prop · H503216 · 2018-04-24 00:00:00 — För många fondbolag, AIF-förvaltare och förvaltningsbolag inom EES som har gränsöverskridande verksamhet i eller marknadsför sina fonder i är fond- och depåförsäkringar samt pensionsförsäkringar viktiga plattformar för försäljning och marknadsföring. Det är därför vanligt med samarbeten mellan fondbolag, , förvaltnings- bolag och försäkringsföretag samt försäkringsförmedlare avseende de fonder som är valbara inom ramen för olika försäkringslösningar. För vissa fondbolag och förvaltningsbolag är även inom ramen för premiepensionssystemet en viktig kanal för försäljning av fondandelar och marknadsföring av fonder. Enligt Finansinspektionens företagsregister finns det 48 fondbolag och 92 svenska AIF-förvaltare med tillstånd (). Av dessa AIF-för- valtare har 22 även tillstånd för fondverksamhet. Enligt Finansinspek- tionens företagsregister finns 1 021 fondföretag (utländska fonder som motsvarar svenska värdepappersfonder) som får marknadsföras i enligt lagen om värdepappersfonder. Flera av fondföretagen har dess- utom flera delfonder. Enligt registret finns även 56 utländska alternativa investeringsfonder som får marknadsföras till icke-professionella investerare i . Den svenska fondmarknaden kännetecknas således av att ett stort antal utländska fonder marknadsförs i . Det finns emellertid inte uppgifter om i vilken utsträckning som förvaltningsbolag och utländska AIF-förvaltare samarbetar med försäkringsföretag och försäkringsförmedlare för att marknadsföra och förmedla fondandelar till svenska investerare. Flera myndigheter bedöms påverkas av förslagen i denna proposition: , , , Pensionsmyndig- heten, och Domstolar. I det följande beskrivs de ekonomiska konsekvenserna för dessa myndigheter. berörs i stor utsträckning av förslagen i denna proposition. ansvarar för tillståndsgivningen och för tillsynen över de aktörer som bedriver försäkringsdistribution i . I det följande anges de huvudsakliga konsekvenserna av förslagen för . Föreskrifter och allmänna råd Förslagen innebär konsekvenser för genom att myndighetens föreskrifter och allmänna råd måste anpassas till en ny lagstiftning. Enligt förslaget ska regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer få meddela föreskrifter på flera olika områden. Detta kommer att innebära behov av både en ombearbetning av befintliga föreskrifter och allmänna råd som har utfärdats av och utarbetande av nya föreskrifter och allmänna råd. Enligt förslaget i denna proposition ska bestämmelserna om tillstånds- och registreringsplikt för försäkringsförmedlare i lagen om försäkrings- förmedling föras över i huvudsak oförändrade till den nya lagen om försäkringsdistribution. Försäkringsförmedling kommer således enligt huvudregeln även i fortsättningen att få bedrivas bara efter tillstånd från och tillstånd att få ges till en svensk fysisk eller juridisk person. Vissa av kraven för att få tillstånd höjs emellertid, bl.a. genom en utökad lämplighetsprövning av de förmedlare som ansöker om tillstånd. Därtill föreslås att fler aktörer ska omfattas av tillståndsplikt: sidoverk- samma förmedlare och anknutna försäkringsförmedlare som vill förmedla försäkringsbaserade investeringsprodukter eller pensions- försäkringar som är exponerade mot marknadsvolatilitet. Den möjlighet som finns i lagen om försäkringsförmedling för försäkringsförmedlare att få tillstånd för att bedriva sidoverksamhet i form av mottagande och vidarebefordran av order samt investerings- rådgivning med avseende på vissa fondandelar ska enligt förslaget utmönstras. Det innebär att för att bedriva sådan verksamhet utanför ett försäkringsavtal kommer det att krävas tillstånd för värdepappersrörelse enligt lagen om värdepappersmarknaden. Försäkringsförmedlare som när lagen om försäkrings- distribution träder i kraft har tillstånd att utöva sidoverksamhet med fondandelar ska enligt förslaget få fortsätta att driva den verksamheten till eller, om en ansökan om tillstånd att driva