prop · H50382 · 2018-01-30 00:00:00 — har tagit ut en kontrollavgift och en ny kontrollavgift ska tas ut för en överträdelse som har inträffat från den dag då beslutet om kontrollavgift meddelades, ska avgiften i stället vara . uppgift inte har lämnats till om när byggarbetsplatsen ska påbörjas och var den ska bedrivas, är kontrollavgiften (50 kap. 4 § SFL). Om en kontrollavgift har beslutats, ska den som beslutet gäller avhjälpa bristen inom skälig tid. får en ny kontrollavgift inte tas ut för samma brist (50 kap. 6 § SFL). Hur som ska anses skälig beror på vilka åtgärder som ska vidtas. En personalliggare kan beställas från . Skälig tid att skaffa en personalliggare bör därför bedömas utifrån den tid det tar för att leverera en sådan. Kravet att göra korrekta och fullständiga anteckningar för den som har en personalliggare och att hålla denna tillgänglig kan i princip omgående uppfyllas. Om bristen som har föranlett en kontrollavgift är att uppgifter inte har bevarats behövs inte heller någon för att vidta rättelse. Det handlar ju om att för framtiden följa kravet på bevarande och inte att rekonstruera tidigare uppgifter (prop. 2010/11:165 s. 961 f.). Kontrollavgift får inte tas ut för en överträdelse som omfattas av ett vitesföreläggande (50 kap. 5 § SFL). Härigenom förhindras att den enskilde drabbas av dubbla sanktioner (prop. 2010/11:165 s. 961). ska besluta om hel eller delvis befrielse från kontroll- avgiften om det är oskäligt att ta ut avgiften med fullt belopp. bedömningen ska det särskilt beaktas bl.a. om avgiften inte står i rimlig proportion till felaktigheten eller passiviteten (51 kap. 1 § SFL). 17 § SFL framgår att kontrollavgift är en särskild avgift. Beslut om kontrollavgift ska meddelas från den dag då beslutet om kontrollbesök meddelades (52 kap. 9 § första stycket SFL). 5.6 Föreläggande och vite får förelägga den som bedriver restaurang-, frisör- eller tvätteriverksamhet att fullgöra sina skyldigheter. Detsamma gäller byggherren och den som bedriver byggverksamhet (39 kap. 17 § SFL). Föreläggandet får förenas med vite om det finns anledning att anta att Prop. 2017/18:82 föreläggandet annars inte följs (44 kap. 2 § SFL). Ett föreläggande får inte förenas med vite om det finns anledning att anta att den som ska föreläggas har begått en gärning som är straffbelagd eller kan leda till skattetillägg eller kontrollavgift, och föreläggandet avser utredning av en fråga som har samband med den misstänkta gärningen. Om den som ska föreläggas är en juridisk person, gäller detta även ställföreträdare för den juridiska personen (44 kap. 3 § SFL). Syftet med föreläggandet ska vara att förmå näringsidkaren att i fortsättningen fullgöra sina skyldigheter. Den som t.ex. inte har en personalliggare ska förmås att skaffa en sådan. Om bristen är att alla verksamma inte finns upptagna i personalliggaren eller att personalliggaren inte finns tillgänglig i verksamhetslokalen ska syftet vara att förmå näringsidkaren att i fortsättningen föra personalliggaren på rätt sätt och följa kravet på att ha liggaren tillgänglig i verksamhetslokalen. Förelägganden får däremot inte avse att i efterhand föra personalliggare (prop. 2010/11:165 s. 865). 5.7Revision i samband med kontrollbesök har vid ett kontrollbesök möjlighet att fatta beslut om en begränsad revision. Revisionsformen bygger på frivillighet och bestämmelserna om revision i 41 kap. SFL gäller vid ett sådant förfarande. Innan en revision verkställs ska den som ska revideras underrättas om beslutet om revision (41 kap. 5 § första stycket SFL). Underrättelsen får ske i samband med att revisionen verkställs om revisionen ska genomföras i samband med ett kontrollbesök och är begränsad till handlingar som rör personalen (41 kap. 5 § andra stycket 2 SFL). Detta är nödvändigt, eftersom behovet av en revision ofta framkommer först under det att kontrollbesöket pågår. Skulle krav på förannonsering av en revision ställas upp, skulle dessutom en stor del av värdet