prop · H503294 · 2018-09-04 00:00:00 — direkt återfinns i energiskattedirektivet och därmed inte i genomförande- Hänvisningarna i olika bestämmelser i 7 kap. LSE till Fame Prop. 2017/18:294 respektive etanol avser exempelvis endast en begränsad produkt ur KN-nr 3824 90 99 tulltaxa. De nya KN-numren för dessa produkter återfinns dock i den lista över samtliga KN-nr som ersätter 3824 90 99 som finns i genomförandebeslutet (se tabellen ovan). I listan i 1 kap. 3 a § LSE över vilka bränslen som omfattas av särskilda förfaranderegler, det s.k. uppskovsförfarandet, kan vidare ingå produkter vilka inte återfinns i artikel 20 i energiskattedirektivet men vilka ska omfattas av uppskovsförfarandet enligt ett sådant genomförandebeslut som förutses i art. 20.2 i energiskattedirektivet. I dessa fall kan det vara så att produkterna endast omnämns i energiskattedirektivet genom en mer generell beskrivning i artikel 2. Så är t.ex. fallet för de tillsatser till motorbränsle med KN-nr 3811 11 10, 3811 11 90, 3811 19 00 och 3811 90 00 som ingår i 1 kap. 3 a § 8 LSE. Dessa beskrivs i art. 2.1.f i energiskattedirektivet endast som produkter enligt KN-nr 3811, men har lagts till i uppskovsförandet genom ett tidigare genomförandebeslut (jfr prop. 2012/13:27 s. 10–12 samt kommissionens genomförandebeslut av om tillämpning av bestämmelserna om övervakning och flyttning i rådets direktiv /118/EG för vissa tillsatser, i enlighet med artikel 20.2 i rådets direktiv /96/EG). Detta KN-nr berörs inte av den uppdatering som sker genom det nu aktuella genomförandebeslutet. Hur ett eventuellt behov av att uppdatera sådana mer detaljerade hänvisningar som följer av ett genomförandebeslut enligt artikel 20.2 i energiskattedirektivet hanteras i samband med ett genomförandebeslut om uppdatering av KN-nr enligt artikel 2.5 i energiskattedirektivet bör hanteras i samband med en eventuell framtida förnyad uppdatering av KN-nr. Förslaget föranleder en ändring i 1 kap. 2 a § LSE. Ändringen föreslås träda i kraft . I detta avsnitt redogörs för förslagets effekter i den omfattning som är nödvändig i det aktuella lagstiftningsärendet och avseende de aspekter som ska belysas enligt 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Det sker mot bakgrund av tillgängliga uppgifter och i den omfattning som är möjlig. Syfte och alternativa lösningar Den föreslagna bestämmelsen är avsedd att förenkla läsningen och förståelsen av lagtexten och de KN-nr som används i den. I avsnitt 6.2. redogörs för skälen till varför denna lösning valts framför alternativet att ändra de KN-nr som anges i lagtexten. Förslaget bedöms inte få några offentligfinansiella effekter. 2017/18:294 Effekter för företagen Den föreslagna bestämmelsen är avsedd att förenkla för berörda företag genom att underlätta läsningen och förståelsen av lagtexten och dess förhållande till den information som ska lämnas i det datoriserade systemet EMCS. Såsom angetts ovan i avsnitt 6.2 underlättar en sådan informationsbestämmelse även rent allmänt förståelsen av innebörden av de bestämmelser i lagen där olika produkter identifieras genom hänvisningar till KN-nr, då det kan antas att flertalet företag är mer förtrogna med produktens klassificering enligt gällande tulltaxa än enligt den som gällde 2002. Effekter för myndigheter och de allmänna förvaltningsdomstolarna Kommissionens genomförandebeslut och genomförandeförordning föranleder visst arbete inom , och i viss mån , med uppdatering av datasystem och blanketter samt informationsspridning. Den ändring i LSE som här föreslås bedöms dock inte medföra några särskilda kostnader för myndigheterna. Förslaget bedöms inte påverka de allmänna förvaltningsdomstolarna eller andra myndigheter. Eventuellt tillkommande kostnader för myndigheter och de allmänna förvaltningsdomstolarna ska finansieras inom befintliga ekonomiska ramar. Förslaget bedöms vara förenligt med , jfr avsnitt 6.2. Förslaget bedöms inte ha några effekter på miljön, sysselsättningen