prop · H503199 · 2018-03-27 00:00:00 — Regeringens proposition 2017/18:199 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen lämnar regeringen förslag till ändringar i lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk för att stärka det grundläggande skyddet för de nationella minoriteternas språk och kultur och för att stärka de utökade rättigheter som finns inom förvaltningsområdena för finska, meänkieli och samiska. Det föreslås bland annat att kommuner och landsting ska anta mål och riktlinjer för sitt minoritetspolitiska arbete, att informationsskyldigheten för förvaltningsmyndigheter ska tydliggöras, att innebörden av samråd enligt lagen ska förtydligas och att förvaltningsmyndigheter ska beakta barns och ungas möjligheter till inflytande i frågor som berör dem. Regeringen lämnar också förslag om rätten till förskola och annan pedagogisk verksamhet på minoritetsspråk. Det föreslås bland annat att regleringen ska överföras till skollagen (2010:800), att rätten till förskola på minoritetsspråk ska avse en större del av verksamheten och att efterfrågan ska tydliggöras genom att vårdnadshavare ska tillfrågas om de önskar plats i förskola på minoritetsspråket. Regeringen lämnar vidare förslag om rätten till äldreomsorg på minoritetsspråk, bland annat att rätten ska avse en större del av verksamheten och att den ska omfatta den äldres behov av att upprätthålla sin kulturella identitet. Vidare föreslås stärkta möjligheter till äldreomsorg på jiddisch och chib. Propositionen innehåller även en del av revideringen av den minoritetspolitiska strategin. Bland annat görs bedömningar om den fortsatta inriktningen för minoritetspolitiken. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2017/18:199 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk Förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800) Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen Ärendet ............................................................och dess beredning internationella åtaganden om nationella minoriteters Framväxten av en minoritetspolitik Vad utgör en nationell minoritet och ett Uppföljning på nationell nivå Minoritetspolitikens .........................................fortsatta inriktning De nationella minoriteternas rättigheter är mänskliga Nästa steg för minoritetspolitiken En samlad strategi med överföringen av språk och kultur som central uppgift Systematik, långsiktighet och egenmakt Ett tvärsektoriellt förhållningssätt till de Det samiska folket som nationell minoritet Det grundläggande ..................................................skyddet stärks Strategiskt arbete i hela landet Rätten att använda finska, meänkieli och samiska Bättre förutsättningar ......................för inflytande och delaktighet Innebörden av samråd tydliggörs Barn och unga ska ges större inflytande Det utökade ............................skyddet inom förvaltningsområden Det utökade skyddet bör behållas och utvecklas............. Frivillig anslutning till förvaltningsområden................... 9.3Reglering av anslutning till och utträde ur 10 Förskola och utbildning för språkrevitalisering ............................. 10.1Kulturarvsspråk ska inte användas som begrepp för de nationella minoritetsspråken....................................... 10.2Regleringen av rätten till förskola på minoritetsspråk förs över till skollagen..................................................... 10.3Kommunernas skyldighet att erbjuda verksamhet på Annan pedagogisk verksamhet som avses i 25 kap. skollagen.......................................... Efterfrågan behöver synliggöras...................................... 11 Äldreomsorg med språk och kultur................................................ Nuvarande reglering och internationella åtaganden ........ 11.2Regleringen av rätten till äldreomsorg på Rätten till äldreomsorg på minoritetsspråk stärks ........... Äldreomsorg helt eller till en väsentlig del 11.3.2Rätt till äldreomsorg på jiddisch och En informationsskyldighet införs ................... 11.4Äldres behov av att upprätthålla sin kulturella identitet ska beaktas......................................................... Konsekvenser för internationella åtaganden om mänskliga rättigheter................................................. Samhällsekonomiska och andra konsekvenser................ Konsekvenser för staten .................................................. Konsekvenser för kommuner och landsting.................... 