prop · H503261 · 2018-05-29 00:00:00 — Närvaron av verksamma riksdagsledamöter i styrelsen medför en sammanblandning av roller som är olämplig eftersom den kan ge partipolitiken ett för stort inflytande över public service. Regeringen anser, av de skäl som kommittén framfört och som också stöds av remissinstanserna, att verksamma riksdagsledamöter inte ska få sitta i . Detta bör slås fast genom en ändring i stiftelseförordnandet som bör kunna tillämpas nästa gång styrelseledamöter ska utses, dvs. Av detta följer även att en styrelseledamot som blir invald i bör avsäga sig sitt styrelseuppdrag. Enligt stiftelseförordnandet ska en ny ledamot utses för den tid som återstår av den avgångne ledamotens förordnande. När det gäller programföretagens styrelser finns en praxis som innebär att verksamma riksdagsledamöter inte utses till ledamöter i programföretagens styrelser. Kommittén har anfört att denna praxis bör förtydligas genom att den slås fast i programföretagens bolagsordningar. Bedömningen tillstyrks av bl.a. och programföretagen. Regeringen delar kommitténs bedömning men konstaterar att en sådan förändring beslutas av efter medgivande från regeringen. 2017/18:261 8 Avtalet med Radiotjänst i Regeringens förslag: Statens avtal med Radiotjänst i sägs upp. Regeringens bedömning: Avtalet mellan staten och Radiotjänst i bör upphöra att gälla och avtalet bör upphöra att gälla . Radiotjänst i bör fortsatt bedriva delar av verksamheten . Den parlamentariska public service-kommitténs förslag och bedömning överensstämmer i huvudsak med regeringens. Kommittén bedömer att avtalet ska upphöra . Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna har inget att invända eller yttrar sig inte över förslaget och bedömningen. kommun framhåller att avvecklingen kan komma att innebära samhälleliga effekter för som bör mötas av utlokaliseringar av andra statliga arbetstillfällen. i uttrycker en oro för de konsekvenser som förslaget får för länets och framförallt diversifierade arbetsmarknad. Radiotjänst i (), liksom kommun och i , betonar bolagets betydelse för den lokala och regionala arbetsmarknaden. lyfter fram RIKAB:s betydelse för arbetsmarknaden i regionen. Unionen anser att riksdag och regering bör säkerställa att de anställda får möjlighet till ersättningsjobb och kompetensutveckling om RIKAB avvecklas. anser att datumen för uppsägning av avtalen är rimliga. Myndigheten för press, radio och tv påtalar att avvecklingen av RIKAB kan innebära behov av ökade informationsinsatser från andra aktörer. Skälen för regeringens förslag och bedömning Avtalen med Radiotjänst i ska sägas upp Det finns två avtal mellan Radiotjänst i () och staten. Enligt det första avtalet har RIKAB till uppgift att uppbära radio- och tv-avgift och att bedriva avgiftskontroll. Enligt det andra avtalet har RIKAB till uppgift att förvalta avgiftsmedlen på rundradiokontot och sköta utbetalningarna från kontot till programföretagen. Staten har företrätts av regeringen vid upprättandet av avtalen. Förslaget till ny finansiering för public service innebär att och Kammarkollegiet får ansvaret för uppbörd och förvaltning av public service-avgiften. Statens avtal med RIKAB bör enligt regeringen med anledning av det sägas upp. En uppsägning av avtalen innebär att RIKAB:s verksamhet kommer att avvecklas. kommun, i , RIKAB och Unionen har alla berört att en nedläggning av RIKAB kommer att få samhälleliga effekter för kommun och regionen. De påtalar RIKAB:s betydelse för arbetsmarknaden i regionen, inte minst betydelsen för en diversifierade arbetsmarknad i området och efterlyser någon form av kompensation för förlusten av arbetstillfällen. Regeringen instämmer i att RIKAB är en viktig del av arbetsmarknaden i regionen och har så varit . Förslaget i denna proposition bygger på att public service behöver finansieras på ett nytt sätt eftersom det befintliga avgiftssystemet inte längre fungerar tillfredsställande (se avsnitt 5.1). Förslaget innebär att systemet för finansiering