prop · H503156 · 2018-03-09 00:00:00 — eller tillsynsmyndighet enligt alko- eller tillsynsmyndighet enligt alko- hollagen (2010:1622) för uppgift (2010:1622) och om en enskilds personliga eller kommun i ärenden om tillstånds- ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller lagen (2018:000) om tobak och någon närstående till denne lider liknande produkter för uppgift om skada eller men om uppgiften röjs. en enskilds personliga eller eko- nomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller inte beslut i ärende om tillstånd. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2010:1633. Förslag till lag om ändring i radio- och tv-lagen Prop. Härigenom föreskrivs att 6 kap. 2 §, 7 kap. 2 §, 8 kap. 13 § och 15 kap. 5 och 9 §§ radio- och tv-lagen (2010:696) ska ha följande lydelse. Lydelse enligt lagrådsremiss En Föreslagen lydelse omreglerad spelmarknad Leverantörer av medietjänster får på de villkor som anges i 3 och 4 §§ sända filmer, tv-serier, sportprogram och program med lätt underhållning där det förekommer produktplacering. Första stycket gäller dock inte program som huvudsakligen vänder sig till barn och inte heller program där det förekommer produktplacering av 1.alkoholdrycker och tobaksvaror, 2.andra produkter som kommer från företag vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka eller sälja alkoholdrycker eller tobaksvaror, 3.receptbelagda läkemedel och sådan medicinsk behandling som bara är tillgänglig efter ordination, 5.sådana elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare som avses i lagen (2017:425) om elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare, eller 5. sådana elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare som avses i lagen (2018:000) om tobak och liknande produkter, eller 6. spelprodukter från ett företag som inte har nödvändig licens enligt spellagen (2018:000). Program i tv-sändningar, sökbar text-tv eller i beställ-tv får inte sponsras av någon vars huvud- sakliga verksamhet är att tillverka eller sälja alkoholdrycker, tobaks- varor eller sådana elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare som avses i lagen (2017:425) om elektroniska cigaretter och Program i tv-sändningar, sökbar text-tv eller i beställ-tv får inte sponsras av någon vars huvud- sakliga verksamhet är att tillverka eller sälja alkoholdrycker, tobaks- varor eller sådana elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare som avses i lagen (2018:000) om tobak och liknande produkter. 1Senaste lydelse 2017:428. 2Senaste lydelse 2017:428. 2017/18:156 påfyllningsbehållare. reklam för alkoholdrycker, tobaks- reklam för alkoholdrycker, tobaks- (2010:1622), i 14 § tobakslagen kap. 1–4 §§ (1993:581) samt i 11 och 12 §§ lagen (2018:000) om tobak och lagen (2017:425) om elektroniska Bestämmelser om förbud mot reklam för alkoholdrycker, tobaks- (2010:1622), i 14 § tobakslagen (1993:581) samt i 11 och 12 §§ lagen (2017:425) om elektroniska cigaretter och påfyllnings- behållare. Bestämmelser om förbud mot reklam för alkoholdrycker, tobaks- i 4 kap. 1–4 §§ lagen (2018:000) om tobak och liknande produkter. Program i ljudradiosändning får inte sponsras av någon vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka eller sälja alkoholdrycker, tobaksvaror eller sådana elek- troniska cigaretter och påfyllnings- behållare som avses i lagen (2017:425) om elektroniska ciga- retter och påfyllningsbehållare. Program i ljudradiosändning får inte sponsras av någon vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka eller sälja alkoholdrycker, tobaksvaror eller sådana elek- troniska cigaretter och påfyllnings- behållare som avses i lagen (2018:000) om tobak och liknande produkter. Denna lag träder i kraft . 3Senaste lydelse 2017:428. 4Senaste lydelse 2017:428. 5Senaste lydelse 2017:428. 