prop · H6033 · 2018-10-16 00:00:00 — utländsk tillsynsmyndighet eller annat organ. för att ska få besluta om likställande av ett avveck- lingssystem bör därför vara att det finns skäl att anta att inspektionen löpande kommer att få tillgång till uppgifter om verksamheten. instämmer med Lagrådet att det av bestämmelsen bör framgå att det är nödvändiga uppgifter om verksamheten som avses. Prövningen av om kraven för att ett avvecklingssystem ska likställas med ett avvecklingssystem som omfattas av är uppfyllda bör göras av efter att fått tillfälle att yttra sig, vilket motsvarar den ordning som gäller för godkännande av svenska avvecklingssystem (3 § lagen om avvecklingssystem). om likställande av ett avvecklingssystem förutsätter att Finansinspek- tionen har ett tillräckligt underlag för att bedöma om förutsättningarna är En ansökan om likställande bör därför få göras av den som är administratör av avvecklingssystemet. När det gäller de närmare kraven på underlaget för prövningen – dvs. vad ansökan om likställande ska inne- hålla – bör regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer få och advokaten föreslår justeringar av förutsättningarna för likställande av CLS och andra avvecklingssystem som är anmälda De framhåller att det mot bakgrund av förväntade utträde ur EU är brådskande att få besked om ett anmält avvecklingssystem som lyder under engelsk rätt kommer att bedömas som Om CLS och andra avvecklingssystem inte bedöms som likställda avvecklingssystem kommer svenska aktörer behöva vidta åtgärder för att anpassa sig till en sådan situation. CLS och föreslår att det bör gälla en presumtion för att ett anmält avvecklingssystem uppfyller kraven för ett likställt avvecklingssystem. CLS, och framhåller att och centralbanker i andra länder deltar i den gemensamma tillsynen över CLS. Föreningarna anser att det bör anges att kravet på att det finns skäl att anta att löpande får tillgång till uppgifter om verksamheten i avvecklingssystemet inte är aktuellt för CLS eftersom bör kunna få de uppgifter som inspektionen behöver genom . CLS föreslår även att en alternativ grund för likställande ska vara att det utländska avvecklingssystemet är föremål för ett gemensamt tillsynsförfarande i vilket en primär tillsynsmyndighet från en stat som är medlem i samt eller ingår. anför som en annan tänkbar lösning att anmälda avvecklingssystem automatiskt ska anses uppfylla kraven för likställande. Ett annat förslag från hans sida är att bemyndigas och föreläggs att innan ikraftträdandet av lagändringarna utfärda föreskrifter om innehållet i en ansökan om likställande. Regeringen delar remissinstansernas uppfattning att det brådskar att undanröja osäkerheten om skyddet mot rättsliga risker i avvecklingssystem som genom förväntade utträde ur EU kan komma att falla utanför reglerna om avvecklingssystem i finalitydirektivet. I avsnitt 6 föreslår regeringen därför en övergångslösning som innebär att skyddet mot rättsliga risker i förhållande till anmälda avvecklingssystem som förlorar denna status men där ansökan om likställande gjorts ska vara oförändrat . På så sätt kan ett beslut om likställande fattas innan det skulle kunna uppkomma förändringar i skyddet mot rättsliga risker. När det gäller förutsättningarna för likställande anser regeringen emellertid att dessa bör utformas så att de kan tillämpas generellt. Det bör inte införas en särskild grund för likställande som bygger enbart på att det finns tillsynsarrangemang som är utformade på visst sätt, en presumtionsregel eller en ordning där utländska avvecklingssystem som är anmälda avvecklingssystem automatiskt behandlas som likställda. De krav som föreslås är dock avsedda att tillåta att prövningen anpassas till förhållandena i det enskilda fallet. Vid bedömningen av om ett avvecklingssystem ska vara likställt kan sådana omständigheter som den lagstiftning som är tillämplig på systemet och dess administratör, liksom de arrangemang som finns för tillsyn och andra särskilda förhållanden för ett visst avvecklingssystem, beaktas. I fråga om kravet att det ska kunna antas att löpande får tillgång till nödvändiga uppgifter om verksamheten i det utländska avvecklingssystemet finns det anledning att framhålla att kravet är uppfyllt om det kan antas att sådana uppgifter löpande kommer inspektionen till del, oavsett hur arrangemanget för detta är utformat. När det gäller föreskrifter om innehållet i en ansökan kan sådana utfärdas innan bemyndigandet att meddela dem träder i kraft. De kan dock träda i kraft först som bemyndigandet i fråga. uppmärksammar det förhållandet i sitt remissvar men bedömer att det inte bör medföra några praktiska konsekvenser för att kunna handlägga de två ansökningar som förväntas komma in före ikraftträdandet (se även avsnitt 6). Underrättelse till behöriga myndigheter inom Regeringens förslag: skyldighet att vid beslut om konkurs eller företagsrekonstruktion avseende en deltagare i ett anmält avvecklingssystem underrätta , och de behöriga myndigheter som utsetts av en stat inom EES ska gälla endast med avseende på en deltagare i ett anmält avvecklingssystem som inte är ett likställt avvecklingssystem. