prop · H503157 · 2018-03-19 00:00:00 — Av språkliga skäl har ”öppenvårdsapotekens” tagits bort vad av- ser tillhandahållandeskyldigheten eftersom ett öppenvårdsapotek är en En korrigering har även gjorts i den delen genom att ”första stycket” tagits bort eftersom 2 kap. 6 § bara har ett stycke. Någon änd- Prop. 2017/18:157 ring i sak är inte avsedd såvitt avser dessa justeringar. Övervägandena finns i avsnitt 7.11. Bestämmelsen möjliggör för att för sin tillsyn över tillståndshavarens tillhandahållandeskyldighet och uppgiftslämnande vid expediering av en förskrivning få ta del av uppgifter från E-hälsomyn- digheten. Genom ändringen utökas uppgiftsskyldighet till så att fler uppgifter än tidigare ska lämnas till Läke- medelsverket för de ändamål som anges i 6 § första stycket 11, som i sin tur har ändrats genom en utvidgning av ändamålet (se kommentaren till De ytterligare uppgifter som ska lämnas till är upp- gift om kostnad, kostnadsreducering enligt lagen (2002:160) om läkeme- delsförmåner m.m. och kostnadsfrihet enligt smittskyddslagen (2004:168), patientens namn, personnummer och folkbokföringsort samt postnumret i patientens bostadsadress, förskrivarens namn, yrke, specia- litet, arbetsplats, arbetsplatskod och förskrivarkod, och uppgift om att farmaceuten har motsatt sig utbyte av ett förskrivet läkemedel och skälen för det, redovisade per öppenvårdsapotek. Enligt 25 kap. 17 a § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, gäller sekretess hos för uppgift om en en- skilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Enligt 25 kap. 17 b § OSL gäller sekretess hos för uppgift om en enskilds affärs- eller driftsförhåll- anden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Enligt 10 kap. 28 § OSL hindrar inte sekretess att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. När har fått uppgifterna från för sin tillsynsverksamhet kommer de vid verket att omfattas av bestäm- melserna i 30 kap. 23 § OSL och 9 § offentlighets- och sekretessförord- ningen (2009:641) jämförd med punkten 33 i bilagan till förordningen. Detta innebär att sekretess gäller för uppgift om en enskilds affärs- eller driftsförhållanden, uppfinningar eller forskningsresultat, om det kan antas att den enskilde lider men om uppgifterna röjs, och för uppgift om andra ekonomiska eller personliga förhållanden än som nämndes för den som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som är föremål för myndighetens verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 7.11. 2017/18:157 13.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:366) om handel med läkemedel 1 kap. 1 § Paragrafen utgör en inledande bestämmelse som anger de kapitel som finns i lagen. I paragrafen införs en ny strecksats som avser ett nytt kapi- tel om returer av läkemedel från öppenvårdsapotek (3 b kap.). Övervägandena finns i avsnitt 6.4. 1 kap. 4 § I paragrafen finns vissa centrala beteckningar som används i lagen. Med ”farmaceut” avses den som är behörig att utöva yrke som apote- kare eller receptarie enligt 4 kap. 4 § patientsäkerhetslagen (2010:659). Farmaceut är således ett samlingsbegrepp för legitimerade apotekare och legitimerade receptarier och används på flera ställen i lagen. Övervägan- dena finns i avsnitt 5.7. I och med det nya kapitlet om returer av läkemedel införs begreppet ”kurant läkemedel”. Med kurant läkemedel avses läkemedel vars hållbar- het inte har gått ut, vars godkännande för försäljning inte har upphört och läkemedel som inte har återkallats från marknaden. Dessutom ska läke- medlet ha lagrats och hanterats i enlighet med de särskilda lagringskrav som gäller för läkemedlet enligt produktresumén och ligga i en oöppnad och oskadad sekundärförpackning. Produktresumén tas fram av tillverka- ren och innehåller information om läkemedlets egenskaper och använd- ning. Med sekundärförpackning avses läkemedlets yttre förpackning, vilket i artikel 1 punkt 24 i direktiv /83/EG definieras som den för- packning som