prop · H503238 · 2018-04-12 00:00:00 — telekommunikation och energi) nåddes en allmän inriktning för ytterligare fyra rättsakter däribland direktivet för förnybar energi och förordningen om ett styrningssystem för Energiunionen. röstade om sina ståndpunkter kring direktivet om förnybar energi, energieffektiviseringsdirektivet och förordningen om ett styrningssystem. Parlamentet föreslår bl.a. en höjning av EU:s 2030-mål för förnybar energi till och av EU:s mål för energieffektivisering till - stödjer förslag till mål. handlingar mellan rådet och Europarlamentet kring dessa rättsakter Det bulgariska ordförandeskapet har ambitionen att slutföra förhandlingarna . 7.2.4 EU:s rättsakter och processer bör vara förenliga med klimatmålen Regeringen verkar för att EU:s befintliga och kommande rättsakter och processer ska utformas och vid behov moderniseras med utgångspunkt i långsiktiga klimatmål. Detta gäller t.ex. förutsättningar för att bedriva ett kostnadseffektivt arbete med att utveckla miljöskatter och andra ekonomiska styrmedel som sätts av energiskattedirektivet, samt av de statsstödsriktlinjer för miljöskydd och energi som kommer att gälla efter 2020. Relaterat till detta är betydelsen av att åstadkomma en mer positiv syn på hållbara biodrivmedel inom EU. Därutöver är EU-gemen- samma styrmedel inom transport-, energi- och jordbrukssektorerna viktiga, liksom frågor om EU:s långsiktiga budget, forskningssamarbete och handelsfrågorna. I detta sammanhang är bl.a. det kommande förslaget från kommissionen om en långtidsbudget för EU bortom 2020 viktigt. För den innevarande långtidsbudgeten för EU för perioden –2020 har det beslutats att av budgeten ska finansiera klimatåtgärder. Enligt prognos från kommissionen som refereras till i Europeiska revisionsrättens rapport väntas EU-budgeten –2020 komma att finansiera i snitt till klimatåtgärder (Särskild rapport nr 31/2016: Att använda minst en femtedel av EU:s budget till klimatåtgärder: ambitiöst arbete pågår, men det finns en allvarlig risk för att målet inte uppnås, Europeiska revisionsrätten 2016). Därmed behövs ytterligare insatser för att nå ambitionen om . Den kommande långtidsbudgeten bortom 2020 bör utformas så att den anpassas och bidrar till målsättningar. En andel om klimatåtgärder bör fastställas och övriga budgeten bör utformas så att den inte motverkar målsättningar, bl.a. bör den inte finansiera fossil energi. 7.3 Det regionala klimatsamarbetet engagemang i de regionala samarbetena i , och Barents bidrar till att stödja arbetet med att genomföra de klimatpolitiska målen och höja den globala ambitionsnivån. Temperaturökningen i är mer än dubbelt så stor som den genom- snittliga temperaturökningen på jorden. turerna ökat 1––2003. arbetsgrupp Arctic Monitoring and Assessment Programme (AMAP) kommer ökande temperaturer bl.a. att leda till ökad nederbörd och minska snötäcket med uppskattningsvis 30–till 2050. och minskad förekomst av snö leder också till att permafrostens djup och beräknas bli den arktiska region som allra Skr. 2017/18:238 först är isfri , redan vid mitten av seklet. Effekter av klimatförändringarna syns redan i de norra delarna av och kommer att få enorma konsekvenser för ekosystem och samhällen, inte minst för urbefolkningar. Klimatförändringarna kommer också att påverka havsmiljön bl.a. genom havsnivåhöjningar, syrebrist, uppvärmning och havsförsurning, samt även förstärka befintliga miljöproblem som övergödning och miljögifter. Utöver de regionala samarbeten som nämns nedan är klimatförändringarna även centrala i andra regionala miljösamarbeten. Till exempel är klimatmodeller viktiga verktyg i de regionala havsmiljökonventionerna Ospar och Helcom i arbete med planering, skydd och förvaltning av havsmiljön. Regeringen arbetar för att de nordiska länderna ska visa ledarskap i genomförandet av . Det nordiska klimat- och miljösamarbetet har en god potential att bidra till minskad klimatpåverkan och att påverka de internationella förhandlingarna