2.8Förslag till lag om ändring i lagen (2014:1470) om beskattning av viss privatinförsel av cigaretter Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (2014:1470) om beskattning av viss privatinförsel av cigaretter ska ha följande lydelse. En enskild person som har förvärvat och som själv, för sitt eller sin familjs personliga bruk, till för in cigaretter från , , , , eller ska, om inte annat följer av 2 §, betala skatt med och per cigarett. Cigaretter med en längd, exklusive filter eller munstycke, som överstiger men inte anses som två cigaretter. Är cigaretten längre anses varje påbörjad ytterligare längd av 3 centi- meter som en cigarett. En bestämmelse om förbud för den som inte fyllt att föra in tobaksvaror i landet finns i 13 § tobakslagen (1993:581). En bestämmelse om förbud för den som inte fyllt att föra in tobaksvaror i landet finns i 5 kap. 20 § lagen (2018:000) om tobak och liknande produkter. Denna lag träder i kraft . 2017/18:156 3 Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade (dir. 2014:108) att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att ge förslag kring det nationella genom- förandet av och rådets direktiv /40/EU om till- närmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverk- ning, presentation och försäljning av tobaksvaror och relaterade produkter och om upphävande av direktiv /37/EG. I denna proposition används nedan benämningen tobaksproduktdirektivet. Tobaksproduktdirektivet finns i bilaga 1. Utredningen antog namnet . I delbetänk- andet Mer gemensamma tobaksregler – ett genomförande av tobaks- produktdirektivet (SOU 2015:6) redovisade utredningen sina förslag till genomförande av de delar av direktivet som skulle vara genomförda i medlemsstaterna . Förslagen behandlas i proposition Åtgärder för ökad folkhälsa på tobaksområdet – genom- förandet av EU:s tobaksproduktdirektiv (prop. 2015/16:82). Därefter överlämnade utredaren förslaget Genomförande av tobaksprodukt- direktivets bestämmelser om e-cigaretter (S2016/01612/FS). Förslagen behandlas i proposition Genomförande av tobaksproduktdirektivets bestämmelser om e-cigaretter (prop. 2016/17:132). I ursprungsdirektivet ingick även att analysera och vid behov lämna förslag om bl.a. en ändamålsenlig reglering av snus, begränsning av rökning av t.ex. e-cigaretter och örtprodukter för rökning i rökfria miljöer samt förslag till ett nationellt genomförande av WHO:s protokoll om eliminering av illegal handel med tobaksvaror (The Protocol to Eliminate Illicit Trade in , the first Protocol to the Convention, adopted on ). har tillkännagett för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att regeringen ska göra en översyn för att möjliggöra tillståndsplikt för försäljning av tobak och därefter skyndsamt återkomma till med ett förslag på hur en sådan ska utformas (bet. 2013/14:SoU13 s. 8 f.). Av detta skäl ingick i ursprungsdirektivet även att se över frågan om tillståndsplikt för försäljning av tobak. I tilläggsdirektiv (dir. 2015:16) beslutade regeringen att utredaren även skulle få i uppdrag att lämna förslag på en reglering för att begränsa tobaksrökning och rökning av tobaksrelaterade produkter på vissa allmänna platser. Utredaren skulle också utreda möjligheten att införa exponeringsförbud för tobaksprodukter och krav på neutrala tobaksförpackningar. överlämnade utredningen slutbetänkandet En översyn av tobakslagen – Nya steg mot ett minskat tobaksbruk (SOU 2016:14). I betänkandet lämnas bl.a. förslag på en tillståndsplikt för försäljning av tobaksvaror, en utvidgning av nuvarande rökförbud i tobakslagen till att omfatta fler miljöer och fler produkter, ett förbud mot exponering av tobaksvaror i butiker och vissa förändringar i regleringen av snus och tillsynsorganisationen. Det lämnades också förslag till genomförande av tobaksproduktdirektivets bestämmelser om spårbarhet och säkerhets- märkning. En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 2. andets författningsförslag finns i bilaga 3. Betänkandet har remiss- Prop. 2017/18:156 behandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. Vid framtagandet av lagrådsremissen uppmärksammades ett behov av att föreslå ändrade överklagandebestämmelser. lämnade till följd av detta ett förslag om sådana bestämmelser i en särskild promemoria. Promemorian finns i bilaga 5. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr S2016/01610/FS). I bilaga 7 finns WHO:s protokoll om eliminering av illegal handel med tobaksvaror. I bilagorna 8–10 finns tabeller för jämförelser mellan tobakslagen (1993:581), lagen (2017:425) om elektroniska cigaretter och påfyllnings- behållare och den nya lagen om tobak och liknande produkter. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 11. Lagrådets yttrande finns i bilaga 12. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 7.1, 7.3, 10.1, 10.2, 15 och 17 och i författningskommentaren. Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets synpunkter. I förhållande till lagrådsremissen har därutöver vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. Det övergripande målet för folkhälsopolitiken är att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen 2002/03:35, bet. 2002/03:SoU7, rskr. 2002/03:145). arbetar även utifrån sitt långsiktiga mål om att sluta de påverkbara hälso- klyftorna inom en generation. Arbetet för en god hälsa i befolkningen ska ske utifrån regeringens ambition vad gäller jämställdhet mellan kvinnor och män respektive flickor och pojkar. beslutade att målet för alkohol-, narkotika-, dop- nings- och tobakspolitiken (ANDT) är ett samhälle fritt från narkotika och dopning, minskade medicinska och sociala skador orsakade av alko- hol och ett minskat tobaksbruk (prop. 2010/11:47, bet. 2010/11:SoU8, 2010/11:203). Målet med ett minskat tobaksbruk innebär att allt tobaksbruk ska minska och att förhindra att minderåriga börjar använda beslutade regeringen om en ny ANDT-strategi för perioden –2020 (skr. 2015/16:86). Det övergripande målet för ANDT-politiken ligger fast. I strategin betonas vidare vikten av att tre perspektiv ska genomsyra allt ANDT-arbete. hets-, jämställdhets- och barn- och ungdomsperspektiven. betonas även att hälsofrämjande och preventiva åtgärder inom ANDT- området är av största vikt samt att ett strategiskt samlat ANDT-arbete på samhällets alla nivåer bidrar till minskad förekomst av alkohol- och narkotikamissbruk, minskat bruk av tobak samt minskad användning av 2017/18:156 Det finns många olika produkter som innehåller tobak, till exempel cigaretter, snus, vattenpipstobak och tuggtobak. Förutom tobaksbrukets stora inverkan på hälsan ger det upphov till stora kostnader för stat, landsting, kommuner, arbetsgivare och brukaren själv. Tobakens skadeverkningar kan bara minskas genom ett brett arbete som omfattar många olika strategier och målgrupper. Särskilt viktiga åtgärder är information, utbildning, opinionsbildning, målgruppsanpassad tobaks- avvänjning, rökfria miljöer, skyddande och begränsande lagstiftning med syfte att kontrollera tobaksindustrin och en aktiv prispolitik, allt för att minska tillgängligheten och förändra människors attityder till tobak. antogs WHO:s ramkonvention om tobakskontroll. har 180 parter anslutit sig till konventionen. Konventionen innehåller metoder och strategier med vetenskapligt stöd för att både minska efter- frågan på och tillgången till tobak. Konventionen ger stöd för att vidta åtgärder för att förebygga och minska alla former av tobaksbruk, nikotin- beroende och passiv rökning. ratificerade konventionen 2005 och förstärkte i samband med det tobakslagen (1993:581) på några punkter. Bland annat skärptes reglerna om marknadsföring av tobak, och ett för- bud mot lågpriscigaretter och förpackningar med mindre än 19 cigaretter infördes. förbjöds även rökning i serveringsmiljöer och 2010 förändrades reglerna om försäljning av tobak, för att öka efterlevnaden av tobakslagen. Det finns flera direktiv och rådsrekommendationer från EU som påverkar den svenska tobakspolitiken. Även fastställande av att barn har rätt