går från dagens apparatavgift till en individuell public service-avgift för att bättre möta dagens mediekonsumtion och säkerställa en långsiktigt hållbar finansiering av public service. Förändringen beror således inte på brister i RIKAB:s verksamhet utan på att utvecklingen har sprungit ifrån ett system från när mediekonsumtionen såg annorlunda ut. Avvecklingen av RIKAB är en konsekvens av införandet av det nya finansieringssystemet. Att bygga det nya systemet kring förutsättningen att en regional arbetsgivare skulle finnas kvar är inte möjligt. Som en del av regeringens politik för att hålla ihop kommer möjligheterna till omlokalisering av statliga arbetstillfällen att analyseras vidare. Myndigheten för press, radio och tv anför att avvecklingen av RIKAB kan innebära ett ökat behov av informationsinsatser av andra aktörer. RIKAB har varit en naturlig kontakt för allmänheten med en god kunskap om public service-verksamheten. Regeringen delar uppfattningen om behovet av särskilda kommunikationsinsatser och avser att bereda denna fråga vidare inför att det nya finansieringssystemet införs. När ska avtalen upphöra att gälla? Avtalet mellan staten och RIKAB får sägas upp av staten om ett beslut av föranleder det. Avtalet ska då upphöra att gälla som staten bestämmer. RIKAB träder i likvidation om avtalet upphör att gälla. Regeringen anser att avtalet bör sägas upp och att det ska upphöra att gälla , dvs. efter att det nya finansieringssystemet har införts. Det skulle innebära att RIKAB finns kvar och bl.a. kan hantera de avgiftsärenden som är kopplade till nuvarande radio- och tv-avgift (se nedan och avsnitt 10.1 om övergångsbestämmelser). Avtalet mellan staten och RIKAB upphör att gälla efter uppsägning. För att avtalet ska upphöra att gälla , som kommittén bedömer, behöver beslut om uppsägning fattas . Med hänsyn till att avtalen inte bör sägas upp innan beslutat om en ny finansiering av public service bedömer regeringen, till skillnad från kommittén, att avtalet bör sägas upp för att upphöra att gälla till . Att avtalet löper innebär att RIKAB kommer att vara skyldigt att lämna årsredovisning för rundradiokontot , vilket också var syftet med kommitténs bedömning om tid för uppsägning. Information om det nya finansieringssystemet Regeringen anser, i likhet med kommittén, att det skulle vara lämpligt om RIKAB kunde informera allmänheten om det föreslagna finansieringssystemet. RIKAB bör även påminna befintliga och tillkommande avgiftsbetalare om att den nuvarande radio- och tv-avgiften ska betalas 2017/18:261 t.o.m. . Detta är viktigt för att motverka en eventuell minskning av antalet avgiftsbetalare i samband med att planerna på att införa det nya finansieringssystemet blir allmänt kända. RIKAB har ett befintligt kundregister och bedöms ha en väl uppbyggd organisation för att hantera denna uppgift. RIKAB framför att de kan informera om det nya systemet fram till dess att det införs men inte därefter. Regeringen avser att samråda med RIKAB och programföretagen gällande den närmare utformningen av, samt kostnaden för, RIKAB:s verksamhet . Regeringens förslag: Följdändringar ska göras i socialtjänstlagen och radio- och tv-lagen. Regeringens bedömning: Ärenden hos Radiotjänst i om radio- och tv-avgifter bör fortfarande omfattas av offentlighetsprincipen och bestämmelsen i offentlighets- och sekretesslagen om sekretess i sådana ärenden bör finnas kvar. Den parlamentariska public service-kommitténs förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. ändringar även ska göras i offentlighets- och sekretesslagen. Remissinstanserna: bedömer att förslagen om ändringar i socialtjänstlagen inte påverkar tillgången till radio och tv i allmänhetens tjänst för personer som har försörjningsstöd och att det är rimligt att anpassa riksnormen om kostnaden för radio- och tv-avgiften Skälen för regeringens förslag och bedömning: Införandet av det nya finansieringssystemet och avvecklandet av nuvarande avgiftssystem medför följdändringar