prop · H50392 · 2018-02-13 00:00:00 — Regeringens proposition 2017/18:92 Regeringen överlämnar denna proposition till . När ett exemplar av ett originalkonstverk säljs vidare efter den första överlåtelsen, har upphovsmannen i vissa fall rätt till särskild ersättning (följerätt). Syftet med följerätten är att stärka bild- och formkonstnärernas ställning och att ge dem rätt till en del av det ekonomiska utbyte som handeln med deras verk skapar. En upphovsrättsorganisation ansvarar för att samla in och vidarefördela följerättsersättningen till upphovsmännen. För att organisationen ska kunna kontrollera vilka konsthandlare och auktionsföretag som är ersättningsskyldiga, finns en skyldighet att redovisa ersättningsgrundande försäljningar när organisationen begär det. Redovisningsskyldigheten fullgörs emellertid bara i begränsad utsträckning, vilket leder till att organisationen har svårt att samla in den följerättsersättning som konstnärerna har rätt till. Konstnärerna går därigenom miste om betydande inkomster som de enligt lag har rätt till. I propositionen föreslår regeringen att bestämmelserna om redovisningsskyldighet ska ändras så att upphovsrättsorganisationen får bättre möjligheter att kontrollera vilka ersättningsgrundande försäljningar som har skett. Organisationen får då också bättre förutsättningar att samla in följerättsersättningen. Detta väntas bidra till att konstnärernas inkomster ökar. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk ..................................................... Ärendet och dess beredning .............................................................. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Sammanfattning av betänkandet Frågor om följerätt och om museernas kopiering (SOU 2014:36) ................. Förteckning över remissinstanserna (betänkandet) .......... Lagförslagen i promemorian med utkast till Förteckning över remissinstanserna (promemoria med utkast till lagrådsremiss) ........................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk. Förslag till lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk dels att 26 p § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 26 q §, av följande lydelse. till i använda verk på till i använda verk på området har rätt att kräva in området har rätt att kräva in följe- kräva in ersättningen och betala beloppet till den ersättnings- berättigade, efter avdrag för er- tionen inte kräver den ersättnings- skyldige på ersättningen inom tre år efter utgången av det kalender- år då försäljningen ägde rum, är Den som är ersättningsskyldig Den som är yrkesmässigt verk- ska på begäran av organisationen sam på konstmarknaden som sälja- re, förmedlare eller köpare ska försäljningar som gjorts under de tre närmast föregående kalender- tionen redovisa de ersättnings- gjorts under det närmast föregåen- ning ska uppgifter lämnas om upp- priset och datum för försäljningen. försäljningar har gjorts, ska detta dran på organisationen preskri- ska betala ersättningen när orga- beras efter tillkomsten, dock nisationen kräver in den. endast om organisationen har vid- inte har framställts något krav be- 1 Senaste lydelse 2016:979. tagit rimliga åtgärder för att finna den ersättningsberättigade. försäljning, ska den ersättnings- skyldige betala ersättningen till organisationen året efter försäljningen. En fordran på följerättsersättning preskriberas efter utgången av det kalenderår då försäljningen gjordes, om inte organisationen krävt den ersättningsskyldige på ersättningen eller uppmärksammat denne på att fordran har förfallit till betalning. Organisationen ska betala följerättsersättningen till den ersättningsberättigade efter avdrag för de omkostnader som organisationen har haft. Den ersättningsberättigades fordran på organisationen preskriberas efter det att den uppkom, dock endast om organisationen har vidtagit rimliga åtgärder för att finna den ersättningsberättigade. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om försäljningar som skett . 