prop · H503246 · 2018-05-08 00:00:00 — •höja kvaliteten i regeringens underlag genom att fördjupa och bredda regeringens kunskap och perspektiv i sakfrågor •underlätta och effektivisera kunskapsinhämtning och annan kommunikation i sak mellan regeringen och det civila samhällets organisationer •skapa enhetlighet och bättre samordna departementens kontakter med det civila samhällets organisationer för en ökad samstämmighet i . Metoden består av ett antal delmoment som gör det tydligt för alla deltagare vad som är syftet med sakrådet, vilka som bjuds in, vilka frågor som tas upp och hur de behandlas under sakrådet samt hur synpunkter tas omhand och återkopplas. Inbjudan till och slutdokumentation av sakråd presenteras på regeringens webbplats för att det ska vara tydligt och enkelt att ta del av de sakråd som äger rum och se vilka som deltar. Som stöd för departement som ska arrangera ett sakråd finns ett metodstöd med mallar och checklistor för kvalitetssäkring, urval av inbjudna organisationer, inbjudan, dokumentation och utvärdering. Initiativ till sakråd tas av som också avgör vilka organisationer som ska bjudas in. Urvalet sker utifrån en bedömning av behovet av fördjupad kunskap och breddat perspektiv i den enskilda sakfrågan. 3.2Nationell överenskommelse om dialog och samverkan om gemensamma utmaningar Åtgärd: Regeringen har tillsammans med organisationer i det civila samhället gjort en överenskommelse om dialog och samråd mellan regeringen och det civila samhällets organisationer på nationell nivå. Genom detta etableras en stödstruktur som ska stärka det offentligas dialog med det civila samhället och som möjliggör initiativ till och genomförande av dialog och samråd inom olika politikområden. har, i enlighet med regeringens förslag i budgetpropositionen , beslutat om för verksamheten. Det är angeläget att det finns strukturer för samverkan mellan det offentliga och det civila samhället för att kunna utveckla relationerna inom ett område, lösa hinder och komma överens om förhållningssätt och lösningar på gemensamt identifierade utmaningar. Ett sätt att skapa sådana strukturer är överenskommelser mellan offentliga aktörer och det civila samhällets organisationer. Genom sådana nationella, regionala och lokala överenskommelser om dialog och samverkan kommer frågor om hur parterna ska samarbeta upp och problem i dialogen kan förebyggas. Utgångspunkt i Överenskommelsen på det sociala området slöts en överenskommelse mellan regeringen, idéburna organisationer inom det sociala området och Kommuner och Landsting (IJ2008/2110/UF), här kallad Överenskommelsen på det sociala området. Närmare 90 idéburna organisationer har därefter anslutit sig till överenskommelsen och det finns cirka 20 regionala och lokala överenskommelser i som bildats med stöd eller inspiration av den nationella överenskommelsen. I Överenskommelsen på det sociala området enades också parterna om ett antal principer som ska ligga till grund för relationerna och tydliggöra parternas olika roller. Dessa principer har även lagts fast i propositionen En politik för det civila samhället (prop. 2009/10:55), se även kapitel 2. Tid för nästa steg Överenskommelsen på det sociala området har varit framgångsrik i sitt uppdrag att dels stärka de idéburna organisationernas självständiga och oberoende roll som röstbärare och opinionsbildare, dels stödja framväxten av en större mångfald av utförare inom det sociala området. Överenskommelsen har dessutom banat väg för en rad lokala och regionala överenskommelser. Parterna har utifrån denna erfarenhet pekat på behovet av initiativ till dialog på fler områden än det sociala och med ett fokus på utmaningar på det nationella planet. bjöd de idéburna organisationerna i Överenskommelsen på det sociala området in övriga parter till överläggningar för att diskutera möjligheterna till en breddad överenskommelse (Ku2017/00960/D). Den gemensamma arbetsgruppen för Överenskommelsen på det sociala området gavs i uppdrag att ta