prop · H503286 · 2018-08-28 00:00:00 — åtgärden kan uppfylla sitt avsedda syfte eller inte. Även om det ytterst är det allmännas ansvar att tillgodose väljarens behov av skydd för valhemligheten finns det inslag av eget ansvar för väljarna. sett anses finnas goda möjligheter för varje väljare som vill dölja vilka valsedlar de har tagit att enkelt göra det under passagen genom lokalen till Det är dessutom inte i denna situation som väljare har upplevt obehag och en risk för att röja sin valhemlighet. och kommun menar att kravet på avskärm- ning kan föra med sig att röstmottagare måste genomföra tätare kontroller och att väljare av den anledningen kan uppleva att röstmottagarna får kännedom om vilka valsedlar som tas från valsedelstället. Kammarrätten i anser regeringen att det är av vikt att en väljare inte bara i förhållande till andra väljare utan också i förhållande till de offentliga funktionärerna i en val- eller röstningslokal upplever att hans eller hennes valhemlighet är tryggad. Röstmottagarna måste därför utöva kontrollen med respekt för väljarnas integritet. sig i anslutning till valsedelstället i syfte att upprätthålla ordningen och motverka sabotage är, som kommun konstaterar, ofrånkomligt. till kommunerna inför valen 2014 framhålls att eftersom röstmottagarna har ett ansvar att hålla ordning bland valsedlarna och också ska vara tillgängliga för frågor kan det inträffa att väljare får ta valsedlar när en röstmottagare är i närheten eller arbetar med att städa i Det poängteras att det är bra om röstmottagarna tänker på att i så stor utsträckning som möjligt lämna väljaren att i lugn och ro välja valsedlar (, Kommunernas uppgifter i Valen , 36–37). Det kan inte uteslutas avskärmning kan få till följd att röstmottagare måste genomföra tätare kontroller eller att den kommunala valnämnden måste ändra sina rutiner för hur kontrollen genomförs. Regeringen förutsätter dock att röstmottagarnas kontroll – även med ett krav på avskärmning – sker med respekt för väljarnas integritet och i enlighet med Med detta sagt har regeringen svårt att se att kravet på en avskärmad plats skulle leda till att skyddet för väljares valhemlighet i förhållande till röstmottagare skulle försämras eller påverkas negativt. Med anledning av synpunkten från bl.a. Kommuner och Landsting om att förslaget kommer att begränsa partiföreträdarnas möjlighet att kontrollera att partiets valsedlar tillhandahålls vill regeringen betona att förslaget inte syftar till att i övrigt påverka den ordning som De partier som deltar i valen ska t.ex. även fortsättningsvis kunna lägga ut sina valsedlar på platsen (8 kap. 2 § En ordning med avskärmning kan dock leda till en liten begränsning av partiföreträdarnas möjligheter att kontrollera att partiets Det är därför av vikt att de för hur denna kontroll ska som röstmottagarnas möjlighet att upprätthålla ordningen säkerställs. En tänkbar åtgärd för att säkerställa detta är att låta partiföreträdarna genomföra kontroller när det inte uppehåller sig lika många väljare i val- eller röstningslokalen eller när det annars bedöms som lämpligt att göra avbrott i genomströmningen av väljare vid röstmottagningen. Några remissinstanser, däribland i län, och , framhåller att förslaget riskerar att medföra en ökad köbildning, särskilt där röstmottagningsstället inte är fullt ändamålsenligt för en avskärmning. kommun föreslår att kommunerna, som ett led i att minska riskerna för köbildning, under alla förhållanden bör ges möjlighet att komplettera de avskärmade valsedelställen med den typ av valsedelställ som finns . Regeringen konstaterar att det redan med dagens ordning förekommer att det uppkommer köbildning i och i anslutning till ett röstmottagningsställe. Det kan inte uteslutas att den föreslagna ordningen i några fall kan medföra en viss ökad köbildning. Det är bl.a. mot den bakgrunden angeläget att röstmottagarna på ett enkelt och begripligt sätt kan förklara varför köerna uppstår i syfte att uppnå en ökad förståelse