eller den ekonomiska jämställdheten eller några fördelningseffekter. Förslaget bedöms inte heller få några effekter för enskilda eller offentlig sektor. Undanröjande av dubbelbeskattning av el Bakgrund och gällande rätt Enligt lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE, inträder skyldigheten för skattskyldig att betala energiskatt på el dels vid egen elförbrukning, dels vid överföring av el till någon som inte är skattskyldig enligt 11 kap. 5 § första stycket 1, 2 eller 3 LSE (11 kap. 7 § första stycket 1 LSE). För den som innehar ett elnät för vilket koncession inte meddelats och som via detta elnät för in el till så inträder skattskyldigheten när elen förs in i landet (11 kap. 7 § första stycket 2 LSE). Skyldighet att betala energiskatt (skattskyldighet) för en skattskyldigs förbrukning av el inträder emellertid inte om skattskyldighet tidigare inträtt för elen (11 kap. 7 § tredje stycket LSE). inte heller när el överförs till det elnät som innehas av den myndighet som är systemansvarig, dvs. överförs till det av ägda och förvaltade stamnätet (11 kap. 7 § andra stycket LSE). inträder skattskyldighet vid överföring av el till annan än skattskyldig Prop. 2017/18:294 oavsett om skattskyldighet tidigare inträtt för elen. har i skrivelse (dnr Fi2018/00734/S2) hemställt om undantag från skattskyldighetens inträde i fall där skattskyldigheten redan inträtt. Detta för att undvika att beskattning sker två gånger av samma el. I syfte att den el som dubbelbeskattats endast ska beskattas en gång föreslår bolaget att ändringen ges retroaktiv tillämpning . Bolaget tar upp följande exempel på en situation där dubbelbeskattning uppkommer. Första situationen där skattskyldighet inträder Ett nätbolag överför el till ett icke-koncessionspliktigt nät vid fastighet A. Skattskyldighet inträder för den elen för nätbolaget. Andra situationen där skattskyldighet inträder överförs från det icke-koncessionspliktiga nätet till ett koncessionspliktigt nät som förbinder fastighet A med fastighet Bs icke koncessionspliktiga nät. Skattskyldigheten inträder ånyo enligt bolagets bedömning. Av hemställan framgår bolagets bedömning att de som kommer träffas av bolagets förslag till ny lagstiftning är några nätbolag, sannolikt ofta i anslutning till icke koncessionspliktiga industrinät eller elnät som varit industrinät och där koncessionspliktiga nät varit nödvändiga att inrätta då näten korsat vägar, etc. Återbetalning av energiskatt vid lagring samt ändrad utformning av regler om Regeringens förslag: Den som inte är skattskyldig ska ges återbetalning av energiskatt på el som denne efter lagring i batteri matat tillbaka in på det koncessionspliktiga nät som elen matats För den som är skattskyldig i egenskap av producent, nätinnehavare eller frivilligt skattskyldig ska skyldigheten att betala energiskatt på el inte inträda vid överföring av el till någon som inte är skattskyldig enligt 11 kap. 5 § första stycket 1, 2 eller 3 LSE om skattskyldighet tidigare inträtt för elen. Undantaget från skattskyldighetens inträde gäller inte för el som omfattas av ovanstående rätt till återbetalning. 36 § skatteförfarandelagen, som saknar betydelse för förhållanden efter , ska upphöra att gälla. Ändringarna träder i kraft men reglerna om återbetalning och skattskyldighetens inträde tillämpas från och med den Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. promemorians förslag föreslogs inte att 26 kap. 36 § skatteförfarandelagen 2017/18:294 skulle tas bort. I förhållande till promemorians förslag har dessutom vissa mindre språkliga och redaktionella ändringar gjorts. Remissinstanserna: Tingsrätt, Förvaltningsrätten i , Företagarna, , , , E.ON, Energiföretagen har tillstyrkt förslaget eller inte framfört synpunkter på förslaget. Kammarrätten i och Förvaltningsrätten har påtalat att förekomsten av ”den elektrisk kraft” i den föreslagna 11 kap. 13 § LSE bör ersättas av ”den elektriska kraft”. har framfört att förslaget medför