värde- pappersrörelse har kommit in till , till dess ansökan prövats slutligt. Efter ska sido- verksamheten dock inte få avse investeringsrådgivning om premie- pension. kommer därmed inte att hantera ansök- ningar om nya sidotillstånd, vilket innebär mindre arbetsuppgifter för inspektionen jämfört med . Det förutsätts däremot att Finans- inspektionen i samband med övergången till det nya regelverket genomför vissa informationsinsatser riktade till de försäkringsförmedlare som har sidotillstånd enligt lagen om försäkringsförmedling (se avsnitt 7.3). De försäkringsförmedlare som vill ge råd om finansiella instrument som inte omfattas av ett försäkringsavtal kommer att behöva ansöka om tillstånd för värdepappersrörelse eller bli anknutet ombud till ett värde- pappersinstitut. Sammantaget innebär de två nya tillståndskategorierna tillsammans med de utökade tillståndskraven troligen en permanent ökning av Finans- Ansökan om tillstånd finansieras genom Prop. 2017/18:216 avgifter från dem som ansöker varför dessa arbetsuppgifter inte bör påverka myndighetens resurser negativt. är enligt förslaget den myndighet som ska ansvara för tillsynen över att de bestämmelser i svensk rätt som föreslås för att genomföra försäkringsdistributionsdirektivet följs. ska också besluta om ingripande vid regelöverträdelser antingen direkt eller, när det gäller fysiska personer som ingår i ett finansiellt företags ledning, genom sanktionsföreläggande. kommer att behöva anpassa sin tillstånds- och tillsynsverksamhet med anledning av det föreslagna nya och ändrade regelverket. I vissa avseenden är det fråga om samma slags anpassningar som är nödvändiga också på grund av genomförandet i svensk rätt av andra EU-rättsakter på finansmark- nadsområdet. Det gäller bl.a. i fråga om handläggning av ärenden om överträdelser och den föreslagna beslutsordningen avseende fysiska personer i företagens ledning. I materiellt hänseende bedöms de ändringar som är en följd av genomförandet av försäkringsdistributions- direktivet inte medföra någon större förändring av antalet sådana ärenden hos . Propositionen innehåller även andra förslag som ger Finansinspek- tionen utökade tillsyns- och ingripandeverktyg. Ett sådant är det som innebär att om en försäkringsförmedlare t.ex. har förklarat sig avstå från sitt tillstånd att bedriva försäkringsförmedling eller sin registrering som försäkringsförmedlare ska , innan tillståndet eller registreringen återkallas, först kunna pröva om det finns skäl att ingripa mot försäkringsförmedlaren med anledning av att denne har gjort sig skyldig till en regelöverträdelse och, om det finns sådana skäl, besluta om ett ingripande. ska inte längre få besluta om återkallelse av registreringen för en anknuten försäkringsförmedlare när förmedlaren har förklarat sig avstå från sin registrering som anknuten försäkrings- förmedlare. ska fatta samtliga beslut om återkallelser av tillstånd eller registreringar för försäkringsförmedlare. Förslaget kan komma att leda till fler sanktionsärenden. De tydligare reglerna i kombi- nation med att det enligt förslaget blir svårare för en försäkrings- förmedlare att undgå sanktioner genom att själv ansöka om att få sitt tillstånd återkallat, kan leda till färre tillsynsärenden och en minskad arbetsbörda för . Förslagen i denna proposition bedöms sammantaget ge Finansinspek- tionen förbättrade förutsättningar att bedriva en mer effektiv och verkningsfull tillsyn. prövning av ärenden finansieras genom avgifter som tas ut av dem som gör en ansökan eller anmälan eller lämnar in en underrättelse. Myndigheten disponerar dessa intäkter. Övrig verksamhet, såsom tillsyn och regelgivning, finansieras via anslag i statens budget. Eventuella ökade kostnader ska hanteras inom myndighetens befintliga ramar. Gränsöverskridande tillsyn och ingripande Enligt förslagen ska även ha tillsyn över svenska försäkringsdistributörer som bedriver försäkringsdistribution i ett annat land inom EES. ska få möjlighet att ingå