och acceptans för detta. I likhet med promemorian och det stora flertalet remissinstanser anser regeringen att det inte finns anledning att anta att den föreslagna regleringen kommer att leda till några beaktansvärda problem med köbildning eller sammanhängande risker för ett lägre valdeltagande som några remissinstanser ger uttryck för oro kring. Som nämns ovan finns en möjlighet till anpassning av avskärmningen i förhållande till val- och röstningslokalernas skiftande utformning, bl.a. för att möjliggöra en stor genomströmning av väljare. I syfte att minska köbildning förekommer i t.ex. större röstningslokaler att flera platser ordnas för utläggning av valsedlar. Ett sätt att minska risken för ökad köbildning är t.ex., som i framhåller, att ordna flera avskärmade platser där valsedlarna läggs ut. Med anledning av de synpunkter som förs fram av bl.a. kommun vill regeringen framhålla att kravet på att det ska finnas en avskärmad plats där valsedlarna läggs ut inte ska tolkas som ett hinder mot att det vid behov får ordnas flera sådana avskärmningar i eller i anslutning till ett röstmottagningsställe. Däremot innebär det inte, som kommun är inne på, att det ska stå kommunen fritt att välja att komplettera den avskärmade platsen med andra som inte är avskärmade. Sammanfattningsvis instämmer regeringen i promemorians bedömning att det är möjligt att utforma en avskärmning av valsedelstället på ett sådant sätt att skyddet för valhemligheten effektivt kan stärkas som det ges rimligt goda förutsättningar för en röstmottagare att fullgöra sitt ansvar att upprätthålla ordningen bland valsedlarna och kunna hålla uppsikt över väljarnas sätt att agera i anslutning till valsedelstället. Obligatoriskt krav på avskärmning förespråkar att det inte införs ett obligatoriskt krav på avskärmning av den plats där valsedlarna hålls tillgängliga. Kommunen anser att regleringen i stället bör utformas som en bör-reglering, främst för att säkerställa att reformen inte innebär för stora begränsningar i 2017/18:286 möjligheterna för kommunerna att erbjuda god tillgång till lämpliga röstmottagningsställen. Det kan enligt regeringens mening inte uteslutas att ett obligatoriskt krav på avskärmning av den plats där valsedlarna hålls tillgängliga kan leda till att kommunerna i några fall behöver överväga om vissa av de lokaler som används för röstmottagning även fortsatt kan användas för ändamålet. Det är givetvis angeläget att en reform som syftar till att stärka den demokratiska legitimiteten i valen genom förstärkningar av valhemligheten inte leder till att tillgängligheten, exempelvis för personer med funktionsnedsättning, i valen försämras. Att väljare erbjuds goda möjligheter att rösta är viktigt för att både upprätthålla och stärka förutsättningarna för ett högt och jämlikt valdeltagande. I detta ligger även att förfarandet ska erbjuda likvärdiga förutsättningar att delta i valen för alla väljare, oberoende av faktorer såsom bakgrund, kön, ålder och funktionsnedsättning. Kommunernas möjligheter att erbjuda tillgängliga röstningslokaler får därmed inte påverkas i någon beaktansvärd mån. I detta sammanhang gör regeringen dock bedömningen att de praktiska problem som kan uppkomma i fråga om valet av placering av valsedelställ och avskärmningar bör kunna lösas utan att tillgängligheten i valet påverkas. Precis som kommun konstaterar behöver valnämnderna inför varje val inventera vilka lokaler som är lämpliga för röstmottagning och det får förutsättas att valnämnderna i samband med det noga överväger alternativa placeringar innan de ser sig nödgade att dra in en röstningslokal som har använts men som med hänsyn till de nya kraven inte längre bedöms som lämplig. I röstningslokaler på utlandsmyndigheterna ligger ansvaret för hur valsedlarna placeras i stället på dessa myndigheter. Förslaget innebär en förstärkning av valhemligheten för de väljare som utför sin valhandling i kontrollerade miljöer som är betydelsefull för att upprätthålla