prop · H503269 · 2018-06-19 00:00:00 — Om syftet inte är att få fram ett urval av personer grundat på känsliga personuppgifter är sökningen tillå- ten, även om känsliga personuppgifter används vid sökningen. Det är Nationellt forensiskt centrum vid som admi- nistrerar dna-registren och fingeravtrycks- och signalementsregister. Vid sökning i registren används dna-profiler respektive fingeravtryck, vilka är biometriska uppgifter. En sökning på fingeravtryck resulterar alltid i en träfflista som visar ett urval av personer grundat på biometriska upp- gifter. Det bör dock vara tillåtet att göra sådana sökningar i den foren- siska verksamheten. Information i forensiska databaser kan också använ- das för att ge övriga delar av spaningsuppslag, s.k. forensiska uppslag. Tanken med det är att de iakttagelser som görs vid forensiska undersökningar i olika ärenden ska kunna komma till nytta i polisverksamheten som helhet eller i annan brottsbekämpande verksam- het (se prop. 2014/15:94 s. 62 f.). Det går exempelvis att genomföra s.k. Prop. 2017/18:269 familjesökning, vilket innebär att man jämför dna-profiler för att finna släktingar till en viss person, exempelvis en oidentifierad misstänkt. Familjesökning baserar sig på att nära släktingar till viss del har överens- stämmande arvsmassa. Sådana sökningar kan resultera i ett urval av personer grundat på biometriska uppgifter. Det finns mot den bakgrun- den skäl att göra undantag från sökförbudet när det gäller behandling av biometriska uppgifter i den forensiska verksamheten. Möjligheterna att ta fram information ur dna-prover utvecklas ständigt och det är möjligt att få fram olika personliga egenskaper som ögonfärg, ärftliga sjukdomar eller en persons biogenetiska ursprung. Det bör vara tillåtet att göra sökningar i syfte att få fram ett urval av personer grundat på genetiska uppgifter eller uppgifter som rör hälsa i den forensiska verksamheten. 8.1Behovet av anpassning till brottsdatalagen Tullbrottsdatalagen gäller enligt 1 kap. 2 § vid behandling av personupp- gifter i brottsbekämpande verksamhet. Lagen trädde i kraft . Vissa bestämmelser behöver dock inte tillämpas förrän . Vid myndighetens personuppgiftsbehandling i annan verksamhet gäller lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet. Innehållet i tullbrottsdatalagen måste, i likhet med övriga registerförfattningar, anpassas till brottsdatalagen. Många bestämmelser behöver dock inte anpassas alls eller endast ändras redaktionellt. anpassningar och ändringar som är gemensamma för registerförfattningarna har behandlats i avsnitt 4, 5 och 6. De anpassningar som är specifika för tullbrottsdatalagen behandlas däremot i detta avsnitt. Regeringens förslag: Den nya lagen ska benämnas lag om behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens om- Hänvisningar till tullbrottsdatalagen i andra författningar ska ändras till lagen om behandling av personuppgifter inom Utredningen föreslår att lagen ska benämnas brottsdata- Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag: De registerförfattningar som ska gälla utöver brottsdatalagen bör ha enhetliga benämningar som knyter an till 2017/18:269 brottsdatalagen. Utredningen föreslår att lagen ska benämnas brottsdatalag. Även Lagrådet förordar att lagen ges detta namn. Som anförs i avsnitt 7.1.2 avviker dock det föreslagna namnet från den systematik som gäller för författningars rubriker. Lagens namn bör ange för vem författningen gäller, vad den handlar om och signalera en tydlig koppling till brottsdatalagen. Regeringen anser mot den bakgrunden, trots Lagrådets invändning, att lagen ska benämnas lag om behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. Lagen kan dock mycket väl få en kortare informell benämning. I det följande kallas den nya lagen för brottsdatalag. Alla hänvisningar till tullbrottsdatalagen i andra författningar ska ändras till lagen om behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. Regeringens förslag: Lagen ska gälla utöver brottsdatalagen när Tull- verket i egenskap av behörig myndighet behandlar personuppgifter i syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller utreda eller lagföra brott. Om det i lagen om internationellt polisiärt samarbete eller lagen om flygpassageraruppgifter i brottsbekämpningen eller föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till dessa lagar finns avvikande bestämmelser, ska de tillämpas i stället för bestämmelserna i brottsdatalag. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen lämnar inga förslag avseende lagen om flygpassage- raruppgifter i brottsbekämpningen. Förslaget är också något annorlunda utformat. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag: Tullbrottsdatalagen gäller enligt 1 kap. 2 § vid behandling av personuppgifter i brottsbe- kämpande verksamhet. Tillämpningsområdet för den nya lagen måste dock anpassas till brottsdatalagens tillämpningsområde så att det utgår från syftet med behandlingen i stället för i vilken verksamhet behandlingen utförs. Det bör också framgå att lagen endast gäller när agerar i egenskap av behörig myndighet. För att tillämpningsområdet för brottsdatalag ska täcka det som omfattas av regleringen föreslår utredningen att tillämpningsområdet bör inkludera personuppgiftsbehandling i syfte att bl.a. bekämpa brott. I bestämmelsen om brottsdatalagens tillämpningsområde används dock inte uttrycket bekämpa brott. I stället anges att lagen gäller för behandling av personuppgifter i syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller utreda brott. Regeringen anser att motsvarande begrepp bör användas i brottsdatalag. Ändringen innebär inte någon förändring i sak i förhållande till utredningens förslag. Lagen om flygpassageraruppgifter i brottsbekämpningen Som redovisas i avsnitt 7.4.1 har regeringen lämnat förslag till en ny lag om flygpassageraruppgifter i brottsbekämpningen som bl.a. innehåller bestämmelser om personuppgiftsbehandling för uppgifter som samlas in från flygbolag för vissa ändamål. Den nya lagen kommer att ha företräde framför inregränslagen, tullagen och tullbrottsdatalagen. ningsärendet föreslås 2 kap. 8 § tullbrottsdatalagen om uppgifter från transportföretag få ett tillägg som innebär att om lagen om flygpassage- raruppgifter i brottsbekämpningen och föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till den lagen innehåller avvikande bestämmelser, ska de tillämpas i stället för bestämmelserna i tullbrottsdatalagen. motsvarande bestämmelse bör införas i brottsdatalag och placeras i den inledande bestämmelsen i 1 kap. 2 §. är subsidiär även i förhållande till lagen om internationellt polisiärt samarbete (1 kap. 3 § tullbrottsdatalagen). motsvarande bestämmelse bör finnas i den nya lagen. 8.3Grundläggande bestämmelser om behandling 8.3.1Rättsliga grunder och behandling för nya ändamål Regeringens förslag: ska få behandla personuppgifter om det är nödvändigt för att myndigheten ska kunna utföra följande uppgifter: 1. förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, 2. utreda eller lagföra brott, eller 3. fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Det ska framgå genom en hänvisning att personuppgifter som be- handlas med stöd av lagen ska få behandlas för nya ändamål enligt de förutsättningar som anges i brottsdatalagen. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens. Utredningen föreslår att regleringen i brottsdatalagen om att en arbetsuppgift ska framgå av lag, förordning eller ett särskilt beslut i vilket regeringen uppdragit åt myndigheten att utföra uppgiften ska upprepas i den nu föreslagna lagen. Remissinstanserna: Datainspektionen framför att utredningen inte, för respektive myndighet, har analyserat om brottsdatalagen, de aktuella registerförfattningarna och de regelverk som styr myndighetens verk- samhet sammantaget ger en tydlig, precis och förutsägbar rättslig grund för behandlingen av personuppgifter. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag En bestämmelse som ersätter brottsdatalagens bestämmelse om rättsliga Registerförfattningarna bör innehålla bestämmelser om tillåtna rättsliga grunder för behandling av personuppgifter. En reglering som motsvarar 2 kap. 5 § tullbrottsdatalagen bör således införas, men det bör framgå att 2017/18:269 det inte är fråga om en ändamålsbestämmelse i egentlig mening. Bestämmelsen är på samma sätt som 2 kap. 1 § brottsdatalagen en del av den rättsliga grunden och ger rättsligt stöd för att behandla personuppgifter automatiserat för att utföra sina arbetsuppgifter. får behandla personuppgifter i den brottsbekämpande verksamheten om det behövs för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, utreda eller beivra brott eller fullgöra de förpliktelser som följer av internationella åtaganden. bör även i fortsättningen få behandla personuppgifter om det är nödvändigt för att fullgöra sådana arbetsuppgifter, men regleringen bör följa brottsdatalagens terminologi. brottsdatalag föreslås gälla utöver brottsdatalagen. För att det inte ska råda någon osäkerhet om hur bestämmelsen i 2 kap. 1 § första stycket brottsdatalagen förhåller sig till bestämmelsen om tillåtna rättsliga grunder i brottsdatalag bör den senare helt ersätta bestämmelsen i brottsdatalagen. Det behöver inte, såsom utredningen föreslår, föreskrivas att den uppgift som ska utföras ska framgå av en lag, en förordning eller ett särskilt beslut i vilket regeringen uppdragit åt myndigheten att ansvara för uppgiften. Detta framgår nämligen redan av brottsdatalagen. Med lag jämställs bl.a. EU-förordningar. Datainspektionen efterfrågar en ytterligare analys av om direktivets krav på en tydlig, precis och förutsägbar rättslig grund är uppfyllt för respektive myndighets behandling av personuppgifter. I propositionen Brottsdatalag finns ett utvecklat resonemang kring vad som avses med kravet på rättslig grund (se prop. 2017/18:232 s. 116 f.). Det konstateras där att genom de författningar och regeringsbeslut som reglerar den verksamhet i vilken personuppgifterna behandlas, tillsammans med ramlagen och registerförfattningarna, är kravet på att behandlingen ska ha stöd i unionsrätt eller nationell rätt uppfyllt. För del kan t.ex. 3 § förordningen (2016:1332) med instruktion för nämnas, där det framgår att ska förebygga och motverka brottslighet i samband med in- och utförsel av varor. Sådana bestämmel- ser, tillsammans med den föreslagna regleringen i 2 kap. 1 § brottsdatalag, uppfyller enligt regeringens mening direktivets krav på att den rättsliga grunden ska vara tydlig, precis och förutsägbar. Behandling för nya ändamål regleras behandling för nya ändamål till viss del i den sekundära ändamålsbestämmelsen i 2 kap. 6 § tullbrottsdatalagen. Regeringen anser i likhet med utredningen att de sekundära ändamålsbestämmelserna inte bör finnas kvar i den nya regleringen. Förutsättningarna för behandling för nya ändamål regleras i stället i brottsdatalagen. Innan personuppgifter får behandlas för nya ändamål inom brottsdatalagens tillämpningsområde ska det enligt 2 kap. 4 § brottsdatalagen säkerställas att det är nödvändigt och proportionerligt att personuppgifterna behandlas för det nya ändamålet. Motsvarande prövning ska enligt 2 kap. 22 § brottsdatalagen göras när de brottsbekämpande myndigheterna behandlar personupp- gifter för nya ändamål utanför tillämpningsområdet. Det bör införas en bestämmelse i brottsdatalag som tydliggör att för- utsättningarna för att behandla personuppgifter för nya ändamål regleras i Prop. 2017/18:269 brottsdatalagen. 8.3.2Behandling av biometriska och genetiska uppgifter Regeringens förslag: ska få behandla biometriska uppgif- ter om det är absolut nödvändigt för ändamålet med behandlingen. Regeringens bedömning: bör inte få behandla genetiska uppgifter. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer med rege- ringens. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över förslaget eller bedöm- ningen. Skälen för regeringens förslag och bedömning: I avsnitt 7.3.2 anges vad som avses med biometriska och genetiska uppgifter och vilken bety- delse sådana uppgifter har vid brottsbekämpning. bör på samma sätt som polisen ha möjlighet att använda biometriska uppgifter i brottsbekämpningen. Enligt 2 kap. 12 § brottsdatalagen får biometriska uppgifter som används för att identifiera en person behandlas bara om det är särskilt föreskrivet och absolut nödvändigt för ändamålet med behand- lingen. Regeringen bedömer i likhet med utredningen att det för närva- rande inte finns skäl att begränsa möjligheterna att använda biometriska uppgifter ytterligare. Det bör därför införas en bestämmelse i brottsdatalag som medger behandling av biometriska uppgifter om det är absolut nödvändigt för ändamålet med behandlingen. Det har inte framkommit att har behov av att behandla gene- tiska uppgifter. I likhet med utredningen anser regeringen därför att myndigheten inte bör få behandla sådana uppgifter. Någon bestämmelse som medger sådan behandling bör därför inte finnas i lagen. 8.3.3Sökning på känsliga personuppgifter Regeringens förslag: Sökförbudet i brottsdatalagen ska inte hindra att brottsrubriceringar, uppgifter om tillvägagångssätt vid brott eller upp- gifter som beskriver en persons utseende används som sökbegrepp. Sökförbudet ska inte heller hindra sökning i syfte att få fram ett ur- val av personer grundat på etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller uppgifter som rör hälsa, sexualliv eller sexuell läggning, om sökningen görs i personuppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag Undantag från sökförbudet i brottsdatalagen vid sökning i alla slags personuppgifter I 2 kap. 14 § brottsdatalagen finns ett generellt sökförbud, vilket utgår från syftet med sökningen. Om syftet inte är att få fram ett urval av personer grundat på känsliga personuppgifter är sökningen tillåten, även om känsliga personuppgifter används vid sökningen (se prop. 2017/18:232 s. 155 f.). Detta skiljer sig från dagens reglering. Eftersom sökförbudet får en ny utformning är det nödvändigt att se över bestämmelserna om sökning. Enligt 3 kap. 5 § andra stycket tull- brottsdatalagen är det tillåtet att använda uppgifter som beskriver en persons utseende som sökbegrepp vid sökning i uppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga. På samma sätt som har Tull- verket även i fortsättningen behov av att kunna använda sådana uppgifter som sökbegrepp, trots att det kan leda till att man får fram ett urval av personer grundat på känsliga personuppgifter (se avsnitt 7.3.3). Det bör därför göras undantag från brottsdatalagens sökförbud i brottsdatalag. För att möjligheterna till sökning ska vara desamma som bör undantaget omfatta sökningar i alla slags personuppgifter, dvs. oberoende av om uppgifterna har gjorts gemensamt tillgängliga eller inte. har i likhet med behov av att kunna göra sökningar på tillvägagångssätt vid brott och brottsrubriceringar. Sådana sökningar kan i vissa fall leda till ett urval av personer grundat på käns- liga personuppgifter. Som exempel kan nämnas att smugglingsmetoder eller föremål som smugglas kan avslöja religiös övertygelse eller poli- tiska åsikter. Ett annat exempel är att vid kontroll av förbudet mot införsel och utförsel av barnpornografi kan behöva söka på brottsru- briceringar som kan avslöja en persons sexualliv eller sexuella läggning. Undantaget från sökförbudet i brottsdatalagen bör därför även omfatta sökning på uppgifter om tillvägagångssätt vid brott och brottsrubrice- ringar. I samband med att beslag hävs behöver få kännedom om huruvida ägaren verkställer en straffrättslig påföljd och var han eller hon i så fall befinner sig. Om personen verkställer påföljden genom vårdvis- telse kan en sådan sökning avslöja uppgifter om hälsa. Behovet av