prop · H503190 · 2018-03-19 00:00:00 — Utöver rättighetsbestämmelsen innehåller SoL särskilda bestämmelser som tydliggör socialnämndens uppgifter och dess ansvar i förhållande till olika grupper. bör genom hemtjänst, dagverksamheter eller annan liknande social tjänst underlätta för den enskilde att bo hemma och att ha kontakt med andra. får utse en särskild person (kontaktperson) eller en familj (kontaktfamilj) med uppgift att hjälpa den enskilde och hans eller hennes närmaste i personliga ange- lägenheter. Av lagstiftningen (5 kap. 7 § SoL) framgår också att socialnämnden ska verka för att människor som av fysiska, psykiska eller andra skäl möter betydande svårigheter i sin livsföring får möjlighet att delta i sam- hällets gemenskap och att leva som andra. ska vidare medverka till att den enskilde får en meningsfull sysselsättning och får bo på ett sätt som är anpassat efter hans eller hennes behov av särskilt stöd. Det åligger också kommunen att inrätta bostäder med särskild ser- vice för dem som till följd av funktionsnedsättning behöver ett sådant boende. ska också erbjuda stöd för att underlätta för bl.a. de personer som stödjer en närstående som har en funktionsnedsättning (5 kap. 10 § SoL). Inom ryms många olika slags insatser som syftar till att underlätta den enskildes dagliga livsföring och att möjliggöra kvar- boende i ordinärt boende. traditionella innehåll kan allmänt sett indelas i uppgifter av servicekaraktär och uppgifter som mer inriktas mot personlig omvårdnad. Med serviceuppgifter kan avses bl.a. praktisk hjälp med hemmets skötsel, hjälp med inköp och ärenden och med till- redning av måltider eller distribution av färdiglagad mat. Med personlig omvårdnad avses de insatser som därutöver behövs för att tillgodose fysiska, psykiska och sociala behov. Detta kan handla om hjälp för att kunna äta och dricka, klä sig och förflytta sig, sköta personlig hygien och i övrigt insatser för att bryta isolering och för att känna trygghet och säkerhet i det egna hemmet. Till kan hänföras sådana insat- ser som ledsagning, boendestöd och trygghetslarm. En kontaktperson eller kontaktfamilj har som uppgift att stödja och hjälpa en enskild person och hans eller hennes anhöriga i personliga angelägenheter. Ett familjehem är ett enskilt hem som på uppdrag av socialnämnden tar emot barn för stadigvarande vård och fostran eller vuxna för vård och omvårdnad och vars verksamhet inte bedrivs yrkesmässigt. Placering i familjehem är den vanligaste formen för heldygnsvård i . Med hem för vård eller boende (HVB) avses enligt 3 kap. 1 § social- tjänstförordningen (2001:937) ett hem inom som tar emot enskilda för vård eller behandling i förening med ett boende. Om ett sådant hem drivs av ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild individ krävs dessutom att verksamheten bedrivs yrkes- mässigt. Kommunen bör genom bl.a. dagverksamheter underlätta för den enskilde att bo hemma och att ha kontakt med andra. Kommunen ska även med- verka till att personer med mer omfattande fysiska och psykiska funk- tionsnedsättningar får en meningsfull sysselsättning. Syftet med dessa insatser är bl.a. att underlätta för den enskilda att bo hemma, att främja kontakter med andra och motverka isolering, att erbjuda social och medi- cinsk rehabilitering och att främja delaktighet i samhällslivet. Bostad med särskild service Kommunerna är skyldiga att inrätta bostäder med särskild service för dem som till följd av funktionsnedsättning har behov av ett sådant bo- ende. Insatsen ges när den enskilde trots stöd inte klarar att bo kvar i sitt I insatsen ingår den omvårdnad och service som den en- Prop. 2017/18:190 skilde behöver. För personer med omfattande funktionsnedsättningar är boende i gruppbostad vanligast. För personer som kan klara ett mer självständigt boende men ändå behöver personal i närheten finns olika former av servicebostäder. Med korttidsboende avses ett tillfälligt boende förenat med behandling, rehabilitering