prop · H503183 · 2018-03-20 00:00:00 — I förarbetena till bestämmelsen framgår att utbildningen till sin omfattning bör vara likvärdig med utbildningar på nationella program (prop. 2009/10:165 s. 455). Elever på nationella program är garanterade ett visst antal undervisningstimmar, men den garanterade undervisnings- tiden är olika för yrkesprogram och högskoleförberedande program. Den garanterade undervisningstiden är minst för yrkesprogrammen och 2 180 för de högskoleförberedande programmen (16 kap. 17 och 18 §§ skollagen). Enligt och heltidsstudier i gym- nasieskolan (2015) är huvudmännens styrning av introduktionspro- grammen begränsad, och av de tillfrågade huvudmännen uppgav att de i sin planering av utbildningen har specificerat hur många timmar heltidsstudier ska motsvara. En majoritet av rektorerna uppgav att eleverna på introduktionsprogram studerade heltid, men det framkom också att det bland rektorerna fanns olika uppfattningar om vad som utgör heltidsstudier. Av de tillfrågade rektorerna uppgav nästan en fjärdedel att eleverna inte studerade heltid. I Statens skolinspektions granskning av språkintroduktion framkom att i stort sett samtliga besökta skolor uppgav att eleverna studerade heltid, men vad heltid innebar varierade mellan de besökta verksamheterna från 13 till 25 under- visningstimmar . Mot denna bakgrund anser regeringen att det finns starka likvärdighetsskäl som talar för att en reglering av den garanterade undervisningstiden för elever som läser på introduktions- program bör införas i skollagen. Den garanterade undervisningstiden behöver utformas så att den är anpassad efter introduktionsprogrammens karaktär Eftersom introduktionsprogrammen har olika syften och ska utformas utifrån elevens behov och intressen kan utbildningens längd variera. Därtill kan det uppstå behov av att göra föränd- ringar i elevens individuella studieplan både när det gäller utbildningens längd och innehåll. framför därför att en total minsta garanterad undervisningstid för en utbildning av natur- liga skäl inte bör anges för introduktionsprogrammen. Tiden bör enligt utredningen i stället vara reglerad på ett sådant sätt att erbjudandet av undervisningstid på ett enkelt sätt kan följas upp för kortare tidsinter- . Utredningen bedömer att det är rimligt att elever på introduk- tionsprogram har en minsta garanterad undervisningstid som motsvarar den på gymnasieskolans yrkesprogram. Där har eleven rätt till minst garanterad undervisningstid under utbildningens , vilket motsvarar . Enligt utredningens förslag ska 2017/18:183 elevens rätt till heltidsstudier på introduktionsprogram förtydligas så att eleven har rätt till minst garanterad undervisningstid . SKL avstyrker förslaget med motiveringen att det finns en viss risk i att definiera heltidsstudier till minst då det minimiantal timmar som anges kan bli normerande, dvs. att det kan komma att betraktas som ett ”tak” snarare än en miniminivå. Regeringen delar SKL:s uppfattning att många elever har förutsättningar att tillgodogöra sig betydligt mer Då det framgår av att uppfattningen om vad heltid innebär varierade mellan de besökta verksamheterna från 13 anser dock regeringen att elever på introduktionsprogram, på motsvarande sätt som eleverna på nationella program, bör ha en minsta garanterad undervisningstid. Antalet undervisningstimmar kan dock variera mellan veckorna då det kan finnas inslag i utbildningen som ligger utanför undervisning som till exempel idrottsdagar eller skolövergripande aktiviteter. duktionsprogrammen förekommer det också att eleverna läser vissa ämnen integrerat med andra grupper vilket kan göra att schemat kan variera mellan veckorna. Regeringen anser därför att den minsta garan- terade undervisningstiden på ett introduktionsprogram bör anges som i genomsnitt minst 23 timmars undervisning . tydliggöra att den angivna tiden inte ska ses som ett ”tak” för undervis- Tvärtom har många elever i stället behov av fler undervis- ningstimmar för att