förtroendet för valförfarandet. Det är av stor vikt att denna förstärkning får ett så brett genomslag på så många platser som möjligt. Regeringen instämmer därför i promemorians bedömning att kravet på avskärmning av den plats där valsedlarna hålls tillgängliga ska vara obligatoriskt för kommunernas och utlandsmyndigheternas röstmottagningsställen. och kommun efterfrågar närmare vägledning om typen och omfattningen av avskärmningen. Det kan konstateras att ett krav på avskärmning kan tillgodoses av kommunerna utan att det ställs krav på omfattande investeringar i teknisk eller annan kostsam utrustning. Det kan, som bl.a. i och i län pekar på, vara fråga om en sådan enkel åtgärd som att omplacera befintliga valsedelställ utan att inköp av extra utrustning påkallas. Ansvaret för att säkerställa att kravet uppfylls i kommunerna vilar på de lokala valmyndigheterna, dvs. på kommunernas valnämnder, och i utlandet – i förekommande fall – på utpekade utlandsmyndigheter. Med tanke på att förutsättningarna för placering av valsedelsbord och valsedelställ och kontrollen av ordningen bland valsedlarna skiftar mellan olika röstmottagningsställen finns ett behov av viss flexibilitet vid utformningen av avskärmningen, vilket bl.a. och Till skillnad från bl.a. kommun anser således Prop. 2017/18:286 regeringen att det förhållandet att det kan bli fråga om olika lösningar på avskärmningen inte är till någon nackdel utan är en nödvändighet för att kravet ska kunna uppfyllas av alla valnämnder och utlandsmyndigheter. Genom att inte i lag i detalj reglera avskärmningens utformning tillgodoses bl.a. det grundlagsstadgade kravet att en begränsning i den kommunala självstyrelsen inte bör sträcka sig längre än vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som den avser att tillgodose (14 kap. 3 § regeringsformen). Med anledning av kommuns fråga om kravet innebär att väljare har rätt till enskildhet bakom avskärmningen understryker regeringen att för att kravet ska vara uppfyllt bör det krävas att valsedelstället effektivt skyddas från insyn från andra väljare så att en väljare erbjuds en möjlighet att välja sina valsedlar utan påverkan och insyn från andra väljare. Med anledning av den synpunkt som Myndigheten för delaktighet lämnar om att det är av vikt att avskärmningen är tillgänglig för personer med funktionsnedsättning vill regeringen erinra att de krav som gäller för röstmottagningsställen innebär bl.a. att dessa undantagslöst måste vara utformade så att de är tillgängliga, t.ex. för personer med funktionsnedsättning (prop. 2013/14:37 s. 27–31, jfr prop. 2013/14:124 s. 6 och se även 4 kap. 20 och 22 §§ vallagen). Det kan nämnas att gällande ordning innebär att alla röstmottagare ska ha genomgått den utbildning som behövs för uppdraget (prop. 2013/14:124 s. 13). Regeringen konstaterar, i likhet med bl.a. och , att utbildnings- och informationsinsatser kring hur röstningen går till och hur ordningen kan upprätthållas på röstmottagningsställena bör bidra till bl.a. ett smidigare flöde vid röstmottagningen och därmed minskad risk för köbildning, t.ex. genom att väljare går fram en och en till den avskärmade plats där valsedlar tillhandahålls eller, som kommun poängterar, inte gör i ordning sin röst vid det avskärmade valsedelstället. Den osäkerhet om var själva röstningen ska genomföras, som i län och i pekar på kan uppstå hos väljaren, kan också begränsas genom att det på röstmottagningsställena lämnas tydlig och klar information om röstningsförfarandet. Regeringen bedömer, i likhet med promemorian, att det är möjligt att utforma en avskärmning av valsedelstället på ett sådant sätt att skyddet för valhemligheten effektivt kan stärkas som det ges rimligt goda förutsättningar för en röstmottagare att fullgöra sitt ansvar att upprätthålla ordningen bland valsedlarna och kunna hålla uppsikt över väljarnas sätt att agera i anslutning till valsedelstället. Regeringen anser därför att det i anslutning till ett röstmottagningsställe ska ordnas en avskärmad plats där valsedlar kan läggas ut. Om en sådan plats inte kan anordnas i anslutning till röstmottagningsstället bör den i stället ordnas inne i lokalen. 