prop · H503147 · 2018-03-14 00:00:00 — 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om villkor för eller förbud mot att ge djur hormoner eller andra ämnen för att påverka djurets egenskaper i annat syfte än att förebygga, påvisa, lindra eller bota en sjukdom eller ett sjukdomssym- tom, med undantag för ämnen som omfattas av lagen (2006:805) om foder och animaliska biprodukter. 2017/18:147 5 kap. Slakt och annan avlivning av djur Krav när djur slaktas och avlivas 1 § När djur förs till slakt eller när de slaktas, ska de skonas från onödigt lidande och obehag. Detsamma gäller när djur avlivas i andra fall. Be- stämmelsen gäller utöver vad som framgår av artikel 3 i rådets förord- ning (EG) nr 1099/2009 av om skydd av djur för avlivning. Ett djur som slaktas eller i annat fall avlivas genom avblodning ska vara bedövat. Innan djuret är dött får inte några andra åtgärder vidtas. Bestämmelsen gäller utöver vad som framgår av artikel 4.1 i rådets för- ordning (EG) nr 1099/2009. Kravet enligt andra stycket första meningen gäller inte i sådana situa- tioner som avses i artikel 1.2 och 2 d i rådets förordning (EG) nr 1099/2009 i den ursprungliga lydelsen. Bemyndiganden i fråga om slakt och avlivning 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela 1.ytterligare föreskrifter om slakt och avlivning av djur, och 2.föreskrifter om undantag från kravet på bedövning i 1 § andra styck- et när det gäller avlivning av försöksdjur. 6 kap. Förprövning och tillstånd 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om krav på att låta förpröva stall och andra förvarings- utrymmen för djur samt hägn. Förbud att använda utrymmen för djurhållning 2 § Om en åtgärd i fråga om stall, annat förvaringsutrymme för djur eller hägn som kräver förprövning enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 1 § har vidtagits utan någon sådan prövning, ska den myndighet som regeringen bestämmer besluta om förbud mot att utrymmet eller hägnet används för att hysa djur. Något förbud ska inte meddelas om myndigheten finner att åtgärden kan godkännas i efterhand. Förprövning av ny teknik 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om krav på att låta förpröva ny teknik inom djurhåll- ningen. Tillståndsplikt för viss djurhållning 4 § Tillstånd för verksamheten ska den ha som yrkesmässigt eller i större 1.håller, föder upp, upplåter eller säljer sällskapsdjur eller tar emot sällskapsdjur för förvaring eller utfodring, 2.håller, föder upp, upplåter eller säljer hästar eller tar emot hästar för förvaring eller utfodring eller använder hästar i ridskoleverksamhet, eller 3.föder upp pälsdjur. Frågor om tillstånd prövas av den myndighet som regeringen be- stämmer. Vid tillståndsprövningen ska särskild hänsyn tas till om den sökande kan anses lämplig att bedriva verksamheten och om de anläggningar som verksamheten ska bedrivas i är lämpliga från djurskyddssynpunkt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om undantag från första stycket. 5 § Ett tillstånd får återkallas om kraven på lämplighet i 4 § tredje stycket inte längre uppfylls. Grundläggande principer för djurförsök 1 § Djurförsök får utföras endast under förutsättning att 1.det syfte som avses med verksamheten inte kan uppnås med någon annan tillfredsställande metod där djur inte används, 2.så få djur som möjligt används, 3.verksamheten utformas så att djuren inte utsätts för större lidande än vad som är absolut nödvändigt, och 4.det vid verksamheten inte används andra djur än sådana som har fötts upp för ändamålet (destinationsuppfödning). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om undantag från kravet på destinationsuppfödning. 2 § Det krävs tillstånd för att få använda, föda upp, förvara eller till- handahålla försöksdjur. Frågor om tillstånd prövas av den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om undantag från kravet på tillstånd. 3 § Vid tillståndsprövningen ska särskild hänsyn tas till om den sökande kan anses lämplig att bedriva verksamheten och om de anläggningar som verksamheten ska bedrivas i är lämpliga från djurskyddssynpunkt. Vid prövning av tillstånd för uppfödning av försöksdjur ska hänsyn också tas till behovet av sådana djur. 2017/18:147 Uppgifter i tillståndet 4 § Tillståndet ska innehålla uppgifter om 1.den fysiska person som är innehavare av tillståndet eller, om inne- havaren är en juridisk person, en ställföreträdare för denne, och 2.de personer som innehar de funktioner som anges i 7 § första stycket 1 och 2. 5 § Ett tillstånd får återkallas om kraven på lämplighet i 3 § första stycket inte längre uppfylls. 