prop · H50380 · 2018-01-30 00:00:00 — stadsanpassningsbidrag m.m., dels på intervjuer med handläggare i fyra Sammantaget bedömning och regeringens beräkning av an- tal ärenden som kostar mer än , visavi uppgift om antal ärenden som kostar mer än , ger att regeringens eko- nomiska konsekvensanalys är högt räknad. Den administrativa hanteringen av ärenden om återställningsbidrag i lagförslaget skiljer sig inte från nuvarande ärendehantering, förutom att antalet ärenden kan komma att öka. Den här ökningen kan antas bli högst marginell och kostnaden för den ökade administrationen bör kunna in- rymmas i den generösa marginal som regeringens kostnadsberäkning för Bostadsanpassningsbidrag lämnas inte om de sökta åtgärderna behöver utföras på grund av vissa brister i bostaden. Punkterna 1–3 i 8 § lagförslaget är endast förtydligande av gällande lag och ger därför ingen ökad kostnad för kommunerna. Punkten 4 i 8 § är en ändring av rådande praxis då inställningen tidigare varit att avvikelser från bygglagstiftningens krav inte ger rätt till bostadsanpassningsbidrag oavsett vem som var byggherre. verkets bedömning skulle förslaget kunna medföra ökade kostnader för menar att kommunerna haft be- gränsade möjligheter att undersöka i vilken mån bostaden följer bygglag- stiftningen, och har därför beviljat bostadsanpassningsbidrag i ärenden där det kanske skulle vara möjligt att avslå ansökan med stöd av gällande konkluderar därför att förslaget i praktiken inte kan komma att leda till några större kostnadsmässiga konsekvenser. Regeringen anser att en ökad kostnad för bostadsanpassningsåtgärder inte bör kunna ske, då kommunerna har haft tillsyns- 2017/18:80 ansvar för att bygglagstiftningen följs. Däremot finns en möjlighet att de administrativa kostnaderna ökar, då ändringen kan leda till fler ansökningar som ska handläggas. Å andra sidan leder lagförslaget till en mycket enklare handläggning av ärenden. Med föreslagen ändring behöver handläggaren endast uppgift om sökande äger bostaden, och om sökande äger sin bostad så kan kommunen avgöra om sökanden i sin roll som bostadsägare följt bygglagstiftningen. Regeringen gör därför bedömningen att lagförslaget kommer ge en högst marginell ökning av kostnaden. Om byte av bostad Gällande lag har restriktioner kring att byta bostad. Sökande måste motivera varför vederbörande väljer att flytta till en specifik bostad. Föreliggande lagförslag tar bort de här restriktionerna, men begränsar vilka åtgärder sökande kan söka bostadsanpassningsbidrag för. Det innebär att handläggaren med förslaget inte behöver undersöka den lokala bostadsmarknaden för att undersöka om sökande har gjort ett tillräckligt genomtänkt val av ny bostad och om den valda bostaden är lämplig. Med det nya förslaget behöver handläggaren endast ta ställning till om den anpassningsåtgärd som sökande sökt bostadsanpassningsbidrag för beror på att den valda bostaden är uppenbart olämplig. I lagförslaget finns även en restriktion om vilka åtgärder som sökande kan beviljas bostadsanpassningsbidrag för. Handläggningen av ärenden vid byte av bostad kommer därför att i stora delar likna handläggningen av andra ansökningar om bostadsanpassningsbidrag. Regeringen gör därför bedömningen att även om antal ärenden kring byte av bostad kan öka, så gör den enklare handläggningen att de administrativa kostnaderna inte kan förväntas öka. Eftersom det inte finns uppgifter kring hur ofta personer som beviljats bostadsanpassningsbidrag flyttar, utgår den här delen av den ekonomiska konsekvensbeskrivningen från tre antaganden. Enligt börjar de flesta att stabilisera sig på bostadsmarknaden åren , då de flesta har avslutat sina studier och bildat familj. I åldersgruppen 20–29 flyttar personer i genomsnitt fyra gånger och oftare längre sträckor. Personer med funktionsnedsättning är mer begränsade i sitt val av temporär bostad då de inte har samma möjlighet att beviljas bostadsanpassningsbidrag om de hyr i andra hand. I sådant fall krävs nämligen att anpassningsåtgärden