med oannonserade kontrollbesök undanröjas (prop. 2005/06:169 s. 47). Handlingar som rör personalen kan t.ex. vara anställningsavtal och uppgifter om utbetald lön och annan ersättning. Såvitt känt är det bara i som det finns ett system med personalliggare (”personallister”) som liknar det svenska. reglerna, liksom de svenska, har till syfte att motverka svartarbete och innebär ett generellt krav för företag inom vissa branscher – där svartarbete har ansetts vara ett utbrett problem – att dokumentera vilka personer som arbetar i verksamheten (). skillnad från i är den norska personallistan en del av företagets Systemet introducerades i och skyldigheten gäller frisörverksamhet och skönhetsvård (med skönhetsvård avses t.ex. ansiktsbehandling, manikyr, pedikyr, kroppsvård, spa, färgning av ögon- fransar och ögonbryn, kosmetisk tatuering, tandblekning och piercing), restauranger, cateringverksamhet, gatukök m.m. samt bilverkstäder och En personallista är en lista över alla som arbetar i verksamheten, inklusive oavlönad och inhyrd personal och den ska visa när varje person påbörjar och avslutar sin arbetsdag. Registrering ska göras i omedelbar anslutning till att arbetet påbörjas respektive avslutas. föras antingen elektroniskt eller manuellt. Listan ska föras på arbetsplatsen och vara tillgänglig för kontroll av den norska skattemyndigheten under Om det vid en kontroll upptäcks brister, kan en sanktionsavgift tas ut. En arbetsgivare är skyldig att se till att giltiga legitimationshandlingar (eller kopior av sådana handlingar) avseende alla som arbetar i verksam- heten kan uppvisas vid en kontroll. Även brister i detta avseende kan resultera i en sanktionsavgift. I verksamheter där endast innehavaren själv, dennes make, sambo eller barn är verksamma behöver någon personallista inte föras. andra fall ska dock även nu nämnda personer antecknas i listan. från skyldigheten att föra en personallista gäller också om verksamheten huvudsakligen är av ett slag som inte medför skyldighet att föra en Det innebär normalt att en personallista inte behöver föras om eller mer av omsättningen kommer från verksamhet som inte medför skyldighet att föra personallista. Om ett företag bedriver både verksamhet som medför skyldighet att föra en personallista och annan verksamhet, och undantaget inte är tillämpligt, gäller skyldigheten att föra en personallista enbart i den förstnämnda verksamheten. Särskilda bestämmelser avseende förhållanden på byggarbetsplatser Av bestämmelserna framgår bl.a. att byggherren ska utse en Som ett led i koordineringen ska en översiktslista föras över alla som utför arbete på bygg- och anläggningsplatsen. föras och kontrolleras . Listorna ska vara tillgängliga och på uppmaning visas för arbetsgivaren, skyddsombudet och Arbeidstilsynet. Översiktslistan ska innehålla information om namn och födelsedatum på alla som utför arbete på bygg- och anläggningsplatser. har möjlighet att få tillgång till översiktslistan (prop. 2014/15:6 s. 33 f.). Särskilda bestämmelser avseende förhållanden på byggarbetsplatser finns i . Av bestämmelserna framgår bl.a. att huvudentreprenören eller någon annan huvudsaklig genomförare av byggprojektet ska föra en förteckning över de arbetstagare och egenföretagare som arbetar på en gemensam byggarbetsplats. Av förteckningen ska bl.a. framgå arbetstagarens eller egenföretagarens för- och efternamn, födelsetid och skattenummer, vilket datum arbetstagarens eller egenföretagarens arbete på byggarbetsplatsen börjar och slutar och namnet på arbetstagarens arbets- Prop. 2017/18:82 givare. Huvudentreprenören eller någon annan huvudsaklig genomförare av byggprojektet på en gemensam byggarbetsplats ska månatligen lämna för skattekontrollen behövliga identifierings- och kontaktuppgifter ifråga om bl.a. arbetstagare, egenföretagare och arbetsgivare på den gemensamma byggarbetsplatsen samt uppgifter om arbetsgivares hemstat och arten av anställnings- och uppdragsförhållanden, och om arbetstagarnas