uppfylla syftet med utbildningen. ringen vill även betona att alla elever på introduktionsprogrammen ska ges den ledning och stimulans som de behöver i sitt lärande och sin per- sonliga utveckling för att de utifrån sina egna förutsättningar ska kunna utvecklas så långt som möjligt enligt utbildningens mål. når de kunskapskrav som minst ska uppnås ska ges ledning och stimulans för att kunna nå längre i sin kunskapsutveckling. Studier på introduktionsprogrammet språkintroduktion kan kombineras med vuxenutbildning i svenska för invandrare (sfi) eller mot- svarande studier vid folkhögskola (6 kap. 8 § gymnasieförordningen). SKL anför att några elever kan behöva den här typen av lösningar. Regeringen delar SKL:s uppfattning men vill framhålla elevens rätt till heltidsstudier på språkintroduktion där eleven även bör ges möjlighet att läsa grundskoleämnen och gymnasiekurser. Regeringen gör därför be- dömningen att även i de fall där studier på introduktionsprogrammet språkintroduktion kombineras med sfi eller med motsvarande utbildning vid folkhögskola ska elevens rätt till 23 timmars garanterad undervis- ningstid på språkintroduktion gälla. SKL anför också att några elever som saknar tidigare skolgång kan behöva andra lösningar såsom sfi och modersmål kombinerat med praktik vilket ger dem språkträning. Regeringen vill framhålla att skolor- na vid beräkningen av uppfyllande av den garanterade undervisnings- tiden för elever på introduktionsprogram bör ta hänsyn till programmens På introduktionsprogrammen kan eleverna t.ex. delta i gymnasiekurser som helt eller delvis förläggs som arbetsplatsförlagt lärande (APL). som genomförs på en arbetsplats ska då motsvara 23 timmars garanterad undervisningstid (4 kap. 12 § gymnasie- I vissa av introduktionsprogrammen kan praktik, ingå. Yrkesintroduktion ska innehålla APL eller praktik och kan även inne- hålla annan yrkesutbildning. Om praktik ingår i elevens utbildning bör den garanterade undervisningstiden beräknas på samma sätt som för APL. På så sätt betonas att praktiken är en del av elevens utbildning och att lärare har ett ansvar att följa upp elevens utveckling och lärande även . Möjligheterna att minska utbildningens omfattning bör vara begränsade En elev på ett nationellt program i gymnasieskolan kan, som en stöd- åtgärd, befrias från undervisning i en eller flera kurser eller gymnasie- arbetet om eleven önskar det och har påtagliga studiesvårigheter som inte kan lösas på något annat sätt (reducerat program). Eftersom beslut om ett reducerat program är en stödåtgärd ska det beslutas inom ramen för ett åtgärdsprogram. Detsamma gäller för gymnasiesärskolan. För den skol- formen gäller som en alternativ förutsättning för ett reducerat program att eleven saknar förutsättningar att klara av ett fullständigt program (9 kap. 6 § gymnasieförordningen). Huvudmannen får besluta att undervisningen på ett nationellt program för en elev i gymnasieskolan får fördelas över än , om eleven har läst ett reducerat program eller om det med hänsyn till elevens förutsättningar i övrigt finns särskilda skäl för det (16 kap. 15 § skollagen och 9 kap. 7 § skolförordningen). För utbild- ning på nationella program finns inte någon bestämmelse som innebär att en minskning av utbildningens omfattning är villkorad med att huvud- mannen finner det förenligt med syftet med elevens utbildning. Som framgår i avsnitt 5.2.2 får med nuvarande reglering utbildningens omfattning på ett introduktionsprogram minskas, om en elev begär det och huvudmannen finner att det är förenligt med syftet med elevens utbildning. I samband med införandet av rätten till heltidsstudier på de dåvarande individuella programmen konstaterades att det i undantagsfall måste finnas en möjlighet att frångå kravet på att studierna skulle omfatta heltid. För detta skulle, för det första, krävas att eleven själv begärde det. Vidare måste en sådan minskning av utbildningens omfattning vara för- enlig med syftet för utbildningen. En