kostnader för anpassning av IT-stödet med samt att förslaget tillsammans med har framfört att det finner att konsekvensutredningen inte uppfyller kraven i 6 och 7 §§ förordningen om konsekvensutredning vid regelgivning i vissa delar. Rådet har ansett att promemorians redovisning av överensstämmelsen till , behov av speciella informations- insatser, berörda företag utifrån antal, storlek och bransch samt administrativa kostnader till följd av förslaget var bristfällig. Energiföretagen som välkomnar förslaget att slopa dubbelbeskattning av el som används för att ladda energilager och att bestämmelserna ges retroaktiv tillämpning föreslår dock att all inmatad el i ett energilager bör vara återbetalningsberättigad. E.ON som välkomnar förslaget om återbetalning av energiskatt på el som efter lagring matats ut till samma koncessionspliktiga nät som elen ursprungligen kom från men efterfrågar att det ska förtydligas att hushåll med ett energilager ska kunna få återbetalning av energiskatt på el som matas tillbaka in på det koncessionspliktiga elnätet. Energigas som inte har några synpunkter på promemorians förslag påtalar naturgasens skattesituation och efterfrågar lagändring med hänvisning till sin hemställan (dnr Fi2017/04743/S2). Skälen för regeringens förslag: Undantaget från skattskyldighetens inträde för en skattskyldigs förbrukning av el för vilken skattskyldigheten tidigare inträtt syftar till att undvika dubbelbeskattning. skulle dubbelbeskattning uppstå när en skattskyldig överför el till någon annan än den som förbrukar kraften och elen därefter överförs till en förbrukare som är skattskyldig, t.ex. när en nätinnehavare överför kraft till ett icke-koncessionspliktigt nät med en extern kund som är skattskyldig. Dubbelbeskattning kan även uppstå i samband med vissa lagringssituationer när elen lagras innan den överförs till slutkund via ett Även om det inte är vanligt förekommande förekommer det att el överförs med stöd av koncession mellan två nät som är undantagna från På motsvarande sätt som det är lämpligt att undvika dubbelbeskattning när en skattskyldig förbrukar el för vilken skattskyldighet redan inträtt så är det lämpligt att beskattning när el överförs från ett icke-koncessionspliktigt nät via en koncessionspliktig ledning till en slutkund på ett annat icke-koncessions- pliktigt nät. En möjlig lösning för att undvika dubbelbeskattning i de ovannämnda situationerna är att utvidga det befintliga undantaget från skattskyldighetens inträde i 11 kap. 7 § tredje stycket LSE så att det även omfattar de ovannämnda situationerna. En nackdel med denna lösning är att då tvingas den som är skattskyldig i egenskap av nätinnehavare att hantera såväl beskattad som obeskattad el i samma elnät. En nackdel med en sådan ordning är att den förutsätter att den skattskyldige har kännedom om den förbrukning, produktion och lagring som sker hos den lagrande aktören. En alternativ lösning för att undvika dubbelbeskattning vid lagring är att införa en avdragsmöjlighet som ger den skattskyldige som tar emot el som efter lagring återförts till det koncessionspliktiga nätet en möjlighet att yrka avdrag för energiskatt på den berörda elen. En sådan lösning omhändertar risken för dubbelbeskattning som en blandning av beskattad och obeskattad el undviks. På motsvarande sätt som vid undantag från skattskyldighetens inträde innebär ett avdrag för el som annan lagrat att den förutsätter att den skattskyldige har kännedom om den förbrukning, produktion och lagring som sker hos den lagrande aktören och medför därmed en administrativ börda som i allt väsentligt kommer belasta nätinnehavaren och inte den som lagrar elen. Ytterligare en alternativ lösning är att den som utan att vara skattskyldig lagrar el ges en möjlighet att begära återbetalning av energiskatt på den el som återförs till det koncessionspliktiga nätet efter lagring. En sådan ordning innebär att den administrativa bördan för lagringen hamnar hos den som lagrar