läkemedelsbehållaren placerats i. Definitionen av kurant läkemedel bygger på de kriterier som uppställs i Europeiska kommis- sionens riktlinjer av för god distributionssed för humanläkemedel (2013/C 343/01) för att läkemedel som returneras ska kunna återföras i säljbart lager. Övervägandena finns i avsnitt 6.4.4. Öppenvårdsapotekens grunduppdrag 2 kap. 3 a § Paragrafen är ny och innebär att öppenvårdsapotekens grunduppdrag samlas och tydliggörs i en bestämmelse. Bestämmelsen är inte uttöm- mande i förhållande till öppenvårdsapotekens samtliga uppgifter och är inte avsedd att innebära någon ändring i sak. Att öppenvårdsapoteken (genom tillståndshavaren) ska verka för en god läkemedelsanvändning har varit en utgångspunkt vid omregleringen av apoteksmarknaden (prop. 2008/09:145, s. 96). Den samlade reglering- en av handel med läkemedel utgör grunden för apotekens ansvar i detta avseende, t.ex. bestämmelsen i 1 kap. 2 § att handel med läkemedel ska bedrivas på ett sådant sätt att läkemedlen inte skadar människor, egen- dom eller miljö samt att läkemedlens kvalitet inte försämras. När det gäller att öppenvårdsapoteken ska verka för en säker läkeme- delsanvändning avses också det samlade regelverket om handel med läkemedel och läkemedelslagstiftningen i relevanta delar, t.ex. 13 kap. 1§ läkemedelslagen (2015:315). Enligt punkten 1 ska öppenvårdsapoteken säkerställa att konsumenten så snart det kan ske får tillgång till samtliga förordnade läkemedel, och samtliga förordnade varor som omfattas av lagen om läkemedelsför- måner m.m. Om apoteken inte direkt kan tillhandahålla läkemedlet eller varan ska apoteken informera konsumenten om på vilket eller vilka andra apotek läkemedlet eller varan finns för försäljning. Dessa skyldigheter anges i 2 kap. 6 § 3 och 13. Den närmare innebörden av dessa skyldig- heter framgår av föreskrifter på lägre normnivå än lag. Punkten 2 handlar om öppenvårdsapotekens informations- och rådgiv- ningsskyldighet dels när apoteken hanterar förordnade läkemedel och varor, dels i egenvården. Enligt 2 kap. 6 § 11 ska apoteken tillhandahålla individuell och producentoberoende information och rådgivning om läke- medel, utbyte av läkemedel, läkemedelsanvändning och egenvård till konsumenter samt se till att informationen och rådgivningen endast läm- nas av personal med tillräcklig kompetens för uppgiften. Enligt 13 kap. 1 § läkemedelslagen ska den som lämnar ut läkemedel särskilt iaktta kraven på sakkunnig och omsorgsfull vård samt kraven på upplysning till och samråd med patienten eller företrädare för denne. Vidare anges i nämnd paragraf i läkemedelslagen att sådan information som har särskild betydelse för att förebygga skada eller för att kunna främja en ändamåls- enlig användning ska lämnas skriftligen när läkemedlet tillhandahålls en användare. Enligt punkten 3 är även en av öppenvårdsapotekens huvuduppgifter att genomföra och upplysa konsumenten om utbyte av läkemedel enligt tillämpliga bestämmelser i lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. Apoteken har en skyldighet att genomföra ett utbyte av läkemedel för det fallet att förutsättningarna i de föreskrifter som reglerar utbytet är uppfyllda. Apoteken ska även upplysa konsumenten om det finns möjlighet att, vilket beror på vilken utbytessituation som föreligger, genom betalning få det förskrivna läkemedlet eller något annat utbytbart läkemedel. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. 