fram ett förslag till en breddning av överenskommelsen och en struktur för att möjliggöra dialog och samråd inom fler områden. Arbetsgruppen tog därefter fram ett förslag till en ny överenskommelse med organisationer som samlar riksorganisationer inom det civila samhället. I den nya överenskommelsen om en stödstruktur för dialog och samråd ingår inte Kommuner och Landsting (SKL), eftersom de avser att etablera en egen arena för dialog och samråd med det civila samhället inom sina ansvarsområden. Stödstrukturen ska ha en gemensam styrgrupp som efter behov beslutar om hur dialoger och samråd ska genomföras. Representanter för stödstrukturen ska utifrån behov samtala med andra relevanta aktörer som vill ha en dialog mellan det offentliga och det civila samhället. Samtalen kan t.ex. ske med SKL och andra aktörer som verkar på lokal eller regional nivå och syfta till ömsesidigt informationsutbyte, till kunskapsuppbyggnad och till att identifiera eventuella samverkansbehov. På samma sätt som i den tidigare Överenskommelsen på det sociala området genomförs verksamheten av ett kansli. Överenskommelsen ansluter till den vision och de principer som formulerades i den tidigare Överenskommelsen på det sociala området. har, i enlighet med regeringens förslag i budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 17 s. 212), beslutat tillföra kansliet för överenskommelsen för en breddad verksamhet. Tillsammans med befintligt anslag innebär det att anslagits för verksamheten 2018, vilket möjliggör en Skr. 2017/18:246 betydande ambitionshöjning. Motsvarande nivå anslagsnivå beräknas bemyndigade regeringen det statsråd som har ansvar för politiken för det civila samhället att underteckna överenskommelsen (Ku2018/00152/D). Överenskommelsen undertecknades av statsrådet och företrädare för följande organisationer som samlar riksorganisationer inom det civila samhället: Civos – Civilsamhällets organisationer i samverkan, Famna – för idéburen vård och social omsorg, Forum – Idéburna organisationer med social inriktning och LSU – ungdomsorganisationer (Ku2018/00245/D). Ytterligare organisationer som samlar riksorganisationer inom det civila samhället inbjuds att ansluta sig till överenskommelsen. Den tidigare Överenskommelsen på det sociala området avslutades i samband med undertecknandet. 3.3Struktur för nationell dialog med civilsamhället i frågor om etablering och integration Åtgärd: stärker regeringen dialogen med det civila samhällets organisationer i frågor om etablering och integration genom en ny struktur för samråd. Det civila samhällets organisationer är viktiga aktörer i arbetet med nyanländas etablering. Regeringen vill därför ha en väl fungerande dialog med dessa organisationer om hur de kan medverka till att skapa förutsättningar för nyanländas etablering och integration. upprättades Överenskommelsen mellan regeringen, idéburna organisationer inom integrationsområdet och Kommuner och Landsting (IJ2010/2235/UF). Överenskommelsen avvecklades 2016 till förmån för andra arbetsformer. används en ny struktur för dialog inom etablering och integration som utarbetats av överenskommelsens partsgemensamma styrgrupp. Modellen består av en årscykel med ett samråd där statsrådet med ansvar för nyanländas etablering medverkar och minst två fördjupande sakråd (se beskrivning av sakråd, avsnitt 3.1). Agenda för samrådet samt teman för sakråden tas fram i samarbete mellan och det civila samhället. arrangerar samrådet och bjuder in deltagare efter dialog med det civila samhället. 3.4Gemensamma åtaganden med svenska civilsamhällesorganisationer stärker dialog och samverkan i utvecklingssamarbetet Åtgärd: Regeringen har beslutat om gemensamma åtaganden med svenska civilsamhällesorganisationer för stärkt dialog och samverkan inom svenskt utvecklingssamarbete. 