eller omvårdnad. Platser i korttidsboende används för flera syften, bl.a. som tillfälligt boende efter sluten vård, i väntan på per- manent bostad med särskild service eller på bostadsanpassning i det egna hemmet eller som avlösning för anhöriga. Korttidsboende är inte uttryckligen reglerat i lagstiftningen men har an- setts vara omfattat av begreppet särskilda boendeformer. Det ska emellertid framhållas att viss osäkerhet får anses råda kring denna tolk- ning då boendeformen i tidigare lagstiftningsarbeten har hänförts till kategorin hem för viss annan heldygnsvård. Avlösning i hemmet är en stödform som finns i nästan samtliga kommu- ner. Flertalet av de kommuner som erbjuder insatsen gör det kostnadsfritt upp till ett visst antal timmar . Avlösning i hemmet är i första hand avsett att vara ett stöd för närstående som utför omfattande omvård- nadsinsatser. Ekonomisk ersättning till närstående Ofta aktualiseras frågan om stöd för anhöriga som en fråga om ekonomisk ersättning för de vård- och stödinsatser dessa utför. Kontantbidrag utges från vissa kommuner i form av anhöriganställning, hemvårdsbidrag eller anhörigbidrag. Anhöriganställning gäller enbart personer , medan hemvårdsbidraget eller anhörig- bidraget också kan avse äldre personer, t.ex. en äldre maka. En anhörig- anställning har sin grund i ett beslut om hemtjänst. För att verkställa hemtjänstbeslutet anställs i dessa fall den anhörige för att genomföra hela eller delar av insatsen. Kommunen har då ett arbetsgivaransvar för den anhöriga och har skyldigheter som omfattar bl.a. arbetsmiljö inklusive arbetshjälpmedel. Hemvårdsbidrag eller anhörigbidrag är ett bidrag som kan betalas ut till den enskilde som behöver stöd och omsorg. Avsikten är att den en- skilde härefter ska betala anhöriga eller andra närstående för de insatser dessa utför. Bidraget är skattefritt (8 kap. 18 § inkomstskattelagen [1999:1229]). Varje kommun bestämmer vilka riktlinjer som ska gälla för stödet, vilket innebär att villkoren för ersättning och ersättnings- nivåerna varierar mellan kommunerna. 2017/18:190 Förhållandet mellan insatser enligt SoL och handikappersättning och vårdbidrag Såsom tidigare framgått ska vid bedömningen av rätten till handikapp- ersättning och vårdbidrag bortses från sådana tillsyns-, vård- och hjälp- behov som tillgodoses genom andra samhällsstöd. Lagstiftningens kon- struktion markerar att det är fråga om situationer då behovet faktiskt är tillgodosett. Den enskilde kan således inte nekas handikappersättning eller vårdbidrag med hänvisning till att han eller hon skulle kunna få sitt behov av hjälp tillgodosett genom att ansöka om t.ex. hemtjänst. I 4 kap. 1 § SoL markeras att denna lag är subsidiär när ett hjälpbehov också kan tillgodoses genom någon annan huvudmans försorg. Kommun- ens yttersta ansvar för att enskilda får det stöd och den hjälp som de behöver innebär dock ingen inskränkning i det ansvar som vilar på andra huvudmän. Det ska emellertid framhållas att de tillsyns-, vård- och hjälpbehov som kan tillgodoses genom såväl handikappersättning och vårdbidrag som genom bistånd enligt socialtjänstlagen i princip uteslutande är sådana där det inte kan krävas av närstående att de själva ansvarar för det praktiska omvårdnadsarbetet (se 6 kap. 1 § och 6 kap. 2 § för- äldrabalken). När det gäller vårdbidraget för barn avses sådan tillsyn och omvårdnad som går utöver normalt föräldraansvar. Kommunens utrym- me att avslå en ansökan om bistånd för vård- eller hjälpbehov med hän- visning till att behovet kan tillgodoses genom handikappersättning eller vårdbidrag är enligt dagens regelverk därför mycket begränsat. Däremot skulle det kunna tänkas att kommunen, med hänvisning till den enskildes möjlighet att få handikappersättning, avstår från att utnyttja den frivilliga kompetensen vad gäller stöd utöver vad den enskilde är berättigad till enligt SoL. Förhållandet mellan SoL och de aktuella socialförsäkringsförmånerna innebär således att den enskildes agerande och val påverkar i vad mån de olika huvudmännens resurser kommer att tas i anspråk för att täcka ett visst hjälpbehov. Ju större eget (frivilligt) ansvar den närstående eller föräldern tar desto större blir underlaget för hjälpbehovet i handikapp- ersättningen respektive tillsyns- och vårdbehovet i vårdbidraget. Motsatt gäller att utrymmet för handikappersättning och vårdbidrag minskar, t.ex. om den enskilde ansöker om och beviljas hemtjänst eller om en förälder ansöker om och beviljas avlösning i hemmet. 