2 kap. 6 § Punkten 3 ändras så att tillhandahållandet ska ske ”så snart det kan ske”. Ett motsvarande krav finns i 9 § förordningen (2009:659) om han- del med läkemedel. Vad som avses med så snart det kan ske får preci- seras med stöd av det befintliga bemyndigandet i 2 kap. 11 § 2. Över- vägandena finns i avsnitt 6.3.2. Punkten 4 ändras så att det tydliggörs att den som är läkemedelsan- svarig för ett öppenvårdsapotek ska ha det inflytande över verksamheten som krävs för att denne ska kunna fullgöra sina uppgifter. Den läke- medelsansvariges uppgifter anges i 2 kap. 7 § och anslutande föreskrifter. Övervägandena finns i avsnitt 5.9.2. Punkten 11 ändras så att den information och rådgivning som ska lämna också ska innefatta information och rådgivning om ”utbyte av läkemedel”. har tillsynsansvar över apotekens rådgiv- ningsskyldighet enligt denna bestämmelse. Information om de ekono- 2017/18:157 miska aspekterna av utbyte regleras i lagen (2002:160) om läkemedels- förmåner m.m. och faller därför inom ramen för Tandvårds- och läke- medelsförmånsverkets (TLV) tillsyn. Att både och har tillsyn över olika delar av kraven på information om utbyte av läkemedel kräver samordning mellan myndigheterna. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. 2 kap. 11 § I paragrafen införs i en ny punkt 5 ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att föreskriva om sådan in- formation och rådgivning som avses i 2 kap. 6 § 11. I samma punkt in- förs även ett bemyndigande som medger att föreskrifter får meddelas om personalen ska ha någon särskild kompetens för någon av de uppgifter som anges i punkten. Informationen och rådgivningen i 2 kap. 6 § 11 innehåller olika moment så som läkemedelsanvändning och egenvård, och för dessa kan kraven på vilken kompetens som är tillräcklig skilja sig åt. Som en konsekvens av att det införs en ny punkt 5, får de nuvarande punkterna 5 och 6 nya nummer (6 och 7). Övervägandena finns i avsnitt 5.8. 3 kap. 3 § I punkten 6 införs ett krav på att leveranser till öppenvårdsapotek ska ut- föras ”så snart det kan ske”. Kravet införs för att en enskild konsument ska garanteras snabbare expediering. Ett motsvarande krav finns i 10 § förordningen (2009:659) om handel med läkemedel, men flyttas nu till lagen. Vad som avses med så snart det kan ske får preciseras med stöd av det befintliga bemyndigandet i 3 kap. 5 § 5. Övervägandena finns i avsnitt 6.3.2. I en ny punkt 12 anges som ett nytt krav att den som bedriver parti- handel enligt 3 kap. 1 § ska ta emot läkemedel i retur från öppenvårds- apoteken under de förutsättningar som gäller enligt det nya 3 b kapitlet. Övervägandena finns i avsnitt 6.4.2. Genom att det införs en ny punkt 12 får den tidigare punkten 12 ett nytt nummer (13). Retur av läkemedel från öppenvårdsapotek Förutsättningar 3 b kap. 1 § Kapitlet är nytt och reglerar öppenvårdsapotekens rätt till retur av läke- medel. I paragrafen anges tillämpningsområdet för bestämmelserna om retur. Paragrafen har delvis utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Av första stycket framgår att ett öppenvårdsapotek har rätt att returnera receptbelagda läkemedel som öppenvårdsapoteket tillhandahåller direkt till en konsument. Bestämmelserna gäller för sådana receptbelagda läke- medel som omfattas av apotekens tillhandahållandeskyldighet oavsett om dessa har förordnats eller inte när de beställs av apoteken. även receptbelagda läkemedel som ett apotek väljer att lagerhålla och som således beställts utan att det har förordnats för en viss konsument omfattas av bestämmelserna om de är avsedda att senare lämnas ut på recept direkt till konsument. Läkemedel som lämnas ut utan recept och som hälso- och sjukvården har beställt från ett apotek omfattas inte av bestämmelserna. I begreppet retur ligger normalt sett att läkemedlet ska gå tillbaka till den partihandlare som levererat läkemedlet. Begreppet kan dock i fråga om returer av läkemedel även i undantagsfall omfatta den situationen då läkemedlet ska destrueras på . Av andra stycket framgår att det som huvudregel är partihandlaren som ska ombesörja returen. Det innebär att partihandlaren ska hämta läke- medlet hos och stå för kostnaden för transporten. Öppenvårds- å sin sida har ansvaret för att läkemedlet hanteras på ett korrekt sätt fram till transporten och förpackas på ett sådant sätt att läkemedlets kvalitet kan bibehållas under transporten. Skyldigheten för partihand- larna att ombesörja returen föreligger dock inte om läkemedlet enligt