2017/18:286 För att kravet ska vara uppfyllt bör det krävas att valsedelstället effektivt skyddas från insyn från andra väljare så att en väljare kan välja sina valsedlar utan påverkan och insyn från andra väljare. 5Ökade möjligheter att personrösta på blanka och partimarkerade valsedlar 5.1Det ska i fler fall bli möjligt att lämna en personröst genom att skriva till kandidatnamn Regeringens förslag: Det införs en möjlighet för väljare att lämna en särskild personröst genom att skriva till namnet på en kandidat på en blank eller partimarkerad valsedel för ett parti som har registrerat sin partibeteckning och anmält sina kandidater i valet. Om flera namn skrivs till ska endast det första namnet få väljarens personröst. Om inte den första men någon eller några av de övriga tillskrivna kandidaterna är anmäld av partiet ska väljaren anses ha lämnat en personröst för den första av kandidaterna som är anmäld. Vid röstsammanräkningen ska ett tillskrivet kandidatnamn i dessa fall inte anses obefintligt, under förutsättning att kandidaten är anmäld av partiet. Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrar sig, bl.a. , Kammarrätten i , och flertalet kommuner tillstyrker eller har inga invändningar mot promemorians förslag. i län och i ställer sig bakom promemorians förslag medan samtliga övriga länsstyrelser avstyrker eller har invändningar mot promemorians förslag. Det framhålls bl.a. att förslaget medför ett ytterligare arbetsmoment som kan innebära svåra avvägningar när det gäller att bedöma vilken person väljaren har avsett att rösta på och det kan leda till att röstsammanräkningen försenas. Eftersom väljare som avser att förtidsrösta kan skaffa valsedlar i förväg från det av väljaren önskade partiet, anser länsstyrelserna att den nuvarande ordningen inte innebär någon nackdel för väljare. Vidare befarar i och i län att den föreslagna ordningen riskerar att leda till fler överklaganden. kommun och konstaterar att förslaget är positivt ur ett väljarperspektiv eftersom det ofta ifrågasätts av väljare varför det endast går att personrösta på namnvalsedlar för partier som har anmält samtliga sina kandidater. framför att förslaget förstärker problemet med att väljare måste vara informerade om att den tillskrivna kandidaten är anmäld till den egna riksdagskretsen eller till det egna valområdet för att personrösten ska räknas. och betonar vikten av att det finns lättillgänglig information – t.ex. via en applikation – om anmälda kandidater i samtliga val i hela landet för såväl väljare som röstmottagare. Detta kan bidra till att minska antalet svårtolkade personröster och således underlätta för framför synpunkter i fråga om den lagtekniska ut- i och i Västra anser att promemorian borde ha omfattat andra situationer när tillskrifter av namn görs på valsedlar för att uppnå en enhetlighet i Myndigheten för delaktighet konstaterar att förslaget inte förbättrar möjligheten att personrösta för vissa grupper, exempelvis personer med nedsatt syn eller dyslexi, som , kommun och i understryker vikten av att frågan om att skydda valhemligheten för dessa grupper ses över. Skälen för regeringens förslag Två skilda sätt att lämna en särskild personröst Av 3 kap. 1 § andra stycket regeringsformen framgår att väljarna inom ramen för partivalsystemet vid val till har möjlighet att lämna I förarbetena till bestämmelsen konstateras att parti- erna var överens om att personvalsmomentet är av så grundläggande betydelse att det borde komma till uttryck i grundlag och ges det skydd som följer därav (jfr prop. 1993/94:115 s. 10). Möjligheten för väljarna att lämna en särskild personröst innebär att väljarna ges utrymme att, under de närmare förutsättningar som anges i vallagen, inom ramen för ett partival påverka vilka personer som tar plats i de beslutande försam- Att