6 § Den person som avses i 4 § 1 ska se till att verksamheten bedrivs enligt denna lag, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen samt de EU-bestämmelser som lagen kompletterar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om 1.uppgifter som ska utföras för att se till att verksamheten bedrivs en- ligt denna lag, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen samt de EU-bestämmelser som lagen kompletterar, och 2.utbildning och kompetens som ska finnas när dessa uppgifter utförs. Den myndighet som regeringen bestämmer får också i det enskilda fallet besluta om frågor som avses i andra stycket. 7 § Vid en verksamhet som är tillståndspliktig enligt 2 § ska det finnas 1.en eller flera föreståndare som ansvarar för att bedriva verksam- heten, 2.en veterinär eller, när det är lämpligare, en annan kvalificerad expert som ger råd och anvisningar om hur verksamheten ska bedrivas och som bistår när djuren behandlas, 3.en personalstyrka som är tillräckligt stor för verksamheten och som har den utbildning och kompetens som behövs för verksamheten, och 4.ett djurskyddsorgan som ger råd till personalen i frågor om djur- skydd och övervakar verksamheten från djurskyddssynpunkt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela ytterligare föreskrifter om vilka uppgifter och vilken utbildning och kompetens som en föreståndare, en veterinär eller en expert ska ha och om vilken utbildning och kompetens personalen ska ha. Den myndighet som regeringen bestämmer får också i det enskilda fallet besluta om frågor som avses i andra stycket. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela ytterligare föreskrifter om djurskyddsorganets uppgifter och sammansättning. Infångande av viltlevande försöksdjur 8 § Den som fångar försöksdjur som är viltlevande ska ha den utbildning och kompetens som krävs för uppgiften. Djuren ska fångas in med meto- der som inte utsätter djuren för onödigt lidande. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om sådan utbildning och kompetens och sådana meto- Krav på etiskt godkännande 9 § Utöver tillstånd enligt 2 § ska den som ska använda djur i ett djurför- sök ha ett godkännande från etisk synpunkt av en regional djurför- söksetisk nämnd, innan användningen påbörjas. nas med villkor. En djurförsöksetisk nämnd får, vid beslut om godkännande för djurför- söket, besluta om undantag från 2 kap. 5 § andra stycket, 6 § första och tredje styckena, 7 § första stycket och 11 § första stycket samt 4 kap. 2 § Prövningen av det etiska godkännandet 10 § Vid prövningen av ett ärende enligt 9 § ska försökets betydelse vägas mot djurets lidande. Försöket ska, utifrån graden av lidande hos djuret, klassificeras i någon av kategorierna terminal, ringa svårhet, mått- lig svårhet eller avsevärd svårhet. En ansökan om djurförsök får bifallas endast om en sådan användning av djur kan anses angelägen från allmän synpunkt och förutsättningarna i 1 § första stycket 1–3 är uppfyllda. Vid prövningen av ärendet ska det även beslutas om försöket ska ut- värderas i efterhand. Återkallelse av etiskt godkännande 11 § En djurförsöksetisk nämnd får återkalla ett godkännande enligt 9 § om djurförsöket inte utförs i enlighet med godkännandet. Föreskrifter om etiskt godkännande 12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.skyldighet att lämna uppgifter i samband med ansökan om att an- vända djur i djurförsök, och 2.undantag från kravet på att djurförsök ska godkännas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela ytterligare föreskrifter om 1.prövningen av ett ärende om godkännande av djurförsök, och 2.utvärderingen i efterhand av godkända djurförsök. En central djurförsöksetisk nämnd 13 § Det ska finnas en central djurförsöksetisk nämnd som ska 2017/18:147 1. pröva överklaganden enligt 11 kap. 1 § av en regional djurförsöks- etisk nämnds beslut, och 2. utföra en sådan utvärdering i efterhand som avses i 10 § tredje stycket. Den centrala nämndens sammansättning 14 § Den centrala djurförsöksetiska nämnden ska bestå av en ordförande och sex övriga ledamöter. Av de övriga ledamöterna ska fyra ha veten- skaplig kompetens och två vara lekmän. En av lekmännen ska företräda djurskyddsintressen. Ersättare för ledamöterna får utses. Ordföranden och den eller de som utses till ersättare för ordföranden ska vara eller ha varit ordinarie domare. Ledamöter och ersättare ska utses av regeringen för en bestämd tid. Den centrala nämndens beslutsförhet 15 § Den centrala djurförsöksetiska nämnden är beslutsför när ord- föranden och minst tre ledamöter med vetenskaplig kompetens och minst en lekman är närvarande. Ledamöterna med vetenskaplig kompetens ska alltid vara i flertal när ett ärende avgörs. Nämnden är beslutsför med enbart ordföranden vid 1.en förberedande åtgärd, 2.en rättelse av skrivfel, räknefel eller liknande förbiseende, 3.andra beslut som inte innebär något slutligt avgörande av ett ärende, 4.en prövning av en fråga om avvisning eller avskrivning av ett Ordföranden får överlämna uppgifter som avses i andra stycket till en föredragande vid nämnden. 