prop · H503143 · 2018-03-20 00:00:00 — Regeringens proposition 2017/18:143 Samarbetsavtal om partnerskap och utveckling mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Islamiska republiken , å andra sidan Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att godkänner samarbetsavtalet om partnerskap och utveckling mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Islamiska republiken , å andra sidan. Europeiska unionens råd bemyndigade Europeiska kommissionen att förhandla ett samarbetsavtal om partnerskap och utveckling med . Avtalet tillämpas provisoriskt mellan och . är det första avtalsförhållandet mellan och och utgör en bekräftelse av EU:s åtagande att stödja framtida utveckling under dess omvandlingsdecennium (2015–2024). Syftet med avtalet är att upprätta ett partnerskap mellan parterna för att stärka dialog och samarbete. Som grund för samarbetsavtalet ligger rättsligt bindande åtaganden om respekt för demokrati, de mänskliga rättigheterna, rättsstatsprincipen och skyldigheter i fråga om icke-spridning av massförstörelsevapen. Avtalet ger möjlighet till samarbeten på en rad områden, däribland politisk dialog, utveckling, miljö och klimat, handel och investeringar, rättsliga frågor och rättsstatsprincipen, kamp mot organiserad brottslighet, penningtvätt och narkotika, migrationsfrågor, sektorssamarbeten samt regionala samarbeten. 2017/18:143 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Ärendet och dess beredning .............................................................. Avtalets art och räckvidd (artiklarna 1 och 2) .................... Politiskt samarbete (artiklarna 3–11).................................. Utvecklingssamarbete (artikel 12)...................................... 6.4Samarbete om handels- och investeringsfrågor (artiklarna 13–23)............................................................... 6.5Samarbete i rättsliga frågor och inrikesfrågor (artiklarna 24–30)............................................................. Sektorssamarbete (artiklarna 31–47) ................................ Regionalt samarbete (artikel 48) ...................................... Institutionell ram (artikel 49) ........................................... Slutbestämmelser (artiklarna 50–60)................................ 7 Godkännande av avtalet .................................................................. Bilaga Samarbetsavtal om partnerskap och utveckling mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Islamiska republiken , å andra sidan.................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Regeringen föreslår att godkänner samarbetsavtalet om partnerskap och utveckling mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Islamiska republiken , å andra sidan (avsnitt 7). 2017/18:143 2 Ärendet och dess beredning Europeiska unionens råd beslutade att bemyndiga Europeiska kommissionen att inleda förhandlingar om ett samarbetsavtal om partnerskap och utveckling med Islamiska republiken (). Förhandlingarna avslutades och avtalet paraferades . Regeringen beslutade att avtalet skulle undertecknas. EU:s medlemsstater undertecknade avtalet och EU och undertecknade avtalet . tillämpas avtalet provisoriskt mellan och . är ett så kallat blandat avtal, dvs. både EU och medlemsstaterna är parter i avtalet, tillsammans med . Parterna ska godkänna avtalet i enlighet med sina respektive interna krav och förfaranden. Avtalet träder i kraft i efter den dag då parterna till varandra anmäler att de rättsliga förfaranden som är nödvändiga för detta ändamål har slutförts. Avtalet i svensk lydelse finns som bilaga till propositionen. om partnerskap och utveckling är det första avtalsförhållandet mellan och och utgör en bekräftelse av EU:s åtagande att stödja framtida utveckling under dess omvandlingsdecennium (2015–2024). ligger till grund för förbindelserna mellan och och kan förlängas med femårsperioder. Avtalet återspeglar de principer och villkor på vilka