är skälig med hänsyn till hur långvarig upplåtelsen är. I högre åldrar flyttar personer allt mer sällan. Därför är det första antagandet att –De som har beviljats bostadsanpassningsbidrag och kommer att söka om nytt bostadsanpassningsbidrag är och . I åldersgruppen 35–flyttar ungefär 375 000 personer . I samma åldersgrupp är det som beviljas bostadsanpassningsbidrag, d.v.s. 750 personer. Andelen personer som beviljats bostadsanpassningsbidrag och som flyttar och ansöker om bostadsanpassningsbidrag på nytt är färre än andelen som flyttar i samma åldersgrupp av befolkningen i stort. Det beror på att det är krångligare och att det kan upplevas som stor osäkerhet att ansöka om bostadsanpassningsbidrag och vänta och vidare. Personer med funktionsnedsättning har också ofta sämre ekonomi, och därför färre alternativ på bostadsmarknaden. Även brist på tillgängliga bostäder minskar antalet boendealternativ för personer med funktionsnedsättning. Därför är det andra antagandet att –Andelen personer som beviljats bostadsanpassningsbidrag och ämnar söka bostadsanpassningsbidrag på nytt är endast en fjärdedel av gruppen i samma åldersgrupp som flyttar av befolkningen i stort, d.v.s. 188 personer. Vid en flytt är det rimligt att anta att personen som flyttar väljer en bostad som är så långt som möjligt funktionell för vederbörande. Därefter kan det ändå återstå visst behov av anpassningar för att bostaden ska vara ändamålsenlig. En person som mottagit bostadsanpassningsbidrag äger den bostadsanpassningsåtgärd som finansierats med bidraget. Flera av de bostadsanpassningsåtgärder som t.ex. en toalett med spol- och torkfunktion, ett höj- och sänkbart kök och stödhandtag och ledstänger är ofta flyttbara anordningar. Vid en flytt kan det därför i vissa fall vara möjligt att ta med särskild utrustning. Genomsnittskostnaden för en ansökan om bostadsanpassningsbidrag efter flytt bör därför vara lägre än genomsnittskostnaden för bostadsanpassningsbidrag till sökande i åldersgruppen 35–, då vissa anordningar redan finns i sökandes ägo. Därför är det tredje antagandet att –Genomsnittskostnaden blir hälften av genomsnittskostnaden för bostadsanpassningsbidrag i åldersgruppen , d.v.s. . Utifrån ovan anförda antaganden är regeringens bedömning att kostnaden inte överstiger . bedömning är att man inte ska överskatta de ekonomiska konsekvenserna. I verkets ekonomiska konsekvensanalys av samma förslag beskrivs kostnadsökningen som marginell. Den förenklade administrationen kring ärendehantering av bostadsanpassningsbidrag (inklusive bidrag för reparationer och bidrag för återställning), ger kommunerna en möjlighet att effektivisera ärendehanteringen och därmed möjlighet att sänka kostnaderna för administrationen kring bostadsanpassningsbidrag. Förslaget innebär även förändringar i bidragsutdelningen, vilket till viss del medför en omfördelning av kostnader inom kommunen. Om- fördelningen innebär dock att medel som beviljas som bidrag till en enskild person, i stället kommer att användas för att investera för ökad tillgänglighet för fler. Det mervärde som investeringarna ger gör att investeringskostnaderna inte direkt kan jämföras med kostnaderna för bidraget. De kostnadsökningar som har beräknats utifrån de antaganden som gjorts, bedöms inrymmas i de kostnadsbesparingar som anges. Regeringen gör därför den sammantagna bedömningen att lagförslaget inte 2017/18:80 kommer medföra ökade kostnader för kommunerna och kommunerna ska därför inte kompenseras. 