16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1. villkor för eller förbud mot uppfödning, förvaring, tillhandahållande eller användning av försöksdjur, och 2. undantag från lagen i fråga om djurförsök. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om att den som föder upp, förvarar, tillhandahåller eller använder försöksdjur ska 1. märka djuren, 2. upprätta instruktioner för verksamheten, och 3. föra journal och lämna upplysningar om verksamheten och djuren. Offentlig kontroll och myndigheternas uppgifter Behörig myndighet för offentlig kontroll 1 § Länsstyrelserna och de andra myndigheter som regeringen be- stämmer (kontrollmyndigheterna) utövar offentlig kontroll av efterlevna- den av denna lag, föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EU-bestämmelser som lagen kompletterar och de beslut som har meddelats med stöd av EU-bestämmelserna. 2 § Kontrollmyndigheterna ska, utöver vad som framgår av de EU- bestämmelser som lagen kompletterar, ha tillgång till djurskyddsutbildad personal i den omfattning som behövs för att myndigheten ska kunna fullgöra sina uppgifter på ett tillfredsställande sätt. 3 § Den kontrollmyndighet som regeringen bestämmer samordnar övriga kontrollmyndigheters verksamhet och lämnar vid behov råd och hjälp i denna verksamhet. 4 § Kontrollmyndigheterna ska genom rådgivning och information och på annat sätt underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter enligt lagen, föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EU-bestämmelser som lagen kompletterar och de beslut som har meddelats med stöd av EU-bestämmelserna. Skyldighet att beivra överträdelser 5 § Kontrollmyndigheterna ska verka för att överträdelser av lagen, före- skrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen eller de EU- bestämmelser som lagen kompletterar beivras. Föreskrifter om offentlig kontroll 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om 1.den offentliga kontrollen, och 2.skyldighet för ett kontrollorgan som anlitas i den offentliga kon- trollen att lämna information till den samordnande kontrollmyndighet som avses i 3 §. Offentlig kontroll som avser andra än livsmedelsproducerande djur 7 § I och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efter- levnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd finns bestämmelser som ska tillämpas vid offentlig kontroll av djurhållare som håller livsmedelsproducerande djur. Regeringen får meddela föreskrifter om att förordning (EG) nr 882/2004 ska tillämpas helt eller delvis vid offentlig kontroll av andra djurhållare än sådana som håller livsmedelsproducerande djur. Avgifter för offentlig kontroll och ärenden enligt lagen 8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om skyldighet att betala avgift 1.för offentlig kontroll enligt lagen, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller de EU-bestämmelser som lagen kompletterar, och 2.i ärenden enligt lagen, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller de EU-bestämmelser som lagen kompletterar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om hur de avgifter som tas ut av myndigheter och av kontrollorgan ska beräknas. 9 § Utöver vad som följer av de EU-bestämmelser som lagen komplette- rar får en kontrollmyndighet besluta de förelägganden som behövs för efterlevnaden av lagen, föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EU-bestämmelser som lagen kompletterar och de beslut som har meddelats med stöd av EU-bestämmelserna. Ett föreläggande som innebär förbud att ha hand om djur enligt 9 kap. 1 § eller ett föreläggande att inom göra sig av med djur enligt 9 kap. 3 § får dock endast beslutas i de fall som anges där. Förelägganden enligt första stycket eller enligt de EU-bestämmelser som lagen kompletterar får förenas med vite, dock inte i de fall som avses i 9 kap. 1 och 3 §§. Rättelse på den enskildes bekostnad 10 § En kontrollmyndighet får besluta om rättelse på en enskilds bekost- nad om han eller hon inte rättar sig efter lagen, föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EU-bestämmelser som lagen kompletterar eller de beslut som har meddelats med stöd av EU- bestämmelserna. I brådskande fall får kontrollmyndigheten besluta om rättelse utan före- gående föreläggande. Rätt till upplysningar och att ta del av handlingar 11 § En kontrollmyndighet och ett kontrollorgan som anlitas i den offent- liga kontrollen har i den utsträckning som behövs för kontrollen rätt att på begäran få upplysningar och ta del av handlingar. 