det framtida partnerskapet mellan och kommer att grundas. EU inledde sitt samarbete med och har ett långsiktigt åtagande för landet. I nära samarbete med det internationella samfundet samarbetar EU med för att motverka korruption, möjliggöra ekonomisk tillväxt, minska fattigdom och stärka de demokratiska institutionerna. EU:s partnerskap med innefattar en resultatorienterad dialog om mänskliga rättigheter, särskilt kvinnors och barns rättigheter, samt en dialog om migration. bekräftade det internationella samfundet politiskt och finansiellt stöd för fred, statsbyggande och utveckling i om sammanlagt –2020, varav EU och dess medlemsstater utlovade . Detta innebär att EU är största partner för utvecklingssamarbete. EU och undertecknade ett första avtal om statsbyggande där EU bidrar med till statsbudget för att säkra statliga institutioner och grundläggande samhällstjänster. Rådet för utrikes frågor antog en ny EU- Afghanistanstrategi som gäller för perioden –2020. fokuserar på fyra mål: 1) att främja fred, stabilitet och regional säkerhet, Prop. 2017/18:143 2) att stärka demokratin, rättsstatsprincipen och skyddet för mänskliga rättigheter samt främja god samhällsstyrning och kvinnors ställning, 3) att stödja ekonomisk och mänsklig utveckling samt 4) att möta migrationsrelaterade utmaningar. EU:s utvecklingssamarbete med styrs av ett flerårigt vägledande program 2014–2020 på totalt (). Det främsta målet är att minska fattigdomen. Biståndet till ska också bidra till att främja hållbar ekonomisk, social och miljömässig utveckling samt främja demokrati, rättsstatsprincipen, gott styre och respekt för de mänskliga rättigheterna. EU inrättade en polisinsats i (Eupol). Insatsens uppgift var att stödja den afghanska regeringens reformansträngningar gällande uppbyggnad av en förbättrad civil polis inom ramen för rättsstaten och respekten för de mänskliga rättigheterna. Polispersonal och rättsstatsexperter sekonderades från EU:s medlemsstater. Insatsen arbetade med bl.a. utbildning och rådgivning. Eupol avslutades vid utgången av 2016. EU utsåg en särskild representant () för med uppdrag att genomföra EU:s politik i . EUSR:s mandat avslutades , då också EUSR:s kontor i stängdes. EUSR ersattes av ett Brysselbaserat sändebud fr.o.m. . undertecknade EU och en politisk överenskommelse om migration (Joint on Migration Issues) som utgör ett ramverk för samarbete om återvändande och återtagande till . Flera medlemsstater och den europeiska utrikestjänsten (EEAS) har närvaro i . När störtats 2001 inleddes ett omfattande internationellt civilt och militärt engagemang i . inleddes genom Bonnöverenskommelsen . Presidentval hölls 2004. upprättades den Assistance Force (Isaf). Under mandat av FN bistod Isaf den afghanska regeringen att upprätthålla säkerheten i landet. Isaf avslutades och efterföljdes av Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission (RSM). nuvarande president tillträdde efter ett En samlingsregering bildades. reformer av valsystemet har inletts men har varit långsam. skulle ha hållits men planeras nu till 2018. Den utdragna väpnade konflikten har fortsatt att förvärras i omfattning och intensitet och utgör det största hindret för FN rapporterar om 10 453 civila offer 1 januari–, varav 3 438 döda (2218 män, 359 kvinnor och Regeringen beräknas kontrollera knappt två 2017/18:143 tredjedelar av landets territorium. Talibanerna har genomfört offensiva operationer i flera delar av landet och flera provinshuvudstäder hotas av Isil/Daesh har fått visst fotfäste i de östra delarna av landet och tog på sig ansvaret för ett tiotal självmordsattacker riktade mot Säkerhetssituationen skiljer sig åt mellan olika delar Antalet civila våldsoffer är högst i de södra och centrala delarna Det har även skett en ökning av antalet attacker mot ambassader, internationella organisationer och biståndsarbetare. En sektor som särskilt drabbats är hälso- och sjukvården, där sårade och sjuka, sjukvårdsinrättningar