i rätt riktning. Regionen har goda erfarenheter av att det går att förena en aktiv klimat- och miljöpolitik med en god ekonomisk utveckling. I där den politiska utvecklingen i vissa delar av omvärlden innebär bakslag för det internationella klimatarbetet så kan de nordiska erfarenheterna och det nordiska samarbetet spela en viktig roll. Nordiska erfarenheter och nordiskt kunnande ska därför användas i dialog med andra länder om hur ambitionen i kan öka. tog initiativ till Oslodeklarationen om nordiskt ledarskap på klimatområdet. Under det svenska ordförandeskapet i nordiska ministerrådet 2018 arrangeras ett nordiskt högnivåmöte om klimat. Fokus läggs på dialog med näringslivet om hur näringsliv och stat kan samverka och lära av varandra i syfte ett främja att näringslivets potential för grön omställning tillvaratas. Under ordförandeskapet prioriteras också ett ordförandeskapsprojekt med fokus på hållbara nordiska städer och omställningen till klimatsmart mobilitet och ett ordförandskapsprojekt om främjande av nordiska hållbarhetslösningar med fokus på träbyggande och hållbar arkitektur och design. avsätts till respektive projekt 2018– 2020. Samarbete under Arktiska Rådet är ett område med oersättliga värden av lokal, nationell och global De senaste forskningsrönen visar att isen runt kan vara verkat för att stärka arbetet med resiliens och drivit frågan om ökat stärkt miljöskydd i regionen. Länderna i har antagit rekommen- dationer om åtgärder för att minska utsläppen av sot och metan, tillsam- mans med ett gemensamt mål för reduktion av sot. Till 2025 ska länderna gemensamt minska utsläppen av sot med minst 25–jämfört med har också tagit initiativ till ett särskilt projekt för att bevara 2017/18:238 våtmarker i de arktiska regionerna eftersom våtmarker är av stor vikt både för att bevara den biologiska mångfalden och för att minska utsläppen av växthusgaser. är även pådrivande i arbetet med att öka kunskapen om havsförsurning i genom den pågående uppdateringen av rapporten och genom projektet om effekter av klimatförändringar och havsförsurning i marint skyddade områden. är ordförande i miljösamarbete 2017–2019 och klimat är ett av de högst prioriterade områdena. Regeringen avser att verka för ett ökat klimatsamarbete i regionen, både om utsläppsbegränsningar och om klimatanpassning. Regeringen ser att det finns goda möjligheter för regionen att bidra till genomförandet av och vill särskilt betona vikten av samarbete på klimatområdet mellan regionerna i Barents. i leder ett arbete med att utveckla regionala klimatstrategier där även i och regionala företrädare från , och deltar. En klimathandlingsplan tagits fram inom och en uppdaterad version antogs vid miljöministermötet i . Även i arbetet med att avveckla särskilt förorenade områden, s.k. hot spots, har klimatpåverkan lyfts upp tydligare . 7.4 Klimat inom utvecklingspolitiken internationella klimatarbete sker till stor del inom utvecklings- har bidragit till klimatåtgärder i utvecklingsländer och sedan antogs har ambitionerna höjts Klimatförändringen är en av de högst prioriterade frågorna i svensk utrikespolitik och i det svenska utvecklingssamarbetet. satser syftar inte till att uppnå svenska, nationella utsläppsminskningsmål, utan handlar i grunden om att skapa förutsättningar för fattiga människor att förbättra sina levnadsvillkor. människor svårast och gör det svårare att uppnå målsättningen om att minska fattigdomen i världen. antog världssamfundet Agenda 2030. med klimatavtalet från och slutdokumentet från konferensen om utvecklingsfinansiering (Action Agenda, AAAA) utgör agendan en ny global och gemensam utgångspunkt för arbetet med hållbar utveckling och fattigdomsminskning. Klimat utgör en central del av detta arbete och med denna utgångspunkt medverkar genom såväl multilaterala som bilaterala samarbeten för att nå de mål som är nödvän- diga för att bromsa klimatförändringarna. antog regeringen ett policyramverk för det svenska