i socialtjänstlagen (2001:453) och radio och tv- lagen (2010:696). Ändringarna i socialtjänstlagen följer av att radio- och tv-avgiften I nuvarande avgiftssystem är radio- och tv-avgiften inräknad i kostnaderna för försörjningsstöd och förbehållsbelopp. att det allmänna står för kostnaden för radio- och tv-avgiften för den som har rätt till försörjningsstöd. Eftersom radio- och tv-avgiften avskaffas behöver det allmänna inte längre ersätta denna kostnad. Även i radio- och tv-lagen behöver följdändringar göras när nuvarande lag (1989:41) om radio och TV i allmänhetens tjänst ersätts av en ny lag. Enligt 2 kap. 4 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, ska vad som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av allmänna handlingar hos myndigheter i tillämpliga delar gälla också handlingar hos de organ som anges i bilagan till lagen, om handlingarna hör till den verksamhet som nämns där. I bilagan till OSL räknas Radiotjänst i AB (RIKAB) upp som ett organ vars ärenden om radio- och tv-avgift omfattas av offentlighetsprincipen. Det innebär att handlingar i ärenden som avser radio- och tv-avgift är allmänna hos RIKAB. Så ska vara fallet även i fortsättningen och RIKAB bör inte tas bort ur bilagan förrän bolaget I avsnitt 10.1 föreslås att ärenden om radio- och tv-avgifter efter ska överlämnas till Kammarkollegiet. 2017/18:261 ärendena överlämnats till myndigheten är handlingarna allmänna där enligt bestämmelserna i tryckfrihetsförordningen. I 29 kap. 4 § OSL finns en bestämmelse om sekretess i ärenden om radio- och tv-avgift enligt nuvarande avgiftslag. Sekretessen gäller i högst . De bestämmelser som gäller för RIKAB enligt den upphävda lagen föreslås från utgången av 2019 i stället gälla för Kammarkollegiet (se avsnitt 10.1). Eftersom myndigheten kommer att ha i uppgift att hantera ärenden om radio- och tv-avgifter kommer myndigheten också behöva tillämpa 29 kap. 4 § OSL. Nya ärenden om avgift enligt den nya finansieringslagen kommer att omfattas av de sekretessregler i 27 kap. OSL som gäller för beskattningsverksamhet. 10.1Övergången till det nya finansieringssystemet Regeringens förslag: Den nya lagen om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst och de ändringar i andra lagar som det nya finansieringssystemet medför ska träda i kraft . ska nuvarande lag upphävas. Den upphävda lagen ska dock fortfarande gälla för ärenden om radio- och tv-avgift som har inletts hos Radiotjänst i före ikraftträdandet. Det som i den upphävda lagen anges om Radiotjänst i ska efter i stället gälla för Kammarkollegiet. Ärenden om radio- och tv-avgift som inte har slutbehandlats ska överlämnas till Kammarkollegiet. överensstämmer med regeringens. Kommittén har även föreslagit övergångsbestämmelser när det gäller preliminära överföringar av avgiftsmedel till public service-kontot. Remissinstanserna: Merparten av remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över förslaget. införande av den nya uppbördsmodellen. delar bedömningen att det är viktigt att det inte går från det att kommittén lämnade sitt förslag till dess att en ny finansieringsform träder Radiotjänst i anser att det krävs ytterligare förtydliganden av omfattningen av det som ska överlämnas till Kammar- Skälen för regeringens förslag Det är angeläget att den nya lagen träder i kraft . osäkerhet hos allmänheten om 2017/18:261 nuvarande radio- och tv-avgift och att viljan att betala avgiften därmed minskar, vilket riskerar leda till att fler ärenden om obetalda avgifter överlämnas till och till ett ökat underskott på rundradiokontot. Den nya lagen bör vidare börja gälla eftersom storleken på den nya avgiften baseras på beskattningsbar förvärvsinkomst och beskattningsår för fysiska personer alltid är kalenderår. Som kommittén föreslår bör den nya lagen träda i kraft . Utöver den nya lagen medför införandet av det nya finansieringssystemet och avvecklandet av nuvarande avgiftssystem ändringar i skatteförfarandelagen (2011:1244), socialtjänstlagen (2001:453) och radio- och tv-lagen (2010:696). Ändringarna i skatteförfarandelagen föranleds av att ska ansvara för uppbörden av den nya public service-avgiften. Ändringarna behandlas i avsnitt 6.3. Ändringarna i socialtjänstlagen (2001:453) är en konsekvens av att nuvarande radio- och tv-avgift avskaffas. Även i radio- och tv-lagen behöver följdändringar göras (se avsnitt 9). Ändringarna bör träda i kraft som det nya finansieringssystemet införs, dvs. Avvecklingen av nuvarande avgiftssystem kommer att ta tid och det behövs bestämmelser om övergången från nuvarande system till det nya systemet. Främst kommer det vara fråga om hantering av obetalda radio- och tv-avgifter och bevakning av fordringar som överlämnats till för indrivning. Som lyfter fram i sitt remissvar är skulder avseende radio- och tv-avgifter den vanligast förekommande allmänna skulden som myndigheten driver in. Radiotjänst i () lämnar över cirka 300 000 skuldposter avseende radio- och tv-avgifter för indrivning till myndigheten. Vid utgången av 2017 fanns drygt 90 000 gäldenärer hos med skulder för radio- och tv-avgift. Med tanke på det stora antal obetalda radio- och tv-avgifter som överlämnas från RIKAB till och antalet gäldenärer hos myndigheten som har skulder för avgifter kommer det sannolikt att finnas ett stort antal avgiftsärenden som inte är slutbehandlade när den nya lagen träder i kraft. Dessa behöver hanteras och det är, som kommittén föreslår, rimligt att RIKAB sköter denna hantering . På så sätt kan den organisation och kunskap som finns hos RIKAB, i form av bl.a. personal och it-system, användas för att hantera de ärenden som inte är avslutade. Det kommer på många sätt underlätta avvecklingen av nuvarande avgiftssystem. Alla ärenden kommer dock inte kunna avslutas utan hantering av obetalda avgifter kommer sannolikt vara föremål för myndighetens åtgärder framöver. Preskriptionstiden för radio- och tv-avgifter är enligt lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m.m. Som kommittén föreslår bör Kammarkollegiet ta över de uppgifter som RIKAB har enligt nuvarande lag när det gäller hanteringen av ärenden om radio- och tvavgifter. Det som i lagen gäller för RIKAB ska då i stället gälla för Det kommer framförallt vara bestämmelserna om bevakning och eftergift av fordringar i nuvarande lag som bör kunna bli Prop. 2017/18:261 aktuella. RIKAB efterfrågar förtydliganden om omfattningen av det som bolaget ska överlämna till Kammarkollegiet. Eftersom Kammarkollegiet efter ska handlägga ärenden om radio- och tv-avgift enligt nuvarande lag ska myndigheten också ta emot alla ärenden som inletts hos RIKAB innan ändringen började gälla, men som inte slutbehandlats . Detta skulle gälla även utan en särskild reglering. Regeringen anser dock i likhet med kommittén att det finns skäl att i övergångsbestämmelserna klargöra denna ordning. När det gäller allmänna handlingar i ärenden som slutbehandlats hos RIKAB före utgången av 2019 meddelar föreskrifter om till vem dessa handlingar ska överlämnas, se 10 § 1 och 11 § 3 arkivförordningen (1991:446). Eftersom regeringen anser att detaljerade föreskrifter om överföringar av avgiftsmedel till public service-kontot i inte bör meddelas i lag (se avsnitt 6.4) föreslår regeringen inte några övergångsbestämmelser som rör dessa överföringar. Straffbestämmelsen i nuvarande lag I nuvarande lag (1989:41) om finansiering av radio och TV i allmänhetens tjänst finns en straffbestämmelse i 22 §. Enligt bestämmelsen döms bl.a. den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att anmäla sitt tvinnehav till böter. Enligt allmänna straffrättsliga principer ska straff för en gärning bestämmas enligt den lag som gällde när gärningen begicks. Om annan lag gäller när dom meddelas ska dock den lagen tillämpas om den leder till frihet från straff eller lindrigare straff (med ett undantag som inte är aktuellt här). Dessa principer kommer till uttryck i 5 § lagen (1964:163) om införande av . När nuvarande avgiftslag