prop · H503269 · 2018-06-19 00:00:00 — Inom tillämpningsområdet för domstolarnas brottsdatalag ska domstolsdatalagen i lydelsen före fortfarande gälla för överklagande av beslut som har meddelats före ikraftträdandet. En övergångsbestämmelse till en tidigare ändring av domstolsdatalagen ska upphävas. Polisdatalagen ska fortfarande gälla för Säkerhetspolisens behand- ling av personuppgifter i frågor som rör nationell säkerhet. Även vissa äldre bestämmelser i offentlighets- och sekretesslagen, säkerhets- skyddslagen och lagen om internationellt polisiärt samarbete ska övergångsvis gälla vid behandling av personuppgifter enligt polisdatalagen. Kustbevakningsdatalagen ska fortfarande gälla för Kustbevak- ningens behandling av personuppgifter som inte utförs i syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, utreda eller lagföra brott eller upprätthålla allmän ordning och säkerhet. Lagen om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet ska fortfarande gälla avseende Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens tillsyn över Säkerhetspolisens behandling av uppgifter i frågor som rör nationell säkerhet med stöd av polisdatalagen. Den förra lagen ska även gälla i sin äldre lydelse för nämndens tillsyn över annan personuppgiftsbehandling som utförts före ikraftträdandet. Regeringens bedömning: Det behövs inte några övergångsbestäm- melser i fråga om ärenden om skadestånd. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen föreslår att författningarna ska träda i kraft samt att det ska finnas övergångsbestämmelser som anger att äldre bestämmelser om tillsyn och skadestånd i registerförfattningarna ska fortsätta att gälla. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över förslagen. Skälen för regeringens förslag och bedömning Brottsdatalagen, som genomför dataskyddsdirektivet, träder i kraft . De nya registerförfattningarna ska gälla utöver brottsdatalagen och bör därför träda i kraft efter 2017/18:269 brottsdatalagens ikraftträdande. Regeringen föreslår mot den bakgrunden att de ska träda i kraft . Övergångsbestämmelser angående sanktioner, skadestånd och tillsyn Enligt ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till brottsdatalagen får sanktionsavgift inte tas ut för överträdelser av bestämmelser om per- sonuppgiftsbehandling som har skett före ikraftträdandet. Äldre före- skrifter ska dock fortsätta att gälla för överträdelser som har skett före ikraftträdandet (se prop. 2017/18:232 s. 426). Vissa överträdelser av bestämmelser i registerförfattningarna ska också kunna leda till att sanktionsavgift tas ut (se avsnitt 5.4.2). Det behövs därför motsvarande övergångsbestämmelser angående sanktionsavgifter i registerförfattningarna. Det är dock endast för Kriminalvårdens person- uppgiftsbehandling som straffbestämmelsen i 49 § personuppgiftslagen gäller . Det är därför bara till kriminalvårdens brottsdatalag som det behövs en särskild övergångsbestämmelse som anger att äldre föreskrifter ska fortsätta att tillämpas på överträdelser som har skett före ikraftträdandet. Utredningen föreslår även övergångsbestämmelser som anger att äldre föreskrifter om skadestånd fortfarande ska gälla i vissa situationer. Det har dock i tidigare lagstiftningsärenden ansetts att det saknas ett egentligt behov av sådana övergångsbestämmelser (se t.ex. prop. 2017/18:105 s. 176). Regeringen gör inte nu någon annan bedömning. Utredningens förslag i dessa delar bör därför inte genomföras. Det krävs övergångsbestämmelser såvitt avser Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens tillsyn över Säkerhetspolisen och Polis- myndigheten för att nämnden ska kunna granska personuppgifts- behandling som utförts före ikraftträdandet av polisens brottsdatalag. Genom lagen (2018:250) om ändring i domstolsdatalagen anpassas den lagen till dataskyddsförordningen. Lagändringarna trädde i kraft . Enligt punkt 3 i ikraftträdande- och övergångsbestäm- melserna till lagändringen