beslut om återkallelse eller upphört godkännande ska destrueras. Av 6 kap. 9 och 10 §§ läkemedelslagen (2015:315) framgår när ett läke- medel eller ett godkännande för försäljning ska återkallas. Om det i sam- band med återkallelsen beslutas att läkemedlet ska destrueras på kommer någon fysisk retur av själva läkemedlet inte ske, utan returen kommer endast bestå av att krediteras för läkemedlet. Av tredje stycket framgår att bestämmelserna om retur inte gäller för läkemedel som ska förvaras i kyl- eller frysförhållanden enligt de lag- ringskrav som gäller enligt produktresumén. Med läkemedel som ska för- varas i kyl- eller frysförhållanden avses läkemedel som kräver särskilda temperaturförhållanden för bibehållen kvalitet och som således inte kan förvaras i rumstemperatur. I produktresumén, som är ett dokument fram- taget av tillverkaren i samband med godkännande av läkemedel, finns information om läkemedlets specifika egenskaper och användning. Läke- medel som kräver kylförvaring är alltså undantagna från returbestäm- melserna. Det finns dock inte något hinder för ett öppenvårdsapotek och den som bedriver partihandel med läkemedel att göra en frivillig över- enskommelse om retur av sådana läkemedel. Övervägandena finns i avsnitt 6.4.3. 3 b kap. 2 § I paragrafen beskrivs under vilka situationer ett öppenvårdsapotek har rätt att returnera läkemedel. Paragrafen har utformats i enlighet med Enligt punkten 1 får läkemedel returneras om det har levererats utan att öppenvårdsapoteket har beställt det, det vill säga vid felleverans. I dessa fall beror felet på att partihandlaren har levererat ett läkemedel som inte har beställts eller som på annat sätt inte överensstämmer med beställ- ningen t.ex. i fråga om antalet eller storleken på förpackningen. En förut- sättning för retur är att läkemedlet är kurant. Ett kurant läkemedel definieras i 1 kap. 4 § som ett läkemedel vars hållbarhet inte har gått ut, vars godkännande för försäljning inte har upphört och som inte har åter- kallats från marknaden, som har lagrats och hanterats i enlighet med de särskilda lagringskrav som gäller för läkemedlet enligt produktresumén och som ligger i en oöppnad och oskadad sekundärförpackning. Enligt punkten 2 har ett öppenvårdsapotek rätt att returnera läkemedel som har en transport- eller hanteringsskada vid ankomsten till öppen- vårdsapoteket. Med ankomst avses att läkemedlet har överlämnats till öppenvårdsapoteket. Enligt punkten 3 får läkemedel returneras om det felbeställts av ett öppenvårdsapotek. Med felbeställning avses att beställningen har gjorts av misstag. Det kan exempelvis vara fråga om att ett öppenvårdsapotek har beställt fel förpackning av en viss substans eller fel antal förpack- ningar. Det ska vara tydligt att det är fråga om ett misstag från sida, exempelvis att 100 förpackningar har beställts i stället för 10 för- packningar som normalt beställer. En förutsättning för retur är att läkemedlet är kurant. Vad som menas med kurant läkemedel framgår av 1 kap. 4 §. Enligt punkten 4 har ett öppenvårdsapotek rätt att returnera läkemedel som har beställts särskilt för en enskild konsument som sedan inte har kommit tillbaka till och hämtat läkemedlet. Retur enligt denna punkt får inte ske förrän det har gått från leverans- dagen. För att ska ha rätt till retur ska läkemedlet vara kurant. Vad som menas med kurant läkemedel framgår av 1 kap. 4 §. Enligt punkten 5 får öppenvårdsapotek returnera läkemedel som har utgången hållbarhet eller för kort hållbarhet för att få lämnas ut till kon- sument. Vilken hållbarhet som krävs vid utlämnande till konsument regleras i 8 kap. 22 § föreskrifter (HSLF-FS 2016:34) om förordnande och utlämnande av läkemedel och teknisk sprit, där det anges att med alltför kort hållbarhet avses att hållbarhetstiden inte får passeras under den förväntade användningstiden. Vad som utgör en allt- för kort hållbarhet kan därför variera beroende på hur lång behandlings- period respektive läkemedel ska