och sjukvårdpersonal återkommande blir Avsiktliga attacker mot sjukvården utgör brott mot internationell humanitär rätt. Respekten för mänskliga rättigheter är mycket bristfällig, i synnerhet när det gäller kvinnors och barns åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. Kvinnor och barn är mycket utsatta grupper och utsätts systematiskt för våld, diskriminering och grova kränkningar. boenden för kvinnor och mediaorganisationer där kvinnor är verksamma är vanliga måltavlor för beväpnade grupper. konflikten försvårar ytterligare situationen vad gäller barns tillgång till utbildning, hälsa och en trygg levnadsmiljö. förekommer barnsoldater i stor utsträckning. Rättssäkerheten är svag och tortyr och våldsbrott förekommer i stor skala i hela landet. Även den humanitära situationen i fortsatte att försämras Den pågående konflikten är den främsta anledningen till detta. beräknades omkring 9,3 miljoner människor, varav 5,3 miljoner barn, vara i behov av humanitärt stöd, vilket är en ökning med 13 % jämfört med . att det fanns nästan 1,8 miljoner internflyktingar i till följd av konflikten. har ökat på grund av ett stort antal återvändande från framför allt Det finns fortfarande 1,5 miljoner registrerade afghanska flyktingar i och omkring 1 miljon i . Därtill finns det ett stort antal oregistrerade flyktingar. från till och har minskat markant i förhållande , men inte i förhållande till . är ett av världens fattigaste länder och en stor del av befolkningen lever under fattigdomsgränsen. bromsade in kraftigt när större delen av de internationella säkerhetsstyrkorna drogs tillbaka . BNP per capita sjönk på grund av den Den politiska osäkerheten har bidragit till låga investeringsnivåer, utflöde av kapital och försämrad valutakurs. Biståndsberoendet är stort, budgeten finansieras till av Problemen förvärras av svårigheterna att få in skatteintäkter i kombination med stora utgifter, framför allt på Korruptionen genomsyrar hela samhället och utgör ett allvarligt hinder mot en hållbar utveckling. En särskild enhet med uppgift att utreda och lagföra korruptionsbrott inom hela statsförvaltningen Försök att få igång fredsprocessen fredsprocessen genom den så kallade Kabulprocessen vars första möte Prop. 2017/18:143 ägde rum . har haft diplomatisk närvaro i . upprättades en ambassad. har en ambassad i . har bidragit såväl militärt som med utvecklingsinsatser. bidrog 2002–2014 till ISAF. bidrar till Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission (RSM). Det svenska styrkebidraget är cirka 35 personer, varav majoriteten arbetar som rådgivare till de afghanska säkerhetsstyrkorna. var en av de största deltagarna i EU:s polisinsats (Eupol). är det volymmässigt största mottagarlandet av svenskt bistånd. ligger tonvikten i det svenska engagemanget på långsiktigt stats- och fredsbyggande och politiskt stöd. har aviserat ett långsiktigt engagemang med indikativt stöd på cirka 8–8,för perioden –2024. Regeringen antog 2014 en ny resultatstrategi för för perioden –2019 med fokus på demokrati, jämställdhet och mänskliga rättigheter, utbildning och sysselsättning, privatsektors- och landsbygdsutveckling samt ökad ekonomisk integration. Regeringen har uppdragit åt att inkomma med underlag för en strategi för fredsfrämjande insatser i med fokus på kvinnligt deltagande. är den sjätte största bilaterala givaren av bistånd till . , , , och EU är de största biståndsgivarna till . bidrar också med ett humanitärt bistånd som uppgick till . President besökte då ett samförståndsavtal slöts mellan och om regelbundna politiska konsultationer. Sådana konsultationer ägde rum . slöts ett samförståndsavtal mellan och om återtagande av afghanska medborgare. 