3 Ärendet och dess beredning När ett exemplar av ett originalkonstverk säljs vidare efter den första överlåtelsen, har upphovsmannen i vissa fall rätt till särskild ersättning (följerätt). Med originalkonstverk avses i första hand konstverk utförda av konstnären själv, men även verk som framställts i ett begränsat antal av konstnären själv eller med dennes tillstånd räknas till originalkonstverk. Det kan t.ex. vara fråga om målningar, collage, teckningar, grafik, litografier, skulpturer, keramiska föremål, glasföremål och fotografier. Syftet med följerätten är att stärka bild- och formkonstnärernas ställning och ge dem rätt till en del av det ekonomiska utbyte som handeln med deras verk skapar. Bestämmelser om följerätt infördes i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (upphovsrättslagen) . Bestämmelserna ändrades i samband med genomförandet av och rådets direktiv /84/EG av om upphovsmannens rätt till ersättning vid vidareförsäljning av originalkonstverk (följerätt), det s.k. följerättsdirektivet. I samband med att antog regeringens lagförslag uttalade i ett tillkännagivande att regeringen borde bredda den inom planerade översynen av upphovsrättslagen med vissa frågor. En av dessa var konkurrenssituationen i konstbranschen. Vi- dare tillkännagavs att frågor om information om vidareförsäljningen av konst, kontrollen av denna information och vilka sanktioner som bör finnas vid bristande redovisning borde beaktas. Detsamma gällde frågan om avvägningen mellan en effektiv hantering av systemet och syftet att stärka bildkonstnärernas ställning (prop. 2006/07:79, bet. 2006/07:NU13, rskr. 2006/07:195). Regeringen utsåg en särskild utredare som fick i uppdrag att ta ställning till bl.a. vissa frågor om följerätt (dir. 2013:63). Utredaren skulle ta ställning till om det bör införas en utvidgad skyldighet för den som ska betala följerättsersättning att redovisa försäljning av konstverk och om det bör införas nya kontroll- och sanktionsmöjligheter för att säkerställa betalning av följerättsersättning. Utredaren skulle också analysera om nuvarande bestämmelser om följerätt påverkar konkurrensen på konstmarknaden och ta ställning till om följerättsersättningen bör beräknas eller betalas på annat sätt än . Därutöver hade utredaren bl.a. i uppdrag att överväga om den inskränkning i upphovsrätten, som gör det möjligt för arkiv och bibliotek att framställa och sprida exemplar av verk för vissa särskilda ändamål, borde utvidgas till att även innefatta andra institutioner. Utredningen, som antog namnet , överlämnade betänkandet Frågor om följerätt och om museernas kopiering (SOU 2014:36). En sammanfattning av betänkandet och utredningens lagförslag finns i bilaga 1 respektive bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Ju2014/04010/L3). Under den fortsatta beredningen av betänkandet har det uppmärksammats att det är motiverat att göra ytterligare en ändring i upphovsrättslagen, utöver utredningens förslag. Det har därför i Regerings- kansliet upprättats en promemoria med utkast till lagrådsremiss. 2017/18:92 förslagen i den promemorian finns i bilaga 4. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. Promemorian, och remissyttrandena över den, finns tillgängliga i (Ju2017/07434/L3). Dessutom har synpunkter hämtats in från Bildupphovsrätt i och på förslaget att det i lagen ska anges att vissa uppgifter ska lämnas för varje försäljning (26 § andra stycket upphovsrättslagen). De synpunkter som lämnats finns också tillgängliga i . I det följande behandlas de förslag och bedömningar i utredningens betänkande som rör följerätt. Övriga förslag från utredningen har ett sådant samband med den pågående översynen av upphovsrätten på EU-nivå och det direktivförslag som förhandlas att ställning bör tas till de frågorna när förhandlingarna slutförts. Hur regleringen av vissa kulturarvsinstitutioners förfoganden över upphovsrättsligt skyddade verk ska utformas bör alltså bestämmas i samband med att direktivet genomförs i svensk rätt. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. I förhållande till lagrådsremissens lagförslag görs vissa redaktionella och språkliga ändringar, bl.a. införs i förtydligande syfte en övergångsbestämmelse. Regeringens förslag: Den skyldighet som finns att redovisa försäljningar på konstmarknaden utvidgas på så sätt att den inte längre knyts till skyldigheten att betala följerättsersättning. I stället ska alla som är yrkesmässigt verksamma på konstmarknaden som säljare, förmedlare eller köpare lämna redovisning till upphovsrättsorganisationen och det ska göras utan att organisationen begär det. Redovisningen ska lämnas och omfatta all den ersättningsgrundande försäljning som förekommit närmast föregående kalenderår. Om någon ersättningsgrundande försäljning inte har gjorts, ska detta i stället redovisas. Den ersättningsskyldige ska betala ersättningen när organisationen kräver in den. Om det inte framställts något krav beträffande en ersättningsgrundande försäljning, ska den ersättningsskyldige betala ersättningen till organisationen året efter försäljningen. Dröjsmålsränta ska därmed betalas senast från , om den ersättningsskyldige inte betalat föregående års följerättsersättning då. Den befintliga preskriptionsbestämmelsen gentemot den ersättningsskyldige ska anpassas så att den täcker in också den bestämda året efter försäljningen. En fordran på följerätts- ersättning ska preskriberas efter utgången av det kalenderår då 2017/18:92 försäljningen ägde rum, om inte organisationen framställt krav till den ersättningsskyldige på ersättning eller uppmärksammat denne på att fordran har förfallit till betalning. Regeringens bedömning: Utredningens förslag i övrigt bör inte genomföras. Regeringen delar utredningens bedömning att redovisningsskyldigheten inte bör straffsanktioneras. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår dock inte någon bestämmelse som anger när följerättsersättning ska betalas eller någon anpassning av preskriptionsbestämmelsen. Utredningen föreslår däremot att upphovsrättsorganisationen ska ha en särskild rätt att på begäran få tillgång till underlag för redovisningen. Vidare föreslås en uttrycklig begränsning av hur länge organisationen får kräva redovisning. Utredningen föreslår dessutom att den nedre beloppsgränsen för betalning av följerättsersättning ska höjas från en tjugondel av ett prisbasbelopp till en tiondel. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som yttrar sig över förslaget att utvidga redovisningsskyldigheten tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Bland dessa remissinstanser finns (), Bildupphovsrätt i (Bildupphovsrätt), Copyswede, (), Konstnärliga och (), , Svenska föreningen för immaterialrätt (SFIR), , (), Konsthantverkare ) och (). Bildupphovsrätt och BLF anför att för att de ändringar som utredningen föreslår ska ge verkan, måste redovisning lämnas, oavsett om det har skett någon försäljning som ger rätt till betalning eller inte. SKAF framhåller att det är av vikt att uppgifter om att det inte förekommit någon ersättningsgrundande försäljning kan lämnas på ett summariskt och enkelt sätt. SKAF, och auktioner AB tillstyrker förslaget att höja den nedre beloppsgränsen. påpekar att utredningen redovisar förenklade beräkningar som inte riktigt tar hänsyn till den komplexitet som förslaget återspeglar. Av de övriga remissinstanser som uttalar sig i frågan avstyrker samtliga en höjning av beloppsgränsen. Förslagen och bedömningarna i promemorian med utkast till lagrådsremiss överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrar sig över promemorian tillstyrker eller har ingen invändning mot förslagen. Bland dessa remissinstanser finns (Patent- och marknadsöverdomstolen), (Patent- och ), , , och Bildupphovsrätt. Med undantag för SKAF och delar remissinstanserna också bedömningarna eller har inget att invända mot dem. SKAF och anser dock att beloppsgränsen bör höjas i varje fall på det sätt som utredningen före- anser att det finns starka skäl för en ännu större höjning. Skälen för regeringens förslag och bedömning Följerätten infördes i upphovsrättslagen för att upphovsmän till konst- verk skulle ges rätt till en del av det ekonomiska utbyte som handeln med deras verk skapar i senare led. De har normalt inte samma möjlighet som andra upphovsmän att sälja stora volymer av sina verk. till en ekonomisk jämvikt mellan upphovsmän till konstverk respektive andra upphovsmän, t.ex. författare och kompositörer, vilka får ersättning för senare utnyttjanden av deras verk. Upphovsmannen får inte själv kräva in följerättsersättningen, utan det ska göras av en upphovsrättsorganisation som företräder ett flertal upp- I praktiken är det en enda organisation som ansvarar för att samla in och vidarefördela följerättsersättningen till upphovsmännen. Den som är skyldig att betala följerättsersättning ska på begäran av orga- nisationen redovisa de ersättningsgrundande försäljningar som gjorts under de tre närmast föregående kalenderåren (26 p § andra stycket upp- Av de företag som är verksamma på konstmarknaden står endast några få – främst de större auktionshusen – för större delen av den följerättser- sättning som betalas in. Dessa lämnar normalt självmant redovisning till På andra delar av konstmarknaden finns emellertid inte motsvarande rutiner och samarbete. Där är det i regel upp- hovsrättsorganisationen som behöver ta initiativ för att redovisning ska komma till stånd. Vid utebliven redovisning har organisationen möjlighet att begära handräckning hos eller framställa yrkande om vitesföreläggande i domstol för att få tillgång till redovisning. har dessa möjligheter dock inte utnyttjats alls. ningarna till det är att redovisningsskyldigheten är knuten till skyldig- heten att betala följerättsersättning. Enkelt uttryckt är det bara den som är ersättningsskyldig som är redovisningsskyldig. organisationen emellertid normalt inte