till en god hälsa (artikel 24), rätt att skyddas mot droger (artikel 33) och att barns bästa ska komma i främsta rummet vid alla beslut som rör barn (artikel 3) är en viktig utgångspunkt i framtagandet av en ny tobakslagstiftning. Regeringen har också uppmärksammat att i en allmän kommentar rörande ungdomars hälsa och utveckling uttryckt oro över det inflytande som marknadsföring av ohälsosamma produkter har på ungdomars hälsobeteenden och uppmanat konventionsstaterna att reglera eller förbjuda information om och marknadsföring av ämnen som alkohol och tobak, särskilt när målgruppen är barn och ungdomar (CRC/GC/2003 nr 4, punkt 25). Rökningens kostnader för samhälle och individ Tobaksrökning är fortfarande västvärldens enskilt största folkhälso- problem som kan förebyggas och beskrivs av () som en global epidemi som dödar 5,4 miljoner människor. Tobaksbruk är den ledande påverkningsbara dödsorsaken i hög- inkomstländer och flera studier har visat en betydande koppling mellan rökning och sjukdom. () har på uppdrag av Cancerfonden och genomfört beräkningar av de samhällsekonomiska kostnaderna för rökning (Sam- hällskostnaden för rökningsrelaterad sjuklighet i , IHE Rapport Resultat från studien från IHE pekar på förändringar i kostnadsbilden sedan en tidigare rapport som publicerades av och påvisar samhällsbesparingar när en lägre andel av befolkningen röker. Rökning är den enskilt största påverkbara orsaken till en rad allvarliga sjukdomar. Ändå röker var fjärde gymnasieelev och hela tio pro- cent av befolkning. Konsekvenserna är stora för den enskilde men även för hela samhället. Enligt studiens beräkningar uppgick de totala samhällsekonomiska kostnaderna för rökning till . Hjärt- och kärlsjukdomar var den rökningsrelaterade sjukdomsgrupp som utgjorde störst andel av kostnaderna och beräknades till . Cancer beräknades generera nästan lika höga kostnader och svarade för . Den rökningsrelaterade sjukdom som enskilt svarade för störst andel av de totala kostnaderna var lungcancer som beräknades uppgå till . Den största kostnadsposten var bortfall i marknadsproduktion följt av sjukvårdskostnaderna. Trots att andelen rökare har minskat skattade denna studie de sam- hällsekonomiska kostnaderna 2015 till 5,1 miljarder mer än rapporten från som belyste förhållandena för . Behovet av fler åtgärder för att minska tobaksbruket I propositionen Mål för folkhälsan (prop. 2002/03:35) antogs fyra delmål för ett minskat tobaksbruk som skulle vara uppnådda till 2014. Trots att tobaksbruket minskade och utvecklingen har gått åt rätt håll uppnåddes inte målen. Tobaksmålen har ersatts av det övergripande tobakspolitiska målet att minska allt tobaksbruk och att förhindra att ungdomar börjar använda tobak. I regeringens ANDT-strategi för perioden –2020 ställer sig regeringen även bakom målet om ett rökfritt . Det innebär en utfasning av rökningen i och målet är att av befolkningen då röker. Det är en nivå som kommer att göra rökningen till ett betydligt mindre dominerande folkhälsoproblem. Mer än varannan rökare dör av sina cigaretter och i genomsnitt förlorar varje rökare av sitt liv. Att minska rökningen genererar vinster för såväl individen som samhället. har regeringen vidtagit ett antal åtgärder för att minska tobaksbruket. Genomförandet av tobaksproduktdirektivet har varit ett viktigt steg framåt i det tobaksförebyggande arbetet inom EU. Det har inneburit flera viktiga förändringar som kan bidra till minskad rökning, utjämnade hälsoklyftor och minskade kostnader för samhället i stort. Ungdomar är en viktig målgrupp då de allra flesta börjar röka i ton- åren. Tillgänglighetsbegränsande åtgärder, exempelvis en effektiv tillsyn har stor betydelse för att förhindra att unga börjar använda tobak. För att minska ungas exponering för tobaksbruk krävs rökfria miljöer och en bättre efterlevnad av tobakslagen, inte minst bestämmelsen om rökfria skolgårdar. Utvecklingen av nya tobaksprodukter och