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: har en i lag angiven skyldighet att underrätta den eller de myndigheter som respektive stat inom EES anmält till Europeiska kommissionen eller till Eftas övervakningsmyndighet som behörig mottagare av en sådan underrättelse (11 § lagen om avvecklingssystem). Även och ska underrättas. Bestämmelserna genomför regler i finalitydirektivet i svensk rätt (se prop. 1999/2000:18 s. 103 och prop. 2011/12:70 s. 44 f.). I denna proposition föreslås att med ett likställt avvecklingssystem ska avses ett avvecklingssystem som inte har anmälts till eller till Eftas övervakningsmyndighet av en stat inom EES (se avsnitt 4.3). Förslagen innebär vidare att även ett likställt avvecklingssystem ska omfattas av definitionen av ett anmält avvecklingssystem. Det finns inte skäl att införa en skyldighet för att till behöriga myndigheter i andra stater, eller lämna underrättelser med avseende på deltagare i ett likställt avvecklingssystem. Underrättelseskyldigheten bör därför begränsas till underrättelser med avseende på deltagare i anmälda avvecklingssystem som inte är likställda avvecklingssystem. Regeringens förslag: Administratören av ett godkänt eller likställt avvecklingssystem ska lämna nödvändiga upplysningar om verksamheten enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen om avvecklingssystem. Administratören ska därutöver lämna de upplysningar som inspektionen begär. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om vilka upplysningar som ska lämnas och när de ska lämnas. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: övervakar efterlevnaden av lagen om avvecklingssystem (14 §). Enligt den lagen får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, , Prop. 2018/19:3 meddela närmare föreskrifter om skyldighet för administratörer av god- kända avvecklingssystem att lämna nödvändiga upplysningar om verksamheten (14 § andra stycket 2). Några sådana föreskrifter har dock inte meddelats. Någon upplysningsskyldighet för administratörer av godkända avvecklingssystem kan därför inte anses följa av den lagen. För sådana institut som kan komma i fråga som administratörer av godkända avvecklingssystem – dvs. clearingorganisationer, värdepapperscentraler, kreditinstitut och värdepappersbolag – finns dock bestämmelser om uppgiftsskyldighet i de rörelselagar som gäller för deras respektive verksamhet (se 23 kap. 2 § lagen [2007:528] om värdepappersmarknaden, 9 kap. 3 § lagen [1998:1479] om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument och 13 kap. 3 § lagen [2004:297] om bank- och finansieringsrörelse). Uppgiftsskyldigheten enligt de nämnda lagarna omfattar både uppgifter enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av dem och uppgifter som därutöver begär. I fråga om administratörer av likställda avvecklingssystem bör det finnas en möjlighet för att begära upplysningar om verksamheten för att kontrollera att förutsättningarna för likställande är uppfyllda. Det är lämpligt att bestämmelsen utformas på samma sätt som i andra lagar på finansmarknadsområdet, dvs. upplysningsskyldigheten bör följa direkt av lagen. På samma sätt som i andra lagar bör det även finnas ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vilka upplysningar som ska lämnas och när de ska lämnas. Bestämmelserna bör omfatta administratörer av såväl godkända som likställda avvecklingssystem. Det ankommer på regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att avgöra om sådana föreskrifter bör meddelas. Regeringens förslag: ska få ta ut avgifter för prövning av ansökningar om likställande av avvecklingssystem. Regeringen ska få meddela föreskrifter om sådana avgifter. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: För prövning av en ansökan om godkännande av ett avvecklingssystem ska sökanden betala en avgift (15 § lagen om avvecklingssystem). Detsamma bör gälla för prövningen av en ansökan om att ett avvecklingssystem ska vara ett likställt avvecklingssystem. Storleken på avgiften bör liksom andra avgifter för prövning av ärenden hos bestämmas i föreskrifter som meddelas av regeringen. Bestämmelser om sådana avgifter finns i förordningen (2001:911) om avgifter för prövning av ärenden hos . Avgiften för prövning av ett ärende om godkännande av avvecklingssystem uppgår till . Ändring av beslut om likställande Regeringens förslag: ska besluta att ett likställt avvecklingssystem inte längre ska vara ett sådant avvecklingssystem om det skett förändringar som innebär att förutsättningarna för likställande är uppfyllda eller om administratören begär det. Promemorians förslag överensstämmer i allt väsentligt med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Kammarrätten i anser att det bör övervägas om det bör framgå av lagtexten att en ändring i princip endast ska komma i fråga vid betydande förändringar av förutsättningarna för likställande. Skälen för regeringens förslag: bör ha möjlighet att besluta att ett likställt avvecklingssystem inte längre ska vara likställt. Ett sådant beslut kan antas få avsevärda konsekvenser för svenska deltagare i systemet. Som kriterierna för ett beslut om likställande är utformade finns det utrymme för att förhållandena kan ändras utan att det blir aktuellt att överväga någon ändring av avvecklingssystemets status som likställt (se avsnitt 4.3). Det är först när förhållanden har ändrats på ett sådant sätt att förutsättningarna för likställande är uppfyllda som det bör komma i fråga att besluta om en ändring av avvecklingssystemets status. En sådan förändring skulle kunna vara att administratörens verksamhetstillstånd återkallats i hemlandet. Som Lagrådet anför bör det alltså inte, som föreslogs i lagrådsremissen, krävas att det ska vara fråga om väsentliga förändringar (jfr 16 § första stycket 3 om återkallelse av ett godkännande av ett avvecklingssystem). Det finns därmed inte skäl att göra en sådan precisering som Kammarrätten i förordar. Regeringen anser att det i bestämmelsen lämpligen bör uttryckas som att det ska ha skett förändringar som innebär att förutsättningarna för likställande är uppfyllda. Ett beslut om att ett likställt avvecklingssystem inte längre ska vara ett sådant system bör också kunna fattas om administratören begär det. Regeringens förslag: beslut i fråga om likställande av avvecklingssystem ska få överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Beslut enligt lagen om avvecklings- system får överklagas till allmän förvaltningsdomstol (17 § samma lag). Detsamma bör gälla i fråga om beslut enligt de bestämmelser som föreslås i denna proposition. Överklagande skulle kunna vara aktuellt när det gäller ett beslut om att avslå en ansökan om att ett avvecklingssystem ska vara ett likställt avvecklingssystem eller ett beslut om att ett likställt avveck- lingssystem inte längre ska vara ett sådant system. Bemyndiganden att meddela föreskrifter Prop. Regeringens förslag: I lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om faktablad för Priip-produkter ska det införas en upplysningsbestämmelse om att det i Priips-förordningen finns bestämmelser om produktingripanden. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om produktingripanden enligt MiFIR och Priipsförordningen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: och Svenska Fondhandlare- föreningen tillstyrker förslaget. FOLIV – – Liv förordar ett förtydligande av termen försäkringsbaserade investeringsprodukter. anser att konsekvenserna av att ett beslut om produktingripande som meddelas genom en föreskrift inte kan överklagas bör belysas. Föreningen anser vidare att det bör undersökas om det är förenligt med reglerna i MiFID II att beslutet inte kan överklagas. Sparbankernas Riksförbud avstyrker förslaget med hänsyn till att bemyndigandena inte behövs för att ska kunna utöva de aktuella befogenheterna enligt EU-förordningarna. –som yttrar sig endast beträffande Priips-förordningen – ifrågasätter behovet av ett bemyndigande att meddela föreskrifter om produktingripande och anser att produktingripande bör kunna ske genom ett förvaltningsbeslut. Föreningen framhåller att en konsekvens av att ingripande sker genom föreskrift är att beslutet inte kan överklagas. Föreningen anser vidare att det bör förtydligas vad som avses med produktingripande och att ett sådant endast kan vidtas under de förutsättningar som anges i Priipsförordningen. Skälen för regeringens förslag: började och rådets förordning (EU) nr 600/2014 av om marknader för finansiella instrument och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (förkortad MiFIR) att tillämpas. Förordningen utgör, tillsammans med och rådets direktiv /65/EU av om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv /92/EG och av direktiv /61/EU (förkortat MiFID