prop · H503225 · 2018-04-19 00:00:00 — Överlåtelseavgiften får varken överstiga kostnaderna med anledning av överlåtelsen eller vara oskälig. Arrangören ska informera överlåtaren om vad kostnaderna består i och hur de har beräknats. Överlåtaren och förvärvaren är solidariskt ansvariga för betalning av överlåtelseavgiften och det som återstår att betala för paketresan. Ansvar för att paketresan fullgörs 1 § Arrangören ansvarar i förhållande till resenären för att paketresan fullgörs i enlighet med avtalet. Ansvaret gäller även för sådana presta- tioner som ska fullgöras av någon annan än arrangören. Om resan har sålts genom en återförsäljare som är etablerad i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och arrangören är etablerad i en stat utanför EES, ansvarar återförsäljaren på samma sätt som arrangören, om inte arrangören fullgör prestationen. 2 § Resenären får åberopa ett fel i paketresan endast om resenären utan onödigt dröjsmål från det att han eller hon märkt felet lämnar ett medde- lande till arrangören om felet (reklamation). Trots första stycket får resenären åberopa ett fel, om arrangören eller återförsäljaren har handlat grovt vårdslöst eller i strid mot tro och heder. Resenärens rätt att vända sig till återförsäljaren 3 § Om paketresan har sålts genom en återförsäljare, får resenären vända sig till återförsäljaren för att reklamera och lämna andra meddelanden som rör paketresans genomförande. Återförsäljaren ska utan onödigt dröjsmål vidarebefordra sådana meddelanden till arrangören. Ersättningsarrangemang och annat avhjälpande 4 § Om resenären inte kan transporteras enligt paketreseavtalet tillbaka till orten för avresan eller om annars, sedan paketresan påbörjats, en betydande del av de resetjänster som omfattas av avtalet inte kan till- handahållas, ska arrangören utan extra kostnad för resenären erbjuda lämpliga ersättningsarrangemang. Ersättningsarrangemangen ska, om möjligt, vara likvärdiga med eller av högre kvalitet än den resetjänst som inte kan tillhandahållas. Om de ersättningsarrangemang som arrangören erbjuder är av lägre kvalitet, ska arrangören erbjuda ett prisavdrag enligt 7 § första stycket. Resenären får avvisa ett erbjudande om ersättningsarrangemang endast om erbjudandet inte är jämförbart med vad som skulle ha tillhandahållits enligt avtalet eller om det prisavdrag som erbjuds inte är skäligt. 5 § Om resenären inte kan transporteras enligt paketreseavtalet tillbaka till orten för avresan och detta beror på oundvikliga och extraordinära omständigheter, är skyldigheten för arrangören enligt 4 § att erbjuda inkvartering begränsad till . Detta gäller bara under förutsättning att omständigheterna även kan åberopas av transportören för att begränsa dennes ansvar enligt en unionsrättsakt som är tillämplig på transporten. Om det i unionsrättsakten föreskrivs att transportörens ansvar att erbjuda inkvartering avser än , gäller i fråga om arrangörens skyldighet enligt denna lag. Arrangörens skyldighet att erbjuda inkvartering är inte begränsad för en resenär som har nedsatt rörlighet, en medföljande till en sådan resenär, en resenär som är gravid, en ensamresande underårig eller en resenär i behov av särskild medicinsk hjälp, om arrangören senast 48 innan paketresan påbörjades fick information om resenärens 6 § Om det finns något annat fel i paketresan än sådana som avses i 4 §, ska arrangören avhjälpa felet. Om det inte krävs ett avhjäl- pande, ska arrangören avhjälpa felet inom skälig tid. Om resenären har angett inom vilken felet ska avhjälpas, ska följas om den är skälig. Arrangören är inte skyldig att avhjälpa felet, om det finns ett hinder som arrangören inte kan övervinna eller om avhjälpandet skulle medföra oproportionerliga kostnader med hänsyn till felets omfattning och de påverkade resetjänsternas värde. Om arrangören är skyldig att avhjälpa felet men inte gör det, har rese- nären rätt till ersättning för nödvändiga kostnader för att själv avhjälpa felet. 