typisk sådan situation ansågs före- ligga när en elev önskade förena en anställning som lärling med studier på ett individuellt program. Ett annat fall som angavs som exempel för att det kunde vara motiverat att medge avsteg från huvudregeln är när en elev på grund av sin situation – t.ex. sjukdom, funktionsnedsättning eller sociala förhållanden – inte bedömdes ha förutsättningar att klara studier på heltid trots att utbildningen i övrigt gavs en individuell utformning avpassad efter just den eleven. Det betonades att det var väsentligt att beslut att frångå huvudregeln om heltid inte fattades slentrianmässigt utan efter en noggrann prövning i det enskilda fallet och att ett beslut om mindre studieomfattning skulle omprövas så snart skäl förelåg (prop. 2004/05:1, utg.omr. 16, s. 85). föreslår att bestämmelsen att en minskning av utbildningens omfattning ska vara förenlig med syftet för elevens utbild- ning tas bort och ersätts med en bestämmelse om att utbildningens om- fattning ska kunna minskas om en elev begär det och huvudmannen för utbildningen finner att det finns särskilda skäl. , som avstyrker förslaget, framhåller att en del elever med svårigheter i skolarbetet kan ha svårt att utnyttja rättigheten att studera på heltid och 2017/18:183 att det bör belysas huruvida tillämpningen av den föreslagna regleringen kan medföra organisatoriska och ekonomiska svårigheter för skol- huvudmannen. ) betonar rätten till individuell anpassning utifrån ungdomarnas behov och förutsättningar och önskar att förslaget utformas så att skolor vid särskilda ungdomshem ges till- räckliga möjligheter att erbjuda skola som en integrerad del i elevens vård och behandling. Regeringen anser att möjligheten att göra undantag från den minsta garanterade undervisningstiden är begränsade, eftersom tiden för lärande, tillsammans med kvaliteten på undervisningen, är en av de viktigaste faktorerna för elevers måluppfyllelse. Skälen för undantagen bör vara hänförliga till elevens behov. I likhet med utredningen anser regeringen att undantag bara ska kunna göras för en elev som begär det om det finns särskilda skäl. Exempel på sådana skäl kan vara att en elev genomgår en medicinsk behandling, har en neuropsykiatrisk problematik eller funk- tionsnedsättning som gör att eleven har svårigheter att vistas i skolmiljön på heltid eller behöver långa raster mellan lektionerna. Regeringen anser i likhet med bl.a. och att flera andra stödåtgärder först bör ha prövats innan huvudmannen fattar beslut om minskad undervisningstid av sådana skäl. I vissa fall kan det dock vara uppenbart att undervisningstiden behöver minskas t.ex. på grund av en genomgripande medicinsk behandling. Regeringen föreslår således att regleringen ändras så att utbildningens omfattning ska få minskas för en elev som begär det om huvudmannen bedömer att det finns särskilda skäl. 5.5Rätten att fullfölja utbildningen på ett introduktionsprogram ska förtydligas 5.5.1Det har funnits otydligheter i regleringen om rätten att fullfölja ett introduktionsprogram och vissa otydligheter kvarstår De nationella programmen i gymnasieskolan är avsedda att genomgås (16 kap. 15 § skollagen). En elev som har påbörjat en utbildning på ett nationellt program har som huvudregel rätt att fullfölja sin utbildning på det påbörjade programmet (16 kap. 37 och 49 §§). Det har varit oklart vad som gäller angående rätten att fullfölja ett introduktionsprogram, bl.a. i fråga om vad som gäller när en elev flyt- tar till annan en kommun. gäller dock att en elev som flyttar till en annan kommun har rätt att fullfölja utbildningen på ett påbörjat introduktionsprogram eller på ett annat introduktions- program hos den nya hemkommunen (se propositionen Rätt att fullfölja introduktionsprogram i gymnasieskolan efter flytt till en annan kommun, prop. 2016/17:190, bet. 2017/18:UbU3, rskr. 2017/18:1). Rätten att fullfölja knyts då till den nya kommunala huvudmannens utbildnings- plan. Under vissa förutsättningar har eleven