12 § En kontrollmyndighet och ett kontrollorgan som anlitas i den offent- liga kontrollen har i den utsträckning som behövs för kontrollen rätt att få tillträde till områden, anläggningar, byggnader, lokaler och andra ut- rymmen där det kan antas att djur hålls eller som berör djurhållningen, och där besiktiga djuren, göra undersökningar och ta prover. Tillträde till bostäder får endast ske när det kan antas att djur hålls där och 1. det kan antas att djurhållningen inte uppfyller bestämmelserna i denna lag eller i föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, 2.syftet är att kontrollera att tidigare konstaterade brister i djurhåll- ningen har åtgärdats, eller 3.syftet är att kontrollera en djurhållning som kräver tillstånd enligt denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. En kontrollmyndighet och ett kontrollorgan har även rätt att få tillträde till områden, anläggningar, byggnader, lokaler, andra utrymmen och bostäder, när det behövs för att kontrollera att beslut om djurförbud en- ligt 9 kap. 1 § följs. Europeiska kommissionens rätt till upplysningar och tillträde 13 § Bestämmelserna i 11 och 12 §§ gäller också för Europeiska kommissionen, och för inspektörer och experter som har utsetts av Euro- peiska kommissionen. 14 § Åtgärder enligt 11 och 12 §§ ska utföras så att minsta skada och intrång orsakas. Skyldighet för den som är föremål för offentlig kontroll 15 § Den som är föremål för offentlig kontroll ska lämna den hjälp som behövs för att kontrollen ska kunna genomföras. 16 § ska lämna den hjälp som behövs för att en kon- trollmyndighet ska kunna utöva offentlig kontroll eller verkställa beslut enligt denna lag, föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EU-bestämmelser som lagen kompletterar eller de beslut som har meddelats med stöd av EU-bestämmelserna. Hjälp enligt första stycket får begäras endast om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller 2.det annars finns synnerliga skäl. Undantag för djur som används inom Försvarsmakten 17 § Bestämmelserna i 2–6 §§, 8 § första stycket 1, 9 § tredje stycket, 10, 13 och 16 §§ tillämpas inte i fråga om djur som används inom Försvars- makten. 18 § Om den som tillhör djurhälsopersonalen enligt lagen (2009:302) om verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård i sin yrkesutövning finner anledning att anta att djur inte hålls eller sköts i enlighet med denna lag, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller de EU- 2017/18:147 bestämmelser som lagen kompletterar, ska han eller hon anmäla detta till kontrollmyndigheten, om inte bristen är lindrig och rättas till omgående. 9 kap. Djurförbud och omhändertagande 1 § ska besluta om förbud att ha hand om djur (djurförbud) för den som 1.allvarligt har försummat tillsynen eller vården av ett djur, 2.har misshandlat ett djur, 3.inte följer ett beslut som en kontrollmyndighet har meddelat enligt 8 kap. 9 § om beslutet är av väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt, 4.har varit föremål för upprepade beslut enligt 8 kap. 9 §, om ett djur- förbud är befogat från djurskyddssynpunkt, 5.genom en dom som har fått laga kraft eller genom ett godkänt straf- föreläggande har befunnits skyldig till djurplågeri enligt 16 kap. 13 § , eller 6.genom en dom som har fått laga kraft eller genom ett godkänt straf- föreläggande har befunnits skyldig till brott enligt 10 kap. 1–5 §§, om ett djurförbud är befogat från djurskyddssynpunkt. Djurförbud ska dock inte beslutas om det är sannolikt att den om- ständighet som annars ska leda till djurförbud inte kommer att upprepas. Omfattning av och upphävande av djurförbud 2 § Ett djurförbud enligt 1 § får avse alla djurslag eller begränsas till ett eller flera djurslag. Ett djurförbud får också avse förbud att ha hand om fler än ett visst antal djur. Ett djurförbud får även avse andra begräns- ningar i rätten att ha hand om djur. Ett djurförbud kan gälla för eller tills vidare. ska upphäva djurförbudet om det inte längre behövs. Skyldighet att avveckla djurinnehav 3 § Om den som meddelas djurförbud äger eller håller djur, ska läns- styrelsen förelägga honom eller henne att inom göra sig av med det eller de djur som omfattas av djurförbudet. Detta gäller dock inte om i enlighet med 5 eller 6 § ska besluta att om- händerta djuret eller djuren i samband med beslutet om djurförbud. Nödavlivning i vissa fall 4 § Om ett djur påträffas så svårt sjukt eller skadat att det bör avlivas , får det avlivas av en veterinär eller polisman, även om djurägaren inte kan kontaktas. I brådskande fall får även någon annan genast avliva djuret. Den som har avlivat djuret ska informera ägaren eller någon annan som är ansvarig för djuret om detta. Om det inte är möjligt, ska underrättas. 