någon kännedom om att en för- säljning har skett. Organisationen kan därmed inte visa att den har en for- Om organisationen inte kan visa att den har en fordran, har den svårt att nå framgång med en begäran om handräckning eller ett yrkande om vitesföreläggande för att få redovisning. Regeringen anser att det är otillfredsställande att upphovsmän går miste om den följerättsersättning som de har rätt till. Det är därför ange- läget att upphovsrättsorganisationen får bättre förutsättningar för att få kännedom om vilka som är ersättningsskyldiga. Med en sådan kännedom kan organisationen på ett mer effektivt sätt säkerställa att följerättsersätt- Som utredningen anger bör förutsättningarna för redovis- ningsskyldigheten därför ändras. Det bör alltså inte vara enbart den som är ersättningsskyldig som är redovisningsskyldig. i stället vara att upphovsrättsorganisationen har rätt att få redovisning av hela den krets som i och för sig kan vara skyldig att betala följerätts- ersättning, dvs. alla säljare, förmedlare och köpare som är yrkesmässigt verksamma på konstmarknaden. Utgångspunkten bör dessutom vara att den som är skyldig att redovisa ska göra det självmant. Ansvaret för att agera bör alltså inte ligga på organisationen utan på den som är redovisningsskyldig. Vad som sålunda i praktiken redan tillämpas av de större auktionsföretagen bör gälla för alla som yrkesmässigt säljer, förmedlar eller köper konstverk. Bildupphovsrätt är den organisation som ansvarar för att samla in och fördela följerättsersättningen till upphovsmännen. Bildupphovsrätt avser att skapa en hemsida där de som är redovisningsskyldiga lätt kan lämna uppgifter om sina försäljningar, antingen löpande eller samlat. De uppgifter som ska redovisas finns rimligen redan i den bokföring som de berörda på konstmarknaden är skyldiga att ha i egenskap av näringsidkare. Sammanfattningsvis ansluter sig regeringen till utredningen och föreslår att redovisningsskyldigheten ska utvidgas på så sätt att alla säljare, förmedlare och köpare som är yrkesmässigt verksamma på konstmarknaden ska redovisa de försäljningar som de deltagit i och som medför en skyldighet för dem att betala följerättsersättning. Redovisningen ska göras utan att upphovsrättsorganisationen begär det. (Patent- och marknadsöverdomstolen) anser att det uttryckligen bör framgå av den föreslagna bestämmelsen vilka uppgifter som ska omfattas av redovisningsskyldigheten. Att redovisningsskyldigheten nu förtydligas innebär i och för sig inte någon ändring i förhållande till vad som gällt i fråga om vilka uppgifter som bör anges i en redovisning. kan det – som domstolen anger – finnas ett värde i att det framgår av lagen vilka uppgifter som krävs. För att kunna bedöma frågan om följerättsersättningen behöver organisationen i princip alltid uppgift om upphovsmannen, verket, försäljningspriset och datum för försäljningen. Regeringen föreslår därför en uttrycklig bestämmelse om att dessa uppgifter ska redovisas. Vilka närmare uppgifter som ska lämnas om upphovsmannen och verket kan i viss mån variera, t.ex. beroende på hur känd upphovsmannen är eller hur vanligt förekommande verket är. Organisationen bör få redovisning en gång Konsthandlare och auktionsföretag måste veta som de senast ska redovisa. En fast redovisningstidpunkt underlättar också för upphovsrättsorganisationen att identifiera vilka som har redovisat och vilka som inte har det. Det bör därför anges i lagen när redovisning senast ska ske. För att regleringen ska vara enkel och inte bli betungande, bör redovisningstidpunkten fastställas till en gång . Regeringen föreslår sålunda att redovisning senast ska lämnas och omfatta närmast föregående kalenderårs försäljning. Tidpunkten för när redovisning senast ska ske bör fastställas till . Redovisningsskyldigheten bör gälla även om någon försäljning som ger upphov till följerättsersättning inte skett Det är angeläget att auktionsföretag och konsthandlare inte ska kunna låta bli att redovisa med motiveringen att det inte har skett någon ersätt- Det skulle i så fall även fortsättningsvis vara relativt enkelt att kringgå skyldigheten att redovisa och betala följerättsersättning. Utredningen föreslår därför att det ska införas en skyldighet att lämna uppgifter oavsett om någon ersättningsgrundande försäljning ägt rum eller inte. Förslaget ifrågasätts inte av remissinstanserna. SKAF anser att det är rimligt att alla aktörer, oavsett om de omsätter verk som omfattas av följerätt eller inte, redovisar till upphovsrättsorganisationen. Föreningen påpekar emellertid att en sådan redovisning måste kunna genomföras på ett summariskt och enkelt sätt. AIPPI