6.1Avtalets art och räckvidd (artiklarna 1 och 2) Artiklarna 1 och 2 slår fast målen med partnerskapet samt de grundvalar som utgör en väsentlig del av avtalet. Målen är att stödja fred och säkerhet i och regionen, främja hållbar utveckling, främja en stabil och demokratisk politisk miljö, upprätta en regelbunden dialog om politiska frågor, inbegripet främjandet av mänskliga rättigheter och jämställdhet 2017/18:143 och medverkan av det civila samhället, att främja utvecklingssamarbete och samarbete i ekonomiska och handels- och investeringsrelaterade områden och att förbättra samordningen om globala utmaningar. Grundvalarna för avtalet är respekt för de demokratiska principerna, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer. Parterna erkänner att det afghanska folket via dess legitima och demokratiska institutioner och i enlighet med konstitution, rättmätigt äger och driver stabiliserings-, utvecklings- och demokratiseringsprocesser. Därutöver erkänner parterna ansvar för att utarbeta och genomföra sina planer för ekonomisk och social utveckling och för relevanta utvecklingsstrategier samt bekräftar vikten av principerna om god samhällsstyrning, oberoende för parlament och rättsväsende och kampen mot korruption på alla nivåer. 6.2Politiskt samarbete (artiklarna 3–11) Enligt artikel 3 ska en regelbunden politisk dialog upprättas mellan parterna. Dialogen ska stärka förbindelserna, bygga upp partnerskapet och öka en ömsesidig förståelse och solidaritet. I artiklarna 4–6 fastslås samarbete inom områdena mänskliga rättigheter, jämställdhet och det civila samhället. Parterna är överens om att samarbeta för att främja och effektivt stödja mänskliga rättigheter och stärka institutioner med anknytning till mänskliga rättigheter i . Parterna åtar sig vidare att samarbeta för att stödja genomförandet av nationella strategier för jämställdhet, inklusive kvinnors rättigheter och egenmakt, i syfte att säkerställa ett jämställt deltagande av män och kvinnor inom alla sektorer av det ekonomiska, kulturella, politiska och sociala livet. Samarbetet ska sträva efter att kvinnor till fullo ska kunna utöva sina grundläggande rättigheter, särskilt rätten till utbildning. Parterna ska även främja en effektiv dialog med det civila samhället och sörja för att samhället faktiskt deltar. Artikel 7 berör fredsskapande åtgärder, konfliktförebyggande och konfliktlösning. Avtalet understryker parternas åtagande att stödja strävan efter fred och försoning, ledd av och med starkt stöd från det internationella samfundet. Parterna betonar vikten av att kvinnor deltar fullt ut i alla insatser för att bevara och främja fred och säkerhet samt behovet av att utöka kvinnors roll i beslutsfattandet när det gäller konfliktlösning, i enlighet med 1325. Artiklarna 8–11 behandlar samarbete till stöd för internationell säkerhet. Parterna erkänner vikten av samarbete i fråga om Romstadgan inbegripet verksamheten vid . Samarbete kring bekämpning av spridning av massförstörelsevapen och kemiska, biologiska, radiologiska och nukleära risker fastslås i avtalet. Parterna är vidare överens om att bekämpa olaglig handel med handeldvapen, lätta vapen och konventionella vapen, inbegripet ammunition till dessa. Avslutningsvis bekräftas samarbete med att bekämpa terrorism i alla dess former. Utvecklingssamarbete (artikel 12) I artikel 12 fastslås att de främsta målen för utvecklingssamarbetet är att uppnå millennieutvecklingsmålen, fattigdomsutrotning, hållbar utveckling och integration i världsekonomin. Parterna är överens om att deras samarbete är avgörande för att hantera utvecklingsutmaningar där institutionsuppbyggnad utgör en grundläggande del. Samarbetet ska ta hänsyn till socioekonomiska utvecklingsstrategier och utvecklingsprogram, i synnerhet landets nationella utvecklingsstrategi och andra åtgärder som överenskommits vid internationella konferenser om utveckling. Parternas utvecklingssamarbete ska överensstämma med kraven i deras gemensamma åtagande om utvecklings- och biståndseffektivitet och genomföras på ett sätt som respekterar afghanskt ägarskap och bidrar till konkreta och hållbara utvecklingsresultat för det afghanska folket samt till den långsiktiga ekonomiska hållbarheten i landet. Parterna är också överens om att maximera utvecklingssamarbetets fredsbyggande potential när så är möjligt. Följande tematiska eller ämnesövergripande frågor ska systematiskt integreras inom alla områden av utvecklingssamarbetet: mänskliga rättigheter, jämställdhet, demokrati, god förvaltning, miljömässig hållbarhet, klimatförändring, hälso- och sjukvård, institutionell utveckling och kapacitetsuppbyggnad, åtgärder mot korruption, narkotikabekämpning och biståndseffektivitet. 