4.4.3Stöd och service enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade Stöd och service som lämnas enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) utgör rättigheter för personer med om- fattande funktionsnedsättningar. LSS omfattar personer med: –utvecklingsstörning, autism eller autismliknande tillstånd, –betydande och bestående begåvningsmässigt funktionshinder efter hjärnskada i vuxen ålder föranledd av yttre våld eller kroppslig sjuk- – andra varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder som uppenbart Prop. 2017/18:190 inte beror på normalt åldrande, om de är stora och förorsakar betydande svårigheter i den dagliga livsföringen och därmed ett om- fattande behov av stöd eller service. Den som omfattas av LSS har, om han eller hon behöver sådan hjälp i sin livsföring och om behovet inte är faktiskt tillgodosett på annat sätt, rätt till stöd och service i form av: –rådgivning och annat personligt stöd som ställer krav på särskild kun- skap om problem och livsbetingelser för människor med stora och varaktiga funktionshinder, –biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans, till den del behovet av stöd inte täcks av beviljade assistanstimmar enligt SFB, –biträde av kontaktperson, –avlösarservice i hemmet, –korttidsvistelse utanför det egna hemmet, –korttidstillsyn för skolungdom utanför det egna hemmet i anslutning till skoldagen samt under lov, –boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet, –bostad med särskild service för vuxna eller annan särskilt anpassad bostad för vuxna, –daglig verksamhet för personer som saknar för- värvsarbete och inte går en utbildning. LSS innebär inte någon inskränkning i de rättigheter som kan tillkomma den enskilde enligt någon annan lag. Insatser enligt LSS ska ges den en- skilde endast om han eller hon begär det. Det är således inte möjligt att neka den enskilde stöd enligt någon annan mer generellt verkande lag med hänvisning till att behovet i stället skulle kunna tillgodoses genom att den enskilde ansöker om insatser enligt LSS. Kommunerna ansvarar för de flesta insatserna. Personlig assistans är ett personligt stöd som knyts till den enskilde, inte till en verksamhet. Insatsen är förbehållen personer med omfattande funktionsnedsättningar som behöver hjälp med den personliga hygienen, måltider, att klä av och på sig, att kommunicera med andra eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den funktionshindrade (s.k. grundläggande behov). Personlig assistans ska ge den enskilde möjlighet att som andra i samhället kunna studera, delta i fritidsverksamhet, få möjlighet till eget boende m.m. Insatsen kan lämnas antingen i form av biträde av personlig assistent, eller i form av ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans. Personlig assistans ges efter det att den enskilde har fyllt endast om insatsen har beviljats före 65-årsdagen eller ansökan om sådan insats inkommit till kommunen senast dagen före 65-årsdagen och därefter blir 2017/18:190 beviljad. En beviljad insats får dock inte utökas efter det att den enskilde Ledsagarservice har till syfte att underlätta för den enskilde att ha kontakter med andra. Avsikten är att den enskilde ska få hjälp med att komma ut bland andra människor, exempelvis ledsagning för besök hos vänner eller vid deltagande i kulturlivet. Insatsen bör enligt förarbetena ha karaktären av personlig service och anpassas