7.3Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen Regeringens förslag till ny lag om bostadsanpassningsbidrag är mer detaljerad än den gällande lagen om bostadsanpassningsbidrag m.m. Det kan betraktas som en inskränkning av den kommunala självstyrelsen. Denna inskränkning ska vägas mot möjligheten för kommunerna att öka effektiviteten vid handläggningen av ärenden om bostadsanpassningsbidrag genom en mer tydlig lagstiftning på området. Det är även rimligt att anta att en mer tydlig lagstiftning ökar förutsättningarna för en mer rättssäker ärendehantering. Regeringens lagförslag innehåller flera delar som ger kommunerna ökade möjligheter att utforma sina verksamheter kring bostadsanpassningsbidrag på det vis de finner lämpligt, genom att ge lagstöd för återanvändning av installationer, bostadsanpassningsbidrag i form av åtagande för kommunen att låta utföra åtgärden m.m. om kommunerna så önskar. Regeringen gör därför bedömningen att förslaget är proportionerligt och godtagbart. Syftet med den nya lagen är att skapa ett tydligare och ett mer förutsebart regelverk för de som ska tillämpa reglerna och de som ansöker om bidrag. Förslagen innebär i huvudsak en kodifiering av rådande praxis och bedöms därför inte leda till ökat antal överklaganden. Regeringen bedömer därför att förslagen inte medför någon ökad arbetsbelastning för domstolarna. Regeringen bedömer att förslaget saknar koppling till . Förslaget bedöms inte medföra några konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, sysselsättning eller möjligheten att nå de integrationspolitiska målen. 8.1Förslaget till lag om bostadsanpassningsbidrag Lagen är ny. Allmänna överväganden angående behovet av en ny lag finns i avsnitt 5.1. I princip samtliga bestämmelser i lagen (1992:1574) om bostadsanpassningsbidrag m.m. (nedan kallad den äldre lagen) har förts över till den nya lagen. Ett antal nya bestämmelser har tillkommit. Vissa av paragraferna är utformade i överensstämmelse med mot- svarande bestämmelser i den äldre lagen, eller skiljer sig från dessa be- Prop. 2017/18:80 stämmelser enbart i språkligt eller redaktionellt hänseende. grafer har det gjorts förtydliganden i förhållande till den äldre lagen. 1 § Denna lag har till syfte att genom bidrag till anpassning av bostäder ge personer med funktionsnedsättning möjlighet till ett självständigt liv i eget boende. Paragrafen motsvarar med språkliga ändringar 1 § den äldre lagen. Förarbetena till den äldre lagen finns i prop. 1992/93:58 s.10 f. och Övervägandena finns i avsnitt 5.1. 2 § Kommunerna ansvarar för bidrag enligt denna lag. Paragrafen motsvarar med språkliga ändringar 2 § den äldre lagen. Kommunen ansvarar för att handlägga och fatta beslut i ärenden om bidrag som regleras i lagen. Sådana ärenden kan avse ansökan om bostadsanpassningsbidrag, bidrag till reparationer, besiktning och underhåll eller återställningsbidrag men också återbetalning av bidrag, se 5, 11, 12 och 21 §§. Förarbetena till den äldre lagen finns i prop. 1992/93:58 s. 10 f. och s. 29. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. 3 § Bostadsanpassningsbidrag lämnas till en person med funktionsnedsättning (sökande) för anpassning av dennes permanentbostad. Om bostaden hyrs i andra hand, lämnas bidrag endast om anpassningsåtgärden är skälig med hänsyn till hur långvarig upplåtelsen är. Om någon åtar sig att regelbundet under vissa perioder svara för om- vårdnaden av en person med funktionsnedsättning i sin bostad och om åtagandet kan antas avse , lämnas bidrag även för anpass- ning av den bostaden. Paragrafens första stycke första mening innebär en ändring i förhållande till 4 § första meningen den äldre lagen. Den som kan ansöka om bo- stadsanpassningsbidrag är en person med funktionsnedsättning, till skill- nad från den äldre lagen där ansökan om bostadsanpassningsbidrag endast kunde göras av ägaren till bostaden eller den som innehar bo- staden med hyres- eller bostadsrätt. Den nu gjorda ändringen innebär att personen med funktionsnedsättning är sökande och således part i ärendet. Det är denne som kan komma överens med kommunen om i vilken form bostadsanpassningsbidraget ska lämnas, se 16 §. tionsnedsättning kan även i vissa fall överlåta rätten till bostadsanpass- ningsbidraget till den som äger bostadshuset. I sådant fall blir ägaren bidragstagare, se 4 §. I det fall någon annan än personen med funktionsnedsättning äger bo- staden eller innehar bostaden med hyres- eller bostadsrätt eller annan nyttjanderätt kan bostadsanpassningsbidrag