upphävts och den nya lagen trätt i kraft kommer gärningar enligt 22 § inte längre vara straffbara. Det innebär att den som anmälts för ett brott som anges i 22 § går fri från straff om ärendet inte hunnit avgöras före (dvs. dom vunnit laga kraft eller strafföreläggande godkänts). Detsamma gäller om gärningarna som räknas upp i 22 § är belagda med straff enligt . Bestämmelser om tillståndsperiodernas längd Regeringens förslag: Bestämmelserna i radio- och tv-lagen om åttaåriga tillståndsperioder ska tillämpas första gången för sändningstillstånd som gäller . Tillståndsperioden som inleds 2020 ska gälla till dess, vilket också ska framgå av övergångsbestämmelserna till lagen. Regeringens bedömning: En översyn bör göras under tillstånds- perioden som inleds 2020. Den parlamentariska public service-kommitténs förslag överens- stämmer delvis med regeringens. Kommittén föreslår att bestämmelserna om åttaåriga sändningstillstånd för programföretagen ska träda i kraft den Remissinstanserna: , och är kritiska till kommitténs förslag om datum De anser att längre tillstånd ska införas redan i samband med att nuvarande sändningstillstånd löper ut och att det första till- ståndet ska vara . anser att förslaget medför att programföretagens oberoende och planeringsförutsättningar inte stärks under den kommande tillståndsperioden. förslaget skapar osäkerhet och minskar förutsägbarheten för företagets Unionen som förespråkar tillståndsperioder om , anser att de längre tillstånden ska börja gälla . Skälen för regeringens förslag och bedömning: Regeringen föreslår i avsnitt 7.3 att tillståndsperioderna för programbolagen ska gälla . Som framgår av förslaget bör perioderna inledas att ändrade maktförhållanden i inte får genomslag för programföretagens uppdrag och tilldelning av medel. tillståndsperioderna bör inledas som det hålls ordinarie Som kommittén anser är det också lämpligt att hela beredningsprocessen – från framtagande av underlag, via förslag från regeringen och beslut i , till verkställande genom sändnings- tillstånd och villkor för användning av avgiftsmedlen – sker inom samma Nuvarande tillståndsperiod löper ut (se prop. 2012/13:164, bet. 2013/14:KrU3 och rskr. 2013/14:60). melserna skulle börja tillämpas när de nya sändningstillstånden ska börja gälla 2020 kommer beredningsprocessen inför nästa tillståndsperiod löpa över ordinarie val till . För att undvika det bör bestämmelserna inte börja tillämpas förrän . Kommittén föreslår att de åttaåriga tillstånden ska börja gälla för att tillämpas på de sändningstillstånd som börjar gälla 2026, dvs. som det hålls ordinarie riksdagsval. företagen, som instämmer i att tillståndsperioderna bör inledas som det hålls ordinarie riksdagsval, anser att nästa tillståndsperiod ska vara lång och att de åttaåriga tillstånden ska börja gälla . programföretagen skapar kommitténs förslag om ett ikraftträdande osäkerhet och minskar förutsägbarheten för företagens planering. Regeringen delar programföretagens bedömning i denna del. regeringen bör förutsättningarna för programföretagen vara tydliga redan när det nya finansieringssystemet införs. framhåller är det också viktigt att programföretagens förutsättningar att planera sin verksamhet långsiktigt inte fördröjs. Om längden på den kommande tillståndsperioden som inleds 2020 regleras i övergångs- bestämmelserna till radio- och tv-lagen undviks den ovisshet som programföretagen befarar annars kommer att uppstå. framhåller i avsnitt 7.3 är det väsentligt för programföretagens själv- ständighet och integritet att uppdragens omfattning och inriktning ligger En tioårig tillståndsperiod ger program- företagen stabila och förutsägbara ramar för sin verksamhet. kommande tillståndsperiod löpa , som är alternativet till en tioårig period, skulle inte stärka oberoendet och planeringsförutsättningarna för Mot bakgrund av bl.a. medieutvecklingen kan en tioårig tillståndsperiod framstå som mycket lång – vilket flera av de remissinstanser som är kritiska till åttaåriga