7 § Resenären har rätt till prisavdrag för fel i paketresan, om inte felet beror på resenären. I fråga om andra fel i paketresan än sådana fel som avses i 4 § får resenären i stället häva paketreseavtalet, om felet är av väsentlig bety- delse och 1.avhjälpande inte sker inom den tid som anges i 6 § första stycket, 2.avhjälpande inte kommer i fråga av skäl som anges i 6 § andra stycket, eller 3.arrangören förklarar att felet inte kommer att avhjälpas. 8 § Om paketreseavtalet innefattar passagerartransport och resenären hä- ver avtalet enligt 7 § andra stycket, ska arrangören utan onödigt dröjsmål erbjuda resenären likvärdig transport utan extra kostnad tillbaka till orten för avresan eller till någon annan ort som arrangören och resenären kom- mer överens om. Detsamma gäller om paketreseavtalet innefattar passa- gerartransport och resenären inte får något erbjudande om ersättnings- arrangemang enligt 4 § första stycket eller avvisar ett erbjudande enligt 4 § tredje stycket. 9 § Resenären har rätt till ersättning för den skada som han eller hon drabbas av till följd av fel i paketresan, om inte felet beror på resenären eller på någon som saknar koppling till fullgörandet av paketresan och felet inte kunde förutses eller undvikas. Resenären har inte heller rätt till ersättning om felet beror på oundvikliga och extraordinära omständig- heter. 10 § I den utsträckning följande unionsrättsakter, internationella instru- ment och lagar begränsar en resenärs rätt till ersättning för en skada från en transportör, tillämpas samma begränsningar i fråga om resenärens rätt till ersättning för en skada från arrangören: 1.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 392/2009 av om transportörens skadeståndsansvar i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss, i den ursprungliga lydelsen, 2.2002 års Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods, 3.sjölagen (1994:1009), 4.rådets förordning (EG) nr 2027/97 av om lufttra- fikföretags skadeståndsansvar avseende lufttransport av passagerare och deras bagage, i lydelsen enligt och rådets förordning (EG) nr 889/2002, 5.lagen (2010:510) om lufttransporter, 6.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer, i den ursprungliga lydelsen, och 7.järnvägstrafiklagen (2018:000). 11 § Om en resenärs rätt till ersättning för skada inte är begränsad enligt 10 §, får den begränsas i paketreseavtalet. En sådan begränsning får dock inte innebära att resenärens rätt till ersättning understiger paketresans pris. Begränsningen får inte heller avse ersättning för personskador eller sådana skador som orsakats uppsåtligen eller av oaktsamhet. 12 § Arrangören ska utan onödigt dröjsmål tillhandahålla resenären lämplig assistans om resenären befinner sig i svårigheter. Om resenären uppsåtligen eller av oaktsamhet har orsakat behovet av assistans, har arrangören rätt att ta ut en avgift för assistansen. Avgiften ska vara skälig och får inte överstiga arrangörens faktiska kostnader. 13 § I den utsträckning en arrangör eller återförsäljare betalar ersättning till eller på något annat sätt kompenserar en resenär för fel i paketresan, inträder arrangören eller återförsäljaren i resenärens rätt till ersättning från den som orsakat felet. 1 § En näringsidkare som genom förmedling eller på annat sätt under- lättar uppkomsten av ett sammanlänkat researrangemang ska, innan resenären blir bunden av ett avtal om en resetjänst som leder till att ett sådant researrangemang uppkommer, informera resenären om 1. att resenären inte kommer att omfattas av de regler som gäller för 2. att varje resetjänstleverantör ensam ansvarar för att fullgöra de rese- tjänster som leverantören ska utföra enligt respektive avtal, och 3. i vilken utsträckning det som resenären har betalat för de resetjänster som tillsammans utgör ett sammanlänkat researrangemang kommer att omfattas av resegaranti enligt resegarantilagen (2018:000), och vem som i så fall ansvarar för utbetalning av ersättning enligt resegarantin. Informationen ska ges i ett standardformulär som fastställs av rege- Om det inte finns något standardformulär, ska den ges på ett klart och begripligt sätt. Information till en näringsidkare 2 § Om ingåendet av ett avtal om en resetjänst leder till att ett samman- länkat researrangemang uppkommer, ska den näringsidkare som ingår avtalet ge information om avtalet till den näringsidkare som har underlättat uppkomsten av researrangemanget. Påföljder om information inte ges eller säkerhet enligt 3 § Om den näringsidkare som genom förmedling eller på annat sätt underlättar uppkomsten av ett sammanlänkat researrangemang inte ger information enligt 1 § eller inte ställer säkerhet enligt 5 § resegarantilagen (2018:000), tillämpas 3 kap. 1 och 7–9 §§ samt 4 kap. 1, 2 och 4–13 §§ i fråga om de resetjänster som ingår i det sammanlänkade researrangeman- Det som i dessa bestämmelser föreskrivs om paketresan och om arran- gören ska i stället gälla det sammanlänkade researrangemanget och den näringsidkare som har underlättat uppkomsten av det sammanlänkade 4 § Om den näringsidkare som genom förmedling eller på annat sätt underlättar uppkomsten av ett sammanlänkat researrangemang inte ger information enligt 1 §, tillämpas marknadsföringslagen (2008:486), med undantag för bestämmelserna i 29–36 §§ om marknadsstörningsavgift. Sådan information ska anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket Skadestånd till följd av bokningsfel 5 § Resenären har rätt till ersättning från en näringsidkare för den skada som resenären vid bokningen av en resetjänst som ingår i ett sammanlän- kat researrangemang drabbas av till följd av 1.ett sådant tekniskt fel i ett bokningssystem som näringsidkaren ansvarar för, eller 2.ett fel som görs vid en bokning som näringsidkaren har påtagit sig att utföra. Resenären har inte rätt till ersättning om felet beror på resenären eller på oundvikliga och extraordinära omständigheter. 1 § utövar tillsyn över att denna lag följs. 2 § Näringsidkaren ska lämna de upplysningar om verksamheten som begär för tillsynen. har rätt att för tillsynen göra inspektioner hos en näringsidkare och ta del av de handlingar som behövs. Om näringsidkaren inte lämnar upplysningarna eller inte tillhanda- håller handlingarna, får förelägga näringsidkaren att fullgöra sin skyldighet. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. 3 § Om enligt 2 § tredje stycket har förelagt en näringsidkare att lämna en upplysning eller att tillhandahålla en handling, får beslutet överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut av enligt 2 § får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (1992:1672) om paketresor. 3.Den upphävda lagen gäller fortfarande för avtal som har ingåtts före ikraftträdandet. 2Förslag till lag om ändring i bostadsrättslagen (1991:614) Härigenom föreskrivs i fråga om bostadsrättslagen (1991:614) dels att rubriken närmast före 3 kap. 1 § ska lyda ”Planens innehåll”, dels att det ska införas en ny paragraf, 3 kap. 3 a §, av följande lydelse, dels att det närmast före 3 kap. 2 § ska införas en ny rubrik som ska lyda ”Intygsgivare”. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vem som får ges behörighet som intygsgi- vare, om tillsyn över intygsgivare och om disciplinära åtgärder mot intygsgivare. Denna lag träder i kraft . 3Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) Härigenom föreskrivs att 15 kap. 8 § sjölagen (1994:1009) ska ha föl- jande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Om transportavtalet avser en bestämd person, får den personen inte överlåta sin rätt enligt avtalet till någon annan. Sedan resan har påbörjats får överlåtelse inte ske, även om avtalet inte avser en bestämd person. Första stycket gäller inte när la- Första stycket gäller inte avtal gen (1992:1672) om paketresor är tillämplig på avtalet. (2018:000). 