gäller äldre föreskrifter fortfarande vid sådan behandling av personuppgifter som avses i artikel 2.2 d i dataskydds- förordningen, dvs. personuppgiftsbehandling som regleras i dataskydds- direktivet (prop. 2017/18:113 s. 49 f.). Bakgrunden till bestämmelsen är att de nya reglerna i domstolsdatalagen är anpassade till dataskyddsförordningen och därför inte bör gälla på direktivets område. Sådan behandling av personuppgifter som regleras i direktivet kommer att omfattas av domstolarnas brottsdatalag. Övergångsbestämmelsen bör upphävas eftersom det saknas behov av den när den nya lagen träder i kraft. Den nya lagen för domstolarna föreslås gälla för domstolarnas be- handling av personuppgifter inom brottsdatalagens tillämpningsområde. Som framgår ovan gäller domstolsdatalagen i lydelsen före den för sådan behandling till dess att den nya lagen träder När det gäller överklagande av beslut som har meddelats före bör en särskild övergångsbestämmelse införas som innebär de besluten överklagas enligt bestämmelserna i domstols- Prop. 2017/18:269 datalagen i den äldre lydelsen. Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling på området för nationell säkerhet ska inte regleras i polisens brottsdatalag. I SOU 2017:74 föreslås en anpassad lagstiftning om Säkerhetspolisens behandling av personuppgifter. Förslaget har remitterats och bereds i . I avvaktan på att förslaget bereds behöver polisdata- lagen gälla för Säkerhetspolisens behandling av uppgifter som rör nationell säkerhet, varför en övergångsbestämmelse av den innebörden bör införas. Bestämmelsen ska upphävas i samband med att den nya regleringen om behandling av personuppgifter i Säkerhetspolisens verksamhet träder i kraft. Vidare krävs att vissa bestämmelser i offentlighets- och sekretesslagen, säkerhetsskyddslagen och lagen om internationellt polisiärt samarbete övergångsvis fortsätter att gälla vid behandling av personuppgifter. Innebörden av bestämmelserna ska vara att det inte sker någon ändring av Säkerhetspolisens möjlig- heter att behandla personuppgifter. För att Säkerhets- och integritets- skyddsnämnden även fortsättningsvis ska kunna utöva tillsyn över Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling i frågor som gäller nationell säkerhet krävs också att äldre föreskrifter i lagen om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet övergångsvis fortsätter att gälla. Övergångsbestämmelse till lagen om behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område I Ds 2017:58 föreslås en ny lag med en anpassad dataskyddsreglering för på dataskyddsförordningens område. Förslaget har remitterats och bereds i . I avvaktan på att förslaget bereds behöver kustbevakningsdatalagen gälla för personuppgiftsbehandling på förordningens område. En övergångsbestämmelse med den innebörden bör därför införas. Bestämmelsen ska upphävas i samband med att den nya regleringen för på dataskyddsförordningens område träder i kraft. Regeringens bedömning: De nya registerförfattningarna medför inga andra konsekvenser än de som följer av att brottsdatalagen införs och att författningarna därigenom får ett delvis annat tillämpningsområde Utredningens bedömning överensstämmer i sak med regeringens. 2017/18:269 Remissinstanserna har inte några synpunkter på utredningens bedöm- ning. Skälen för regeringens bedömning: De nya registerförfattningarna för myndigheterna i rättskedjan får genom anpassningen till brottsdata- lagen ett något ändrat innehåll i jämförelse med dagens reglering och reglerar bara personuppgiftsbehandling inom brottsdatalagens tillämp- ningsområde. Det gäller för , åklagarväsendets och Kriminalvårdens författningar. För blir också tillämpningsområdet för den nya registerförfattningen ett annat eftersom det utökas till att även omfatta upprätthållande av allmän ordning och säkerhet. För förtydligas det när myndigheten ska tillämpa respektive åklagarväsendets registerförfatt- ningar. Den generella regleringen i brottsdatalagen ersätter till stor del be- stämmelser som finns i de nuvarande registerförfattningarna och de nya lagarna blir därför inte lika omfattande som . Bestämmelser om sanktionsavgift för överträdelser av bestämmelserna i de nya lagarna införs. Vidare ändras terminologin och görs mer enhetlig. Ett annat led i att göra registerförfattningarna mer enhetliga är att genomgående samla vissa bestämmelser, antingen i ett visst kapitel eller inom kapitlen. Bestämmelserna om föreskrifter anpassas också något i den nya regleringen. 