efter de individuella Kontaktperson är ett icke professionellt stöd som ges av en annan med- Syftet är att bryta den enskildes isolering genom samvaro och hjälp till fritidsaktiviteter. En kontaktperson kan också ge råd till eller vara den enskildes förespråkare i olika situationer som inte är av så komplicerad natur att t.ex. god man eller juridisk expertis bör anlitas. Avlösarservice i hemmet har till syfte att göra det möjligt för anhöriga, eller familjehemsföräldrar, att få avkoppling och uträtta sysslor utanför Insatsen bör enligt förarbetena kunna erbjudas såväl på regel- bunden basis som vid enstaka tillfällen vid akuta behov. Syftet med korttidsvistelse utanför det egna hemmet är dels att den en- skilde ska erbjudas miljöombyte och rekreation, dels att anhöriga däri- genom kan få avlösning i omvårdnadsarbetet. Insatsen bör enligt förarbe- tena också kunna ses som ett led i att bryta ett ensidigt beroende mellan barn och föräldrar. I likhet med avlösarservice kan korttidsvistelse erbju- das både som en regelbunden insats och som en lösning vid akuta behov. Korttidstillsyn ger barn med funktionsnedsättning rätt till till- syn utanför det egna hemmet före och efter skolans slut, under lovdagar, studiedagar samt längre lov såsom sommarlov. Boende i familjehem och bostad med särskild service för barn Barn som trots olika stödåtgärder inte kan bo hos föräldrarna har enligt LSS rätt till boende i familjehem eller i bostad med särskild service för barn och ungdomar. Familjehem enligt LSS har samma betydelse som i socialtjänstlagen, att barnet bor hos en annan familj än den egna. service för barn och ungdomar är en insats främst avsedd för barn och unga med komplicerade omvårdnadsbehov. och bostad med särskild service för barn och ungdomar är frivilligt valda och ska i förhållande till barnets hem vara en kompletterande varaktig Gränsen mellan olika boendeformer bör enligt förarbetena Prop. 2017/18:190 vara mjuk och utgångspunkten bör vara att med föräldrahemmet som bas hitta den bästa lösningen för barnet eller den unge. Bostad med särskild service för vuxna och annan särskilt anpassad bostad för vuxna Bostad med särskild service för vuxna kan utformas på många olika sätt. I förarbetena nämns de två huvudformerna servicebostad och grupp- bostad. Gruppbostaden är ett bostadsalternativ för den som har ett så omfattande tillsyns- och omvårdnadsbehov att mer eller mindre kontinu- erlig närvaro av personal är nödvändig. Med servicebostad avses sådana bostäder som har tillgång till gemen- sam service, t.ex. restaurang, matdistribution och fast anställd personal. Serviceboende kan vara ett mellanting mellan ett helt självständigt bo- ende i egen lägenhet och en lägenhet i gruppbostad. Med annan särskilt anpassad bostad avses en bostad med viss grund- anpassning men där behövligt stöd och service ges inom ramen för övriga insatser enligt LSS, t.ex. genom personlig assistans eller ledsagar- service. Daglig verksamhet med stöd av 9 § 10 LSS syftar till att erbjuda en meningsfull sysselsättning för dem som är men saknar förvärvsarbete och inte går någon utbildning. Verksamheten ska erbjuda den enskilde stimulans, utveckling och gemenskap efter hans eller hennes önskemål. Den omvårdnad den enskilde behöver när han eller hon deltar i verksamheten ingår i insatsen. LSS förhållande till handikappersättningen och vårdbidraget LSS innebär inte någon inskränkning i de rättigheter som den enskilde kan ha enligt någon annan lag. Handikappersättning eller vårdbidrag kan nekas om den enskilde faktiskt är beviljad en insats enligt LSS som till- godoser det aktuella behovet. Omvänt kan även LSS-insatser nekas om behovet faktiskt är tillgodosett genom annat stöd. I likhet med vad som gäller i fråga om insatser enligt socialtjänstlagen kommer den enskildes agerande och val därför att ha betydelse för hur gränserna mellan de olika huvudmännens ansvar ska dras i det enskilda fallet. Personlig assistans kan utöver