sändningstillstånd också framhåller i sina remissvar Prop. 2017/18:261 (se avsnitt 7.3). På samma sätt som för de åttaåriga tillstånden bör det därför finnas möjligheter att även under kommande tillståndsperiod på ett strukturerat sätt följa upp programföretagens uppdrag t.ex. på grund av ändrade regelverk. Att en sådan översyn görs är särskilt angeläget eftersom den parlamentariska public service-kommittén, som lämnar sitt slutbetänkande, har i uppdrag att utreda hur en ändamålsenlig reglering för public service ska utformas både (dir. 2017:73). Enligt direktiven ska kommittén bl.a. göra en genomgripande analys dels av hur public service-uppdraget kan formuleras i ett nytt medielandskap, dels av hur public service bör regleras såväl som . är utrymmet för att ställa upp villkor för den verksamhet som programföretagen bedriver på internet (t.ex. via play-tjänster) dessutom begränsat. En reglering av denna verksamhet är inte möjlig utan ändringar i yttrandefrihetsgrundlagen. Regeringen avser att tillsätta en parlamentarisk kommitté med uppdrag att utreda vissa frågor på det tryck- och yttrandefrihetsrättsliga området. Utredningen ska bland annat överväga om det finns skäl att möjliggöra villkor för public service som är oberoende av hur sändningen sker. Därutöver ska utredningen analysera om public service-företagens oberoende är tillräckligt garanterat genom nuvarande reglering i grundlag och i vanlig lag och annars överväga om oberoendet för public service kan och bör stärkas ytterligare genom ändringar i grundlagar. Eftersom grundlagsändringar kräver två likalydande riksdagsbeslut med ett riksdagsval emellan kommer eventuella förslag kunna genomföras . Enligt regeringen är det viktigt att inte föregripa vare sig den parlamentariska public service-kommitténs eller en kommande grundlagskommittés arbete. hindrar en tioårig tillståndsperiod inte att ändringar görs i tillståndsvillkoren om t.ex. en grundlagsreglering skulle medge en övergripande reglering av public service som även omfattar verksamhet på internet. Sådana ändringar kan också vara nödvändiga för att programföretagen inte ska riskera bli bundna av villkor som på grund av t.ex. teknikutvecklingen blivit irrelevanta eller otidsenliga. För att ändra programrelaterade villkor krävs att programföretagen godtar villkoren. Det innebär ett viktigt skydd för företagens självständighet och för verksamhetens oberoende. Sammantaget anser regeringen således att längden på nästa tillståndsperiod, dvs. , bör vara , vilket även bör framgå av övergångsbestämmelserna i radio- och tv-lagen. Därefter bör sändningstillstånden, såsom kommittén föreslår, gälla . Bestämmelserna om åttaåriga tillstånd bör därför tillämpas första gången (dvs. som det hålls ordinarie riksdagsval). I propositionen lämnar regeringen förslag som innebär att dagens finansi- ering av public service ersätts med ett nytt finansieringssystem. radio- och tv-avgift som är kopplad till innehavet av en tv-mottagare 2017/18:261 föreslås ersättas med en public service-avgift som är individuell och som ska betalas av obegränsat skattskyldiga personer som har fyllt och har en beskattningsbar förvärvsinkomst (avsnitt 5.2 och 6). föreslås ta in den nya avgiften, vilket innebär att avtalet med i kan sägas upp (avsnitt 6.3 och 8). Därutöver lämnar regeringen förslag som syftar till att stärka oberoendet för public service (avsnitt 7). I avsnittet redogörs för vilka konsekvenser förslagen bedöms få. har i samtliga delar funnit kommitténs konsekvensutredning godtagbar och finner därför att utredningen uppfyller kraven i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Den föreslagna avgiften är, till skillnad från nuvarande radio- och tvavgift, individuell och saknar koppling till innehav av tv-mottagare. Det innebär att enskilda personer inte längre kommer att behöva anmäla eller avanmäla tv-innehav. Eftersom uppbörden enligt förslaget kommer skötas av behöver enskilda personer inte heller hantera och betala fakturor.