2017/18:246 Regeringen anser att en dialog med det civila samhället är viktig för att stärka det svenska utvecklingssamarbetets kvalitet och dess bidrag till en hållbar global utveckling. beslutade regeringen om gemensamma åtaganden med svenska civilsamhällesorganisationer för stärkt dialog och samverkan inom utvecklingssamarbetet (UF2015/35162/UD/USTYR). Åtagandena är uppdelade i sex centrala principer om civilsamhällets självständighet och oberoende, ökad dialog, stärkt kvalitet och långsiktighet i utvecklingssamarbetet, öppenhet och insyn samt vikten av mångfald. Syftet med de gemensamma åtagandena är att skapa en inkluderande dialog, ett långsiktigt förhållningssätt utifrån gemensamma principer och åtaganden och att tillvarata civilsamhällesorganisationernas mervärde. Inom ramen för de gemensamma åtagandena ska regeringen arrangera ett forum för att diskutera utvecklings- och biståndsfrågor. Båda parternas åtaganden följs upp löpande av en arbetsgrupp bestående av representanter från () och civilsamhällesorganisationerna. Sida deltar som observatör. För att ge vägledning för genomförandet av de gemensamma åtagandena finns det riktlinjer som gäller för UD och utlandsmyndigheterna beträffande det långsiktiga utvecklingssamarbete och humanitära bistånd som UD ansvarar för. Där tydliggörs också i vilka situationer som samråd med civilsamhällesorganisationerna bör och kan ske inom ramen för utvecklingssamarbetet. 3.5Partsgemensamt forum främjar dialogen om civilsamhällets generella villkor Utifrån den viktiga roll som regeringen ser att det civila samhället har i demokratin är det viktigt att det finns former för regelbunden dialog med det civila samhället om de generella villkor och förutsättningar som påverkar dem. För att säkra möjligheterna för regeringen att ta del av det civila samhällets röster om detta finns bl.a. ett formaliserat dialogformat med det civila samhället kallat Partsgemensamt forum (PGF). I PGF är själva dialogen det centrala. Avsikten är att samtalen ska bidra till att utveckla politikens arbete för att förbättra villkoren för civilsamhällets organisationer så att de kan ge röst åt människor, ge service till sina medlemmar och utföra välfärdstjänster (se prop. 2009/10:55 s. 76 och Partsgemensamt forum [2014] En dialog för att utveckla det civila samhällets villkor). PGF inrättades 2010 med utgångspunkt i propositionen En politik för det civila samhället (prop. 2009/10:55). PGF träffas minst och består av tjänstemän från och företrädare för ett tjugotal civilsamhällesorganisationer som tillsammans tar fram och diskuterar olika frågor. Ordförandeskapet växlar mellan och det civila samhällets organisationer. Med viss frekvens förekommer även politisk representation på mötena. Kommuner och Landsting (SKL) bjuds alltid in till PGF men är inte med i planeringsgrupperna. har dialogen i PGF på en mängd teman berört Skr. 2017/18:246 civilsamhället och dess möjligheter, förutsättningar och särart. 2018 tar dialogerna i PGF upp dessa ämnen –värdegrund och demokratibegreppet –konkurrens- och konsumenträtt m.m. Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) tar fram en skrift som sammanfattar dialogerna i PGF och ger stöd för det fortsatta arbetet. I utredningen för ett stärkt civilsamhälle understryks vikten av partsgemensamma forum (SOU 2016:13 s. 140). följer upp dialogen från Partsgemensamt forum För att säkra att hela bredden av organisationer och intressen inom det civila samhället kan göra sina röster hörda i angelägna frågor anordnar MUCF på regeringens uppdrag den s.k. . Den samlar ett betydligt bredare spektrum av organisationer än PGF. Konferensen ska säkra att dialogen och idéerna som initieras i PGF förs till en mer omfattande mötesplats mellan civilsamhället och företrädare för politiken och den offentliga sektorn. Under konferensen diskuterar parterna hur de kan samverka i viktiga samhällsfrågor, till exempel nyanländas etablering och utvecklingen av välfärden. Mer kunskap om det civila samhället För att kunna förbättra det civila samhällets villkor krävs ökad kunskap om civilsamhället och dess förutsättningar. Ju mer kunskap regeringen och andra offentliga