II) ett reviderat och delvis nytt regelverk för bl.a. värdepappersinstitut, börser och handelsplatser för finansiella instrument. MiFIR innehåller bl.a. bestämmelser om offentliggörande av uppgifter om handel och transaktionsrapportering till de behöriga myndigheterna. Förordningen ger även den behöriga myndigheten, i , möjlighet att besluta om ett s.k. produktingripande (artikel 42). Genom ett produktingripande ska t.ex. kunna förbjuda marknadsföring, distribution eller försäljning av vissa finansiella instrument eller strukturerade insättningar. Syftet med bestämmelserna i om produktingripande är att den behöriga myndigheten ska kunna förbjuda eller begränsa marknadsföring, distribution eller försäljning av någon typ av finansiellt instrument eller strukturerad insättning som väcker allvarliga betänkligheter i fråga om 2018/19:3 investerarskyddet eller finansmarknadernas eller råvarumarknadernas korrekta funktion (se skäl 29). Ingripandet ska kunna riktas mot alla aktörer på marknaden för att man därigenom ska kunna komma till rätta med de problem för investerarskyddet eller marknadernas funktion som myndigheten uppmärksammat. Den behöriga myndighetens möjligheter att besluta om produktingripande är bl.a. villkorat av att ingripandet på rimliga grunder kan antas vara proportionerligt och att man genom unionsrättens krav inte på annat sätt kan komma till rätta med de problem man ser. Motsvarande bestämmelser om produktingripande finns i och rådets förordning (EU) nr 1286/2014 av om faktablad för paketerade och försäkringsbaserade investeringsprodukter för icke-professionella investerare (Priip-produkter), benämnd Priips-förordningen, som började tillämpas . Bestämmelserna innebär att den behöriga myndigheten, i , får fatta beslut om produktingripande avseende försäkringsbaserade investeringsprodukter eller försäkringsbaserade investeringsprodukter med vissa egenskaper, eller mot en viss verksamhet eller praxis vid ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag (artikel 17). På samma sätt som i MiFIR anges också i den förordningen under vilka förutsättningar som den behöriga myndigheten kan besluta om produktingripanden. Även beslut om produktingripande enligt Priips-förordningen riktar sig mot hela marknaden. Beslut om produktingripanden bör kunna utformas så att de gäller för alla aktörer på marknaden. Ett sådant beslut får alltså verkningar för en obestämd krets adressater. Det skiljer sig därmed från förvaltningsbeslut som riktar sig till en eller flera bestämda adressater. Det innebär att ett sådant beslut om produktingripande är av den karaktären att det bör meddelas genom föreskrifter. Regeringen anser därför, till skillnad från Sparbankernas Riksförbud och Svensk Försäkring, att det bör införas ett bemyndigande i lag om rätt att meddela föreskrifter om produktingripande så att ska kunna meddela sådana beslut om produktingripande i enlighet med de båda EU-förordningarna. Regeringen anser därför att det i lagen om värdepappersmarknaden respektive lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om faktablad för Priipprodukter bör tas in bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om produktingripande enligt MiFIR respektive Priips-förordningen. Förutsättningarna för att fatta ett beslut om produktingripande – även om det sker genom föreskrifter – anges i respektive EU-förordning. Regeringen anser därför, till skillnad från Svensk Försäkring, att det inte behövs något förtydligande i det avseendet. och Svensk Försäkring uppmärksammar kommer beslut om att meddela föreskrifter om produktingripande inte att kunna överklagas. Regeringen konstaterar dock att det bör vara tillräckligt att ett beslut om ingripande som grundar sig på sådana föreskrifter kan överklagas av den som beslutet angår (se 42 § förvaltningslagen [2017:900]). Det finns i sammanhanget också anledning att framhålla att inför ett beslut om föreskrifter om produktingripande ska ta fram en konsekvensutredning och remittera frågan och konsekvensutredningen (se förordningen [2007:1244] om Prop. 2018/19:3 konsekvensutredning vid regelgivning). I lagen om värdepappersmarknaden finns en upplysningsbestämmelse om att enligt MiFIR får förbjuda marknadsföring eller försäljning av finansiella instrument eller strukturerade insättningar (23 kap. 3 b § andra stycket). En motsvarande upplysningsbestämmelse när det gäller bestämmelserna i bör införas i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om faktablad för Priip-produkter. FOLIV – – Liv efterfrågar ett förtydligande av termen försäkringsbaserade investeringsprodukter. Den termen är emellertid definierad i