att en person som har åsidosatt skyldigheter i näringsverksamhet eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet ”oavsett omständigheterna i övrigt, aldrig kan få licens” (s. 100). Det har också upplysts att de aktuella bestämmelserna tar sikte på särskilt allvarliga överträdelser och att överträdelser av normalgraden eller mindre allvarliga sådana inte utgör obligatoriska hinder för licens. En fråga är om överträdelser som inte är särskilt allvarliga kan medföra att sökanden bedöms inte vara lämplig enligt 1 § 3. Lagrådet förordar att innebörden av de föreslagna hindren för licens för- tydligas och att det erinras om att grundläggande krav på proportionalitet gäller även här. 4 kap. 4 § Enligt paragrafen ska en licenshavare som är bosatt eller etablerad i ett land utanför EES-området ha en representant som är bosatt i . att underlätta utredningen i dessa ärenden föreslår Lagrådet att paragrafen formuleras så att den träffar licenshavare som inte är bosatta eller etablerade inom EES-området. 4 kap 5 § I paragrafen föreskrivs att den representant som avses i 4 § ska vara behörig att företräda licenshavaren i olika sammanhang. oklart om avsikten är att representantens behörighet ska följa direkt av Enligt allmänmotiveringen är dock avsikten att representanten ska ha fullmakt att företräda licenshavaren på de sätt som paragrafen anger (s. 101). Lagrådet föreslår att bestämmelsen i denna del utformas efter mönster av 24 § andra stycket lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. och ges följande lydelse. Licenshavaren ska utfärda fullmakt för representanten att i alla frågor som rör spelverksamheten i handla på licenshavarens vägnar samt ta emot stämning för licenshavaren och själv eller genom annan tala och svara för denne. 4 kap. 9 § Lagrådet förordar att paragrafen formuleras om så att en licens får förenas med villkor om hur spelverksamheten ska utövas. 4 kap 11 § Paragrafen bör ges följande lydelse. En licenshavare ska dagar efter en förändring i den personkrets som avses i 3 och 4 §§ anmäla förändringen till spelmyndigheten. Lagrådet föreslår att kapitelrubriken ”Statligt spel” ersätts med ”Spel förbehållet staten”. I kapitlet föreslås att kasinon och spel på värdeautomater även enligt den nya lagen ska vara föremål för ett statligt spelmonopol. övervägandena framgår att man ansett att det även efter det att kommersiella aktörer släppts in på den svenska spelmarknaden finns ett utrymme att förbehålla staten vissa spelformer. I lagrådsremissen (s. 106 f.) framhålls att medger att en stat begränsar anordnadet av hasardspel och att spel på kasino och värdeautomater är spelformer som är riskabla ur spelberoendesynpunkt. Statens ensamrätt är del av en konsekvent och systematisk strategi för att bl.a. uppnå konsument- skyddets syften. Det finns legitima skyddssyften som kan motivera antingen förbud eller ensamrätter på spelmarknaden, något som framgår av såväl EU- domstolens rättspraxis som av svenska domstolars avgöranden (se HFD 2017 ref. 7 och där anförd rättspraxis). Ett grundläggande krav är dock att ensamrätten är nödvändig i förhållande till statens legitima ändamål. I lagrådsremissen utpekas kasinospel och värdeautomater som spelformer som är riskabla, vilket får motivera bibehållandet av monopolet för dessa. Lagrådet saknar skäl att ifrågasätta bedömningen, men vill ändå peka på det något motsägelsefulla i att regeringen vill öppna för kommersiella aktörer att bedriva spelverksamhet via internet, där riskerna för konsumenterna torde vara uppenbara. Det finns därmed också en risk för att den föreslagna ordningen inte skulle anses uppfylla de EU-rättsliga kraven. Synpunkten bör hanteras under den fortsatta handläggningen. 5 kap. 3 § Bestämmelsens kategoriska begränsning till ett högsta antal kasinon i är ovanlig och motiveras bl.a. av krav på förutsebarhet och systematik (s. 107). Om kräver att antalet kasinon ska anges i lag, kan frågan ställas om inte antalet värdeautomater också måste begränsas i lag. 5 kap. 4 § Lagrådet förordar att lagtexten kompletteras så att det framgår att det endast är de i lagtexten nämnda spelen som får spelas i ett kasino. 5 kap. 5 och 6 §§ Bestämmelserna innehåller en hänvisning till syftet med övervakningen och registeringen som Lagrådet finner bättre hör hemma i författnings- kommentaren. Som lagtext gör hänvisningen till ett visst syfte dessutom bestämmelserna svårare att tillämpa eftersom det då kan uppkomma frågor om en viss övervakning eller registrering bidrar till det angivna syftet. 