tobaksrelaterade produkter måste följas och ungdomars användning av elektroniska cigaretter är oroande. De ideella organisationernas opinionsskapande 2017/18:156 arbete för att nå framför allt ungdomar är en viktig del av de samlade in- satserna inom området. Regeringen beslutade därför att ge flera uppdrag till och länsstyrelserna för att minska tobaksbruket i . Uppdragen innebär en förstärkning av tillsynen, med särskilt fokus på ungdomar. får vidare i uppdrag att fördela ytterligare medel till ideella organisationer som arbetar tobaksförebyggande. beslutade regeringen att inrätta en kommission för jämlik hälsa. Kommissionens huvudsakliga fokus har varit hälsoskillnader mellan olika socioekonomiska grupper i samhället. Därutöver ska hälsoskillnader mellan könen genomgående uppmärksammas i kom- missionens arbete. Till grund för kommissionens uppdrag var rege- ringens mål om att de påverkbara hälsoklyftorna ska slutas inom en generation. Kommissionen lämnade sitt slutbetänkande . Betänkandet har remitterats och bereds inom . Sammantaget innebär detta att regeringen genomför ett antal åtgärder på olika nivåer för att minska tobaksbruket och uppnå målet om ett rök- fritt . Det tobaksförebyggande arbetet behöver emellertid förstärkas ytter- ligare. I propositionen lämnas därför förslag på en ny lag om tobak och liknande produkter som kan bidra till att minska bruket av tobak och tobaksrelaterade produkter och därmed stärka möjligheterna att nå ett rökfritt . 5Regelverk kring tobak och liknande produkter I detta avsnitt ges en översiktlig redovisning över den svenska och inter- nationella tobakslagsregleringen. Närmare beskrivning av relevanta bestämmelser finns i respektive skälavsnitt nedan. 5.1 Tobakslagen och lagen om elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare I tobakslagen (1993:581) finns bestämmelser som syftar till att minska hälsorisker och olägenheter som är förbundna med bruk av tobak och exponering för tobaksrök. I lagen finns bl.a. bestämmelser om rökförbud i vissa lokaler och områden, hälsovarningar, begränsningar av handel och införsel, marknadsföring, innehållsreglering och produktkontroll. av bestämmelserna är även tillämpliga på örtprodukter för rökning. Lagen kompletteras av bestämmelser i tobaksförordningen (2016:354) I lagen (2017:425) om elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare finns bl.a. bestämmelser om anmälan, produktkrav, försäljning och marknadsföring av elektroniska cigaretter (e-cigaretter) och påfyllnings- I förordningen (2017:429) om elektroniska cigaretter och Prop. 2017/18:156 påfyllningsbehållare finns kompletterande bestämmelser. och Europeiska unionens råd antog direktiv /40/EU om tillnärmning av medlemsstatarenas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror och relaterade produkter och om upphävande av direktiv /37/EG (tobaksproduktdirektivet). Direktivet ersätter direktiv /37/EG (märkningsdirektivet) som genomfördes i , se prop. 2001/02:162. Genom tobaksdirektivet harmoniseras bestämmelser om bl.a. ingredienser i och utsläpp från tobaksvaror och därmed samman- hängande rapporteringsskyldigheter samt vissa aspekter av märkning och förpackning av tobaksvaror, inbegripet hälsovarningar samt spårbarhet och säkerhetsmärkning. Direktivet innehåller också bestämmelser om ut- släppandet på marknaden och märkning av e-cigaretter och påfyllnings- behållare samt örtprodukter för rökning. Direktivet syftar till att underlätta att den inre marknaden för tobaks- varor och relaterade produkter fungerar smidigt. är utgångs- punkten en hög skyddsnivå för folkhälsan, särskilt för ungdomar. Genom direktivet ska unionen uppfylla sina skyldigheter enligt WHO:s ram- konvention om tobakskontroll. Direktivet omfattar olika sorters tobaksvaror, bl.a. tobak för använd- ning i munnen, dvs. I ingressen till direktivet konstateras att i rådets direktiv /622/EEG förbjöds försäljning av vissa sorters tobak för användning i munnen i