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för avtal som har ingåtts före ikraftträdandet. 1 Senaste lydelse 2015:256. 4Förslag till lag om ändring i lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt Härigenom föreskrivs att det i lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt ska införas en ny paragraf, 4 kap. 4 a §, av följande lydelse. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vem som får ges behörighet som intygsgi- vare, om tillsyn över intygsgivare och om disciplinära åtgärder mot intygsgivare. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1 § lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler1 ska ha följande lydelse. Detta kapitel gäller för avtal varigenom en näringsidkare överlåter eller upplåter lös egendom till eller utför en tjänst åt en konsument. Med tjänst avses i detta kapitel också uthyrning av fast egendom. För avtal om finansiella tjänster eller om överlåtelse eller emission av finansiella instrument gäller i stället 3 kap. Detta kapitel gäller inte för avtal som 1.avser uthyrning för varaktigt boende, 2.avser uppförande av byggnad eller annan fast anläggning på mark eller i vatten, 3.ingås med hjälp av en varuautomat eller annan liknande automat eller i en automatiserad affärslokal, 4.ingås med en operatör genom användning av en offentlig telefon- automat, 5.avser en tjänst som fullgörs genom användning av en telefon-, inter- net- eller faxuppkoppling, om tjänsten utförs vid ett enda tillfälle, 6.avser vadhållning, kasinospel eller andra lotteritjänster, 7.avser försäljning av livsmedel eller andra dagligvaror för hushållet som levereras till en konsuments bostad eller arbetsplats i ett distri- butionssystem med regelbunden utkörning, eller 8. omfattas av lagen (1992:1672) 8. omfattas av lagen (2011:914) om paketresor eller lagen (2011:914) om konsumentskydd vid avtal om om konsumentskydd vid avtal om tidsdelat boende eller långfristig paketreselagen (2018:000). Kapitlet gäller inte för avtal utanför affärslokaler, om det pris som kon- sumenten sammanlagt ska betala understiger . I fråga om avtal om transport av personer gäller endast 3 § tredje stycket och 9 §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för avtal som har ingåtts före ikraftträdandet. 1Senaste lydelse av lagens rubrik 2014:14. 2Senaste lydelse 2014:14. 6Förslag till lag om ändring i marknadsföringslagen (2008:486) Härigenom föreskrivs att 1 § marknadsföringslagen (2008:486) ska ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. 2017/18:77 Föreslagen lydelse Denna lag har till syfte att främja konsumenternas och näringslivets in- tressen i samband med marknadsföring av produkter och att motverka marknadsföring som är otillbörlig mot konsumenter och näringsidkare. Bestämmelser om marknadsföring finns bl.a. i – tobakslagen (1993:581), – tobakslagen (1993:581), – lotterilagen (1994:1000), – lotterilagen (1994:1000), – sjölagen (1994:1009), – sjölagen (1994:1009), – lagen (1995:1571) om insätt- – lagen (1996:1006) om valuta- – lagen (1996:1006) om valuta- växling och annan finansiell verk- växling och annan finansiell verk- nadsföring av kristallglas, nadsföring av kristallglas, – lagen (1999:158) om investe- – lagen (1999:158) om investe- – lagen (2002:562) om elektronisk – lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informations- handel och andra informations- – lagen (2004:46) om värdepap- – lagen (2004:46) om värdepap- – lagen (2004:299) om inlånings- – lagen (2004:299) om inlånings- – prisinformationslagen (2004:347), – prisinformationslagen (2004:347), – lagen (2005:59) om distansav- – lagen (2005:59) om distansav- tal och avtal utanför affärslokaler, tal och avtal utanför affärslokaler, (2005:104), (2005:104), – lagen (2006:484) om franchi- – lagen (2006:484) om franchi- – radio- och tv-lagen (2010:696), – radio- och tv-lagen (2010:696), – alkohollagen (2010:1622), – alkohollagen (2010:1622), (2010:1846), (2010:1846), – lagen (2011:914) om – lagen (2011:914) om mentskydd vid avtal om tidsdelat mentskydd vid avtal om tidsdelat boende eller långfristig semester- boende eller långfristig semester- – lagen (2013:561) om – lagen (2013:561) om tare av alternativa investerings- tare av alternativa investerings- – lagen (2013:1054) om mark- – lagen (2013:1054) om mark- ning och tillskottsnäring, ning och tillskottsnäring, – lagen (2014:1344) med kom- – lagen (2014:1344) med kom- pletterande bestämmelser till EU:s pletterande bestämmelser till EU:s tåg-, fartygs- och busspassagerar- tåg-, fartygs- och busspassagerar- – lagen (2015:671) om alternativ – lagen (2015:671) om alternativ – lagen (2015:953) om – lagen (2015:953) om – lagen (2016:415) om – lagen (2016:415) om lingsavgifter för kortbaserade be- lingsavgifter för kortbaserade be- – lagen (2016:915) om – lagen (2016:915) om installationer för alternativa driv- installationer för alternativa driv- – lagen (2017:425) om – lagen (2017:425) om niska cigaretter och påfyllningsbe- niska cigaretter och påfyllningsbe- – paketreselagen (2018:000). Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet En ny paketreselag – ett starkare resenärsskydd Enligt en lagrådsremiss har regeringen (Justitie- departementet) beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 2.lag om ändring i bostadsrättslagen (1991:614), 3.lag om ändring i sjölagen (1994:1009), 4.lag om ändring i lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt, 5.lag om ändring i lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler, 6.lag om ändring i marknadsföringslagen (2008:486). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga och . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om paketresor 1 kap. 1 § Den första punkten i paragrafens andra stycke bör formuleras om, förslagsvis till ”varar än - - -”. 1 kap. 3 § Enligt paragrafen avses i lagen med paketresa en kombination av minst två olika typer av resetjänster som avser samma resa. Det framgår inte av lagtexten vad som avses med typer av resetjänster. I författnings- kommentaren sägs att de fyra olika typerna av resetjänster anges i 2 §. Enligt 2 § avses med resetjänst 1. passagerartransport, 2. inkvartering som inte utgör en integrerad del av en passagerartransport och som inte är för bostadsändamål, 3. uthyrning av en bil eller av en motorcykel som kräver körkort med behörighet A, eller 4. en turisttjänst som inte utgör en integrerad del av en resetjänst som avses i 1–3. En paketresa ska tydligen bestå av en kombination av resetjänster från minst två av de fyra kategorier som anges i 2 §. Att detta är innebörden kan inte utläsas av lagtexten. Paketresa är ett centralt begrepp i lagen som bör vara otvetydigt till sin innebörd. Under den fortsatta beredningen bör övervägas om begreppet kan förklaras tydligare i lagtexten. 2 kap 1 § Paragrafen anger viss information som arrangören, i den utsträckning det är relevant för de resetjänster som erbjuds, ska ge resenären innan ett paketreseavtal ingås. Första stycket 2 b) föreskriver att information ska ges om ”transport- medel och dess typ och standard”. Lagrådet föreslår att punkten utformas mer analogt med 2 c), t.ex. ”transportmedlets eller transportmedlens typ och standard”. Enligt första stycket 2 d) ska information ges om ”vilka måltider som ingår” medan 2 e) föreskriver att information ska ges om ”besök, utflykter och andra tjänster som ingår”. Lagrådet förutsätter att ordet ”vilka” i 2 d) inte har någon betydelse för informationsinnehållet och föreslår att ordet stryks. I paragrafens andra stycke föreskrivs att arrangören innan avtal ingås också ska informera resenären om hans eller hennes rättigheter och om den resegaranti enligt resegarantilagen som gäller för paketresan. Infor- mationen ska enligt förslaget ges i ett standardformulär som fastställs av regeringen. Det standardformulär som avses är intaget i bilaga 1 till Europa- parlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2302 av om paketresor och sammanlänkade researrangemang, om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och och rådets direktiv /83/EU samt om upphävande av rådets direktiv /314/EEG. Att formuläret fastställs av regeringen behöver inte tynga lagtexten. 