5 kap. 9 § I paragrafen finns en regel om att det inte är tillåtet att låta spelaren själv göra sin insats med hjälp av ”teknisk eller elektronisk utrustning”. Innebörden i det citerade uttrycket är oklar. Det ligger nära till hands att uppfatta elektronisk utrustning som en slags teknisk utrustning. Under den fortsatta beredningen bör klargöras vilken utrustning som avses i paragrafen. Paragrafen har motsvarigheter i 6 kap. 7 §, 7 kap. 2 § och 8 kap. 3 §. fyra paragraferna bör utformas på samma sätt. paragrafen kan ”tillhandahållande av” strykas. 6 kap. 1 § Enligt paragrafen får licens att tillhandahålla spel till förmån för allmännyttiga ändamål omfatta andra lotterier än de som räknas upp i Uppräkningen innehåller som nummer 5 ”Varuspels- Vid föredragningen har upplysts att varuspelsautomater inte Då ska dessa automater inte ingå i uppräkningen. 6 kap. 2 § I första stycket bör ”endast” placeras efter ”ges”. 6 kap. 4 § I paragrafen regleras förutsättningarna för licens att tillhandahålla bingo. En sådan förutsättning är enligt första stycket 2 att det kan antas att ”bingon” kommer att ge licenshavaren skälig avkastning, om det inte finns särskilda skäl för annat. Förekommer det spel på värdeautomater i spellokalen, ska – enligt andra stycket – vid bedömningen enligt första stycket 2 även den avkastning som sådant spel kan antas komma att ge Det är oklart vilken slags avkastning som avses i andra stycket. föredragningen har upplysts att det är intäkten för bingoarrangören. framgår inte av lagtexten, som bör ses över under den fortsatta bered- 6 kap. 5 § Enligt paragrafens första stycke ska, vid prövning av licens för att tillhandahålla bingo, särskild hänsyn tas till licenshavarens behov av inkomster från bingo för sin verksamhet. I andra stycket finns en bestämmelse om att, vid bedömningen av behovet av inkomster från bingo, hänsyn främst ska tas till omfattningen av ungdomsverksamheten i sammanslutningar vars ändamål naturligen kan förenas med ungdoms- Bestämmelsen är alltför invecklad och svår att förstå. måste gå att ange bedömningsgrunderna på ett mer lättbegripligt sätt. Ordet ”främst” bör placeras efter ordet ”tas”. Bestämmelsen bör ses över under den fortsatta beredningen. 6 kap. 6 § Enligt paragrafen får – efter särskilt beslut av spelmyndigheten – en eller flera licenshavare enligt 1 § tillhandahålla sammankoppling av bingo som bedrivs i flera län. Det är inte lätt att förstå vilken slags spel- verksamhet som avses med bestämmelsen. Vid föredragningen har upplysts att syftet är att en eller flera licenshavare ska kunna tillhanda- hålla bingo som ett och samma arrangemang på flera platser. Detta bör beskrivas närmare i författningskommentaren. Mot bakgrund av upplysningen föreslår Lagrådet att paragrafen ges följande lydelse. Efter särskilt beslut av spelmyndigheten får en eller flera licenshavare enligt 1 § tillhandahålla samordnad bingo på flera platser. 6 kap. 7 § Paragrafen står under rubriken ”Bingo”, men i den görs ett uttryckligt undantag för bingo. Lagrådet föreslår att paragrafen flyttas eller ges en egen rubrik. Se i övrigt vad Lagrådet har anfört vid 5 kap. 9 §. 6 kap. 8 § I paragrafen finns bestämmelser om lokalt poolspel, som definieras i 3 kap. 3 § 11. Det är en udda företeelse och den regleras i denna para- graf. Under den fortsatta beredningen bör övervägas om inte innehållet i 3 kap. 3 § 11 kan flyttas hit så att regleringen blir mer sammanhållen. Paragrafens tillämpningsområde har begränsats till lokalt poolspel på hästar. Definitionen i 3 kap. 3 § 11 är inte begränsad på detta sätt. Frågan är då vad som ska gälla i fråga om lokalt poolspel på annat än hästar. Även om sådant spel inte förkommer , kan det inte uteslutas att någon vill tillhandahålla det . 