6.4Samarbete om handels- och investeringsfrågor (artiklarna 13–23) I artikel 13 förbinder sig parterna att inleda en dialog om bilaterala och multilaterala handelsfrågor i syfte att stärka handelsförbindelserna och främja det multilaterala handelssystemet, bland annat genom att stödja medlemskap i (). Parterna åtar sig att uppnå förbättrade och förutsägbara villkor för marknadstillträde genom att arbeta för avskaffandet av handelshinder som inte är förenliga med WTO-bestämmelserna. Parterna eftersträvar att stärka ett effektivt genomförande av förmånshandelsordningar. Parterna ska också hålla varandra underrättade om utvecklingen när det gäller handelspolitik och politiken på handelsrelaterade områden, såsom jordbruk, livsmedelssäkerhet, konsumentskydd och miljö. Parterna åtar sig även att fullt ut använda Aid for Trade-programmet och andra relevanta program, inbegripet tekniskt bistånd för kapacitetsuppbyggnad. Artikel 14 anger att parterna i sina handelsrelationer ska bevilja varandra behandling som mest gynnad nation i enlighet med bestämmelserna i tull- och handelsavtalet (), medan artiklarna 15–17 föreskriver samarbete inom områdena livsmedelssäkerhet, sanitära och fytosanitära frågor, tekniska handelshinder och tullar. I artiklarna 18–23 ställs ramarna upp för samarbete inom investeringsfrågor, tjänster, kapitalrörelser, offentlig upphandling, öppenhet och immateriella rättigheter. 2017/18:143 6.5 Samarbete i rättsliga frågor och inrikesfrågor (artiklarna 24–30) I artikel 24 anges att parterna fäster särskild vikt vid att befästa rättsstatsprincipen och stärka institutioner på alla nivåer inom brottsbekämpning och rättskipning, inklusive kriminalvårdssystemet. Parterna ska samarbeta för att främja ytterligare reformer av det afghanska polisväsendet, där EU ska fortsätta finansieringen av poliskåren inom ramen för det fleråriga vägledande programmet 2014–2020 och i linje med biståndskommittés definitioner av stödberättigande verksamhet. Enligt artiklarna 25–27 ska parterna samarbeta för att bekämpa organiserad brottslighet, ekonomisk och finansiell brottslighet samt korruption. Parterna ska vidare bekämpa olaglig narkotika och särskild uppmärksamhet ska bl.a. ägnas åt kopplingarna mellan organiserad brottslighet och smuggling av narkotika, farliga ämnen och vapen, människohandel och flyktingsmuggling. Åtgärder med anknytning till narkotika ska syfta till att stärka strukturerna för att bekämpa olaglig narkotika, minska tillgången till, handeln med och efterfrågan på olaglig narkotika och till att hantera de hälsomässiga och sociala följderna av narkotikamissbruk. Samarbetet ska inbegripa tekniskt och administrativt bistånd till . Parterna ska inom ramen för sin respektive lagstiftning samarbeta för att upplösa gränsöverskridande kriminella nätverk som sysslar med framställning av och handel med olaglig narkotika. Parterna ska härutöver arbeta mot penningtvätt och finansiering av terrorism. I artikel 28 åtar sig parterna att inleda en omfattande dialog och ett omfattande samarbete om migrationsrelaterade frågor i linje med EU:s övergripande strategi för migration och rörlighet och relevanta internationella konventioner. Dialogen och samarbetet ska täcka frågor som rör asyl, förbindelser mellan migration och utveckling, reguljär och irreguljär invandring, återvändande, återtagande, visering, gränsförvaltning, dokumentsäkerhet samt kampen mot människohandel och smuggling av migranter. Samarbetet får även omfatta kapacitetsuppbyggande åtgärder. Parterna är överens om att på begäran av den ena parten ingå ett avtal om reglering av parternas särskilda skyldigheter när det gäller återtagande, inklusive bestämmelser om att återta andra länders medborgare och statslösa. I artiklarna 29–30 fastslås samarbete när det gäller konsulärt skydd och skydd av personuppgifter. 