elen och som därmed har bäst kännedom om den lagring, produktion och förbrukning som sker bakom uttagspunkten. Motsvarande nedsättningsbestämmelse behöver inte införas för skattskyldiga eftersom skattskyldighetens inträde för viss el förutsätter att det är fråga om skattepliktig el som förbrukas eller överförs till någon som inte är skattskyldig 11 kap. 5 § första stycket 1, 2 eller 3 LSE, vilket inte bör anses vara fallet för den el som den skattskyldige tar emot från en nätinnehavare, lagrar och sedan återför till nätinnehavaren efter lagringen. I förekommande fall kan skattskyldiga aktörer även nyttja den avdragsrätt i 11 kap. 9 § första stycket 4 LSE som gäller el som förbrukats hos den skattskyldige vid sådan överföring av elektrisk kraft på det elektriska nätet som utförs av den som ansvarar för förvaltningen av nätet i syfte att upprätthålla nätets funktion. Utan ytterligare begränsningar av återbetalningsmöjligheten så kommer även privatpersoner som investerar i batterilager kunna begära återbetalning av skatt på el som matats tillbaka in på det koncessionspliktiga elnätet efter lagringen. Regeringen anser, till skillnad från Energiföretagen , att all el som matats in i ett energilager inte bör vara återbetalningsberättigad. Detta då det särskilt hos mindre aktörer kan förväntas att viss del av den lagrade elen inte återförs till det koncessionspliktiga nätet utan istället förbrukas bakom anslutningspunkten för andra ändamål. Om återbetalningsrätten uppstår när elen återförs så förutsätter en återbetalning som omfattar all inlagrad el att lagringsförlusterna måste kunna hänföras till den återförda elen och således särskiljas från annan el som förbrukas bakom anslutningspunkten. Om återbetalningsrätten i stället skulle omfatta all el som lagras, dvs. utan begränsning till el som återförts, måste regelverket kompletteras 2017/18:294 med regler rörande skattskyldigheten för el som förbrukas efter lagringen istället för att överföras till en skattskyldig. Det senare då bestämmelserna som syftar till att undvika dubbelbeskattning i annat fall skulle kunna användas för att uppnå full skattefrihet istället för att uppnå beskattning i endast ett led. En utvidgning av nedsättningen till att även inkludera skatt på elförluster i batterilager anses inte motiverad med beaktande av den tillkommande komplexitet som utvidgningen skulle innebära. Risken för dubbelbeskattning när el överförs från ett icke-koncessions- pliktigt nät via en koncessionspliktig ledning till en slutkund på ett annat icke-koncessionspliktigt nät kvarstår vid de ovanstående alternativen med avdrag respektive återbetalning då dessa enbart tar sikte på energiskatt på el som lagrats. För att omhänderta dubbelbeskattning i överförings- situationerna behöver kompletterande regler införas. Det hade varit önskvärt att skattskyldigheten endast skulle inträda vid överföringen till slutkunden alternativt att skattebefrielse beviljades genom avdrag i de tidigare leden. Sådana lösningar förutsätter dock att den skattskyldige kan visa att den el som denne överför till någon som inte är skattskyldig enligt 5 § första stycket 1, 2 eller 3, överförs till en annan skattskyldig och att denne skattskyldige överför den vidare till en slutkund som inte är skattskyldig enligt 5 § första stycket 1, 2 eller 3. ordning bedöms emellertid komplicerad. Om en nätinnehavare förses med el via ett icke-koncessionspliktigt nät utan produktionsanläggningar av någon som inte är skattskyldig kan däremot nätinnehavaren i regel utgå från att den överförda elen är beskattad i tidigare led. beskattad el i det koncessionspliktiga nätet och därmed komplexiteten, kan dessutom begränsas om det utvidgade undantaget från skattskyldighetens inträde kombineras med återbetalning för lagrad el. Ett alternativ till kompletterande regler är att införa en avdragsmöjlighet. Eftersom en sådan avdragsmöjlighet förutsätter samordning med undantaget från skattskyldighetens inträde i 11 