14.1Förslaget till ändring i lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk...................... Förslaget till ändring i skollagen (2010:800)................... Förslaget till ändring i socialtjänstlagen (2001:453) ..... Sammanfattning av delbetänkandet Nästa steg? Förslag för en stärkt minoritetspolitik (SOU Lagförslaget i betänkandet ............................................ Förteckning över remissinstanser.................................. 2017/18:199 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ....... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453), 2.lag om ändring i lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk, 3.lag om ändring i skollagen (2010:800). 2017/18:199 2 Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk dels att 1, 3, 5, 7, 10, 17 och 18 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas fem nya paragrafer, 5 a, 5 b och 18 a–c §§, av följande lydelse. rätten att använda minoritetsspråk rätten att använda minoritetsspråk domstolar samt bestämmelser om domstolar samt bestämmelser om skyldigheter inom förskola, sådan pedagogisk verksamhet som avses i 25 kap. skollagen (2010:800) som kompletterar eller erbjuds i stället för förskola och det behövs på lämpligt sätt informera de nationella minori- teterna om deras rättigheter och det minoriteterna om deras rättigheter allmännas ansvar enligt denna lag enligt denna lag. och de föreskrifter som denna lag vars verksamhet är av betydelse för 61 Senaste lydelse 2010:865. Förvaltningsmyndigheter ska ge Prop. möjlighet till inflytande i frågor möjlighet till inflytande i frågor som berör dem och så långt möjligt som berör dem och så långt möjligt samråda med representanter för minoriteterna i sådana frågor. Samråd enligt första stycket ska ske genom att förvaltnings- myndigheten för en strukturerad minoriteterna i syfte att kunna beakta deras synpunkter och behov i myndighetens beslutsfattande. Förvaltningsmyndigheter ska särskilt främja barns och ungas möjligheter till inflytande och samråd i frågor som berör dem och anpassa formerna för detta till deras förutsättningar. Kommuner och landsting ska anta mål och riktlinjer för sitt Uppgifter om mål och riktlinjer stycket ska på begäran lämnas till uppföljningsansvar enligt 20 §. Andra kommuner än de som Andra kommuner än de som anges i 6 § kan efter anmälan få anges i 6 § kan efter ansökan få ingå i förvaltningsområdet för Beslut att en kommun ska få ingå i Beslut att en kommun ska få ingå i En kommun som ingår i ett förvaltningsområde efter beslut av får besluta om utträde endast om det finns synnerliga skäl. föreskrifter om anslutning till och utträde ur ett förvaltningsområde. Enskilda har alltid rätt att Enskilda har alltid rätt att använda finska och samiska vid vid enskildas skriftliga kontakter kassan, och Arbets- ärenden i vilka den enskilde är part förmedlingen i ärenden i vilka den eller ställföreträdare för part. enskilde är part eller ställ- företrädare för part. När en kommun i ett förvaltningsområde erbjuder plats i förskola eller sådan pedagogisk verksamhet som avses i 25 kap. skollagen (2010:800) som kompletterar eller erbjuds i stället för förskola, ska kommunen erbjuda barn vars vårdnadshavare begär det plats i sådan verksamhet där hela eller delar av verksamheten bedrivs på finska, meänkieli respektive samiska. Rätten för enskilda att i vissa fall erbjudas förskola och viss annan pedagogisk verksamhet på finska, meänkieli eller samiska regleras i 8 kap. 12 a § och 25 kap. 5 a § skollagen (2010:800). En kommun som ingår i ett den som begär det möjlighet att få den som begär det möjlighet att få hela eller delar av den service och hela eller en väsentlig del av den service och omvårdnad som utanför ett förvaltningsområde, om personal som är kunnig i språket. En kommun som inte ingår i erbjuda den som begär det möjlighet att få hela eller en väsentlig del av den service och 82 Senaste lydelse 2010:865. ramen för äldreomsorgen av Prop. 2017/18:199 personal som behärskar finska, jiddisch, meänkieli, chib eller samiska, om kommunen har tillgång till personal med sådana språkkunskaper. Detsamma gäller för en kommun som ingår i ett förvaltningsområde för ett visst språk vad gäller övriga språk. Kommunen ska inom ramen för sådan omsorg som erbjuds enligt 18 och 18 a §§ beakta de äldres behov av att upprätthålla sin kulturella identitet. Kommunen ska informera den som ansöker om bistånd inom ramen för äldreomsorgen om möjligheterna till sådan service och omvårdnad som anges i 18 och 18 a §§. Denna lag träder i kraft . 