och egenföretagarnas arbete och vistelse i och deras försäkringsskydd (prop. 2014/15:6 s. 34 f.). I finns inte några generella krav på personalliggare. Däremot kan Styrelsen for Arbejdsmarked og Rekruttering (), kommunerna och skattemyndigheten () under vissa förutsättningar förelägga enskilda arbetsgivare (oavsett verksamhet) att föra en ”logbog”. Arbetsgivaren ska då registrera upplysningar om anställda, bl.a. arbetstider. Den danska loggboken ska på begäran visas upp för , oavsett vilken myndighet som har beslutat om att den ska föras. Ett föreläggande att föra en loggbok kan bl.a. meddelas ett företag som har anlitat svart arbetskraft. En loggbok kan föras antingen på papper eller elektroniskt. Den som inte följer ett föreläggande att föra en loggbok, eller som inte på begäran uppvisar loggboken, kan bestraffas med böter. Information om de danska reglerna om loggbok finns på den danska skattemyndigheten webbplats (). Personalliggare i fler verksamheter Regeringens förslag: Systemet med personalliggare utvidgas till att även avse fordonsserviceverksamhet, livsmedels- och tobaksgrossist- verksamhet samt annan kropps- och skönhetsvårdsverksamhet än sådan frisörverksamhet som omfattas av systemet. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i , Åklagarmyndig- heten, , , Frisörföretagarna, delsanställdas förbund, i (LO), Motor- branschens (), , () tillstyrker eller är positiva till förslaget. Kammarrätten i , och Ekonomistyrnings- verket har inget att invända mot förslaget eller har inga synpunkter. , till vilken ansluter sig, anser att lagreglerna om krav på personalliggare redan är en effektiv lagstiftning och att den blir än mer effektiv om den utvidgas till fler kontantintensiva branscher och innebär därmed också ett viktigt steg för att minska möjligheterna till svartarbete. och påpekar att detta är en viktig åtgärd för att minska svartarbete i olika branscher och lyfter fram att svartarbete snedvrider konkurrensen mellan företag till nackdel för Utifrån erfarenheter från branschen som Handels- anställdas förbund organiserar ser de ett behov av utvidgning. företagarna framhåller att personalliggare har haft positiva effekter för Hudterapeuters () väl- komnar förslaget att även kropps- och skönhetsvård ska omfattas av skyldighet att föra personalliggare då det förekommer en osund konkurrenssituation bland deras medlemmar. förbundet delar bild av att det i betydande omfattning förekommer svartarbete inom fordonsserviceverksamhet. i (LO) anser att effektiva verktyg som personalliggare i kombination med oanmälda arbetsplatsbesök av Skatte- verket samt kännbara sanktioner vid överträdelser mot regelverket, har visat sig förbättrat konkurrensneutraliteten i branscher som har upplevt stora problem med osund konkurrens. Något som även gjort att seriösa företag har välkomnat personalliggare. Några remissinstanser avstyrker eller är emot förslaget, bl.a. Företagarna, , , och (). Största skälet till detta är att underlaget för lagförslagen anses vara bristfälligt och att en oberoende utvärdering av den befintliga regleringen inte har gjorts. och lyfter fram behovet av anser att befintligt material kan anses fullgott för att motivera de förändringar som föreslås, men att det är lämpligt att utvärdera huruvida kontrollsystemet kan förbättras och i vilken mån andra branscher bör omfattas av systemet. Skälen för regeringens förslag Behovet av åtgärder mot skattefusk Skattepolitikens främsta syfte är att finansiera den gemensamma väl- färden, olika samhällsfunktioner och andra offentliga utgifter. viktigt att medborgare har ett högt förtroende för skattesystemet och att det finns åtgärder för att bekämpa skattefusk och skatteundandragande. Dessutom är det viktigt med ordning och reda på arbetsmarknaden. konkurrenskraftigt och dynamiskt företagsklimat är grunden för tillväxt Ett välfungerande skattesystem där var och en gör rätt för sig är således en förutsättning för den svenska modellen och vår Genom