kap. 7 § tredje stycket LSE skulle en sådan lösning förutsätta en större översyn och bedöms därför inte rymmas inom det aktuella lagstiftningsarbetet. Ett annat alternativ är att införa ett undantag från skattskyldighetens inträde enligt 11 kap. 7 § första stycket 1 a LSE, dvs. vid överföring av el till annan än vissa skattskyldiga, för el för vilken skattskyldigheten redan inträtt. För att undvika att samma el ska omfattas av både undantag från skattskyldighetens inträde vid överföring och skattebefrielse genom återbetalning vid lagring så att den fullständigt undgår beskattning bör undantaget begränsas till att endast omfatta annan el än sådan el som omfattas av rätten till återbetalning. skillnad från vad som följt av ett avdrag så innebär undantaget från skattskyldighetens inträde att den som är skattskyldig såsom nätinnehavare tvingas hantera såväl beskattad som obeskattad el i samma Mot bakgrund av det ovanstående föreslår regeringen att återbetalning av energiskatt på el ska ges när skattepliktig el som matats ut från ett koncessionspliktigt nät efter batterilagring har återförts till det Återbetalningsmöjligheten är inte begränsade till företag och är således tillgänglig även för privatpersoner som efter lagring av skattepliktig el återför den till det koncessionspliktiga nät från vilket elen överförts till dem. Med koncessionspliktigt nät avses här ett ledningsnät som omfattas av en nätkoncession som meddelats med stöd av 2 kap. ellagen (1997:857). För att göra den nya bestämmelsen mer lättillgänglig föreslår regeringen att det införs en definition av koncessionspliktigt nät med denna innebörd. Då den längre beskrivningen förekommer i 11 kap. 2 och 10 §§ föreslår regeringen följdändring av dessa bestämmelser med anledning av den nya definitionen. Med undantag för återbetalning av energiskatt på innehåller bestämmelserna om återbetalning av energiskatt på el återbetalningsgränser bl.a. i syfte att minska den administrativa bördan. I och med att den här aktuella återbetalningsregeln dels syftar till att undanröja en dubbelbeskattningssituation, dels även är tillämplig för hushåll som investerat i batterilager föreslås ingen återbetalningsgräns då en sådan riskerar att i allt för hög grad motverka syftet med bestämmelsen. Regeringen föreslår vidare att skattskyldigheten inte ska inträda när den skattskyldige överför el till någon som inte är skattskyldig enligt 5 § första stycket 1, 2 eller 3, om skattskyldigheten för elen tidigare inträtt. Detta undantag från skattskyldighetens inträde ska dock inte gälla för el som omfattas av rätt till återbetalning enligt den nya återbetalningsbestämmelsen. Då ändringen syftar till att undanröja en ej avsedd dubbelbeskattning och den inte är till nackdel för någon aktör så är det lämpligt att bestämmelserna tillämpas från och med den tidpunkt som sådan dubbelbeskattning tidigast kan ha uppstått. Regeringen föreslår därför att ändringen ska träda i kraft men tillämpas . Genom den föreslagna ordningen med retroaktiv tillämpning kan de skattskyldiga som överfört el för vilken skattskyldighet tidigare inträtt, efter ikraftträdandet, begära omprövning av redovisningsperioder och återfå skatt på el som omfattas av undantaget. Vidare kan de som inte är skattskyldiga ansöka om återbetalning av energiskatt på el som hanterats i enlighet med återbetalningsbestämmelsen och som har återförts . Genom förslaget om undantag från skattskyldighetens inträde med tillämpning tillmötesgås den av insända hemställan (dnr Fi2018/00734/S2). Regeringen avser inte att vidta några åtgärder med anledning av den av Energigas efterfrågade förändringen av beskattning av gas inom ramen av det här aktuella lagstiftningsärendet. Den av Energigas insända hemställan (dnr Fi2017/04743/S2) bereds emellertid fortsatt inom . I 26 kap. 36 § skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, anges att viss deklaration som ska lämnas av den som är skattskyldig enligt 11 kap. 5 § andra stycket