aktörer har om civilsamhället, dess särart och dess villkor, desto högre blir kvaliteten i samverkan med det civila samhällets God kunskap ger även regeringen och andra beslutsfattare bättre grund för att besluta om och genomföra insatser som leder till att uppfylla politikens mål. I utredningen för ett stärkt civilsamhälle (SOU 2016:13) finns ett antal förslag som på olika sätt syftar till att förbättra kunskapen om det civila samhället inom det offentliga samt till att förbättra det offentligas information riktad till det civila samhället. Några av förslagen handlar om kompetenshöjande insatser hos offentliga aktörer på statlig, regional och lokal nivå så att de bättre kan möta Förslagen handlar också om att offentliga aktörer ska utveckla kunskapsstödet till det civila samhället för att underlätta för ideella organisationer att orientera sig i det offentliga regelverket, öka möjligheten till långsiktig finansiering och planering samt att minska den Sådana insatser förväntas även öka jämlikheten för organisationer med olika förutsättningar. Efterfrågan på service till civilsamhället är särskilt stor vid nybildning av en organisation men kan även behövas i andra avgörande skeden. God kunskap bland offentliga aktörer om det civila samhällets omfattning, sammansättning och villkor är en förutsättning för att regeringens åtgärder ska få avsedd effekt och 2017/18:246 därmed förbättra situationen för ideella aktörer, t.ex. på välfärds- eller arbetsmarknadsområdet. Ytterligare förslag tar sin utgångspunkt i att ett kunskapsbaserat arbetssätt förutsätter grundläggande aktuell forskning om det civila samhällets organisationer och det ideella engagemanget. Statistik och vetenskapliga analyser av pågående och historiska skeden som gör det möjligt att fånga upp förändringar på civilsamhällesområdet är inte minst viktiga för att värna nya och traditionella organisationers roll i demokratin. Sådan kunskap krävs också för att ta tillvara medborgarnas synpunkter och åsikter när nya sätt att organisera kollektivt engagemang får större betydelse. Regeringen delar den bild av behoven som ges i utredningen, men ser att flera av förslagen kan mötas med insatser inom redan etablerade strukturer eller inom ramen för befintliga myndighetsuppdrag. Flera av förslagen kan också mötas med olika former av samlade åtgärder, så som i kunskapsuppdraget till Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor som beskrivs nedan. 4.1Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor ges ett stärkt kunskapsuppdrag Åtgärd: Regeringen förstärker arbetet med kunskapsutveckling och kunskapsspridning till gagn för det civila samhället. Förstärkningen syftar 2018 enligt regleringsbrevet till ökad myndighetssamverkan, utvecklat kunskapsstöd för det civila samhället och ökad kunskap om hinder för underrepresenterade grupper att delta i det civila samhället. har, i enlighet med regeringens förslag i budgetpropositionen , beslutat att tillföra 2018 för detta arbete. Motsvarande anslagsnivå beräknas . Tillskottet ges huvudsakligen till Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF). Kunskapsunderlag från Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) har som regeringens expertmyndighet i uppdrag att stödja samverkan med det civila samhällets organisationer och att förmedla kunskap om det civila samhällets villkor, sammansättning och utveckling på nationell, regional och lokal nivå. tar MUCF fram två rapporter på Den första är en kvalitetsuppföljning av fördelning av statsbidrag till ideella organisationer. Den andra är en uppföljning av hur det civila samhällets organisationer upplever sina Analysen från den första rapporten om fördelning av statsbidrag (Resultat och effekter) fungerar som ett beslutsunderlag till regeringen om hur bidragen ska utvecklas och följas upp samt vilken nytta de Den andra rapporten tas fram som underlag för regeringens uppföljning av politiken för det civila samhället och speglar villkoren för det civila