6 kap. 9 § I denna och de två följande paragraferna finns bestämmelser om registreringslotterier. Även registreringslotterier framstår som en udda företeelse. Det ska inte krävas licens för att lotteriet ska vara tillåtet, men väl registrering på angivna villkor. Registreringen är alltså i praktiken ett slags tillstånd. Skillnaden i förhållande till licens tycks vara att villkoren möjligen är lindrigare och att tillståndet meddelas av en kommun. En ideell förening eller ett registrerat trossamfund med verksamhet huvudsakligen inom en enda kommun får enligt paragrafen på vissa villkor tillhandahålla lotterier efter registrering hos en kommun. Ett av villkoren är att lotteriet bedrivs bara inom den eller de kommuner där sammanslutningen är verksam. Med denna utformning blir det oklart om sammanslutningen får eller ska registrera sig i en eller flera kommuner. Detta bör klargöras under den fortsatta beredningen. I lagtexten talas om lotterier som ”kan ges” licens. Det bör ändras till lotterier som ”får omfattas av” licens. Det talas också om lotterier som ”bedrivs”. På andra ställen i lagförslaget används ordet ”tillhandahålls”. Det bör användas här också. 6 kap. 10 § I paragrafen finns en bestämmelse om att kommunen får förena en registrering med villkor. Det bör preciseras till villkor ”för hur verksamheten ska utövas”, jfr 4 kap. 9 §. 6 kap. 11 § Vid försäljning av förhandsdragna fysiska lotter enligt 9 § gäller enligt denna paragraf inte vad som sägs i 7 § såvida inte utrustningen är försedd med en slumpvalsgenerator eller ett elektroniskt minne. formulerats som ett undantag från ett undantag. Därigenom har den blivit Lagrådet förordar att den utformas så att det kan utläsas direkt vad som föreskrivs. 7 kap. 1 § och rubriken till kapitlet Enligt rubriken och 1 § handlar bestämmelserna i kapitlet om Vad som avses med att spelet är kommersiellt Om syftet är att skilja ut dessa spel från spel som omfattas av bestämmelser i 5 och 6 kap. bör det göras tydligt. 7 kap. 2 §. Se vad Lagrådet har anfört i anslutning till 5 kap. 9 §. 8 kap. 1 § Innebörden av paragrafens första stycke är att licens att tillhandahålla vadhållning får avse all vadhållning utom sådan som anges i 2 §. Lagrådet förordar att bestämmelsen utformas i enlighet med detta. 8 kap. 2 § I paragrafen anges i fyra punkter olika slags vadhållning som en licens inte får avse. Beträffande punkten 4 kan författningskommentaren läsas så att händelsen eller evenemanget ska vara stötande eller olämplig, Vid föredragningen har upplysts att det inte är avsikten. paragrafen ges följande lydelse. Licens enligt 1 § får inte avse 1.vadhållning på utfallet i ett lotteri utan medgivande från licens- havaren till lotteriet, 2.vadhållning på evenemang där den övervägande delen av 4. intervallspel, eller 5.sådan vadhållning på händelser eller evenemang som är stötande eller från allmän synpunkt olämplig. 8 kap. 3 § Se vad Lagrådet har anfört i anslutning till 5 kap. 9 § om uttrycket ”teknisk eller elektronisk utrustning”. Kapitelrubriken ”Landbaserat kommersiellt spel” bör ändras till något mer informativt och lättförståeligt. Se vad Lagrådet har anfört i anslutning till rubriken till 7 kap. 9 kap. 2 och 3 §§ I 2 § används ordet ”nöjespark” för att avgränsa en situation när kasinospel kan få licens medan ordet ”” används i 3 §. Om ingen saklig skillnad är avsedd förordar Lagrådet att samma ord används i båda bestämmelserna. 9 kap. 4 § Lagrådet föreslår att paragrafens inledning ges följande utformning. Den som har vunnit i ett spel på en varuspelsautomat får inte lösa in vinsten mot en annan vara eller kontanter hos 9 kap. 5 § Bestämmelsen är som Lagrådet uppfattat den särskilt utformad för att reglera vad som gäller för pokerturneringar och liknande spel (se lagrådsremissen s. 121). Lagrådet vill peka på att det finns andra kortspelsturneringar i än poker som innefattar insatser i form av anmälningsavgifter och vinster i form av prispengar. Lagrådet känner till spel där det regelbundet ordnas ett större antal tävlingar i med många unga deltagare och där antalet deltagare kan uppgå till mer än tusen personer. Prissummorna för de största tävlingarna kan uppgå till . Enligt Lagrådets bedömning kan de nu nämnda kortspelen omfattas av den nya lagens regler om kortspel i turneringsform, trots att de inte varit föremål för överväganden under utredningsarbetet. I det fortsatta arbetet bör det övervägas om detta är en önskvärd effekt av lagens konstruktion. Lagrådet hänvisar vidare till vad Lagrådet har anfört inledningsvis om att remissens resonemang är ensidigt inriktade på spel som förekommer just . 