LSE ska ha kommit in till senast efter dagen för tillsynsmyndighetens beslut. Bestämmelsen i SFL hör samman med lagen (2004:1196) om program för energieffektivisering vilken upphörde att gälla vid utgången av 2012 (Prop. 2012/13:9, bet. 2012/13:NU4, rskr. 2012/13:30). Den upphävda lagen gällde övergångsvis för företag som före utgången av 2012 har godkänts att delta i ett program för energieffektivisering. Vid utgången av 2017 har de sista företagen lämnat programmet och upphörde de regler i LSE som hörde samman med programmet att gälla (prop. 2016/17:1, bet. 2016/17:FiU1, rskr. 2016/17:49). Den i 26 kap. 36 § SFL åsyftade 2017/18:294 skattskyldigheten enligt andra stycket i 11 kap. 5 § LSE togs då bort. I och med att 26 kap. 36 § SFL endast avser förhållanden som är hänförliga till tiden före saknar bestämmelsen betydelse för tid därefter och föreslås därför upphöra att gälla. Förslagen föranleder införandet av två nya bestämmelser i , 1 kap. 17 a § och 11 kap. 13 § LSE samt ändring i 11 kap. 2, 7 och 10 §§ LSE. Förslagen föranleder vidare att 26 kap. 36 § SFL upphör att gälla. Ändringarna föreslås träda i kraft och avseende 1 kap. 17 a, 11 kap. 7 och 13 §§ LSE med tillämpning . I detta avsnitt redogörs för förslagens effekter i den omfattning som är nödvändig i det aktuella lagstiftningsärendet och avseende de aspekter som ska belysas enligt 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Det sker mot bakgrund av tillgängliga uppgifter och i den omfattning som är möjlig. Syfte och alternativa lösningar Föreslagna förändringar syftar till att undvika att samma el belastas med skatt , dvs. När förändringen av skattskyldigheten gjordes var inte avsikten att samma el skulle beskattas . Alternativa lösningar har bedömts mindre lämpliga, se avsnitt 7.2. Mot bakgrund av att förslaget syftar till att undanröja en ej avsedd dubbelbeskattning som därtill endast torde beröra ett begränsat antal företag bedöms den offentligfinansiella effekten av förslaget vara försumbar. Hur många företag som kommer att beröras av förslaget är inte möjligt att bedöma med större säkerhet. Åtgärden bedöms emellertid endast beröra ett mycket begränsat antal företag. Någon ytterligare information om antalet berörda företag eller deras storlek har inte framförts under remitteringen. Även om åtgärdens sammanlagda offentligfinansiella effekt är begränsad så kan en fördubblad beskattning vara mycket betungande för det enskilda företaget. Åtgärden innebär att dessa företag inte behöver betala energiskatt på el som redan belastas av energiskatt. För den skattskyldige, som för redovisningsperioder redovisat energiskatt på el för vilken skattskyldigheten tidigare inträtt, innebär åtgärden att denne kan minska skattebelastningen på berörd el genom att vända sig till med en begäran om omprövning. Den tillkommande administrativa bördan är dock temporär i och med att den skattskyldige kan tillämpa undantaget direkt vid redovisningen av skatten för senare perioder, dvs. utan att begära omprövning. För de fåtal aktörer som tar emot, lagrar och återför beskattad el till det koncessionspliktiga nät som elen matades ut från innebär möjligheten till återbetalning av energiskatt en möjlighet till minskad skattebelastning. Om återbetalningsmöjligheten utnyttjas innebär den en ökning av företagets administrativa börda. Om återbetalningsmöjligheten däremot inte utnyttjas uteblir ökningen av företagets administrativa börda. Tidsåtgången för ifyllande av en återbetalningsansökan torde emellertid vara mycket begränsad. Den administrativa bördan för den valda lösningen är emellertid lägre än den som följt av de alternativa lösningar som behandlas i avsnitt 7.2 då dessa förutsätter att den som lagrar elen återkommande överför information om den förbrukning, lagring och produktion som sker bakom anslutningspunkten till skattskyldiga i senare led för de sistnämndas skatteredovisning. Effekter för myndigheter och de allmänna förvaltningsdomstolarna