LSS även beviljas med stöd av 51 kap. socialförsäkringsbalken (SFB) i form av assistansersättning. Till skillnad från när insatsen ges med stöd av LSS utgör assistansersättning enligt SFB endast ett ekonomiskt stöd för köp av personlig assistans eller för kostnader för personliga assistenter. Enligt 51 kap. 6 § första stycket SFB ska det bortses från det hjälp- behov som en vårdnadshavare normalt ska tillgodose enligt föräldra- balken när man bedömer behovet av personlig assistans för ett barn. I 51 kap. 6 § andra stycket SFB finns en bestämmelse som reglerar för- hållandet mellan vårdbidrag och assistansersättning. Enligt den får vård- bidrag, om sådant lämnas, inte påverka bedömningen av den enskildes behov av personlig assistans. Vårdbidraget kan således aldrig påverka assistansersättningen, medan beviljad assistansersättning däremot kom- mer att påverka förutsättningarna för rätt till vårdbidrag. Konstruktionen innebär att den enskilde har exempelvis möjlighet att välja att ett visst behov ska lämnas utanför bedömningen av rätt till personlig assistans för att i stället läggas till grund för bedömningen av rätt till vårdbidrag. Förhållandet mellan handikappersättningen och assistansersättningen är inte reglerat i lag. Tillämpningen är dock som den arbetsgrupp som har utarbetat förslagen i promemorian har uppfattat det densamma som vid vårdbidrag, dvs. beviljad handikappersättning påverkar inte rätten till assistansersättning medan beviljad assistansersättning däremot innebär att rätten till handikappersättning omprövas. Den enskilde avgör därmed vilka hjälpbehov som ska läggas till grund för respektive förmån. Tillfällig föräldrapenning enligt 13 kap. SFB syftar bl.a. till att ge föräld- rar ekonomiskt stöd när de behöver avstå från förvärvsarbete i samband med att barnet är sjukt eller smittat, ordinarie vårdare är sjuk eller smittad eller när den andra föräldern måste följa med ett annat av familjens barn till läkare, besök hos barnavårdscentralen eller en annan mottagning för barnhälsovård. Förmånen kan bl.a. lämnas vid vård av ett sjukt barn som inte har fyllt . I sådana fall kan den tillfälliga föräldrapenningen lämnas under (13 kap. 21 § SFB). För barn som på grund av sjukdom, utvecklingsstörning eller annan funktionsnedsättning behöver särskild tillsyn och vård finns en utökad rätt till tillfällig föräldrapenning (13 kap. 22 § SFB). Föräldrapenning kan i sådana fall betalas ut även för vård av barn som har fyllt 12 men inte om föräldern behöver avstå från förvärvsarbete. Förmånen kan då lämnas under . En förälder till ett barn som omfattas av LSS har dessutom rätt till till- fällig föräldrapenning för högst till dess att barnet fyller (13 kap. 26 § SFB). Detta gäller under förutsättning att föräl- dern avstår från förvärvsarbete i samband med deltagande i föräldra- utbildning, besök i barnets skola, förskola, fritidshem eller viss annan pedagogisk verksamhet. En förälder till ett barn som omfattas av LSS har därutöver rätt till till- fällig föräldrapenning för vård av barnet från det att barnet har fyllt till dess att det fyller . Rätt till tillfällig föräldrapenning föreligger dock endast om föräldern behöver avstå från förvärvsarbete på grund av sjukdom eller smitta hos barnet (13 kap. 27 § SFB). Med sjukdom hos barnet avses i detta sammanhang ett tillkommande sjukdomstillstånd, dvs. en ny sjukdom eller att grundtillståndet försämras. Om barnet efter att ha fyllt går i en gymnasieskola med Rh-anpassad utbildning eller i gymnasiesärskola har föräldern rätt till tillfällig föräldrapenning Prop. för vård av barnet till och med vårterminen då barnet fyller . ning lämnas under . har enligt 8 § föräldraledighetslagen (1995:584) rätt till ledighet från sin anställning då han eller hon får tillfällig föräldrapenning. Tillfällig föräldrapenning och det hittillsvarande vårdbidraget har del- vis överlappande syften. Båda förmånerna lämnas när ett barn är i behov av tillsyn och vård. I 