17.1.2En ny lag för domstolarna men inga nya arbetsuppgifter Regeringens bedömning: Den nya lagen för domstolarnas person- uppgiftsbehandling innebär inga nya arbetsuppgifter. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte några synpunkter på utredningens bedöm- Skälen för regeringens bedömning: Regleringen i lagen om domsto- larnas behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område mot- svarar i stor utsträckning den reglering som gäller för domstolarna när de ska tillämpa dataskyddsförordningen. Den nya lagen får inte några sär- skilda konsekvenser, utöver de som hör samman med att domstolarna kommer att tillämpa olika regelverk beroende på för vilket syfte person- uppgifterna behandlas. Modernisering av vissa författningar Regeringens bedömning: Moderniserade och tydliga registerförfatt- ningar leder till att myndigheternas personuppgiftsbehandling för- Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: instämmer i att många av förslagen till moderniseringar och förtydliganden bör leda till förenk- lingar för myndigheten, särskilt med beaktande av att myndigheten får ett Myndigheten vill i sammanhanget peka Prop. 2017/18:269 på konsekvenserna av att det samlade regelverket för personuppgiftshan- tering föreslås bli omfattande vilket ställer höga krav på rättstillämparen. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens bedömning: Ett av syftena med dataskydds- direktivet är att underlätta informationsutbytet mellan myndigheter. En naturlig följd av dataskyddsreformen i sin helhet är dock att ett stort antal myndigheter, däribland , kommer att behöva tillämpa flera olika regelverk och att de därigenom kommer att ställas inför gränsdragningsproblem som ställer särskilda krav på tillämparen. Detta är ofrånkomligt. En förutsättning för ett förenklat informationsutbyte på direktivets område är då att myndigheternas registerförfattningar i vart fall är likartade. I samband med att nödvändiga anpassningar till det nya dataskyddsregelverket genomförs görs myndigheternas nya registerförfattningar därför mer enhetliga. När det gäller regleringen för polisen flyttas dels bestämmelserna om tillträdesförbudsregistret, dels de bestämmelser om personuppgifts- behandling som finns i polislagen till polisens brottsdatalag. Detta innebär att registerförfattningen blir mer heltäckande. Vidare har vissa bestämmelser om hur gemensamt tillgängliga uppgifter får behandlas setts över så att de blir enklare att tillämpa i praktiken i den nya lagen. Andra bestämmelser, t.ex. de som föreskriver att uppgifter om en person som kan antas ha samband med misstänkt brottslig verksamhet ska förses med en upplysning om uppgiftslämnarens trovärdighet och uppgifternas riktighet i sak, förtydligas i den nya lagen vad gäller de krav som ställs på behandlingen. Detta gör lagstiftningen mer transparent och lättillämpad. Den moderniserade bestämmelsen om att personuppgifter får lämnas ut elektroniskt på annat sätt än genom direktåtkomst om det inte är olämpligt underlättar dessutom elektronisk kommunikation. Motsvarande förändringar görs i de andra myndigheternas nya registerförfattningar i den utsträckningen det är aktuellt. Kriminalvårdens registerlag får en modernare utformning. Regleringen görs mer generell och lättillämpad. Bestämmelserna om säkerhetsregist- ret lyfts av integritetsskäl upp i lag. Vissa detaljregler förs inte in i den nya lagen och tas bort ur både lagen och förordningen. De särskilda bestämmelserna om överklagande, omprövning och forum som finns i kriminalvårdens registerförfattning förs inte heller över till den nya regleringen. Regeringens bedömning: De nya registerförfattningarna medför inga extra kostnader för berörda myndigheter och innebär viss effektivisering som uppväger de ökade utbildningskostnader som den nya regleringen kan kräva. Förslagen medför inga ökade kostnader för kommuner och landsting eller för enskilda. Utredningens bedömning överensstämmer i sak med regeringens. 