5 § ska besluta att ett djur ska omhändertas om 1.djuret otillbörligt utsätts för lidande och detta inte rättas till efter till- sägelse av kontrollmyndigheten, 2.ett beslut som har meddelats enligt 8 kap. 9 § inte följs och beslutet är av väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt, eller 3.ett beslut om djurförbud enligt 1 § eller ett beslut om avveckling av djurinnehav enligt 3 § inte följs. ska ansvara för att omhändertagandet verkställs. 6 § eller ska, trots 5 § första stycket 1, besluta att omhänderta ett djur om det är utsatt för lidande och om 1.det bedöms vara utsiktslöst att lidandet för djuret blir avhjälpt, 2.ägaren till djuret är okänd eller inte kan nås, eller 3.det i övrigt bedöms vara absolut nödvändigt från djurskydds- Även om förutsättningarna enligt första stycket inte är uppfyllda, får besluta att omhänderta djur som hålls i strid med ett beslut om djurförbud. Om ett beslut om omhändertagande har meddelats av , ska myndigheten skyndsamt informera om beslutet. ska skyndsamt pröva om beslutet ska fort- sätta att gälla. Den beslutande myndigheten ska ansvara för att omhändertagandet verkställs. Om beslutar att beslut om omhändertagande ska fortsätta att gälla, ska skyndsamt ta över ansvaret för att beslutet verkställs. Förfogande över omhändertagna djur 7 § Beslut om omhändertagande eller omhändertagande av ett djur omfattar också avkomma som det omhändertagna djuret föder under omhändertagandet. Sedan ett djur har omhändertagits enligt 5 eller 6 § får ägaren inte förfoga över djuret eller dess avkomma utan tillstånd av . Hantering av omhändertagna djur 8 § Vid omhändertagande av djur ska besluta om att djuret ska säljas, överlåtas på annat sätt eller avlivas. Om det inte går att verkställa ett beslut om att ett omhändertaget djur ska säljas eller över- låtas, får i stället besluta att djuret ska avlivas. ska ansvara för att beslut enligt första stycket verkställs. Kostnadsansvar för omhändertagna djur 9 § och får betala ut förskott av all- männa medel för kostnader som uppkommer på grund av åtgärder enligt 2017/18:147 5 eller 6 §. Kostnaden för sådana åtgärder ska slutligt betalas av den som åtgärden har riktats mot, om det inte finns särskilda skäl för annat. Om ett omhändertaget djur har sålts, och om kostnaden enligt första stycket slutligt ska betalas av ägaren, får och Polismyndig- heten ta ut kostnaden ur köpesumman. Köpesumman ska i första hand täcka kostnader. Straff och andra sanktioner Brott mot denna lag och föreskrifter om bedövning 1 § Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1. bryter mot –2 kap. 4 § första eller andra stycket, 2 kap. 5 § första eller andra stycket, 2 kap. 6 § första, andra eller tredje stycket, 2 kap. 7 § första stycket, 2 kap. 8 §, 2 kap. 9 § första eller andra stycket, 2 kap. 11 § första stycket eller 2 kap. 13 § första eller andra stycket, –3 kap. 1 § första stycket eller 3 kap. 2 § första stycket, –4 kap. 1 §, 4 kap. 2 § första eller tredje stycket eller 4 kap. 3 § första stycket, –5 kap. 1 § första eller andra stycket eller föreskrifter om bedövning som regeringen har meddelat med stöd av 5 kap. 2 § 1, –6 kap. 4 § första stycket, –7 kap. 1 § första stycket, 7 kap. 2 § första stycket eller 7 kap. 9 § första stycket, eller 2. inte följer ett beslut om djurförbud enligt 9 kap. 1 § eller ett före- läggande om skyldighet att avveckla djurinnehav enligt 9 kap. 3 §. Om brottet har begåtts med uppsåt och avsett en förpliktelse av väsent- lig betydelse från djurskyddssynpunkt, är straffet fängelse i högst . Brott mot förbudet att genomföra sexuella handlingar med djur 2 § Till böter eller fängelse i högst döms den som bryter mot för- budet i 2 kap. 10 § första stycket att genomföra sexuella handlingar med djur. Brott mot vissa EU-bestämmelser om transport och avlivning av djur 3 § Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1. transporterar djur i strid med artikel 6.3 och de tekniska föreskrifter som anges i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 1/2005 av om skydd av djur under transport och därmed sammanhängande förfaranden och om ändring av direktiven /432/EEG och 93/119/EG och förordning (EG) nr 1255/97,