användas för. En förutsättning för retur enligt denna punkt är att öppenvårdsapoteket tillämpar rutiner för att den produkt som har tidigast utgångsdatum säljs först. En ytterligare förut- sättning för retur är att läkemedlet är kurant i övrigt, det vill säga med undantag för hållbarheten. Vad som menas med kurant läkemedel fram- går av 1 kap. 4 §. Enligt punkten 6 får läkemedel returneras om det har återkallats från marknaden eller om läkemedlets godkännande för försäljning har upp- hört. Regler om när ett läkemedel eller ett godkännande för försäljning ska återkallas finns i 6 kap. 9 och 10 §§ läkemedelslagen (2015:315). Övervägandena finns i avsnitt 6.4.5. 3 b kap. 3 § Paragrafen anger de krav som gäller för vissa retursituationer. Bestäm- melserna i denna paragraf har utformats i enlighet med Lagrådets för- slag. Av första stycket framgår att en förutsättning för retur är att läkemedlet inte har varit utanför öppenvårdsapotekets direkta kontroll efter leveran- sen till . Ett läkemedel har varit utanför direkta kon- troll om det varit tillgängligt för andra än personal. Undantag görs för retur av läkemedel som återkallats från marknaden eller vars godkännande för försäljning har upphört. Rätten till retur omfattar dessa läkemedel oavsett om de varit inom ett apoteks kontroll eller inte. Enligt andra stycket gäller som ytterligare förutsättning för retur på grund av felbeställning eller på grund av att ett läkemedel inte har häm- tats ut av konsument att läkemedlets radvärde ska överstiga ett belopp som motsvarar 0,00339 prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ social- försäkringsbalken, avrundat nedåt till närmaste tiotal kronor. värde avses det sammanlagda inköpspriset för antalet förpackningar med samma varunummer vid en enskild retur. Gränsen för radvärdet kopplas till prisbasbeloppet för att det ska kunna öka i takt med inflationen. Övervägandena finns i avsnitt 6.4.6. 3 b kap. 4 § I paragrafen anges inom vilken tid öppenvårdsapotek ska anmäla att de vill returnera ett läkemedel för att ha rätt till retur av läkemedlet. tider överensstämmer med de som gäller enligt branschens nuvarande riktlinjer vid returer. I riktlinjerna använder man sig dock av begreppet Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I punkten 1 anges att returer på grund av felleverans, felbeställning och transport- och hanteringsskador ska anmälas senast räknat från den dag öppenvårdsapoteket tog emot leveransen. Enligt punkten 2 ska retur av läkemedel på grund av att en beställning för enskild konsument inte hämtats anmälas senast räk- nat från den dag öppenvårdsapoteket tog emot leveransen. dagar avses oavsett om de inträffar på en helg eller annan Punkten 3 avser anmälan om retur på grund av utgången hållbarhet eller för kort hållbarhet. Sådan anmälan ska ske tidigast före utgångsdatum och senast efter utgångsdatum. för kort hållbarhet förutsätter att läkemedlet inte längre får expedieras till konsument enligt föreskrifter. Enligt punkten 4 ska anmälan om retur vid återkallelse eller upphört godkännande ske senast räknat från datumet för återkallelse eller datumet för upphört godkännande. Bestämmelsen påverkas inte av det förhållandet att det i annan författning kan finnas bestämmelser om tidsfrister för när ett läkemedel som har återkallats eller vars godkän- nande för försäljning har upphört, ska gå tillbaka eller destrueras. Övervägandena finns i avsnitt 6.4.5. 