2017/18:269 Remissinstanserna: Hovrätten för , Förvaltningsrätten i , , och advokat- samfund bedömer att det inte är rimligt att utgå ifrån att kostnaderna för genomförandet av förslaget kommer att rymmas inom befintliga anslag. har även ifrågasatt slutsatsen om att förslaget inte torde kunna medföra några ekonomiska konsekvenser för enskilda. framhåller vidare det problematiska i att det inte i något sammanhang görs en samlad bedömning av de konsekvenser som data- skyddsreformen i sin helhet medför. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt över bedömningen. Skälen för regeringens bedömning Konsekvenser för staten, kommuner och landsting bedömer att förslaget väntas medföra behov av nya strukturer, ny mjukvara och eventuellt ny hårdvara. De ökade kostnader som detta medför kommer enligt inte att rymmas inom befintligt anslag. De nya registerförfattningarna innebär emellertid inte några skyldigheter för myndigheterna att inrätta t.ex. nya it-system och det finns därför inte skäl för att generellt förutsätta att sådana kostnader kommer att uppstå. De nya registerförfattningarna medför ändå vissa extra kostnader för berörda myndigheter för exempelvis utbildning men dessa kostnader bedöms kunna rymmas inom befintliga ramar. Förslaget medför också viss effektivisering som till del kan väga upp de ökade kostnaderna. Hovrätten för bedömer att det torde krävas en inte oväsentlig utbildningsinsats för att utbilda och uppdatera domstolarnas personal. Kostnaderna för utbildning bör emellertid som nämnts rymmas inom befintliga ekonomiska ramar och de nya författningarna kan leda till viss effektivisering som uppväger utbild- ningskostnaderna. Sammantaget bedöms förändringarna för berörda myndigheter inte bli större än att de kan finansieras inom ramen för befintliga anslag trots det som Hovrätten för , Förvalt- ningsrätten i , , och anför. anser att det är problematiskt att det inte i något sam- manhang görs en samlad bedömning av de konsekvenser som reformen i sin helhet medför. En sådan samlad konsekvensanalys går dock inte att utföra i ett enskilt lagstiftningsärende. Det är dessutom först när samtliga förslag till anpassningar av dessa författningar har lagts fram som det skulle vara möjligt att göra en samlad bedömning. Eftersom författningsförslagen inte berör kommunerna direkt kan anpassningarna inte antas påverka dessa ekonomiskt. anser att de nya regelverken ska uppfattas som att ökade krav ska ställas på skydd för den personliga integriteten och att dessa krav inte kommer att kunna uppfyllas utan sådana åtgärder som medför ekonomiska konsekvenser för bl.a. enskilda. Regeringen har bedömt att förslagen som gäller brottsdatalagens infö- rande inte kan förväntas leda till några sådana kostnadsökningar för en- skilda (se prop. 2017/18:232 s. 421) och det finns inte heller anledning Prop. 2017/18:269 att förvänta en sådan effekt av de nya registerförfattningarna på det sätt 17.3Konsekvenser för det brottsförebyggande arbetet Regeringens bedömning: Förbättrat dataskydd och moderna författ- ningar ger möjlighet till ökat informationsutbyte mellan brottsbekäm- pande myndigheter, vilket är positivt för det brottsförebyggande arbe- tet. Förslagen förväntas inte få några direkta effekter på brottsligheten. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: framhåller att en reform av den här omfattningen oundvikligen får konsekvenser för polisens kärnverk- samhet och att det finns risk för oönskade hämmande effekter på de brottsbekämpande myndigheternas förmåga att fullgöra sina uppdrag då ökade krav på administration och dokumentation innebär att resurser måste omfördelas från den brottsbekämpande verksamheten. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt över bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: Förslagen kan inte förväntas få några direkta effekter på brottsligheten eftersom det handlar om en administrativ reform. Ett ökat informationsflöde inom och mel- lan medlemsstater kan dock få en positiv effekt på det brottsförebyggan- de arbetet. Dessa bedömningar gäller även med beaktande av vad Polis- myndigheten framför i sin kritik. Regeringens bedömning: Förslagen förväntas förbättra skyddet för enskildas personliga integritet. De förväntas inte få några andra kon- sekvenser. Utredningens bedömning överensstämmer i huvudsak med regering- ens. Utredningen har inte bedömt förslagens inverkan på enskildas per- sonliga integritet. Remissinstanserna: kommun bedömer att förslagen inte kom- mer att få några negativa konsekvenser för kommunen eller för den en- skilde. Kommunen bedömer därutöver att förslagen inte kommer att få några samhällsekonomiska konsekvenser, några konsekvenser för den kommunala självstyrelsen eller konsekvenser för jämställdheten. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt över bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: Förslagen förväntas stärka inte- gritetsskyddet för enskilda och att ge dem bättre möjligheter att kontrollera hur deras personuppgifter behandlas. Förslagen får inte några samhällsekonomiska konsekvenser eller några konsekvenser för den kommunala självstyrelsen. Förslagen får inte heller några konsekvenser för jämställdheten eller andra sådana konsekvenser som avses i 14 § 2017/18:269 kommittéförordningen (1998:1474) eller 7 § förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. 18.1Förslaget till lag om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område I enlighet med Lagrådets synpunkt upphävs polisdatalagen (2010:361) och ersätts av en ny lag om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område (polisens brottsdatalag). Innehållet i polisens brottsdatalag motsvarar till stora delar innehållet i polisdatalagen. Anpassningen av regelverket till brottsdatalagen innebär dock att omfattande redaktionella och strukturella ändringar görs i förhållande till dagens reglering. Som en anpassning till brottsdatalagen tillkommer ett nytt kapitel om administrativa sanktionsavgifter, skadestånd och överklagande. Vidare flyttas bestämmelserna om behandling av personuppgifter som transportföretag tillhandahåller enligt polislagen (1984:387) och bestämmelserna om behandling av personuppgifter i lagen (2015:51) om register över tillträdesförbud vid idrottsarrangemang till polisens brottsdatalag. Säkerhetspolisens behandling av personuppgifter som rör nationell säkerhet ska inte regleras i polisens brottsdatalag. Enligt utredningens förslag ska den behandlingen regleras i en särskild lag. Polisdatalagen gäller dock tills vidare enligt en övergångsbestämmelse för sådan personuppgiftsbehandling. 1 kap. Allmänna bestämmelser I paragrafen, som inte har någon motsvarighet i polisdatalagen, anges Övervägandena finns i avsnitt 7.2.1. Av första stycket framgår att lagen gäller utöver brottsdatalagen för , och Säkerhetspolisen när någon av dem i egenskap av behörig myndighet enligt den lagen behand- lar personuppgifter för vissa syften. Lagen är tillämplig även när svenska myndigheter behandlar personuppgifter inom ramen för det internatio- nella samarbetet, t.ex. i syfte att gagna utländsk brottsbekämpande verk- Att lagen gäller utöver brottsdatalagen innebär att de grundläggande bestämmelserna om hur personuppgifter får behandlas finns i brottsdata- Polisens brottsdatalag innehåller endast preciseringar, undantag eller avvikelser från bestämmelserna i brottsdatalagen. lagen måste följaktligen läsas tillsammans med regleringen i brottsdatalagen och tolkas i ljuset av den regleringen. Av 1 kap. 3 § brottsdatalagen följer att lagen bara gäller för sådan be- handling av personuppgifter som är helt eller delvis automatiserad och för annan behandling av personuppgifter som ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. 