utvecklingssamarbetet och det humanitära biståndet. att klimatperspektiv ska integreras i allt svenskt utvecklingssamarbete och att ska stödja låg- och medelinkomstländers anslutning till samt genomförande av åtaganden inom ramen för internationella miljö- och ska särskilt stödja länder i genomförandet av Skr. 2017/18:238 deras nationellt fastställda bidrag under . energi är särskilt viktigt i detta sammanhang för att styra om finansiella flöden från utsläppsintensiva och förorenande aktiviteter till att bidra i omställningen till en fossilfri utveckling, som är nödvändig för att nå de klimatpolitiska målen. I anges att utvecklade länder ska tillhandahålla finansiella resurser för att hjälpa utvecklingsländer med åtgärder både för att minska utsläppen av växthusgaser och för klimatanpassning. Andra parter uppmanas att tillhandahålla eller fortsätta att tillhandahålla sådant stöd frivilligt. I beslutstexten bekräftar de utvecklade länderna sin befintliga gemensamma målsättning om att mobilisera 100 miljarder USD 2020 och att man förlänger detta åtagande till 2025. Innan partsmötet ska ett nytt kvantifierat mål slås fast, med åtagandet om 100 miljarder USD som golv. Parter till klimatkonventionen rapporterar sina respektive finansiella stöd till utvecklingsländer dels i nationella rapporter som tas fram ungefär , dels i rapporter inom ramen för UNFCCC som tas fram . I tillägg till dessa rapporter så redovisar även EU:s medlemsstater sina respektive finansiella flöden enligt artikel 16 i EU:s MMR-förordning (525/2013). hölls i på initiativ av president ett klimattoppmöte – One Planet – i syfte att mobilisera kapitalflöden för en omställning till en klimatanpassad och hållbar samhällsutveckling runt om i världen. Toppmötet samlade ett tusental deltagare från regeringar, näringsliv och civilsamhälle, inklusive närmare ett hundratal politiska ledare. Från svensk sida deltog statsminister och , minister för internationellt utvecklingssamarbete och klimat. Multilateralt och bilateralt samarbete bidrar till klimatåtgärder via olika multilaterala och bilaterala stödjer det multilaterala samarbetet inom klimatområdet genom ett aktivt styrelsearbete i och genom bidrag till en rad inter- nationella klimatfonder, såsom Gröna klimatfonden (GCF), Världs- bankens klimatinvesteringsfonder (), Globala miljöfaciliteten (GEF), De minst utvecklade ländernas fond (LDCF) och Anpassningsfonden (AF). är en ledande givare till samtliga större klimatfonder. utom ger kärnstöd till organisationer som FN:s utvecklings- program UNDP och de multilaterala utvecklingsbankerna vars verksam- heter också innefattar klimatinsatser. GCF är den centrala multilaterala mekanismen för genomförande av och därmed en helt vital del av den globala klimatfinansie- Det är ett starkt svenskt intresse att fondens styrelse förmår visa det ledarskap som behövs och kan arbeta så effektivt som möjligt för att fonden ska uppfylla sitt mandat. 2017/18:238 engagerade i GCF och är medordförande i fondens styrelse, vilket ger en unik plattform för att stärka styrningen av fonden och därigenom omsätta regeringens klimat- och utvecklingspolitiska mål. Regeringen har tydligt höjt ambitionerna avseende investeringar i förnybar energi. ska i de internationella finansiella institutionerna verka för att investeringar i och stöd till att fossil energi fasas ut som investeringar i förnybar energi ökar betydligt. En viktig del av den svenska klimatfinansieringen till låg- och medelinkomstländer kanaliseras som bilateralt stöd framför allt genom Sida. Här avses stöd till såväl lokala och nationella institutioner som bilateralt stöd till globala och regionala organisationer. Sidas arbete bedrivs inom ramen för bilaterala, regionala och globala strategier för utvecklingssamarbete som beslutats av den . En ny femårig strategi för globalt utvecklingssamarbete inom hållbar miljö, klimat och hav, samt hållbart nyttjande av naturresurser, har antagits . Även andra svenska myndigheter, som , och , är engagerade i viktiga klimatinitiativ, program och mekanismer. Exempelvis ansvarar för ”program för internationella klimatinsatser”, ett program som pågått med en sammanlagd budget . Projekten är granskade och godkända av FN, framför allt genom Kyotoprotokollets mekanism för ren utveckling (CDM). Insatserna inriktar sig på förnybar energi, energieffektivisering och avfallshantering i låg- och medelinkomstländer. En del av de utsläppsenheterna som genererats inom ramen för programmet har valt att annullera och de kommer därmed inte användas för åtaganden om utsläppsminskningar utan rapporterats som klimatfinansiering. Programmet vidgas nu med internationellt klimatsamarbete inom ramen för (se avsnitt 6.3 för mer information), Vid sidan av det ordinarie utvecklingssamarbetet genomförs även särskilda initiativ som ligger i linje med regeringens ambitioner i klimatarbetet och som bidrar till hög svensk synlighet. Till exempel har Miljö- och i samarbete med inlett ambassadprojektet , som syftar till att stärka klimatfrågan i den svenska utrikesförvaltningen. I ett första skede har tolv ambassader engagerats i projektet; , , , , , , , , , , och . Genom projektet uppmuntras klimatengagemang anpassat till nationella och lokala kontexter som bidrar till att genomföra . Projektet är ett löpande samarbete med ambassaderna och departementen, men en särskild satsning genomförs i och med kommunikationsinitiativet #GlocalClimateChallenge, som inleddes . Initiativet avser stimulera lokal klimatdebatt och uppmärksamma i värdländerna. De tolv ambassader som ingår i Klimatpionjärerna uppmuntras att utmana lokala aktörer till att leva klimatsmart och dela smarta klimatinnovationer, modiga policybeslut och lokala initiativ som förtjänar extra uppmärksamhet. fortsätter satsningen och fler Skr. 2017/18:238 ambassader bjuds då in att medverka. ingår i det s.k. NDC-partnerskapet, som ska hjälpa utvecklingsländerna uppnå sina åtaganden enligt . Inom ramen för detta engagemang har tagit initiativ till s.k. Dialogforum, som bygger på ett samarbete med SEI och i dess sekretariatsfunktion för partnerskapet. Projektet syftar till att öka förståelsen för kopplingarna mellan klimat- och utvecklingsagendorna, förbättra dialogen mellan relevanta parter samt identifiera eventuella synergier och samarbetsområden som underlättar genomförandet av och övrigt utvecklingsarbete kopplat till Agenda 2030. Åtta ambassader har knutits till projektet för att facilitera dialogerna; , , , , , , och . 7.4.4Mobilisering av privat kapital För att uppfylla de internationella åtagandena inom och Agenda 2030 kommer tiotusentals miljarder USD att krävas i investeringar de kommande 25 åren för såväl utvecklade länder som utvecklingsländer. Offentliga medel kommer inte att räcka till och det är därför helt centralt att engagera den privata sektorn för att nå de klimatpolitiska målen. Regeringen stödjer utvecklingen av en grön och hållbar finansmarknad med insatser både nationellt och internationellt. För att öka medvetenheten om hållbarhetsfrågor bland aktörer på de lokala kapitalmarknaderna har regeringen inrättat ett oberoende internationellt kompetenscenter för grön och hållbar finansiering – . Centret inrättas vid SEI i samarbete med i . Initiativet förväntas stärka förutsättningarna för att genomföra FN:s Agenda 2030 och klimatavtalet från . Syftet är att bidra till utvecklingen av en hållbar internationell finansmarknad, med särskilt fokus på att stärka kompetens och kapacitet bland finansmarknadens aktörer. Målet är att kanalisera resurser, bland annat genom gröna obligationer, för hållbara investeringar som bidrar till att uppfylla de globala hållbarhetsmålen i Agenda och klimatavtalet från . Sidas garantiinstrument är ett sätt att mobilisera privat kapital för utvecklingsändamål, såsom klimatåtgärder. Genom att ställa ut garantier kan Sida hjälpa till att engagera privat kapital i utvecklingssamarbetet genom att minska risken för den som vill låna ut