rätt att fullfölja utbildningen hos en huvudman för en fristående gymnasieskola enligt den nya huvud- Prop. 2017/18:183 mannens utbildningsplan (17 kap. 15 § skollagen). Några av oklarheterna kring rätten att fullfölja introduktionsprogram återstår dock. Det gäller bl.a. att hur länge rätten att fullfölja ett introduk- tionsprogram gäller och att denna rätt enbart är knuten till huvudmannens utbildningsplan, inte till elevens individuella studieplan. Det är som tidigare nämnts bara ett av introduktionsprogrammens längd som regleras i skollagen, nämligen preparandutbildningen. När det gäller övriga introduktionsprogram ska utbildningens längd anges i utbildningsplanen. Utbildningsplaner ser dock olika ut hos olika huvud- män, vilket innebär att syfte, längd och innehåll kan variera. Rätten att fullfölja utbildningen kan därför inte kopplas till utbildningens längd på samma sätt som gäller för nationella program. Enligt propositionen Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet (prop. 2009/10:165 s. 455) bör utbildningens syfte, längd och huvudsakliga innehåll framgå av utbildningsplanen. Denna plan, i kombination med elevens individuella studieplan, som ska innehålla de ämnen och kurser som eleven ska studera samt eventuella åtgärdspro- gram, ska ge utbildningen den stadga och den flexibilitet som är nödvändig (s. 455). Mot denna bakgrund kan det ifrågasättas varför rätten att fullfölja ett introduktionsprogram bara är kopplad till utbild- ningsplanen och inte till den individuella studieplanen. 5.5.2En elev ska ha rätt att fullfölja utbildningen på ett introduktionsprogram enligt såväl utbildnings- planen som den individuella studieplanen Regeringens förslag: En elev som har påbörjat ett introduktionspro- gram ska ha rätt att fullfölja utbildningen enligt såväl huvudmannens utbildningsplan som den individuella studieplanen. Om eleven flyttar och byter huvudman ska rätten att fullfölja utbildningen utgå ifrån såväl den nya huvudmannens utbildningsplan som en ny individuell studieplan. Om en elev har medgett att den individuella studieplanen ändras, har eleven rätt att fullfölja utbildningen enligt den ändrade planen. Regeringens bedömning: Det bör inte nu införas någon reglering om hur länge rätten att fullfölja utbildningen ska gälla. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens för- Delar av utredningens förslag har tagits om hand i propositionen Rätt att fullfölja introduktionsprogram i gymnasieskolan efter flytt till en annan kommun (prop. 2016/17:190). Utredningen föreslår också att rät- ten att fullfölja utbildningen ska gälla från det att eleven påbörjade utbildningen men att en elev ska ha rätt till utbildning till och med det första kalenderhalvåret det år eleven fyller om det innebär en längre Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget. Detta gäller bl.a. Statens skol- inspektion, , , , Barn- och elevombudet, , , , Stock- 2017/18:183 holms, och kommuner, , Lärarnas riks- förbund, , och . Kommuner och Landsting (SKL) tillstyrker förslaget om att rätten att fullfölja utbildning på introduktionsprogram ska knytas till den individuella studieplanen, och att detta ska gälla även vid flytt till en annan kommun. SKL anför dock att det i det fall en elev flyttar till en annan kommun kan uppstå svårigheter i att erbjuda exakt samma upplägg på den nya studieorten. Några remissinstanser har invändningar mot förslaget att rätten att fullfölja introduktionsprogram ska knytas till den individuella studie- planen. kommun anser att ett förtydligande behövs om elevens rätt att fullfölja den individuella studieplanen hos den huvudman där ele- ven påbörjat utbildningen även om eleven flyttar. Kommunen anser att utbildningen i den nya hemkommunen bör anpassas med utgångspunkt i aktuell utbildningsplan i den nya hemkommunen. och Helsing- borgs kommuner ifrågasätter realismen i förslaget då den individuella studieplanen kan vara utformad från ett lokalt perspektiv som inte går att erbjuda