överens- kommelse med en behörig myndighet i ett annat land inom EES om överföring av tillsynsansvar. Förslagen är en följd av genomförandet av försäkringsdistributionsdirektivet. Det är emellertid svårt att bedöma i hur stor utsträckning som kommer att ingå överens- kommelser om överföring av tillsynsansvar och vilka de ekonomiska konsekvenserna av förslaget blir. Det kan emellertid framhållas att , i de flesta fall vid en överenskommelse om över- föring av tillsynsansvar till inspektionen från en behörig myndighet i ett annat land inom EES, bör kunna ta ut en årlig avgift av den utländska EES-försäkringsförmedlare som omfattas av en sådan överenskommelse (se avsnitt 12.2.15). Enligt förslaget ska bestämmelserna i lagen om försäkringsförmedling om att utländska försäkringsförmedlare som bedriver verksamhet i och försäkringsföretag har en skyldighet att till Finansinspek- tionen lämna upplysningar om sin verksamhet föras över i huvudsak oförändrade till lagen om försäkringsdistribution. Detsamma gäller bestämmelserna om möjlighet att göra platsunder- sökningar och bestämmelserna om förseningsavgift vid underlåtelse att i rätt tid lämna upplysningar till inspektionen. Dessa förslag bör således inte innebära några ekonomiska konsekvenser för . De förslag som innebär att i sin tillsynsverksamhet ska samarbeta och utbyta information med behöriga myndigheter i andra länder inom EES, Europeiska kommissionen och Eiopa i den utsträckning som följer av medlemskap i unionen, följer av försäkringsdistributionsdirektivet. Det utökade samarbetet och informationsutbytet bör emellertid endast i begränsad utsträckning påverka verksamhet. Den utökade samverkans- skyldigheten och Eiopas roll i denna kan emellertid leda till en effektiviserad gränsöverskridande tillsyn. Sammanfattning av konsekvenser för Sammanfattningsvis kan konstateras att förslagen i propositionen innebär utökade arbetsuppgifter för . Den ökade arbets- belastning som uppstår genom omarbetning av befintliga föreskrifter och allmänna råd eller framtagande av nya sådana, samt genom hantering av nya ansökningar om tillstånd, får dock i huvudsak anses vara av engångs- karaktär. Myndigheten behöver därför säkerställa att det finns tillräcklig bemanning för att administrera och besluta om ansökningar om nya tillstånd . De nya tillståndskategorierna och den utökade kraven i samband med ansökan om tillstånd och den löpande verksamheten kommer emellertid leda till även en viss permanent ökning av arbetsuppgifter för . Enligt förslaget ska även fortsättningsvis få ta ut årliga avgifter från de företag som står under inspektionens tillsyn. ska enligt förslaget också få ta ut avgifter för prövning av ansökningar om tillstånd och anmälningar som görs enligt lagen om försäkringsdistribution. Samtliga budgetära konsekvenser ska Prop. 2017/18:216 hanteras inom befintliga anslagsramar. är registreringsmyndighet för alla försäkringsförmedlare enligt lagen om försäkringsförmedling. Denna ordning består i förslaget till ny lag om försäkringsdistribution. har således redan den organisation och de system som krävs för registrering och avregistrering av försäkringsförmedlare. Enligt förslaget ska inte längre få besluta om återkallelse av registreringen för en anknuten försäkringsförmedlare, när förmedlaren har förklarat sig avstå från sin registrering som anknuten försäkrings- förmedlare. ska enligt förslaget fatta samtliga beslut om återkallelser av tillstånd eller registreringar för försäkrings- förmedlare. Detta kommer att innebära minskade arbetsuppgifter för . I övrigt bedöms förslagen inte påverka uppgifter i någon större utsträckning. Eventuella budgetära konsekvenser ska hanteras inom befintliga anslagsramar. ansvarar bl.a. för granskningen av företagens marknadsföring och reklam. Enligt förslaget införs skärpta regler för marknadsföring som bl.a. innebär att en försäkringsförmedlare, i samband med försäkringsdistribution, inte ska få marknadsföra andra finansiella tjänster än sådana