2017/18:269 rig myndighet, personuppgift och behandling av personuppgifter definie- ras i 1 kap. 6 § brottsdatalagen. Enligt punkt 1 gäller lagen för om personuppgifter behandlas i syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verk- samhet, utreda eller lagföra brott eller upprätthålla allmän ordning och säkerhet. Vad det närmare innebär utvecklas i kommentaren till 2 kap. För gäller lagen enligt punkt 2 om syftet med personuppgiftsbehandlingen är att utreda brott och det inte är fråga om åklagarverksamhet. I sådan verksamhet gäller i stället åklagarväsendets brottsdatalag (se avsnitt 2.5) Vad som avses med åklagarverksamhet utvecklas i avsnitt 7.2.1. Polisens brottsdatalag ska tillämpas i myndighetens övriga verksamhet för att utreda brott. Att lagen även ska tillämpas i den underrättelseverksamhet som förekommer vid följer av punkten 1, eftersom det är som bedriver den verksamheten. För Säkerhetspolisen gäller lagen enligt punkt 3 enbart när myndighe- ten agerar som behörig myndighet enligt brottsdatalagen i frågor som inte rör nationell säkerhet och syftet med personuppgiftsbehandlingen är att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, eller utreda eller lagföra brott. Det handlar om ett fåtal situationer där Säkerhetspoli- sen övertar en arbetsuppgift från eller där Säkerhets- polisen biträder . I andra stycket tydliggörs att det endast är vissa kapitel i lagen som gäller för och Säkerhetspolisen. Kapitel 5 om särskilda register och kapitel 6 om behandling av personuppgifter vid för forensiska ändamål ska bara tillämpas av Polis- myndigheten. I paragrafen, som i huvudsak motsvarar 1 kap. 3 § polisdatalagen, före- skrivs att lagen inte gäller vid behandling av personuppgifter enligt sex uppräknade lagar (se prop. 2009/10:85 s. 307). Dessa lagar innehåller särregler inom brottsdatalagens tillämpningsområde. Övervägandena finns i avsnitt 7.2.1. Paragrafen, som delvis motsvarar 1 kap. 4 § polisdatalagen, anger hur regleringen i lagen förhåller sig till regleringen i lagen (2017:496) om internationellt polisiärt samarbete och lagen om flygpassageraruppgifter i brottsbekämpningen (se prop. 2016/17:139 s. 112 och prop. 2017/18:234 s. 161). I paragrafen, som delvis motsvarar 2 kap. 4 § och 6 kap. 5 § första stycket polisdatalagen, regleras personuppgiftsansvaret (se prop. 2009/10:85 s. 315 f.). Övervägandena finns i avsnitt 7.2.2. Personuppgiftsansvarig är den behöriga myndighet som ensam eller Prop. 2017/18:269 tillsammans med andra bestämmer ändamålen med och medlen för behandlingen av personuppgifter (1 kap. 6 § brottsdatalagen). Personupp- giftsansvarigas skyldigheter regleras i 3 kap. brottsdatalagen. Regleringen i första stycket av personuppgifts- ansvar följer den terminologi som används i lagen i övrigt. Ansvaret omfattar dels all behandling av personuppgifter enligt lagen vid Polis- myndigheten, dels den behandling av personuppgifter som myndigheten utför vid . Det sistnämnda avser behandling av personuppgifter i syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet. Av andra stycket framgår att är personuppgifts- ansvarig för den behandling av personuppgifter som myndigheten utför enligt lagen i syfte att utreda brott. Säkerhetspolisens personuppgiftsansvar, som regleras i tredje stycket, omfattar behandling av personuppgifter som myndigheten utför enligt lagen. Paragrafen, som motsvarar 2 kap. 3 § polisdatalagen, innehåller defini- tioner av vissa uttryck som används i lagen (se prop. 2009/10:85 s. 314 f.). Behandling av uppgifter om juridiska personer