endast lämnas om ägaren eller nyttjanderättshavaren lämnar sitt medgivande och i vissa fall ut- fäster sig att inte kräva ersättning av sökanden för återställning av bo- staden, se 10 §. Paragrafens första stycke andra mening motsvarar 4 § andra meningen den äldre lagen. Utgångspunkten vid andrahandsupplåtelser är att man bör vara restriktiv vid prövningen om bostadsanpassningsbidrag ska lämnas eller inte. Det kan vara motiverat att vidta enklare, mindre kost- samma anpassningsåtgärder även om upplåtelsen är kortvarig, medan det för mer omfattande och kostsamma åtgärder bör krävas att upplåtelsen är säkrad , se prop. 1992/93:58 s. 16. Andra stycket motsvarar med en språklig ändring 5 § den äldre lagen. Bestämmelsen ska läsas ihop med första stycket. Även i denna situation är det personen med funktionsnedsättning som kan ansöka om bostads- I förekommande fall krävs medgivande från ägaren och eventuella nyttjanderättshavare för att bostadsanpassningsbidrag ska kunna lämnas, se 10 §. Bestämmelsen avser bl.a. situationen där barn med funktionsnedsättning bor växelvis hos sina föräldrar eller vuxna med funktionsnedsättning vistas i sina föräldrars eller barns hem utan att stadigvarande bo där. Något krav på släktskap ställs dock inte. Förarbetena till den äldre lagen finns i prop. 1992/93:58 s. 14 f. och s. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. 4 § Ägare av ett flerbostadshus får överta rätten till bostadsanpassnings- bidrag som har beviljats för anpassningsåtgärder i anslutning till en lägenhet som innehas med hyres- eller bostadsrätt, om sökanden och ägaren är överens om det. Detta gäller under förutsättning att bostads- anpassningsbidraget har beviljats i form av kontantbidrag enligt 16 § första stycket och att ägaren åtar sig att låta utföra de åtgärder som Paragrafen saknar motsvarighet i den äldre lagen. Ett övertagande av rätten till bostadsanpassningsbidrag kan bli aktuellt efter det att sökanden beviljats bidrag i form av kontantbidrag men innan beloppet har betalats ut till sökanden. Om en ägare till ett flerbostadshus övertar rätten till bostadsanpassningsbidrag för åtgärder i anslutning till en lägenhet, innebär det att äganderätten till anpassningen tillfaller Bestämmelsen ger ägaren möjlighet att utnyttja kontantbidraget och göra egna tilläggsarbeten i samband med genomförandet. sättning är att de behov som personen med funktionsnedsättning har Övertagande kan ske av bidrag som avser åtgärder i anslut- ning till en lägenhet, dvs. i allmänna utrymmen inom- eller utomhus så som trapphus, tvättstugor och entréer. Paragrafen är utformad i enlighet med Lagrådets förslag. Efter färdigställandet ansöker ägaren om utbetalning, det är då ägaren och inte personen med funktionsnedsättning som är part gentemot kom- Krav på återbetalning kan riktas mot ägaren i vissa fall, se för- Prop. 2017/18:80 fattningskommentaren till 21 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Åtgärder som bostadsanpassningsbidrag lämnas för 5 § Bostadsanpassningsbidrag lämnas för att anpassa och komplettera fasta funktioner i och i anslutning till en bostad. Bidrag lämnas endast om åtgärderna är nödvändiga för att bostaden ska vara ändamålsenlig för sökanden. Bidrag lämnas inte om behovet kan tillgodoses med hjälpmedel som erbjuds av eller kom- munen enligt hälso- och sjukvårdslagen (2017:30). Första stycket och andra stycket första meningen motsvarar med språk- liga ändringar delvis 6 § den äldre lagen. Bidrag ska kunna lämnas för att anpassa de fasta funktionerna, det vill säga själva byggnaden där bostaden är belägen, marken i anslutning till byggnaden och sådan an- ordning eller inredning som kan anses tillhöra byggnaden eller marken. Det läggs till att bidrag ska kunna lämnas för att komplettera dessa fasta funktioner, även om kompletteringen inte fastmonterats. I likhet med vad som gällde enligt den äldre lagen ska bidrags- berättigade åtgärder t.ex. kunna vara tillbyggnader, breddning av passa- ger, rivning och flyttning