2017/18:199 2.2 Förslag till lag om ändring i skollagen Härigenom föreskrivs i fråga om skollagen (2010:800) dels att 25 kap. 1 § ska ha följande lydelse, dels att ska införas två nya paragrafer, 8 kap. 12 a § och 25 kap. 5 a §, och närmast före 8 kap. 12 a § och 25 kap. 5 a § nya rubriker av följande lydelse. Förskola på nationella minoritetsspråk En hemkommun som ingår i ett förvaltningsområde enligt lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk ska erbjuda barn, vars vårdnadshavare begär det, plats i förskola där hela eller en väsentlig del av utbildningen bedrivs på finska, meänkieli respektive samiska. Vårdnadshavare som ansöker om förskoleplats för sitt barn ska tillfrågas om de önskar plats i sådan förskola som avses i första stycket. 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om –pedagogisk omsorg som erbjuds i stället för förskola eller fritidshem (2 §), –öppen förskola (3 §), –öppen fritidsverksamhet (4 §), –omsorg under tid då förskola eller fritidshem inte erbjuds (5 §), –annan pedagogisk verksamhet på nationella minoritetsspråk (5 a §), –övergripande krav på verksamheten (6–9 §§), och –bidrag (10–16 §§). Annan pedagogisk verksamhet på nationella minoritetsspråk (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk och som tillhandahåller sådan verksamhet som avses i 2 eller 5 § ska sträva efter att erbjuda barn, vars vårdnadshavare begär det, plats i sådan verksamhet där hela eller en väsentlig del av verksamheten bedrivs på finska, meänkieli respektive samiska. Om kommunen erbjuder verksamhet enligt 2 eller 5 § ska vårdnadshavare som ansöker om sådan verksamhet tillfrågas om de önskar plats i verksamhet som bedrivs på finska, meänkieli respektive samiska. Om en kommun som ingår i ett förvaltningsområde anordnar öppen förskola enligt 3 § ska kommunen, om det finns sådan efterfrågan, sträva efter att erbjuda hela eller en väsentlig del av verksamheten på finska, meänkieli respektive samiska. Denna lag träder i kraft . Kommunen ska verka för att det finns tillgång till personal med kunskaper i finska, jiddisch, meänkieli, chib eller samiska där detta behövs i omvårdnaden av äldre människor. 2017/18:199 2.3 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen Härigenom föreskrivs att 5 kap. 6 § socialtjänstlagen (2001:453) ska ha ska göra sig väl förtrogen med levnadsförhållandena i kommunen för äldre människor samt i sin uppsökande verksamhet upplysa om verksamhet på detta område. Kommunen ska planera sina insatser för de äldre. I planeringen ska kommunen samverka med samt andra samhällsorgan och organisationer. Kommunen ska verka för att det finns tillgång till personal med kunskaper i finska, meänkieli eller samiska där detta behövs i omvårdnaden av äldre människor. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn och analys av lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk samt angränsande frågor och med utgångspunkt i översynen, internationella åtaganden om mänsk- liga rättigheter och regeringens strategi för de nationella minoriteterna 2008/09:158) föreslå åtgärder i syfte att säkra efterlevnaden av de nationella minoriteternas rättigheter (dir. 2016:73). namnet Utredningen om en stärkt minoritetspolitik (Ku 2016:02). tilläggsdirektiv som beslutades fick utredningen även i uppdrag att analysera vad den finlandssvenska gruppen i har för ställning och överväga om den ska erkännas som nationell minoritet (dir. överlämnade utredningen delbetänkandet Nästa steg? Förslag för en stärkt minoritetspolitik (SOU 2017:60). av betänkandet finns i bilaga 1. Utredningens lagförslag finns i bilaga 2. 3 Senaste lydelse 2009:726. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna Prop. 2017/18:199 finns i bilaga 3. Remissyttrandena och en sammanställning av remissinstansernas synpunkter finns tillgängliga i (Ku2017/01534/DISK). bjöd in samtliga remissinstanser till ett möte för att inhämta kompletterande synpunkter på förslagen i betänkandet. En förteckning över närvarande vid mötet och en sammanställning av synpunkter som inkom vid mötet finns tillgängliga i (Ku2017/01534/DISK). Regionala samråd har hållits i , och med de nationella minoriteterna där förslagen i betänkandet har behandlats. En sammanställning av de synpunkter som inkom vid de regionala samrådsmötena finns tillgänglig i (Ku2017/01534/DISK). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. I förhållande till lagrådsremissens förslag har vissa ändringar av redaktionell karaktär gjorts. 