pengar till utvecklingsprojekt. Varje krona som investeras i ett utvecklingsprojekt kan genom den här metoden mångdubblas, och på så sätt bidra till att utveckling når fler människor och fler platser. Med hjälp av garantier finansierar Sida flera projekt inom klimatområdet. En större andel av projekten är globala samarbeten eller samarbeten i . Sidas särskilda satsning på förnybar energi och energieffektivisering i () söder om har, utöver förbättrad tillgång till el, bidragit till en begynnande minskning av koldioxidutsläpp samt till att mobilisera privat och institutionellt kapital, bl.a. genom användandet av garantiinstrumentet. Sidas garantiram uppgår till . Sammanfattning av delbetänkandet En klimat- och luftvårdsstrategi för (SOU 2016:47) Sammanfattningen omfattar endast de delar av betänkandet som denna proposition behandlar. Förslag till strategi för en samlad och långsiktig klimatpolitik mot klimatmålet 2045 ska vara ett ledande land i det globala arbetet med att förverkliga ambitiösa målsättningar och ta ansvar för landets historiska utsläpp. ska även bedriva en ambitiös och långsiktigt hållbar nationell klimatpolitik och vara en förebild för andra länder, med bibehållen konkurrenskraft och på ett sätt som inte innebär att utsläppen av växthusgaser ökar utanför gränser. För att lyckas väl med uppgiften är det viktigt att även EU och övriga världen skärper sin klimatpolitik. Dessa utgångspunkter var centrala för beredningens förslag och bedömningar i det tidigare betänkandet om ett klimatpolitiskt ramverk för och vägleder även utformningen av strategin i detta delbetänkande. Beredningen föreslår att det införs en strategi för en samlad och långsiktig klimatpolitik med sikte mot det långsiktiga målet 2045 som omfattar: etappmål för utsläpp av växthusgaser 2030 och 2040 för den ickehandlande sektorn samt ett utsläppsmål för inrikes transporter till 2030, (kapitel 5) övergripande utgångspunkter för arbetet med att nå etappmålen och det långsiktiga målet, (kapitel 4) åtgärder för att alla politikområden ska integrera klimataspekten, (kapitel 6) styrmedel för att minska utsläppen av växthusgaser till 2030 med särskilt fokus på att öka omställningen av transportsektorn och (kapitel 6 och 7) styrmedel och processer som skapar förutsättningar för att nå netto- noll-utsläpp med särskilt fokus på omställningen av basmaterialindustrin, jordbrukssektorn och samhällsplaneringen. (kapitel 6, 7 och 8). Förslag till styrmedel och åtgärder – horisontella strategier Klimatfrågan behöver integreras i alla politikområden Samhällsomställningen för att klara klimatmålen kommer påverka alla sektorer och beröra samtliga samhällsaktörer. Beredningen gör bedömningen att klimatfrågan därför behöver integreras i arbetet i alla politikområden och sektorer och på alla nivåer i samhället. behöver konsekvensanalyseras med avseende på effekter för klimatet, sär- skilt i samband med budgetarbetet. Att regeringen i samband med nästa översyn av respektive samhällsmål ser över och vid behov omformulerar målen så att de är förenliga med klimatmålen. Att det införs bestämmelser om konsekvensanalys avseende effekter på klimatet i kommittéförordningen och förordning om konsekvensutredning vid regelgivning. Prissättning av utsläpp av växthusgaser Koldioxidskatten är en bas för styrningen i den icke-handlande sektorn Koldioxidskatten bidrar till en kostnadseffektiv minskning av utsläppen och bör även i fortsättningen utgöra en bas i styrningen av utsläppen i den icke-handlande sektorn. Beredningen gör bedömningen att nivån på koldioxidskatten framöver bör anpassas i den omfattning och takt som, tillsammans med övriga förändringar av styrmedlen, ger en kostnadseffektiv minskning av utsläppen av växthusgaser i den icke-handlande sektorn så att etappmålet till 2030 nås. Regeringen bör även fortsatt följa hur miljöstyrningen i transportsektorn kan upprätthållas när den styrande effekten av energi- och koldioxidskatterna succesivt minskar på grund