personvalsmomentet är grundlagsfäst innebär först och främst att valsystemet inte kan förändras så att personvalsinslaget tas bort, om inte också en grundlagsändring genomförs. också uttryck för att personvalet rent principiellt är ett viktigt inslag i det Enligt nuvarande reglering i vallagen skiljer sig möjligheterna åt för en väljare att lämna en särskild personröst beroende på om ett parti har anmält kandidater eller inte. Är det fråga om partier som har registrerat sin partibeteckning och anmält samtliga kandidater kan en väljare lämna en personröst endast genom att sätta ett kryss i det markerade utrymmet invid kandidatens namn på partiets namnvalsedel. Om en väljare skriver till ett kandidatnamn på en valsedel som gäller för ett sådant parti, t.ex. en partimarkerad valsedel eller en blank valsedel som av väljaren försetts med partiets partibeteckning, betraktas det tillskrivna namnet som obefintligt (13 kap. 8 § första stycket 2 vallagen). Detta gäller även om namnet har anmälts av partiet. För partier som inte har anmält samtliga kandidater enligt 2 kap. 9 § vallagen gäller en annan ordning för tillskrivna namn. skriver till ett kandidatnamn på en valsedel som gäller för ett sådant parti, oavsett om tillskriften görs på en namnvalsedel, partivalsedel eller en blank valsedel, räknas valsedeln som en röst på partiet och det tillskrivna namnet som en kandidatnominering och en personröst på den personen. Om flera namn skrivs till får den överst tillskrivna kandidaten väljarens personröst (7 kap. 2 § tredje stycket vallagen). När regleringen infördes vallag ansåg regeringen att det inte fanns behov för väljarna att kunna skriva till kandidater – i varje fall inte 2017/18:286 nya kandidater – på valsedlar för de partier som hade anmält sina kandidater (prop. 1996/97:70 s. 131–132). Sammanräkningsförfarandet kunde därmed förenklas, som ett snabbt och säkert valresultat garanterades. För de partier som inte hade kandidater ansågs det vara en fördel om kandidater kunde skrivas till för att undvika s.k. tomma stolar. Behovet av att ändra den nuvarande ordningen Gällande ordning för hur en personröst görs i ordning innebär i praktiken att en väljare som vid röstningstillfället inte har tillgång till ett partis namnvalsedel inte kan utnyttja möjligheten att personrösta om partiet har anmält samtliga sina kandidater i valet. För väljare som befinner sig i utlandet i samband med ett val skapar gällande ordning stora hinder mot möjligheten att utnyttja sin rösträtt fullt ut. Motsvarande svårigheter kan göra sig gällande för en väljare i landet som vill förtidsrösta i en annan kommun än den där han eller hon är bosatt. I betänkandet E-röstning och andra valfrågor pekade vallagskommitté på att valmyndigheterna hade uppmärksammat att det från olika håll, framför allt från väljare, förts fram önskemål om att kunna personrösta på kandidater för ett parti som har anmält samtliga kandidater genom att skriva till namnet på en anmäld kandidat på en partivalsedel eller blank valsedel (SOU 2013:24). Kommittén redogjorde för att av väljarna vid allmänna val röstade i den egna kommunen. Dessa väljare hade därmed vid röstningstillfället med automatik tillgång till partiernas namnvalsedlar och möjlighet att också lämna en särskild personröst genom att sätta ett kryss för kandidatens namn på valsedeln. De väljare som förtidsröstade utanför den egna kommunen hade däremot inte samma tillgång till partiernas namnvalsedlar för sin kommun, sitt landsting eller sin riksdagsvalkrets. Denna kategori av väljare behövde alltså i förväg beställa namnvalsedlar från det av väljaren önskade partiet för att kunna personrösta. Av kommitténs redogörelse framgår att ett inte obetydligt antal väljare i tidigare val i praktiken begränsats i sina möjligheter att fullt ut utnyttja sin grundlagsskyddade rätt att lämna en särskild personröst (jfr SOU 2013:24 s. 187–189). Regeringen konstaterar att andelen väljare som väljer att förtidsrösta har ökat påtagligt när