Priips-förordningen och har samma innebörd i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om faktablad för Priip-produkter (artikel 4, jfr 1 § andra stycket). Regeringen anser därför det inte finns skäl till något sådant förtydligande som FOLIV efterfrågar. Regeringens förslag: Ändringarna i lagen om avvecklingssystem och lagen om resolution ska träda i kraft . Ändringarna i lagen om värdepappersmarknaden och lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om faktablad för Priip-produkter ska träda i kraft . ska få pröva ansökningar om likställande av avvecklingssystem före ikraftträdandet. Ett beslut om likställande ska gälla tidigast från ikraftträdandet. ska få ta ut avgifter för prövning av ansökningar som kommit in före ikraftträdandet. Om en ansökan om likställande av avvecklingssystem som avser ett avvecklingssystem som för ansökan är anmält till eller till Eftas övervakningsmyndighet av en stat inom EES har kommit in till , ska avvecklingssystemet, om det därefter är anmält till eller till Eftas övervakningsmyndighet av en stat inom EES, anses som ett likställt avvecklingssystem till och med . Regeringen ska få meddela föreskrifter om att ett sådant avvecklingssystem ska anses som likställt till och med en senare tidpunkt än . Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Enligt promemorians förslag ska ändringarna i lagen om värdepappersmarknaden och lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om faktablad för Priip-produkter träda i kraft . Promemorians förslag innehåller inte någon bestämmelse om att ett avvecklingssystem som för en ansökan om likställande är anmält till eller till Eftas övervakningsmyndighet av en stat inom EES i vissa fall ska anses som ett likställt avvecklingssystem under en Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot , och Svenska Fondhand- lareföreningen framför synpunkter som rör att föreskrifter om innehållet i en ansökan om likställande kan träda i kraft först . anger även att man utgår från att ett beslut om likställande inte kan gälla för tiden innan har lämnat EU. Inspektionen ser vidare en risk att den inte kommer att kunna ta ut avgift för prövning av ansökningar om likställande som kommer in innan bemyn- digandet att meddela föreskrifter om avgifter har trätt i kraft. framhåller att lagändringarna bör tillämpas med beaktande av de eventu- ella övergångsregler som EU och kommer överens om. Skälen för regeringens förslag: Lagändringarna bör träda i kraft så snart som möjligt, vilket bedöms vara i fråga om lagen om avvecklingssystem och lagen om resolution. Med hänsyn till redan beslutade ändringar i lagen om värdepappersmarknaden som träder i kraft bör ändringarna i den lagen och lagen med komplett- erande bestämmelser till EU:s förordning om faktablad för Priip-produkter träda i kraft . kan enligt nuvarande tidsplan komma att lämna EU den Det är ännu oklart om någon övergångsreglering för utträdet kommer att gälla och vad den i så fall kommer att innebära för avvecklingssystem som anmälts till av . behandlas i avsnitt 4.3 finns det behov av att undanröja osäker- heten om skyddet mot rättsliga risker i förhållande till avvecklingssystem som genom förväntade utträde ur EU kan komma att inte längre omfattas av det skydd som gäller för anmälda avvecklingssystem. För att svenska aktörer ska kunna delta i avvecklings- system som faller utanför regleringen i finalitydirektivet och krishan- teringsdirektivet är det önskvärt att kan pröva ansök- ningar om likställande innan de bestämmelser som föreslås i denna proposition träder i kraft. Ett beslut om likställande bör dock förutsätta att har fattat beslut om de lagändringarna och att dessa har utfärdats och därigenom offentliggjorts. Ett beslut om likställande ska under alla förhållanden inte gälla förrän tidigast . anger att man utgår från att ett beslut om likställande inte kan gälla för tiden innan det att lagen i en stat utanför EES ska tillämpas på det utländska avvecklingssystemet. lagändringarna bör tillämpas med beaktande av eventuella övergångs- regler som EU och kommer överens om. konstaterar att det inte finns något hinder för att besluta om likställande av ett utländskt avvecklingssystem på vilket lagen i en stat inom EES fortfarande ska tillämpas för inspek- Regeringen delar dock inspektionens och CLS Banks uppfattningar att ett beslut om likställande bör gälla först från och med den tidpunkt när lagen i en stat utanför EES ska tillämpas på det utländska framhåller att ansökningar om likställande bör kunna behandlas före ikraftträdandet även om föreskrifter om vad en ansökan ska innehålla ännu inte har trätt i kraft.