av väggar, installering av hiss, dörrautomatik eller höj- och sänkbar inredning, byte av badkar mot dusch, höjning av altan i nivå med bostadens ingång, montering av stödhandtag, auto- matiska dörröppnare eller borttagande av trösklar. För att en åtgärd ska kunna vara en bidragsberättigad komplettering av bostadens fasta funktioner krävs inte att en anordning eller inredning Det måste dock finnas en tydlig fysisk och funktionell koppling till byggnaden, marken i anslutning till denna eller till anord- ning eller inredning som kan anses tillhöra byggnaden eller marken. Exempel på kompletteringar med sådan tydlig koppling kan vara stöd- handtag, tröskelkilar och handsändare till dörrautomatik. som möbler och normal belysning kan dock inte finansieras med Detsamma gäller vissa hjälpmedel som inte har någon direkt koppling till bostaden, t.ex. elrullstolar och så kallade Bostadsanpassningsbidrag lämnas endast om sökta åtgärder är nöd- vändiga för att bostaden ska vara ändamålsenlig för personen med funk- Det ska finnas en klar koppling mellan funktionsned- sättningen och de åtgärder som bidrag söks för. bedömas som nödvändiga med hänsyn till funktionsnedsättningen och således tillgodose de behov personen har på grund av funktionsnedsätt- I kravet på att åtgärden ska vara nödvändig ligger att om behovet kan tillgodoses genom olika typer av anpassningar, ska det billigaste och minst omfattande alternativet väljas. Om bidrag t.ex. söks för en till- byggnad med ett nytt, större hygienrum kan ansökan avslås om behovet kan tillgodoses genom att det befintliga hygienrummet utökas inom I så fall kan bidrag lämnas för denna mindre omfattande Kommunen ska i sin prövning i rimlig utsträckning ta hän- syn till att anpassningen utformas så att bostaden kan användas av övriga 2017/18:80 hushållsmedlemmar och andra som regelbundet hjälper personen med funktionsnedsättning i bostaden. Begreppet ändamålsenlig bostad ska läsas mot bakgrund av lagens syfte, dvs. att personer med funktionsnedsättning ska ha möjlighet till ett självständigt liv i eget boende. Personer med funktionsnedsättning ska så långt som möjligt kunna använda sin bostad som alla andra och självständigt kunna tillgodose sina grundläggande och vardagliga behov så som att sköta sin personliga hygien, sova och vila, laga och äta mat, tvätta, umgås med andra och i förekommande fall se efter sina barn. I dessa behov innefattas att kunna förflytta sig inom bostaden, in i och ut ur bostaden samt att kunna ta sig ut på och in från balkonger eller uteplatser i direkt anslutning till bostaden. Vad som i övrigt krävs för att bostaden ska vara ändamålsenlig får bedömas från fall till fall. Det beror bl.a. på funktionsnedsättningen, och de behov den medför, och om ansökan gäller ett barn eller en förälder. I en del fall kan det t.ex. vara aktuellt att lämna bostadsanpassningsbidrag för att göra ett garage tillgängligt. Andra stycket andra meningen saknar motsvarighet i den äldre lagen. I bestämmelsen förtydligas att bostadsanpassningsbidrag inte ska lämnas om behovet kan tillgodoses med hjälpmedel från eller kommunen. Skyldigheten för landsting och kommuner att erbjuda hjälpmedel regleras i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30). Denna lag ger inte enskilda någon rätt till hjälpmedel och anger inte heller vilka hjälpmedel som ska finnas att tillgå hos sjukvårdshuvudmannen. Det kan därför variera över landet vilka hjälpmedel som erbjuds och möjligheten att få bostadsanpassningsbidrag för en och samma åtgärd kan skifta mellan olika kommuner. Enbart i de fall det står klart att den sökande har möjlighet att få sitt anpassningsbehov tillgodosett genom hjälpmedel från sjukvårdshuvudmannen kan kommunen vägra bostadsanpassningsbidrag med stöd av denna bestämmelse. Förarbetena till den äldre lagen finns i prop. 1992/93:58 s. 17–18 och s. 31. Övervägandena finns i avsnitt 5.4 och 5.5. 