svartarbete undandras skatteintäkter. Vidare skaffar sig före- tagare som använder svartarbete konkurrensfördelar framför företag som inte gör det. De företag som använder svartarbete kan sätta lägre priser än de annars skulle kunna göra. Andra företag kan inte hålla väsentligt högre priser om de ska kunna behålla sina kunder. Svartarbete hos vissa företag kan ”smitta av sig” på andra företag som för att kunna konkurrera också börjar använda svartarbete. Ju fler företag som använder sig av svartarbete desto svårare blir det för företag som vill göra rätt för sig och desto större blir risken för att den viljan urholkas. För arbetstagarnas del kan svartarbete leda till sämre arbetsförhållanden, hälsorisker, sämre utvecklingsmöjligheter och ett otillräckligt socialt skydd. Svartarbete är ett allvarligt samhällsproblem. Systemet med personalliggare infördes för restauranger och frisörer . En utvärdering av systemet redovisades i Närvaroliggare och kontrollbesök – En utvärdering och förslag till utvidgning (Ds 2009:43). Utvärderingen visade att systemet har haft en betydande effekt på löneredovisningen i restaurangbranschen och inledningsvis även i frisörbranschen. Kravet på personalliggare har därefter, från , utökats till att omfatta tvätterier och, , byggbranschen. Syftet med personalliggare är att bidra till att minska förekomsten av svartarbete och att skapa sundare konkurrensförhållanden (prop. 2012/13:34 s. 22). Krav på personalliggare har således införts i verksamheter där det har bedömts förekomma svartarbete. Skyldigheten att föra personalliggare har en allmänpreventiv effekt och utgör en åtgärd för att rätt uppgifter ska lämnas till och för kontrollverksamhet i syfte att säkra ett korrekt uttag av skatter och avgifter. I samband med ovan nämnda utvärdering genomfördes även en intervjuundersökning. Undersökningen visade att en majoritet av restaurang- och frisörföretagen gav personalliggaren gott betyg. De ansåg att personalliggarna har lett till minskat svartarbete och sundare konkurrens. De allra flesta företagen ansåg att det är enkelt och går snabbt att fylla i personalliggarna. Av intervjuerna framkom också att systemet inte upplevdes som tids- eller kostnadskrävande (Ds 2009:43 s. 12). Med personalliggare kan svarta verksamheter komma att slås ut. Det påverkar inte bara de företag som har haft svart anställda, utan förutsättningarna för helt vita verksamheter förändras också genom att den snedvridande konkurrensen från tidigare svarta verksamheter minskar eller upphör. Den samlade effekten av personalliggare kan delas upp i separata deleffekter: 1.Svarta verksamheter omvandlas till vita. 2.Svarta verksamheter slås ut och ersätts av nya vita verksamheter. 3.Svarta verksamheter slås ut och ersätts med att befintliga vita verksamheter expanderar. 4.Svarta verksamheter slås ut men ersätts inte i och med att de vita priserna är högre. Personalliggare bör ses som ett verktyg vid sidan av andra för att uppnå målen att motverka förekomsten av svartarbete (jfr prop. 2012/13:34 s. 30). Ett system med uppgifter på individnivå i arbetsgivardeklarationen kommer att införas stegvis. Uppgifter om bl.a. utbetalda ersättningar för arbete och skatteavdrag ska framöver lämnas löpande till på individnivå, dvs. Uppgifterna ska normalt lämnas i en arbetsgivardeklaration i stället för i en kontrolluppgift. En arbetsgivardeklaration som ska innehålla uppgifter om ersättning till en viss betalningsmottagare ska också innehålla vissa andra uppgifter som lämnas i bl.a. kontrolluppgiften om intäkt i inkomstslaget tjänst. De flesta bestämmelserna träder i kraft . För uppgiftsskyldiga som ska föra en personalliggare och som vid ikraftträdandet har fler än 15 anställda, ska bestämmelserna tillämpas . För övriga uppgiftsskyldiga ska bestämmelserna tillämpas (prop. 2016/17:58, bet. 2016/17:SkU21, rskr. 2016/17:256, SFS 2017:387). I den propositionen påpekas att om löpande skulle få tillgång till uppgifter per betalningsmottagare, skulle