försäkringar som omfattas av förmedlarens tillstånd eller registrering. Förslaget bedöms emellertid inte medföra någon ökad arbetsbelastning eller kostnad för . Genom de lagändringar som har gjorts med anledning av genomförandet i svensk rätt av MiFID II har villkoren skärpts för försäkringsförmedlare som vill ge råd om fonder på (se prop. 2016/17:162 s. 258). Det innebär att en försäkringsförmedlare måste ha tillstånd för värdepappersrörelse för att få utföra investeringsrådgivning om fondandelar på . Det innebär en ändring jämfört med det som gällde tidigare. Eftersom andelarna i de fonder som är valbara på är finansiella instrument, är det rimligt att investeringstjänster som avser till dessa fondandelar omfattas av åtminstone samma regler som dem som gäller på övriga marknaden för finansiella instrument. Premiepensionen utgör tillsammans med inkomstpensionen de huvud- sakliga byggstenarna i den allmänna pensionen i . Det statliga pensionssystemet omfattas inte, även fast det kan sägas vara försäkrings- liknande, av den lagstiftning som rör den privata försäkringsmarknaden. Det har bidragit till osäkerhet om vilka regler som ska gälla vid rådgiv- ning, förvaltning och marknadsföring av privata tjänster i relation till 2017/18:216 . De oklarheter som har funnits avseende vad tillståndet att bedriva försäkringsförmedling avser i relation till de investeringstjänster som anges i MiFID har ytterligare bidragit till osäkerheten. I betänkandet Fokus premiepension (SOU 2016:61) föreslås att en särskild utredning bör tillsättas som klargör reglerna för dessa tjänster. I vad mån en sådan utredning behövs får bedömas i annat sammanhang. De ställningstaganden som görs i prop. 2016/17:162, och de förslag som finns i denna proposition kan emellertid bidra till att klargöra några av frågorna avseende premiepensionstjänster. I denna proposition föreslås att en försäkringsförmedlare efter det att lagen om försäkringsdistribution har trätt i kraft inte längre ska kunna ansöka om sidotillstånd för att ge rådgivning om fondandelar utanför ett försäkringsavtal. Det innebär att en förmedlare inte heller kommer att kunna ge investeringsrådgivning om fonder på med stöd av sådant tillstånd. I propositionen föreslås även att en försäkringsförmedlare i samband med försäkringsdistribution inte ska få marknadsföra andra finansiella tjänster och produkter än sådana som omfattas av förmedlarens tillstånd eller registrering, vilket medför att en förmedlare inte få marknadsföra fonder som är valbara på Pensions- myndighetens fondtorg. Dessa förslag påverkar marknaden för rådgivning och marknadsföring om fondandelar på . Förslagen bedöms emellertid inte påverka verksamhet eller budget. ansvarar för att lämna ut de registerutdrag som bl.a. behövs inom ramen för tillstånds- och tillsynsverk- samhet. Enligt förslaget ska försäkringsföretag och försäkrings- förmedlare begära att vissa anställda eller de som vill vara anknutna till företaget eller förmedlaren visar upp ett utdrag ur belastningsregistret. Denna ordning motsvaras i allt väsentligt av vad som redan gäller . Den skillnaden att även vissa anställda hos försäkringsföretag ska omfattas av registerkontrollen bedöms inte medföra några större ökningar av antalet utdrag ur belastningsregistret. Förslaget innebär inte heller att det tillkommer några nya uppgifter för . De eventuella merkostnader som förslaget innebär för polisorganisationen ska finansieras inom ramen för utgiftsområde 4 Rättsväsendet. Enligt den föreslagna nya lagen om försäkringsdistribution ska, i likhet med det som gäller enligt lagen om försäkringsförmedling, Finansinspek- tionens och beslut få överklagas till allmän förvaltnings- ska enligt förslaget få utökade verktyg för att kunna bedriva en mer effektiv tillsyn. Detta kan komma att innebära fler beslut om sanktioner från , vilket i sin tur kan leda till att fler överklaganden av inspektionens beslut. om sanktionsföreläggande som föreslås kan medföra en ökad måltill- strömning