4Sveriges internationella åtaganden om nationella minoriteters rättigheter 4.1Förenta Nationerna (FN) Det internationella ramverket för skyddet av de mänskliga rättigheterna tar sin utgångspunkt i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna . Den följdes av de två internationella konventionerna om medborgerliga och politiska rättigheter respektive om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, vilka är juridiskt bindande för de stater som tillträtt dem – däribland . Därefter har det inom FN utvecklats ett antal internationella instrument till skydd för utsatta individer på områden inom vilka det visat sig finnas ett särskilt skyddsbehov. har anslutit sig till en majoritet av de centrala FN- konventionerna om mänskliga rättigheter och rapporterar regelbundet till relevanta FN-mekanismer om det nationella arbetet för att säkerställa full respekt för de mänskliga rättigheterna, bl.a. till de olika konventionernas särskilda kommittéer. I artikel 27 i konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter anges att i de stater där det finns etniska, religiösa eller språkliga minoriteter, ska de som tillhör sådana minoriteter inte förvägras rätten att i gemenskap med andra medlemmar av sin grupp ha sitt eget kulturliv, att bekänna sig till och utöva sin egen religion eller att använda sitt eget språk. Bestämmelsen innebär dels ett förbud mot diskriminering, dels en skyldighet för stater att positivt stödja minoriteternas strävanden att bevara sin särart. I FN:s konvention om barnets rättigheter () finns särskilda bestämmelser om minoriteter och språk. I artikel 30 anges att i stater där det finns etniska, religiösa eller språkliga minoriteter eller personer som tillhör en ursprungsbefolkning, ska ett barn som tillhör en sådan grupp inte förvägras rätten att tillsammans med andra medlemmar av sin grupp ha sitt eget kulturliv, att bekänna sig till och utöva sin egen religion eller att använda sitt eget språk. har antagit en deklaration om minoriteters rättigheter som inte är juridiskt bindande, men som däremot kan vara vägledande för medlemsstaterna. Enligt deklarationen ska medlemsstaterna vidta de åtgärder som behövs för att personer som tillhör minoriteter ska kunna åtnjuta de mänskliga rättigheterna utan att utsättas för diskriminering. Medlemsstaterna ska vidare skapa förutsättningar för personer som tillhör minoriteter att utveckla sin kultur och sitt språk. Staterna bör även vidta lämpliga åtgärder för att personer som tillhör minoriteter ska ha möjlighet att lära sig sitt modersmål eller att få undervisning i modersmålet. har även antagit en deklaration om urfolks rättigheter. Inte heller denna är juridiskt bindande för medlemsstaterna, men den kan vara vägledande. Grundläggande i deklarationen är rätten till självbestämmande och att urfolk därför fritt får bestämma sin politiska ställning och fullfölja sin egen utveckling på de ekonomiska, sociala och kulturella områdena Den understryker vidare bl.a. rätten till kultur, identitet, språk, hälsa och utbildning samt förbudet mot diskriminering av personer som tillhör urfolk. antog resolutionen Agenda 2030 för hållbar utveckling. Agendan innebär att alla medlemsländer i FN förbundit sig att arbeta för att uppnå en socialt, miljömässigt och ekonomiskt hållbar värld . Agendan innehåller 17 mål och 169 delmål som i kallas de globala målen. Dessa ersätter de tidigare milleniemålen, men är mer omfattande. Till skillnad från milleniemålen, som i praktiken blev relevanta enbart för låg- och medelinkomstländer, är målen i Agenda universella och ska tillämpas i alla länder som gemensamt bär ett ansvar för dess genomförande. De är också integrerade och odelbara. Agenda 2030 tydliggör att hållbar utveckling är avgörande för en gemensam framtid och att alla tre dimensionerna av hållbar utveckling, den ekonomiska, den miljömässiga och den sociala, måste samverka. Agendan underlättar och stödjer ett sektorsövergripande arbete på alla nivåer i samhället vilket är en förutsättning för en hållbar utveckling. De nationella minoriteternas rättigheter har direkt koppling till flera mål och delmål i agendan, bl.a. mål tre om god hälsa och välbefinnande, mål fyra om god utbildning för alla och mål tio om minskad ojämlikhet. Att säkerställa efterlevnaden av de nationella minoriteternas rättigheter är ett led i processen för att uppfylla de globala målen och i förlängningen att genomföra Agenda 2030. Regeringens ambition är att ska vara ledande i genomförandet Prop. 2017/18:199 av agendan, både nationellt och globalt. Grundläggande för arbetet är att det finns ett brett ägarskap för Agenda 2030 bland alla aktörer i samhället. Det nationella genomförandet inkluderar kommuner, landsting, statliga myndigheter och liksom civilsamhället, näringslivet och akademin. bildades efter för att säkerställa respekten för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () är svensk lag. I artikel 14 anges att åtnjutande av de fri- och rättigheter som anges i konventionen ska säkerställas utan någon åtskillnad såsom på grund av kön, ras, hudfärg, språk, religion, politisk