personvalsreformen genomfördes. I riksdagsvalet förtidsröstade av väljarna. Mellan valen 2002 och 2014 har förtidsröstningen succesivt ökat från till och omfattar nu nästan 2,7 miljoner väljare (Svenskt valdeltagande under , Demokratistatistisk rapport 13, 2012). Det får förutsättas att detta också innebär att den andel av väljarkollektivet som påverkas av de begränsningar som gäller för möjligheterna att lämna en personröst i praktiken har ökat . är det dessutom vanligt att de partier som har registrerat sin partibeteckning väljer att skydda sina listor från väljarnomineringar genom att anmäla samtliga sina kandidater. Dessa faktorer medför enligt regeringens mening att det finns skäl att överväga förändringar i förutsättningarna för väljare att personrösta. Till detta kommer att det nuvarande systemet, som bygger på att det – med undantag för val till i vissa fall – är partierna som har det fulla ansvaret att lägga ut namnvalsedlar i val- och röstningslokalerna, är sårbart i den meningen att väljarnas möjlighet att personrösta i praktiken kan komma att påverkas av partiernas förutsättningar att distribuera namnvalsedlar. Det kan från principiella synpunkter ifrågasättas om det är en lämplig ordning. Mot den beskrivna bakgrunden anser regeringen, i likhet med vallagskommitté, att det finns behov av att i begränsad mån reformera ordningen för hur en väljare kan lämna en särskild personröst i val. Frågan om synskadades skydd för valhemligheten som några remissinstanser uppmärksammar bereds inom och hanteras inte inom ramen för detta lagstiftningsärende. Enklare att personrösta på en anmäld kandidat vallagskommitté presenterade ett förslag som syftade till att underlätta för väljare att personrösta på de partier som har anmält sina kandidater genom att skriva till namnet på en anmäld kandidat på en blank valsedel eller partimarkerad valsedel. Vid behandlingen av kommitténs förslag noterade regeringen att det var mycket som talade för att det kunde underlätta betydligt för väljare att personrösta när väljaren inte har tillgång till partiets namnvalsedel vid röstningstillfället. Mot bakgrund av de synpunkter som hade lämnats av remissinstanserna, framför allt när det gäller tillvägagångssättet för de fall då en kandidat tagits upp på mer än en valsedel för ett parti i ett och samma val, gjorde regeringen bedömningen att frågan borde övervägas vidare i annat sammanhang (prop. s.27–29). Regeringen underströk i det sammanhanget att en grundläggande förutsättning för att genomföra förslaget var att tiderna för sammanräkningen inte fick överskridas. I syfte att förenkla för väljare att utnyttja sin rätt att lämna en särskild personröst på en kandidat för ett parti som har anmält sina kandidater föreslås i promemorian att det bör skapas utrymme för en väljare att skriva till ett av partiet anmält namn på en blank valsedel eller partimarkerad valsedel. Förslaget motsvarar i denna del det förslag som vallagskommitté lämnade (SOU 2013:24). En mycket bred majoritet av remissinstanserna är positiva till promemorians förslag. Bland dem finns bl.a. , , Myndigheten för delaktighet, flertalet kommuner och Kommuner och Landsting. Några av dem, däribland Kommuner och Landsting, lyfter fram att förslaget inte bara medför att det blir enklare för väljare som befinner sig i en annan kommun än den egna att personrösta utan även ger väljare ytterligare möjligheter att skydda sin valhemlighet. Det stora flertalet länsstyrelser som yttrar sig över förslaget, däribland i , i , i län, i , i och i , för fram kritiska invändningar. Bland annat framhålls att förslaget medför ett ytterligare arbetsmoment som kan innebära svåra avvägningar när det gäller att bedöma vilken person väljaren har avsett att rösta på och att det kan leda till att röstsammanräkningen tar än . Det är också en synpunkt som förs fram av och i län, som trots det är positiva till förslaget. Regeringen har förståelse för att länsstyrelserna upplever en viss oro för att förslaget kan