i de allmänna förvaltningsdomstolarna. Mål som gäller regel- Prop. 2017/18:216 verket på finansmarknadsområdet är i allmänhet resurskrävande och även en liten målökning kan leda till väsentligt ökade kostnader. Förslaget innebär en tydligare reglering när det gäller vilka tjänster som får utföras inom ramen för ett tillstånd att bedriva försäkringsdistribution samt utökade dokumentations- och informations- krav, vilket kan bidra till färre rättsprocesser. Flera av förslagen syftar till att stärka konsumentskyddet genom skärpta transparenskrav. Ökad transparens kan möjligen leda till att fler försäkringstagare förstår och ifrågasätter de tjänster och de produkter som de har köpt av en försäkringsdistributör, vilket också skulle kunna medföra att fler kunder driver mål om skadestånd i allmän domstol. Det är emellertid svårt att förutse om förslagen kommer att ge en sådan effekt. Den samlade bedömningen är att förslagen kan leda till en viss ökning av antalet mål i de allmänna förvaltningsdomstolarna. Eventuella kost- nadsökningar bör hanteras inom befintliga anslagsramar. 15.5.1 Allmänt om konsekvenser omfattas inte av lagen om försäkringsförmedling. För försäkringsföretagen innebär därför försäkringsdistributionsdirektivet och förslaget till ny lag om försäkrings- distribution att de behöver utforma nya eller anpassa befintliga administrativa, tekniska och organisatoriska system till de nya kraven. Därtill behöver försäkringsföretagen gå igenom avtal med försäkrings- förmedlare och andra aktörer såsom fondbolag, förvaltningsbolag och AIF-förvaltare för att säkerställa att villkoren är i enligt med de nya reglerna. Försäkringsförmedlare omfattas av de krav som enligt lagen om försäkringsförmedling gäller vid förmedling av försäkring. försäkringsförmedlare innebär förslaget att de behöver anpassa sin verk- samhet till de reviderade och delvis nya regler som enligt förslaget ska gälla enligt den nya lagen. För förmedlarna innebär det bl.a. en kostnad att utbilda personal, vid behov ändra ersättningsmodeller och i vissa fall ansöka om nytt tillstånd. Förslaget medför troligen störst förändring för de försäkringsförmedlare som förmedlar försäkringsbaserade investe- ringsprodukter och pensionsförsäkringar som är exponerade mot Dessa förmedlare behöver vid behov anpassa verksamheten till de utökade krav som föreslås för att minska risken för intressekonflikter i samband med förmedling av dessa försäkringar. Tillämpningsområde och uttryck i lagen För de försäkringsföretag som säljer ansvarsförsäkringar till försäkrings- förmedlare och andra som har tillstånd att förmedla försäkringar innebär ett klargörande när det gäller gränsdragningen mellan vad som utgör 2017/18:216 försäkringsförmedling och vad som utgör investeringsrådgivning enligt lagen om värdepappersmarknaden att det blir lättare att fastställa för försäkringen. Osäkerheten om vad som utgör försäkringsförmedling har bidragit till ett minskat utbud på ansvarsförsäkringar. Ett klargörande när det gäller tillämpningsområdet för regelverket om försäkrings- distribution kan därför bidra till att utbudet på marknaden för ansvars- försäkring ökar. För försäkringsförmedlare innebär klargörandet att försäkrings- förmedlare som vill utföra investeringsrådgivning om finansiella instru- ment inom en försäkring kan göra det inom ramen för sitt tillstånd för försäkringsdistribution. En försäkringsförmedlare kan välja att ansöka om ett särskilt till- stånd (sidotillstånd) för investeringsrådgivning om fondandelar som inte finns inom en försäkring eller som ska ingå i en försäkring. I proposi- tionen föreslås att denna möjlighet ska utmönstras och att det i den nya lagen inte ska finns möjlighet att få ett sådant tillstånd. De försäkrings- förmedlare som i fortsättningen vill utföra sådan investeringsrådgivning kommer därför att behöva ha tillstånd för värdepappersrörelse. Avgiften för att få en ansökan om tillstånd att driva värdepappersrörelse prövad uppgår till . Därtill