3 b kap. 5 § I paragrafen finns bestämmelser om kreditering. i enlighet med Lagrådets förslag. Enligt första stycket ska partihandlaren kreditera öppenvårdsapoteket det faktiska inköpspriset för läkemedlet. räknas den summa betalade för läkemedlet. inom en månad från den dag då anmälde returen till parti- Det är som har bevisbördan för till vilket inköpspris 2017/18:157 läkemedlet införskaffats och som vid behov ska styrka läkemedlets in- köpspris. I andra stycket finns en undantagsbestämmelse för det fall öppenvårds- inte kan visa det faktiska inköpspriset i samband med att håll- barheten gått ut eller för kort hållbarhet återstår för ett läkemedel som är utbytbart enligt 21 § första stycket lagen (2002:160) om läkemedels- förmåner m.m. Vad som närmare menas med utgången hållbarhet och för kort hållbarhet framgår av kommentaren till 3 b kap. 2 § 5. Med ett läke- medel som är utbytbart enligt 21 § ovan nämnd lag menas ett läkemedel inom förmånerna som ingår i en utbytesgrupp med generisk konkurrens. För sådana läkemedel beslutar () vilket läkemedel som ska ha lägst pris för en period om en månad (periodens vara). Kreditering ska i dessa fall, om det faktiska inköps- priset inte kan fastställas, i stället ske till det inköpspris som gällde vid den senaste tidpunkt när utbyte till det aktuella läkemedlet skulle ha skett. Med detta avses att kreditering ska ske till det inköpspris läkemed- let hade senast TLV utsåg det till periodens vara. Övervägandena finns i avsnitt 6.4.7. Dokumentation 3 b kap. 6 § I paragrafen finns en offentligrättslig bestämmelse om krav på dokumen- tation av returer. Av paragrafen framgår att hanteringen av returer vid ett öppenvårds- apotek ska dokumenteras på ett sådant sätt att spårbarhet garanteras. Vad gäller dokumentationskrav för partihandeln omfattas returer av det all- männa kravet på dokumentation i 3 kap. 3 § 3. Någon motsvarande be- stämmelse finns inte för apotek. Eftersom rätten till retur inte har reglerats kan det tänkas uppstå nya situationer där hanteringen av returer kan behöva dokumenteras för att läkemedel ska kunna spåras, t.ex. be- träffande narkotiska läkemedel eller teknisk sprit. Vilken dokumentation som krävs bör preciseras närmare i myndighets- föreskrifter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreslås därför bemyndigas meddela föreskrifter om vilken dokumenta- tion som krävs av ett öppenvårdsapotek rörande returer för att läkemed- len ska kunna spåras. Övervägandena finns i avsnitt 6.4.8. Författningsändringarna ska träda i kraft . Det följer av allmänna principer att de nya bestämmelserna om rätt till retur bara ska tillämpas vid avtal som ingås efter ikraftträdandet. Övervägandena finns i avsnitt 10. Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:366) om handel med läkemedel 1 kap. 1 § Paragrafen utgör en inledande bestämmelse som anger de kapitel som finns i lagen. I paragrafen införs en ny strecksats som avser ett nytt kapi- tel om apoteksombud (2 a kap.). Övervägandena finns i avsnitt 8.3. 1 kap. 4 § I paragrafen, som behandlar vissa centrala begrepp som används i lagen, införs en ny definition av begreppet ”apoteksombud” som placeras först i Med apoteksombud avses en näringsidkare som vid ett visst försäljningsställe utför sådana uppgifter som anges i 2 a kap. 4 § på uppdrag av den som har tillstånd enligt 2 kap. 1 §. Ett tillstånd enligt 1 § avser alltid ett visst öppenvårdsapotek och gäller tills vidare. ledes tillståndshavaren för ett specifikt öppenvårdsapotek som avses och som kan ingå avtal med en annan näringsidkare om apoteksombudsverk- Enligt paragrafen ska det vara en näringsidkare som utför uppgifter som apoteksombud, dvs. en fysisk eller juridisk person som yrkesmässigt bedriver verksamhet av ekonomisk natur (prop. 1983/84:92, s. 15 f.). uppställs inte något krav på att näringsidkarens verksamhet drivs i privat- rättslig form eller i vinstsyfte. I lagen (2009:730) om handel med vissa receptfria läkemedel används också begreppet näringsidkare om den som efter anmälan får bedriva detaljhandel med receptfria läkemedel. har apoteksombud typiskt sett varit dagligvaru- butiker, bensinstationer och servicebutiker. Att näringsidkaren ska utföra sina uppgifter vid ett visst försäljnings- ställe innebär att ombudet definieras utifrån att det är lokaliserat på en En näringsidkare kan ju utföra uppgifter som apoteksombud på flera platser och då är vart och ett av dessa ett eget apoteksombud. De uppgifter som tillståndshavaren har ansvar för i detta avseende är