11 kap.16 § SFB regleras förhållandet mellan till- fällig föräldrapenning och vårdbidrag på så sätt att tillfällig föräldra- penning inte kan lämnas för sådana behov av vård eller tillsyn av ett barn som har grundat rätt till vårdbidrag. Detta innebär att den tillfälliga för- äldrapenningen fungerar som ett komplement till vårdbidraget (RÅ 2001 ref. 70). Relationen mellan förmånerna är sådan att den tillfälliga föräldrapenningen inte på förhand kan inskränka rätten till vårdbidrag och vårdbidragets omfattning avgör det framtida utrymmet för beviljande av tillfällig föräldrapenning. Konstruktionen innebär att föräldern har en viss valmöjlighet mellan att få ett visst behov av tillsyn och vård tillgodosett genom vårdbidrag respektive tillfällig föräldrapenning. Exempelvis kan föräldern välja att undanta läkarbesök från vårdbidraget för att härigenom kunna få tillfällig föräldrapenning när han eller hon avstår från förvärvsarbete i samband med sådana besök. Tillfällig föräldrapenning kan också beviljas för sådana situationer som normalt inte kan förutses och därför inte utgör underlag för vårdbidraget, t.ex. vid nya sjukdomar och akuta försäm- ringstillstånd hos barnet. Vidare har i ett rättsligt ställningstagande (FKRS 2007:05) uttalat att tillfällig föräldrapenning bör kunna utges till den förälder som inte är beviljad vårdbidrag när båda föräldrarna följer med sitt barn till läkare när barnet lider av allvarlig sjukdom och även när båda föräldrarna, som en del i behandlingen av sitt barn, behöver delta i läkarbesök eller i behandling som ordinerats av läkare. Förhållandet mellan tillfällig föräldrapenning och handikappersättning har inte reglerats i SFB. Närståendepenning enligt 47 kap. SFB kan beviljas när en närstående vårdar en person som är svårt sjuk. Till närstående räknas anhöriga, men även andra som har nära relationer med den sjuke. Med svårt sjuk avses enligt förarbetena sådana sjukdomstillstånd som innebär ett påtagligt hot mot den sjukes liv (prop. 1987/1988:176, s. 100 och 114 f.). Närstående- penning kan endast utges och även om uttrycket vårda används tar förmånen snarare sikte på att möjliggöra medmänsklig närvaro än att tillgodose egentliga behov av vård, tillsyn och hjälp. Närståendepenning kan beviljas som hel, halv eller en fjärdedels ersätt- ning. Den som förvärvsarbetar har enligt 20 § lagen (1988:1465) om ledighet för närståendevård rätt till hel ledighet från sitt arbete under tid då han eller hon uppbär hel närståendepenning och till förkortning av 2017/18:190 arbetstiden till hälften eller till tre fjärdedelar under tid då han eller hon uppbär halv eller fjärdedels ersättning. Regleringen av närståendepenningen innehåller bestämmelser om sam- ordning med vissa andra förmåner. Förhållandet till handikappersätt- ningen och vårdbidraget berörs dock inte i dessa bestämmelser och någon samordning torde i praktiken inte heller vara nödvändig eftersom närståendepenningen utges under begränsade tidsperioder. 4.4.5Exempel på vissa övriga samhällsstöd som kan tillgodose hjälpbehov Personligt biträde och särskild stödperson för introduktion och uppföljning Bidrag för personligt biträde är ett bidrag från Arbetsförmedlingen till en arbetsgivare eller annan som har kostnader för biträde som hjälper en person med en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga att utföra återkommande arbetsmoment eller hantera återkommande arbetssituationer som personen inte klarar på egen hand. Särskild stödperson för introduktion och uppföljning () innebär att Arbetsförmedlingen utser en särskild stödperson åt en person med funktionsnedsättning som behöver extra stöd och träning i inlednings- skedet av en anställning eller under arbetspraktik som föregår en anställ- ning. Bestämmelser om dessa stöd finns i 9–11 §§ förordningen (2017:462) om särskilda insatser för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Stöd till studerande på universitet, högskolor och yrkeshögskolor