medför det betydande kostnader att upprätta en ansökan. Enligt en grov uppskattning som har gjorts i ett tidigare lagstiftningsärende i kan arbetskostnaden för att upprätta en sådan ansökan uppgå till (se prop. 2016/17:162 s. 635). I propositionen föreslås vissa övergångsbestämmelser för försäkrings- förmedlare som när det nya lagen träder i kraft har ett sidotillstånd enligt lagen om försäkringsförmedling (avsnitt 14.4). För berörda försäkringsförmedlare medför förslaget att de inte längre kommer att kunna bedriva sidoverksamhet och därmed inte få några intäkter från sådan verksamhet. Det kommer emellertid att vara möjligt för försäkringsförmedlare att fortsätta med verksamheten, men då kommer det att krävas tillstånd enligt lagen om värdepappersmarknaden. Därtill kommer de insatser som krävs för att säkerställa att anställda har den kunskap och kompetens som krävs enligt den lagen att vara förenade med viss kostnad. Det innebär även en kostnad att säkerställa att förmedlarens administration och organisation uppfyller kraven i det regelverket. Kostnader relaterade till de förslag och bedömningar som rör tillämpningsområde kommer troligen i huvudsak påverka distributörer av livförsäkringar, medan distributörer av skadeförsäkringar påverkas i mindre utsträckning. Utöver den faktiska kostnaden för att ansöka om tillstånd att driva värdepappersrörelse för dem som vill utföra investe- ringsrådgivning om fondandelar, är det svårt att göra en bedömning av hur stora kostnaderna för försäkringsförmedlare kommer att bli. De delvis nya regler för tillstånd och registrering som föreslås medför en kostnad för de anknutna försäkringsförmedlare som, till skillnad från , kommer att behöva ansöka om tillstånd för att förmedla försäkringsbaserade investeringsprodukter och pensionsförsäkringar som är exponerade mot marknadsvolatilitet. avgift för att pröva en juridisk persons ansökan om tillstånd att utöva försäkringsförmedling enligt en eller flera liv- försäkringsklasser. För en fysisk person är avgiften för att pröva ansökan att utöva försäkringsförmedling. De nuvarande avgifterna kan ge en indikation om storleksordningen den avgift som kan komma att tas ut av berörda anknutna förmedlare. Tillståndskravet innebär att det ställs lika höga krav på de som ska ingå i ledningen hos ett företag som bedriver försäkringsförmedling som på dem som ska ingå i ledningen för ett företag som endast förmedlar försäkringsbaserade investeringsprodukter eller pensionsförsäkringar som är exponerade mot marknadsvolatilitet åt ett försäkringsföretag. För- slaget innebär att ansvaret för delar av den granskning som försäkrings- företagen gör av anknutna förmedlare, flyttas över till Finansinspek- tionen. kommer också att pröva om de som ska ingå i ledningen för en anknuten försäkringsförmedlare även är i övrigt lämpliga för uppgiften. För försäkringsföretagen innebär förslaget därför en viss minskad arbetsbörda vid kontroll av anknutna försäkringsförmedlare som distribuerar försäkringsbaserade investeringsprodukter och pensions- försäkringar som är exponerade mot marknadsvolatilitet. Kravet på tillstånd för anknutna försäkringsförmedlare som förmedlar försäkrings- baserade investeringsprodukter och pensionsförsäkringar som är exponerade mot marknadsvolatilitet innebär en skärpt kontroll, vilket ökar konsumentskyddet och i förlängningen förtroendet för marknaden. Därtill innebär kravet mer likartade konkurrensvillkor för dem som förmedlar försäkringsbaserade investeringsprodukter och pensions- försäkring som är exponerade mot marknadsvolatilitet. Eventuellt kan kravet på tillstånd medföra att färre förmedlare väljer att vara anknutna till ett försäkringsföretag. finns det ofta fördelar med att vara anknuten, som gör att förmedlaren aktivt väljer den verksamhetsformen framför att agera självständigt. Det är därför inte självklart att det nya tillståndskravet påverkar antalet anknutna förmedlare. Rådgivning om finansiella instrument och fondandelar