kunna jämföra dessa uppgifter med uppgifter från personalliggare. Detta skulle förbättra förutsättningarna för att besluta om rätt skatter och avgifter (prop. 2016/17:58 s. 45). Svartarbete i andra verksamheter fick i regleringsbrevet för i uppdrag att utreda möjligheten att utveckla systemet med personalliggare till att omfatta fler branscher i syfte att motverka svartarbete och social dumpning. I uppdraget ingick att lämna förslag på vilka ytterligare branscher som kunde omfattas av systemet och att utreda förväntade effekter av en sådan åtgärd på förekomsten av svartarbete och social dumpning. redovisade uppdraget i promemorian Svartarbete och social dumpning – Förslag på personalliggare i ytterligare verksamheter (dnr Fi2015/04982/S3). identifierar tre verksamheter där svartarbete utgör betydande problem och där personalliggare vore ett effektivt verktyg för att motverka det. föreslår därför att systemet med personalliggare ska utvidgas till att omfatta bilverkstäder, partihandel med livsmedel samt kropps- och skönhetsvård. Att det finns sådana problem har, enligt , bekräftats vid kontakter med bransch- och företagarorganisationer. fick i uppdrag att göra en fördjupad analys av förslaget vilket redovisats i promemorian Personalliggare i fler verksamheter. I promemorian föreslår en utvidgning av systemet med personalliggare till att omfatta fordonsserviceverksamhet, livsmedels- och tobaksgrossistverksamhet samt annan kropps- och skönhetsvårdsverksamhet än sådan frisörverksamhet som omfattas av systemet. Utvidgning av systemet med personalliggare Skattefusk och skatteundandragande ska bekämpas. Det måste därför finnas effektiva verktyg för att rätt uppgifter ska lämnas till och för kontrollverksamhet i syfte att säkra ett korrekt uttag av skatter och avgifter. Regeringen anser att kombinationen av en utvidgning av antalet verksamheter som ska föra personalliggare och nya regler om löpande uppgifter om utbetalda ersättningar och skatteavdrag per betalningsmottagare till kommer att förbättra förutsättningarna för verket att besluta om rätt skatter och avgifter. Mot bakgrund av tidigare erfarenheter av användning av personalliggare och att svartarbete förekommer inom de ovan nämnda verksamheterna anser regeringen att det finns goda förutsättningar för att personalliggare kan ha en betydande positiv verkan för att motverka svartarbete även inom de nu föreslagna verksamheterna. Utvidgningen skulle vara positiv för bl.a. och företag samt ge positiva offentligfinansiella effekter. När det gäller kropps- och skönhetsvårdsverksamhet talar också den omständigheten att frisörer redan är skyldiga att föra personalliggare för att även annan kropps- och skönhetsvårdsverksamhet bör omfattas av systemet. Den nuvarande ordningen innebär att det ställs olika krav på näringsidkare inom kropps- och skönhetsvårdsverksamhet. Näringsidkare som bedriver frisörverksamhet är skyldiga att föra personalliggare medan övriga inte är det. Det förekommer dessutom att frisörverksamhet bedrivs i samma eller angränsande lokaler som annan kropps- och skönhetsvårdsverksamhet. Såväl praktiska skäl som neutralitetsskäl talar således för att även annan kropps- och skönhetsvårdsverksamhet än frisörverksamhet bör ingå i systemet. Regeringens bedömning delas av en stor majoritet av remissinstanserna. Frisörföretagarna framhåller att personalliggare har haft positiva effekter för frisörbranschen och ser utifrån erfarenheter från branscher de organiserar ett behov av en utvidgning av personalliggarsystemet. Hudterapeuters () välkomnar förslaget att även kropps- och skönhetsvård ska omfattas av skyldighet att föra personalliggare då det förekommer en osund konkurrenssituation bland deras medlemmar. delar bild av att det i betydande omfattning förekommer svartarbete inom fordonsserviceverksamhet. Regeringen delar således inte den bedömning som görs av några remissinstanser, bl.a. Företagarna, , och (), nämligen att någon utvidgning av