6.6Sektorssamarbete (artiklarna 31–47) Enligt artiklarna 31–35 ska parterna samarbeta inom modernisering av offentlig förvaltning, förvaltning av offentliga finanser och finansiella tjänster samt bygga upp och vidareutveckla statistisk kapacitet i . I artiklarna 36 och 37 förbinder sig parterna att öka sitt samarbete om katastrofriskhantering och att förbättra samarbetet och kapacitetsuppbyggnaden i fråga om utvinning, utveckling, bearbetning Prop. 2017/18:143 och saluföring av naturresurser. Artikel 38 behandlar samarbete inom utbildning, forskning, ungdomsfrågor och yrkesutbildning medan artiklarna 39 och 40 berör samarbete kring energi respektive transporter. I artikel 41 fastslås samarbete inom sysselsättning och social utveckling, inbegripet arbetsmarknadsutveckling och ungdomssysselsättning, hälsa och säkerhet på arbetsplatsen samt jämställdhet mellan kvinnor och män. Samarbete i syfte att utveckla kapacitet inom områdena jordbruk, djurhållning och försörjning på landsbygden fastslås i artikel 42. Enligt artikel 43 ska stödjas i arbetet med att införa en hög miljöskyddsnivå och främja bevarande och förvaltning av naturresurser och biologisk mångfald för att främja en hållbar utveckling samt anpassning till och begränsning av klimatförändringar. Artiklarna 44 och 45 rör samarbete inom folkhälsa och kultur och artiklarna 46 och 47 behandlar samarbete kring informations- och kommunikationsteknik samt audiovisuell politik och mediepolitik. 6.7Regionalt samarbete (artikel 48) I artikel 48 fastslås att parterna är överens om att regionala samarbetsinitiativ krävs för att återställa ställning som en bro mellan , södra och och för att stimulera ekonomisk tillväxt och politisk stabilitet i regionen. Förbättrad kapacitet kommer att göra det möjligt för den afghanska regeringen att spela en större roll i olika regionala organisationer, processer och forum. Parterna bekräftar på nytt sitt stöd för Istanbulprocessen som ett viktigt initiativ för att främja det politiska samarbetet mellan och dess grannländer, bland annat genom förtroendeuppbyggande åtgärder såsom överenskoms vid ministerkonferensen inom Heart of Asia-processen i . EU ska stödja ansträngningar för att säkerställa ett effektivt genomförande av förtroendeuppbyggande åtgärder och andra regionala åtaganden. 6.8Institutionell ram (artikel 49) Enligt artikel 49 ska en gemensam kommitté inrättas vars uppgifter bland annat blir att säkerställa att avtalet fungerar och genomförs korrekt, fastställa prioriteringar i förhållande till målen för avtalet, utfärda rekommendationer för hur målen för avtalet ska uppnås samt lösa skiljaktigheter som uppstår i samband med tillämpningen eller tolkningen av avtalet. Den gemensamma kommittén ska normalt sammanträda växelvis i och . Även ordförandeskapet ska innehas växelvis och kommittén ska säkerställa att varje sektorsavtal eller sektorsprotokoll som parterna ingår inom ramen för avtalet fungerar korrekt. 2017/18:143 6.9 Slutbestämmelser (artiklarna 50–60) I artikel 50 regleras parternas skyldigheter gentemot varandra att tillhandahålla bistånd och resurser för att genomföra det arbete som fastställs i samarbetsavtalet samt för att se till att de överenskomna målen uppnås. Artikel 51 föreskriver samarbete mot bedrägerier och slår fast att myndigheterna i regelbundet ska kontrollera att de insatser som finansieras med EU-medel genomförs korrekt. Parterna ska vidta lämpliga åtgärder för att förhindra bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet som påverkar dessa medel samt underrätta Europeiska kommissionen om alla sådana åtgärder.