på den nya orten. De båda kommunerna anser att nuvarande lag- stiftning redan ger eleven rätt till välplanerad utbildning när studieplanen upprättas utifrån elevens behov och förutsättningar. Skolväsendets över- klagandenämnd har inte något att invända mot förslaget att rätten att slutföra en utbildning även kopplas till den individuella studieplanen, men ifrågasätter om den rätten ska gälla även om eleven flyttar till en annan kommun. uttrycker tvivel om att detta är genomförbart i praktiken. Som nämnts i avsnitt 3 har några myndigheter beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast till lagrådsremiss. har påpekat att det borde vara så att om en elev byter kommun ska den nya utbildnings- planen och den nya studieplanen bygga på elevens tidigare planer. Skälen för regeringens förslag och bedömning Rätten att fullfölja ett introduktionsprogram bör även kopplas till den I den nuvarande regleringen knyts rätten att fullfölja utbildningen på ett introduktionsprogram hos huvudmannen, eller efter flytt till en annan kommun, hos den nya huvudmannen, till huvudmannens eller den nya huvudmannens plan för utbildningen (17 kap. 15 §). problematiskt att elevens rätt att fullfölja utbildningen på introduktionsprogram endast kopplas till huvudmannens utbildningsplan och inte till den individuella studieplanen, bl.a. eftersom utbildnings- planen kan innehålla flera alternativa studievägar som varierar både i längd och till innehåll. Som framgår av avsnitt 5.3 ska den individuella studieplanen utformas utifrån huvudmannens utbildningsplan och med utgångspunkt i elevens behov, förutsättningar och intressen. duella studieplanen är således en mer preciserad beskrivning av syfte, längd och innehåll när det gäller den enskilde elevens utbildning. som introduktionsprogrammen saknar nationella examensmål behöver det vara tydligt för en elev som går på ett introduktionsprogram vad ut- bildningen ska syfta till och hur utbildningen planerats för att eleven ska få förutsättningar att nå målen för utbildningen. anser regeringen att det finns starka skäl till att elevens rätt att fullfölja utbildningen på ett introduktionsprogram även kopplas till den indi- viduella studieplanen. Rätten att fullfölja utbildning på introduktionsprogram avser inte endast en rätt att fullfölja ett visst introduktionsprogram hos huvudman- nen utan innefattar även en rätt att därefter gå ett annat introduktions- program. Detta gäller såväl hos huvudmannen där eleven påbörjar sin ut- bildning som hos en ny hemkommun (17 kap. 15 § skollagen). har föreslagit att en elev som har påbörjat ett introduktionsprogram har rätt att fullfölja utbildningen enligt utbild- ningsplanen och den individuella studieplanen hos huvudmannen eller, om eleven efter det att utbildningen påbörjats flyttar till en annan kommun, hos den nya hemkommunen. Vissa remissinstanser, däribland och kommuner och SKL, har invändningar mot förslaget att rätten att fullfölja introduktionsprogram ska knytas till den individuella studieplanen i de fall en elev flyttar till en annan kommun då det kan uppstå svårigheter i att erbjuda exakt samma upplägg på den nya studieorten. Även ifrågasätter att rätten att fullfölja ett introduktionsprogram, om den kopplas till elevens individuella studieplan, ska gälla även om eleven flyttar till en annan kommun. uttrycker tvivel om att detta är genom- förbart i praktiken, och anför att det bör tydliggöras vad skyldigheten innebär. Regeringen bedömer, i likhet med kommun och SKL, att ele- vens utbildning i den nya hemkommunen bör anpassas med utgångs- punkt i den nya hemkommunens utbildningsplan. Ambitionen bör dock vara, i linje med vad påpekar, att den nya huvudmannen erbjuder ett upplägg som med utgångspunkt i dennes utbildningsplan ligger så nära elevens ursprungliga studieplanering som möjligt när det gäller elevens nya individuella studieplan. Regeringen föreslår därför att en elev som flyttar till en annan kommun ska ha rätt att fullfölja utbildningen