samhällets organisationer utifrån de sex principerna för politiken för det civila samhället (se kapitel 2). Rapporten bygger på en representativ enkätundersökning där olika grupper av organisationer inom det civila samhället tillfrågas om hur de ser på sina villkor. Rapporten ger kunskap om hur civilsamhället själva bedömer sina villkor och i vilken mån regeringen lever upp till målet för politiken för det civila samhället, nämligen att förbättra villkoren för alla typer av civilsamhällesorganisationer som en central del av demokratin (jfr prop. 2009/10:55 s. 44). Brister i kunskapen om det civila samhället MUCF:s uppföljningsrapporter gällande politiken för det civila samhället liksom utredningen för ett stärkt civilsamhälle (SOU 2016:13) visar att det ofta saknas nödvändig kunskap och förståelse för det civila samhället och dess villkor hos politiker och tjänstemän i offentlig sektor. Regeringen delar utredningens analys att det krävs bättre kunskaper hos offentliga aktörer om det civila samhällets särart och villkor. Organisationer i det civila samhället kan även i vissa fall behöva hjälp med att navigera rätt i information t.ex. regelverk och ansökningsförfaranden. Regeringen anser också att det trots de omfattande insatser som många organisationer gör på området återstår en del arbete när det gäller kunskap om förutsättningarna för underrepresenterade grupper att engagera sig i det civila samhället. Därför tillför regeringen för stärkt kunskapsutveckling och kunskapsspridning till gagn för det civila samhället (prop. 2017/18:1 utg.omr. 17 s. 212). MUCF ska enligt regleringsbrevet för använda förstärkningen till kompetenshöjande insatser till statliga myndigheter, bl.a. genom det myndighetsnätverk som MUCF driver, samt till politiker och tjänstemän på regional och lokal nivå. Inom ramen för sitt arbete med kunskapsutveckling och kunskapsspridning ska MUCF även utveckla kunskapsstöd om det offentliga regelverket som ska riktas till det civila samhället samt utreda underrepresenterade gruppers hinder för deltagande i det civila samhällets organisationer i syfte att föreslå åtgärder. Dessa tre arbetsfält beskrivs mer utförligt nedan. Stärkt kompetens och myndighetssamverkan Regeringen delar utredningens uppfattning att myndigheternas information och stöd till det civila samhällets organisationer behöver utformas på ett sätt som underlättar för organisationerna. Det gäller bl.a. koordinering myndigheterna emellan och en större enhetlighet i utformningen av den information och det stöd som erbjuds. Detta är något som kan diskuteras inom ramen för det myndighetsnätverk som MUCF driver. Ett resultat av arbetet i myndighetsnätverket är t.ex. ? som beskriver hur ett 20-tal myndigheter utifrån sina uppdrag arbetar med kunskap, stöd till och samverkan med det civila samhällets organisationer. Skriften vänder sig dels till ideella aktörer, dels till myndigheter och departement. Den ska ge en överblick och förtydliga ansvarsområden och samarbetsmöjligheter. 2017/18:246 Regeringen ser även att myndighetsnätverket skulle kunna ta upp frågan om myndigheternas förenklingsarbete. Många organisationer beskriver en ökad administrativ börda till följd av högre krav i bidragsansökningar och redovisningar till myndigheter. Regeringen delar utredningens slutsats att det är angeläget att myndigheter i sitt arbete med förenkling också inkluderar civilsamhällets organisationer. I det sammanhanget är det viktigt att den prövning som ska ske bl.a. gällande statsbidrag ska vara enhetlig och tydlig. Utformningen av och tillgängligheten till stöd från statliga myndigheter varierar mycket, vilket enligt utredningen ställer krav såväl på civilsamhällets organisationer att hitta rätt, som på myndigheter att vid behov hänvisa en organisation vidare till en annan myndighet. Det kan även vara svårt att veta vilken information som är relevant för civilsamhällesorganisationer, t.ex. när det gäller näringsverksamhet som står under tillsyn av , eller när