2 kap. 6 § I paragrafens första mening föreskrivs att ett paketreseavtal och en bekräftelse på ett sådant avtal ska innehålla alla villkor för paketresan. Andra krav på avtalets innehåll anges också i paragrafen. Enligt 2 kap. 11 § tillämpas marknadsföringslagen med undantag för bestämmelserna om marknadsstörningsavgift, om resenären inte har fått information enligt 6 §. Lagrådet konstaterar att det är ogörligt att i ett avtal ange alla villkor för en paketresa. I praktiken förutsätter de avtal som kan komma att omfattas av paketreselagen att de villkor som parterna kommit överens om kompletteras med regler i civilrättslig lagstiftning. Det kan mot den bakgrunden inte rimligen vara avsikten att paketreseavtalet ska innehålla ”alla” villkor för paketresan. Den föreslagna lagen föreskriver bara marknadsrättsliga följder av att ett paketreseavtal inte innehåller alla villkor för paketresan. Frågan inställer sig om bestämmelsen är tänkt att ha civilrättsliga följder. Ska det exempelvis vara tillåtet att åberopa ett villkor som inte har tagits in i avtalet? Bestämmelsens innebörd och utformning bör övervägas ytterligare under den fortsatta beredningen. Enligt andra stycket 6 ska det i avtalet och bekräftelsen även finnas information om hur en underårig resenär kan kontaktas, om det är en resa som innefattar inkvartering. Av författningskommentaren framgår att bestämmelsen tar sikte på situationen att en underårig reser utan förälder eller någon annan ansvarig person. Denna begränsning bör framgå av lagtexten. 2 kap. 13 § Enligt paragrafen har en resenär rätt till ersättning för skada i vissa situationer. I författningskommentaren (s. 121) uttalas att rätten till skadestånd omfattar alla typer av skadestånd. Med hänvisning till skäl 34 i direktivet sägs att även ideell skada ska kunna ersättas. I kommentaren till skadeståndsbestämmelsen i 4 kap. 9 § hänvisas också till EU- domstolens avgörande i mål C-168/00, mot . Beträffande svensk rätt hänvisas i remissen till NJA 2016 s. 900. I det rättsfallet var det fråga om försening av en reguljär flygresa. fann att den omständigheten att förseningen hade medfört tidsspillan normalt inte var tillräckligt för att berättiga till ersättning för ideell skada. I domen gjorde vissa uttalanden om paketresor. Dessa uttalanden har emellertid karaktär av obiter dicta och tillåter ingen bestämd slutsats om innebörden av svensk rätt vid paket- resor. Det kan ifrågasättas att remissens förslag uppfyller unionsrättens krav på klart och tydligt genomförande i nationell rätt såvitt gäller ersättning för ideell skada. Frågan bör övervägas ytterligare under den fortsatta beredningen. 3 kap. 2 § I paragrafen föreskrivs att det avtalade priset på en paketresa får höjas bara om någon av ett antal uppräknade omständigheter föreligger. En prishöjning är t.ex. enligt första stycket 1 b) tillåten endast om den sker som en direkt följd av ändrade ”skatter eller avgifter som tas ut av tredje man för resetjänster som ingår i paketresan”. Lagrådet föreslår att inledningen till paragrafen förtydligas enligt följande. Arrangören får höja det avtalade priset på en paketresa endast om 1. prishöjningen görs som en direkt följd av ändrade a)priser på drivmedel - - -, b)kostnader för arrangören i form av skatter eller avgifter för resetjänster som ingår i paketresan, eller c)växelkurser, Lagrådet föreslår vidare att paragrafens andra stycke görs lättare att läsa genom att delas upp i två meningar enligt följande. Information enligt första stycket 3 ska innehålla skälen för prishöjningen och en redogörelse för hur det nya priset har beräknats.