9 kap. 7 § Paragrafen kan läsas så att den aktuella licenshavaren endast tillsammans med en annan sådan licenshavare får ordna den årliga turneringen. Om avsikten är att ett flertal licenshavare ska kunna ordna en sådan turnering gemensamt bör lagtexten förtydligas. Det kan t.ex. ske genom att den får följande lydelse. … eller tillsammans med en eller flera sådana licenshavare … 10 kap. 3 § I paragrafen föreskrivs att, om det finns en överenskommelse mellan och någon annan stat om spel på fartyg i internationell trafik, bestämmelserna i den gäller. Under föredragningen har förklarats att paragrafen är avsedd att begränsa tillämpningen av spellagen. Tydligen är den inte avsedd att inkorporera internationella avtal. Det bör framgå av bestämmelsen att den avser bara internationella överenskommelser som är gällande i . Rubriken till 11 kap. Rubriken lyder ”Licenshavarnas samarbeten”. Lydelsen kan läsas så att kapitlet handlar om olika slags samarbete mellan licenshavare. Det synes dock inte vara fallet. Paragraferna i kapitlet handlar om en licenshavares samarbete med organisationer i andra EES-länder, spelombud och uppdragstagare. Dessutom finns bestämmelser om innehav av penning-, värde- och varuspelsautomater. Rubrikens lydelse bör övervägas ytterligare under den fortsatta beredningen. 11 kap. 4 § I paragrafen föreskrivs att spelmyndigheten ska registrera spelombudet, om de krav som föreskrivits med stöd av 21 kap. 9 § är uppfyllda. Vilka dessa krav är framgår inte. Det ligger nära till hands att anta att det är spelombudet som ska uppfylla vissa krav för att bli registrerad. Någon bestämmelse om det finns inte i detta kapitel. Bemyndigandet i 21 kap., som det hänvisas till i paragrafen, föreskriver att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om de villkor som ska gälla för att tillhandahålla spel genom spelombud. Denna formulering säger ingenting om vilka slags villkor som ska gälla spelombudet. Lagrådet saknar en bestämmelse i lagen som anger vilka villkor som ska vara uppfyllda för att ett spelombud ska få registreras och som därmed kan vara utgångspunkt för bemyndigandet. 11 kap. 5 § I paragrafen används uttrycket ”trav- och galoppbanor”. Detta ger intrycket att det är fråga om en sorts banor som används för både trav och galopp. Vid föredragningen har upplysts att olika slags banor används för trav och galopp. För att detta ska bli tydligt bör uttrycket ändras till ”travbanor och galoppbanor”. 11 kap. 6 § I paragrafen finns bestämmelser om uppdragsavtal. En licenshavare ska få uppdra åt någon annan att utföra ett visst arbete eller vissa operativa funktioner som ingår i licenshavarens verksamhet enligt lagen. Bestämmelsens utformning anger att uppdraget får avse preciserade delar av licenshavarens verksamhet. Vid föredragningen har förklarats att avsikten är att uppdraget ska kunna avse hela verksamheten, så länge licenshavaren behåller ansvaret för den. Avsikten bör uttryckas tydligare i lagtexten. En förutsättning för ett uppdrag är enligt punkten 3 i paragrafen att uppdraget inte väsentligt försämrar spelmyndighetens möjligheter att övervaka att licenshavaren följer de regler som gäller för verksamheten. Ordet ”väsentligt” anger att en avsevärd försämring ska vara tillåten. I detta avseende är författningskommentaren missvisande. Lagrådet ifrågasätter att regleringen är ändamålsenlig och förordar att ordet stryks eller i vart fall byts ut mot ett annat som inte gör undantaget lika långtgående. 11 kap. 7 § I paragrafen finns bestämmelser om tillstånd att inneha penning-, värde- och varuspelsautomater. Enligt andra stycket 1 får sådana automater innehas utan tillstånd av den som har licens att tillhandahålla spel på automater enligt denna lag. En licens att tillhandahålla spel på automat behöver inte avse alla slags automater, jfr 9 kap. 1 §. Frågan kan då ställas om en licens att tillhandahålla en viss typ av automat ska medföra att det är innehav av just den typen av automat som inte ska kräva tillstånd. Svaret framgår inte tillräckligt tydligt av lagtexten. Frågan bör besvaras under den fortsatta beredningen. 11 kap. 8 § Enligt paragrafen kan tillstånd enligt 7 § ges till den som har yrkes- mässig befattning med sådana automater och som uppfyller kraven i 4 kap. 1–3 §§. I 4 kap. 1 § anges de krav som ska ställas på en licenshavare med hänsyn till den verksamhet som licensen omfattar. Lagrådet ifrågasätter att dessa krav är relevanta i fråga om den som endast innehar en automat. 11 kap. 10 §