6 § Bostadsanpassningsbidrag lämnas inte för åtgärder i sådana bostäder som avses i 5 kap. 5 § andra stycket och 7 § tredje stycket socialtjänstlagen (2001:453) och i 9 § 8 och 9 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Paragrafen, som saknar motsvarighet i den äldre lagen, innebär att bidrag inte ska beviljas för att anpassa vissa boenden som kommunerna tillhandahåller. De bostäder som avses är särskilda boendeformer för service och omvårdnad för äldre människor som behöver särskilt stöd (5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen [2001:453]) samt bostäder med särskild service för människor som av fysiska, psykiska eller andra skäl möter betydande svårigheter i sin livsföring (5 kap. 7 § tredje stycket socialtjänstlagen). Vidare lämnas inte bidrag för anpassning av boende enligt 9 § 8 och 9 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Det som avses är boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar som behöver bo utanför för- äldrahemmet, samt bostad med särskild service för vuxna eller annan särskilt anpassad bostad för vuxna. Det saknar betydelse hur boendet är utformat, t.ex. om det rör sig om en gruppbostad eller om den beviljade bostaden är en lägenhet i ett vanligt hyreshus. Avgörande är att bostaden beviljats efter en särskild biståndsprövning enligt socialtjänstlagen eller lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Det görs ingen skillnad mellan de anpassningsbehov som förelegat vid inflyttningen och senare uppkomna behov beroende på nya funktionsnedsättningar. Det får då i stället övervägas om bostaden ska anpassas genom vårdgivarens försorg, genom bistånd enligt socialtjänstlagen eller om personen bör flytta till ett annat särskilt boende som kan tillgodose de nya behoven. Av 11 § framgår att bidrag till reparationer inte lämnas om anordningen eller inredningen har installerats med stöd av äldre bestämmelser i sådan bostad som avses i 6 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.7. 7 § Vid tillämpningen av bestämmelserna i 5 § ska utöver sedvanliga bostadsfunktioner även beaktas behovet av 1.åtgärder för att möjliggöra rehabilitering, funktionsträning och sjukvård för sökanden, om behovet inte skäligen bör tillgodoses på annat sätt, och 2.åtgärder som gör det möjligt för sökanden att utöva hobbyverksamhet, om han eller hon på grund av sin funktionsnedsättning inte kan delta iaktiviteter utanför bostaden. I paragrafen preciseras vissa särskilda behov som ska beaktas vid bidragsbedömningen enligt 5 §. Punkten 1 motsvarar med språkliga ändringar 7 § 1 den äldre lagen. Punkten 2 motsvarar med språkliga ändringar 7 § 2 den äldre lagen. Bestämmelsen tar sikte på de fall sökanden har en sådan funktionsnedsättning att bostaden utgör den fysiska ramen för praktiskt taget alla aktiviteter. Det kan t.ex. handla om åtgärder för att kunna fortsätta med en hobbyverksamhet som sökanden utövade innan funktionsnedsättningen uppstod. I tidigare förarbeten anges vävning och modellsnickeri som exempel på hobbyverksamhet som kan berättiga till bidrag. I bedömningen ingår att ta ställning till om behovet kan tillgodoses utan eller med enklare anpassningsåtgärder alternativt med hjälpmedel som erbjuds av eller kommunen, se 5 §. Förarbetena till den äldre lagen finns i prop. 1981/82:126 s. 7 och prop. 1992/93:58 s. 31. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. 8 § Bostadsanpassningsbidrag lämnas inte om de sökta åtgärderna behöver utföras av följande orsaker: 3.avsaknad av eller avsevärda brister i grundläggande bostadsfunktioner, eller 2017/18:80 4. avvikelser från bygglagstiftningens krav på tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga. Första stycket 4 tillämpas endast när ansökan gäller 1.ett en- eller tvåbostadshus som sökanden har låtit uppföra eller låtit utföra ändringar av, 2.en lägenhet som innehas med bostadsrätt och som sökanden har låtit utföra ändringar i, eller 3.en ägarlägenhetsfastighet som sökanden har låtit utföra ändringar i. Paragrafen motsvarar delvis 6 § andra stycket den äldre lagen men be- greppet ”väsentligen andra orsaker” tas bort.