sådan sökning kan enligt regeringens mening tillgodoses på annat sätt än genom ett undantag från sökförbudet. Det kan lämpligen göras genom att Kriminalvården ges skyldighet att på begäran underrätta om var en häktad eller intagen är placerad. behöver därför i mot- sats till inget undantag från sökförbudet när det gäller uppgifter om verkställighet av påföljd. Undantag vid sökning i personuppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga Det nuvarande förbudet i tullbrottsdatalagen mot att använda känsliga personuppgifter som sökbegrepp gäller endast vid sökning i uppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga. Det innebär att känsliga person- uppgifter får användas vid sökning i uppgifter som enbart ett fåtal har tillgång till. Den enda begränsningen är att behandling av känsliga personuppgifter ska vara absolut nödvändig. De behöriga myndigheternas möjligheter att använda känsliga person- Prop. 2017/18:269 uppgifter vid sökningar bör inte försämras i förhållande till dagens regle- För att effektivt kunna bekämpa brott behöver kunna göra sammanställningar i syfte att få fram ett urval av personer grundat på känsliga personuppgifter vid sökningar i uppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga. Det finns därför skäl att göra vissa undantag från sökförbudet i brottsdatalagen även i sådana fall. Det är framför allt i underrättelseverksamhet som det kan finnas behov av sökningar som innebär att sammanställningar grundade på etniskt ursprung, religiös övertygelse eller politiska åsikter skapas. Det kan t.ex. vara fallet om det är känt att en viss narkotikasort används av en grupp med visst etniskt ursprung eller religiös övertygelse. Smugg- ling av drogen kat, som endast odlas utomlands, hör hit. Vid hanteringen av frihetsberövade behöver även kunna sammanställa uppgif- ter om personer som är självmordsbenägna eller s.k. sväljare, vilket inne- bär att uppgifter om hälsa kan avslöjas. Det är vidare känt att det finns politiska eller andra ideologiskt motiverade grupperingar i ut- landet som finansierar sin verksamhet genom organiserad brottslighet, t.ex. smuggling av cigarretter eller narkotika. De kan vara aktiva även i (se Lägesbild organiserad brottslighet 2011, ). Be- kämpningen av organiserad brottslighet kräver inte sällan kartläggning av misstänktas kontakter och vanor. Sådana kartläggningar kan leda till att känsliga personuppgifter avslöjas (jfr avsnitt 7.3.3). I kampen mot smuggling av barnpornografiska bilder kan även ha behov av att söka på uppgifter som kan avslöja en persons sexualliv eller sexuella läggning, t.ex. på ordet pedofil eller vissa typer av sexleksaker. I utred- ningsverksamheten finns motsvarande behov av att kunna söka på käns- liga personuppgifter vid brott med okänd gärningsman. Det kan inte finnas behov av att göra sammanställningar grundade på ras, eftersom det inte finns någon vetenskaplig grund för att dela in män- niskor i skilda raser (se prop. 2017/18:232 s. 151). Det finns inte heller behov av att kunna göra sammanställningar grundade på medlemskap i fackförening eller på genetiska uppgifter. Undantaget bör mot den bakgrunden utformas så att sökning möjlig- görs när det gäller uppgifter som kan avslöja etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse och uppgifter om hälsa, sexu- alliv eller sexuell läggning. Det innebär att möjligheterna att använda känsliga personuppgifter vid sökningar i uppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga begränsas något i förhållande till vad som gäller enligt dagens reglering. 2017/18:269 8.4 Reglerna om personuppgiftsbehandling för uppgifter från transportföretag samlas Regeringens förslag: Bestämmelserna om behandling av personupp- gifter som transportföretag lämnar till enligt bestämmelser i inregränslagen och tullagen ska tas in i brottsdatalag. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: är positivt till förslaget. instanser yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag Enligt 15 § inregränslagen och 4 kap. 6 och 7 §§ tullagen är transportfö- retag skyldiga att på begäran skyndsamt lämna vissa personuppgifter till Det rör sig bl.a. om resenärers namn, medresenärers namn Av bestämmelserna framgår att endast får begära sådana uppgifter om de kan antas ha betydelse för Personuppgifterna får tillhandahållas genom terminalåtkomst till trans- portföretagens bokningssystem, där endast får läsa uppgifter- na men inte bearbeta eller lagra dem. Terminalåtkomst tillåts enligt 16 § inregränslagen och 4 kap. 8 § tullagen bara i den omfattning och under den tid som behövs för att kontrollera aktuella transporter. kan även lämnas på annat sätt, om transportföretaget anser att det är De lämnas ofta elektroniskt, men det förekommer även att de tillhandahålls på papper. Personuppgifterna bör, oavsett på vilket sätt de tillhandahålls, normalt vara strukturerade på ett sådant sätt att tullbrotts- datalagen är tillämplig på behandlingen. Uppgifter om enskilda personer som har lämnats på annat sätt än genom terminalåtkomst ska enligt 16 § inregränslagen och 4 kap. 8 § tullagen förstöras, om de visar sig sakna betydelse för utred- ning av eller lagföring för brott. Syftet med bestämmelserna är att hindra att uppgifterna sprids, eftersom det till allra största delen är fråga om information om enskilda personer som inte är misstänkta för brott eller har samband med brottslig verksamhet. I inregränslagen och tullagen regleras således inte bara transportföretagens uppgiftsskyldighet utan även på vilket sätt och hur länge personuppgifterna får behandlas. Uppgifter från transportföretag behandlas och analyseras i underrättelseverksamhet av ett fåtal särskilt utpekade tjänstemän. som möjlighet att utföra fysiska kontroller i princip är knuten till gränspassage är intresset av bokningsuppgifter bara kortvarigt. transport har anlänt har myndigheten normalt inte längre något behov av Bestämmelserna om tillgång till uppgifter är utformade med särskild hänsyn till det (se prop. 1995/96:166 s. 83 f). Bestämmelserna om transportföretagens uppgiftsskyldighet tillkom i samband med anslutning till EU, som en kompensatorisk åtgärd för att minska risken för negativa konsekvenser av den fria rörligheten för personer och varor. För att skapa bättre förutsättningar för kontroller vid den inre gränsen i kampen mot narkotikabrottslighet och annan internationell brottslighet gavs möjlighet att i den brottsbekämpande verksamheten inhämta vissa uppgifter om varor, passagerare och fordon. Avsikten var att uppgifterna från transportföretagen skulle användas för att med ökad träffsäkerhet rikta kontroller mot varusändningar och mot personer som skulle kunna misstänkas för brottslighet inom verksamhetsområde (se prop. 1995/96:166 s. 72 f.). Metoden att med hjälp av uppgifter från transportföretag göra profilsökningar och kunna identifiera riskbeteenden redan innan en transport har nått ansågs dock vara lika viktig vid den yttre som den inre gränsen. Uppgiftsskyldigheten reglerades därför i både inregränslagen och tullagen (se prop. 1995/96:166 s. 80 f.). Enligt 2 kap. 8 § tullbrottsdatalagen får personuppgifter, som har lämnats av transportföretag enligt nyssnämnda bestämmelser i inregränslagen och tullagen, behandlas av om det är tillåtet enligt dessa lagar, men enbart i den utsträckning det behövs för planering av kontrollverk- samheten och urval av kontrollobjekt. Om det behövs i ett enskilt fall får sådana personuppgifter behandlas även för något annat ändamål som anges i 2 kap. 5 § tullbrottsdatalagen och göras gemensamt tillgängliga. Enligt 2 kap. 9 § är det endast tillåtet att söka på namn, personnummer eller annan identitetsbeteckning om uppgifterna avser en person som är eller har varit misstänkt för brott, är misstänkt för att ha utövat eller komma att utöva viss brottslig verksamhet eller är föremål för övervak- ning enligt lagen.