på ett påbörjat introduktionsprogram eller på ett annat introduktionsprogram hos den nya hemkommunen enligt den nya kommunala huvudmannens utbildningsplan och en ny individuell studieplan. Under vissa förutsättningar, t.ex. då huvudmannen och elevens hemkommun har kommit överens om det bidrag som kommunen ska betala för utbildningen (se 17 kap. 28–30 §§ skollagen) bör samma sak gälla elevens rätt att fullfölja utbildningen hos en huvudman för en fristående skola. Den individuella studieplanen kan bara ändras om en elev medger det Rektorn har ett särskilt ansvar för att utbildningen organiseras så att den så långt möjligt anpassas efter elevernas önskemål och val samt att skolan i dialog med eleven upprättar och reviderar den individuella studieplanen (avsnitt 2.6 förordningen [SKOLFS 2011:144] om läroplan för gymnasieskolan). Det finns emellertid ingen bestämmelse om under vilka förutsättningar och på vems initiativ den individuella studieplanen får ändras. Det finns flera skäl till att en individuell studieplan kan behö- va revideras. En elev kan utvecklas snabbare eller långsammare mot må- let för utbildningen, exempelvis att bli behörig till ett nationellt program, 2017/18:183 än enligt planeringen i den ursprungliga individuella studieplanen. Även behörighetskrav till andra utbildningar eller krav från en tilltänkt yrkes- sektor kan förändras eller så kan det finnas särskilda skäl för att justera elevens undervisningstid. Det är därför viktigt att den individuella studieplanen kontinuerligt följs upp och att eleven är delaktig i pro- cessen. Enligt 17 kap. 15 § skollagen i dess nuvarande lydelse har en elev, om eleven har medgett att huvudmannen utbildningsplan ändras, rätt att fullfölja utbildningen enligt den ändrade planen. har föreslagit att detta ska ändras och att eleven, om eleven har medgett att den individuella studieplanen ändras, har rätt att fullfölja utbildningen enligt den ändrade individuella studieplanen. Då huvudmannens utbild- ningsplan är riktad mot alla elever som avser att läsa eller läser det ak- tuella introduktionsprogrammet, delar regeringen uppfattningen att be- stämmelsen bör ändras på det sätt som utredningen föreslår. På det sättet tydliggörs att huvudmannen inte kan ändra elevens individuella studie- plan utan elevens medgivande. Det bör inte nu införas en reglering om hur länge rätten att fullfölja ut- konstaterar att huvudmän och andra aktörer i vissa fall blandar samman bestämmelserna om rätten att påbörja en gymnasie- utbildning och bestämmelserna om att fullfölja en redan påbörjad utbildning (15 kap. 5 § och 17 kap. 15 § skollagen). innebär att det finns huvudmän som tror att en elev som påbörjat en utbildning inte har rätt att fullfölja den efter , vilket är en Vidare konstaterar utredningen att vissa huvudmän per automatik skriver ut eleverna från gymnasieskolan utbildning på introduktionsprogram, även om eleven inte har nått målen för ut- För att lösa dessa problem föreslår utredningen ett förtyd- ligande i lagtexten när det gäller hur länge en elev ska ha rätt att läsa på Utredningen föreslår att rätten att fullfölja ut- bildningen ska utgå från huvudmannens utbildningsplan och elevens individuella studieplan men också gälla från det att eleven på- Vidare föreslår utredningen att en elev ska ha rätt till utbildning till och med det första kalenderhalvåret det år eleven fyller om det innebär en längre utbildningstid än . Regeringen bedömer att en sådan reglering kan medföra oklarheter om hur lagstiftningen ska tolkas. Målet för introduktionsprogrammen är att så fort som möjligt uppnå behörighet till ett nationellt program eller att förbereda för arbetsmarknaden. Utbildningens längd ska anpassas till varje elevs behov så att eleven får förutsättningar att nå målet för sin För den enskilda eleven innebär det att utbildningen kan vara , , eller kortare eller längre än så. Vid en lagstiftning om rätt till utbildning finns risk för att huvudmännen planerar att utbild-