och på vilket sätt konkurrensregler på nationell och EU-nivå är tillämpliga. Informationen om regelverk och det stöd som finns behöver alltså bli bättre. Ideella organisationer som är utförare av välfärdstjänster, men även offentliga aktörer, t.ex. kommuner, efterfrågar också juridiskt inriktad information och stöd kring Idéburet offentligt partnerskap (IOP) som ny form av samverkan (se vidare kapitel 6). Genom att samarbeta med relevanta myndigheter som eller med organisationer som Kommuner och Landsting kan MUCF skapa en större trygghet kring IOP. Utvecklat kunskapsstöd för bättre stöd till det civila samhället MUCF har på regeringens uppdrag utrett inom vilka områden civilsamhällets organisationer anser att det behövs mer kunskap hos offentliga aktörer om det civila samhällets villkor och förutsättningar. Resultaten av rapporten behov av kunskap om det civila samhället (MUCF 2017). Rapporten är utgångspunkt för en förstärkning av statliga myndigheters utbildningsuppdrag gentemot andra offentliga aktörer, men även för myndighetens eget arbete att utveckla sitt kunskapsstöd om och till det civila samhället. MUCF har även upparbetade samarbetsformer med det civila samhället och ger råd och stöd i olika former. Det finns dock behov av att stärka myndigheten i detta arbete och av att hitta nya vägar för att förmedla kunskapen, t.ex. genom att ta fram webbaserade verktyg. Lösningar skulle också kunna arbetas fram i nära samverkan med eller direkt av paraplyorganisationer inom det civila samhället som har god kunskap om olika ideella aktörers behov, vilket har lyfts fram av ett antal remissinstanser, t.ex. Civos, och Forum. Utöver att tillhandahålla information och stöd till redan etablerade organisationer finns det också behov av att göra det lättare att starta en ideell organisation, liksom av att ge befintliga organisationer hjälp i avgörande skeden. Organisationerna efterfrågar bl.a. grundläggande juridisk information och information om olika finansieringsformer, t.ex. statsbidrag och EU-fonder. Det är särskilt angeläget att nå de målgrupper i civilsamhället som inte får tillräckligt stöd från exempelvis riksorganisationer eller paraplyorganisationer inom det civila samhället. Kunskap om hinder förbättrar möjligheter till engagemang Goda generella villkor för det civila samhällets organisationer ger utrymme för organisationernas eget arbete för att öka mångfalden inom Utöver att eftersträva intern mångfald, vilket är en uppgift för civilsamhällesorganisationerna själva, finns det ett värde i att olika delar av befolkningen väljer att engagera sig ideellt. Människor som är engagerade i det civila samhället har större möjligheter att påverka samhället. Ett ideellt engagemang sammanfaller ofta med att allmänt sett vara etablerad i samhället. Att vara ung, sakna högre utbildning, ha utländsk bakgrund och sakna föreningsengagemang i familjen är exempel på vad som utmärker grupper av människor som står utanför det etablerade civilsamhället i . Män är också något överrepresenterade bland ideellt aktiva i , vilket främst förklaras av att de är överrepresenterade inom idrotten som är den enskilt största Att säkra att fler oavsett kön, bakgrund eller position i samhället i övrigt kan engagera sig i det civila samhället är en fråga om demokrati. Ett första steg för att uppnå detta är att analysera vilka strukturer eller andra faktorer som hindrar underrepresenterade grupper att bli delaktiga i föreningslivet. I utredningen för ett stärkt civilsamhälle (SOU 2016:13) anges att offentliga aktörer har bristande kunskap om nya arenor och former av engagemang som sker utanför den etablerade föreningsformen och inte använder sig av de traditionella sätten att påverka. Detta riskerar att utgöra ett hinder för människor att göra sina röster hörda. Mot bakgrund av detta har MUCF fått i uppdrag att kartlägga och analysera dessa hinder så att regeringen kan hitta tänkbara åtgärder som det offentliga och det civila samhället kan vidta