personalliggarsystemet inte ska göras innan systemet har utvärderats. Andra anser att det är lämpligt att utvärdera i vilken mån andra branscher bör omfattas av systemet. Med hänsyn bl.a. till det underlag som ligger till grund för detta lagstiftningsärende, anser regeringen däremot att det är lämpligt att göra en försiktig bedömning av förslagets offentligfinansiella effekter (se avsnitt 16). Mot den bakgrunden föreslår regeringen att skyldigheten att föra personalliggare ska utvidgas till att även gälla fordonsserviceverksamhet, livsmedels- och tobaksgrossistverksamhet samt annan kropps- och skönhetsvårdsverksamhet än sådan frisörverksamhet som omfattas av systemet. Förslaget föranleder ändringar i 39 kap. 11 § skatteförfarandelagen (2011:1244). Regeringens förslag: Begreppet fordonsserviceverksamhet införs och definieras i skatteförfarandelagen. Med fordonsserviceverksamhet avses näringsverksamhet som avser underhåll och reparation av sådana motordrivna fordon som avses i lagen om vägtrafikdefinitioner. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har haft något att invända mot förslaget. () anser däremot att det finns stora brister med att använda SNI-koder som vägledning vid tillsynsverksamhet, vilket kan innebära att etablerade och seriösa bilserviceföretag kommer att kontrolleras i oproportionerligt stor utsträckning. Det finns verksamheter inom fordonsservice (särskilt däckskifte, biltvätt och rekonditionering) som bedrivs utan att företaget har angivit SNI-kod. Skälen för regeringens förslag: I avsnitt 7 föreslås att krav på att föra personalliggare ska införas i fordonsserviceverksamhet. Det är lämpligt att begreppet fordonsserviceverksamhet införs och definieras i skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL. I lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner anges betydelsen av olika beteckningar. Av 1 § första stycket framgår att dessa beteckningar, med den betydelse som anges i lagen, är avsedda att användas i andra författningar i den utsträckning som föreskrivs i dessa. Enligt 2 § lagen om vägtrafikdefinitioner ska med begreppet motordrivet fordon avses ett fordon som för framdrivande är försett med motor, dock inte ett sådant eldrivet fordon som är att anse som cykel. Motordrivna fordon delas in i motorfordon, traktorer, motorredskap och terrängmotorfordon. Begreppet motorfordon omfattar bilar (personbilar, lastbilar och bussar), motorcyklar och mopeder. Exempel på åtgärder som bör anses utgöra fordonsserviceverksamhet i detta sammanhang – om de avser motordrivna fordon – är reparationer, lackering, glasarbeten, tvätt, rekonditionering, hjulskifte och däckservice. Om det är tveksamt om en viss verksamhet ska anses omfattas av begreppet fordonsserviceverksamhet, bör SNI-koder kunna tjäna som vägledning. SNI (Standard för svensk näringsgrensindelning) är främst en statistisk standard som används för att klassificera enheter som företag och arbetsställen efter deras ekonomiska aktiviteter. () ansvarar för klassifikationen SNI, men det är som ansvarar för inhämtandet av SNI-koder. Det sker i samband med att företagen registrerar sina verksamheter hos . SNI ingår i ett internationellt system av ekonomiska klassifikationer och utgår från EU:s näringsgrensstandard NACE. Den gällande versionen av SNI benämns SNI 2007, medan motsvarande EU-version heter NACE Rev. SNI-koderna 45.201–45.204 kan ge vägledning när det gäller fordonsserviceverksamhet. Kod 45.201 avser allmän service och reparation av motorfordon utom motorcyklar (omfattar t.ex. mekaniska reparationer, tvätt, polering o.d. och rekonditionering). Kod 45.202 avser plåt-, lack- och glasreparationer på motorfordon utom motorcyklar (omfattar t.ex. Prop. 2017/18:82 rostskyddsbehandling, sprutbehandling och lackering samt reparation av vindrutor, fönster och säten). Kod 45.203 avser installationer och reparationer av elsystem utom motorcyklar (omfattar t.ex. installation av kyl- och värmeaggregat och klimatanläggningar).