medlemsstaterna. Förbudet bekräftades i direktiv /37/EG. har beviljats ett undantag från detta förbud genom artikel 151 i anslutningsakten för , och . Vidare konstateras att förbudet mot försäljning av tobak för användning i munnen bör behållas för att förhindra att en beroendeframkallande produkt med skadliga hälsoeffekter införs i unionen (med undantag för ). I ingressen anförs även att, med tanke på det allmänna förbudet mot försäljning av tobak för användning i munnen i unionen, bör ansvaret för att reglera ingredienserna i tobak för användning i munnen, vilket kräver djupgående kunskap om särdragen för denna produkt och dess konsum- tionsmönster, i enlighet med subsidiaritetsprincipen förbli hos där försäljning av denna produkt är tillåten. Däremot omfattas snus av direktivets övriga bestämmelser om rökfria tobaksvaror, t.ex. bestämmel- serna om märkning och rapporteringsskyldigheter. Genom ändringar i tobakslagen och tobaksförordningen samt an- tagandet av lagen om elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare med tillhörande förordning har tobaksproduktdirektivet, med undantag för direktivets bestämmelser om spårbarhet och märkning, genomförts i svensk rätt. 2017/18:156 5.3 Marknadsföring av tobak aktualiserar frågeställningar om yttrandefrihet och i vilken utsträckning yttrandefriheten kan begränsas. Både Europa- konventionen och Europeiska unionens stadga om de grundläggande fri- heterna innehåller skydd för yttrandefriheten, se artikel 10 respektive artikel 11. Skyddet omfattar även yttranden som utgör kommersiell reklam, oavsett i vilka medier ett yttrande förekommer. Både konven- tionen och stadgan ger dock utrymme för inskränkningar av yttrandefri- heten om de är föreskrivna i lag, kan motiveras av vissa viktiga samhälls- intressen och är proportionerliga. Av 2 kap. 1 § regeringsformen (RF) framgår bl.a. att varje medborgare gentemot det allmänna är tillförsäkrad yttrandefrihet, dvs. frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Yttrandefriheten får begränsas genom lag men endast för att tillgodose vissa särskilda ändamål, och begränsningen måste vara proportionerlig, se 2 kap. 20, 21 och 23 §§. Yttranden som faller under tryckfrihetsförordningens (TF) eller yttrandefrihetsgrundlagens (YGL) tillämpningsområde har ett särskilt skydd. Tryck- och yttrandefriheten enligt dessa grundlagar är dock inte utan begränsningar. Exempelvis följer det av 1 kap. 9 § TF att det är möj- ligt att i lag förbjuda kommersiella annonser i den mån annonsen används vid marknadsföring av tobaksvaror. TF möjliggör även förbud mot viss s.k. indirekt reklam. Detsamma gäller enligt 1 kap. 12 § YGL. Bestämmelser om reklam för tobaksvaror finns också i Europaparla- mentets och rådets direktiv /33/EG av om tillnärm- ning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror. Möjligheterna i TF och YGL att förbjuda vissa kommersiella annonser och indirekt reklam för tobaksvaror har utnyttjats genom bestämmelser i 14 och 14 a §§ tobakslagen. Genom ändringar i de bestämmelserna har direktiv /33/EG genomförts i svensk rätt (se prop. 2004/05:118). I fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) reg- leras frågor om inrättande av och upprätthållandet av den inre marknaden inom EU. Principerna om fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital är grundläggande för en välfungerande inre marknad. Vad gäller regleringen på tobaksområdet är det framför allt frågor kring fri rörlighet av varor och tjänster samt rätten att etablera sig i ett annat EU-land som aktualiseras. Generellt sett är åtgärder som ställer upp hinder för den fria rörligheten förbjudna, om de inte är icke-diskriminerande, proportioner- liga och kan motiveras med hänsyn till tvingande allmänintressen som t.ex. allmän säkerhet eller skydd av människors hälsa och liv. För att förebygga att medlemsstaterna antar bestämmelser som kan hindra handeln på den inre marknaden finns krav på att sådana bestäm-