påpekar samma sak. Även Bildupphovsrätt ser stora fördelar med att ha ett enkelt system. Bildupphovsrätt avser, som nämns ovan, att skapa en hemsida där marknadens aktörer kommer att kunna lämna redovisning. Bildupphovsrätt avser också att ta kontakt med berörda branschorganisationer inom konsthandeln för att diskutera effektiva och enkla redovisningsprinciper och på så sätt minska den administration som redovisningen kan innebära. Regeringen bedömer att i de fall det inte har skett någon ersättningsgrundande försäljning bör det endast komma i fråga att till organisationen lämna en enkel upplysning om att sådan försäljning inte förekommit. En sådan s.k. nollredovisning bör lämpligen kunna lämnas på ett mycket enkelt sätt – t.ex. genom att kryssa i en ruta på en blankett eller på en hemsida hos organisationen. I likhet med den redovisning som ska göras i de fall ersättningsgrundande försäljningar faktiskt har ägt rum, bör det vara tillräckligt att en nollredovisning görs en gång . Det kan därmed inte heller i detta fall anses betungande för en näringsidkare att fullgöra sin redovisningsskyldighet. Den föreslagna regleringen omfattar även företag som enligt nu gällande bestämmelser inte är ersättningsskyldiga och som alltså inte berörs av följerättsbestämmelserna. Det handlar t.ex. om konsthandlare och gallerister som uteslutande ställer ut nyproducerad konst eller handlar främst med mycket gamla verk. Sammanfattningsvis föreslår regeringen att om någon ersättningsgrundande försäljning inte har skett, ska detta redovisas . Det bör införas en bestämd tidpunkt då en fordran på följerättsersättning senast ska betalas De ovan föreslagna ändringarna syftar till att skärpa bestämmelserna om följerätt så att försäljningar redovisas i större omfattning och därmed att ersättning betalas i högre utsträckning. får visserligen genom de föreslagna ändringarna bättre möjlighet att använda sig av handräckning eller vitesföreläggande vid utebliven redovisning, men i övrigt får ändringarna inte någon direkt konsekvens för de konsthandlare som låter bli att redovisa och betala. Regeringen anser att det bör övervägas ytterligare ändringar, som ger starkare incitament att betala följerättsersättningen till organisationen. Rätten till ersättning på grund av följerätt uppstår när ett tidigare överlåtet exemplar av ett upphovsrättsligt skyddat konstverk säljs vidare. Fordran på följerättsersättning uppkommer alltså som den ersättningsgrundande vidareförsäljningen. När en ersättningsgrundande försäljning har ägt rum ska ersättningen enligt allmänna förmögenhetsrätts- liga principer betalas genast eller senast vid anfordran (prop. s. 57). Förfallodagen kan därmed inte anses vara bestämd i förväg i den mening som avses i räntelagen (1975:635) (jfr prop. 1975:102 s. 117). Huvudregeln för fordringar med bestämd förfallodag är att ränta ska betalas från förfallodagen (3 § räntelagen). När det gäller fordringar som inte har en i förväg bestämd förfallodag och inte heller grundar sig på redovisningsskyldighet, gäller att ränta ska betalas från en senare tid- Ränta ska då betalas efter det att borgenären har av- sänt en räkning eller på annat sätt framställt krav på betalning av ett bestämt belopp och angett att motparten blir skyldig att betala ränta om han eller hon låter bli att betala (4 § räntelagen). Mycket talar alltså för att dröjsmålsränta på en fordran på följerätt ska betalas från den dag som infaller efter det att organisationen har framställt krav på betalning, med andra ord i enlighet med 4 § ränte- För tiden innan räkningen eller kravet har kommit den ersättnings- skyldige till handa, är denne däremot inte skyldig att betala ränta. För att ytterligare stärka den rätt till följerättsersättning som upphovs- männen redan har, anser regeringen att det bör fastställas en tidpunkt då fordran ska vara betald. Om organisationen alltså inte har framställt något betalningskrav, bör den ersättningsskyldige vara skyldig att betala följerättsersättning senast vid en i lag fastställd tidpunkt. fastställas till och avse ersättning för föregående kalenderårs I praktiken innebär det att det uppstår en skyldighet att betala dröjsmålsränta från den tidpunkten, om organisationen inte dess- förinnan framställt betalningskrav (och ränta alltså löper enligt 4 § Det bör inte ha någon betydelse för skyldigheten att betala huruvida den ersättningsskyldige har fullgjort sin redovisningsskyldighet Den befintliga preskriptionsbestämmelsen – om att fordran på den er- sättningsskyldige är preskriberad, om organisationen inte kräver denne på ersättningen efter utgången av det kalenderår då försälj-