av en allt mer effektiv fordonsflotta. EU:s energiskattedirektiv bör ändras så att det möjliggör en ökad miljöstyrning av skattesystemet verkar för att EU:s energiskattedirektiv ska ändras i syfte att öka miljöstyrningen och skapa ett ramverk för beskattningen på unionsnivå som tydligt tar hänsyn till de olika bränslenas inneboende klimat- och energiegenskaper. Beredningen gör bedömningen att fortsatt bör vara drivande i EU för att ändra energiskattedirektivet och andra relevanta rättsregler i syfte att öka miljöstyrningen. EU:s system för handel med utsläppsrätter bör skärpas Beredningens förslag till mål för utsläppsminskningar i har som en utgångspunkt att världen i övrigt också agerar så att de globala utsläppen minskar i linje med målen i . bör därför agera internationellt, inom EU och genom den nationella klimatpolitiken för att driva på en sådan utveckling. Inom EU behöver framför allt den takt som taket i systemet för handel med utsläppsrätter sänks med skärpas ytterligare. bör driva på för en sådan skärpning. Skärpningen behöver genomföras på ett sätt som inte leder till ökad risk för koldioxidläckage. En närings- och innovationspolitik med klimatinriktning En huvudinriktning i svensk näringspolitik bör vara att skapa förutsättningar för en hållbar ekonomisk tillväxt och förnyelse. Avgörande för möjligheterna att åstadkomma detta är en ekonomi i balans och goda förutsättningar för befintliga företag samt nyföretagande. Stat och kommun har ofta spelat en avgörande roll i närings- och innovationspolitiken och särskilt vid omfattande teknikskiften. Samspelet mellan offentliga och privata aktörer är viktigt för att åstadkomma teknikskiften och en strukturomvandling som leder i riktning mot det långsiktiga klimatmålet om nettonollutsläpp . ambition att vara ett föregångsland i klimatomställningen bör vara ett övergripande mål för närings- och innovationspolitiken. Det befintliga offentliga stödet till företag bör i ökad utsträckning styras mot tillämpningar med stor potential att minska utsläpp av växthusgaser, både i och i omvärlden. Regeringen bör ge , i samråd med berörda myndigheter i uppdrag att utreda hur en större andel av innovationsstödet till företag kan riktas mot klimatrelevanta innovationer samt föreslå hur formerna för samverkan mellan staten och näringslivet kan utformas. En strategi för en utvecklad bioekonomi kan stödja klimatstrategin Klimatomställningen innebär stora utmaningar för alla länder. För ett skogsland som utgör den också en möjlighet att utveckla en mer biobaserad ekonomi genom både den rika råvarubasen men också genom gediget industriellt kunnande och världsledande forskning på området. Att utveckla bioekonomin kan även stödja strukturomvandlingen i viktiga branscher. Förverkligandet av bioekonomin kräver engagemang och investeringar från både stat och näringsliv. Samverkan mellan staten och företagen måste till. Strategin bör därför vara förankrad i både näringslivet och i politiken. Utvecklingen mot en mer biobaserad ekonomi måste ske på ett sätt som inte äventyrar övriga miljökvalitetsmål och biobaserade produkter bör så långt möjligt användas där de gör störst klimatnytta. En offensiv bioekonomistrategi för bör utvecklas för att främja att nya hållbara biobaserade material och bränslen ersätter fossilbaserade motsvarigheter. Utvecklingen av styrmedel för att nå beredningens förslag till mål bör utformas så att de långsiktigt bidrar till att öka efterfrågan av hållbara biobaserade produkter. Regeringen bör ge i uppdrag till att i samråd med och , utveckla uppföljningsmått så att utvecklingen mot en mer biobaserad ekonomi och att substitutionen av fossila råvaror kan följas. Strategier för material- och energihushållning i samhället, cirkulär ekonomi och delande ekonomi stödjer klimatstrategin Material- och energianvändning i olika former ligger bakom många av våra stora miljöproblem samt bidrar till växthusgasutsläpp som kunde ha undvikits i en mer resurseffektiv ekonomi.