eller annan åskådning, nationellt eller socialt ursprung, tillhörighet till nationell minoritet, förmögenhet, börd eller ställning i övrigt. Inom finns även för mänskliga rättigheter som i vissa fall kan pröva klagomål från enskilda gällande kränkningar av . Ramkonventionen om skydd för nationella minoriteter ramkonvention om skydd för nationella minoriteter (SÖ 2000:2, ramkonventionen) godkändes av och trädde i kraft . I samband med ratificeringen angavs att de nationella minoriteterna i är judar, romer, samer, sverigefinnar och tornedalingar. Konventionen syftar till att skydda såväl nationella minoriteter som enskilda personer som tillhör nationella minoriteter. Konventionen innehåller bestämmelser som garanterar nationella minoriteter en rad mänskliga rättigheter och grundläggande friheter: bl.a. skydd från diskriminering, fientlighet och våld, mötes-, förenings-, yttrande-, tanke-, samvets- och religionsfrihet samt åsikts- och yttrande- frihet på det egna språket. Staterna som tillträtt konventionen åtar sig vidare att erkänna att den som tillhör en nationell minoritet har rätt att fritt och utan ingripande använda sitt minoritetsspråk privat och offentligt, och såväl muntligt som skriftligt. har tillsatt en rådgivande kommitté som övervakar att De stater som har ratificerat ramkonventionen är skyldiga att rapportera om genomförandet av den. senaste rapport lämnades in (Ku2016/00845/DISK). Den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk Den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk (SÖ 2000:3 språkstadgan) trädde i kraft och ratificerades av Huvudsyftet med språkstadgan är att skydda Språkstadgan bygger på insikten att det finns ett stort antal minoriteter som lever i och att vissa av dessa minoriteters 2017/18:199 språk hotas att försvinna. Varje stat väljer vilka nationella minoritetsspråk som ska skyddas under språkstadgan och nivån på detta skydd. Staten ska dessutom peka ut inom vilket eller vilka geografiska områden förstärkt skydd ska ges. Enligt språkstadgan krävs det att ett landsdels- eller minoritetsspråk ska ha använts av hävd i ett visst territorium inom en stat (s.k. historisk geografisk anknytning) av medborgare i staten, och att språket ska skilja sig från det officiella språket. Vidare ska språket talas av ett tillräckligt stort antal personer så att det motiverar olika åtgärder för skydd och främjande. Invandrarspråk och dialekter av landets majoritetsspråk anses falla utanför definitionen. Om ett språk inte uppfyller kravet på historisk geografisk anknytning är det att betrakta som ett territoriellt obundet språk. För territoriellt obundna språk är skyddsnivån lägre och mer allmänt hållen. De olika skyddsnivåerna beskrivs närmare i olika delar av konventionen. Del I innehåller en rad inledande bestämmelser. Del II innehåller generella mål och principer som gäller alla de språk en stat har erkänt. I del III beskrivs det förstärkta skyddet som går längre än grundskyddet. Finska, meänkieli och samiska uppfyller kravet på historisk geografisk anknytning och omfattas därmed av skyddet enligt del III inom ett visst angivet område. I resten av landet omfattas dessa språk av skydd enligt del II. Jiddisch och chib är territoriellt obundna språk i . För dessa språk gäller skydd enligt del II i konventionen. har tillsatt en expertkommitté som övervakar att staterna skyddar och respekterar rättigheterna i språkstadgan. De stater som har ratificerat stadgan är skyldiga att rapportera om genomförandet av dess artiklar. senaste rapport lämnades in (Ku2016/00845/DISK). har haft en särskild och samlad politik för att stärka de nationella minoriteterna och stödja de nationella minoritetsspråken. Minoritetspolitiken inrättades som eget politikområde i samband med att 2000 ratificerade ramkonventionen om skydd för nationella minoriteter (ramkonventionen) och den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk (språkstadgan). De nationella minoriteternas och minoritetsspråkens historiska närvaro i är dock betydligt äldre än den sammanhållna minoritetspolitiken. Framväxten av en minoritetspolitik Det finns minoritetsgrupper som bidragit till det gemensamma kulturarvet i och i de flesta andra länder i . minoriteterna och säkerställa efterlevnaden av deras rättigheter har internationella mellanstatliga organisationer som FN och arbetat med minoritetsfrågor . Syftet är att säkra fred och demokrati och att värna minoritetsspråk och minoritetskulturer som annars Prop. 2017/18:199 riskerar att gå förlorade. Processen med nationella minoriteters rättigheter inom tog fart när organisationens arbete med konventioner på området påbörjades.