prop · H503190 · 2018-03-19 00:00:00 — Av rapporten framgår att det är en lägre andel kvinnor som förvärvs- arbetar om barnet har vårdbidrag jämfört med andra kvinnor som har barn utan vårdbidrag. är andelen män som har barn med vårdbidrag och förvärvsarbetar högre än män som har barn utan vård- bidrag. I relation till jämförbara föräldrar har kvinnor en lägre arbetsinkomst medan männens arbetsinkomst är lägre fram till dess att barnet har uppnått ålder för att därefter vara samma som för andra pappor. För kvinnor med barn med vårdbidrag är skillnaderna i sysselsättningsgrad och arbetsinkomst betydande och består . Sjukskrivningsnivån för föräldrar som har barn med vårdbidrag är också högre än för andra föräldrar. Vidare är det vanligare att kvinnor som har barn med vårdbidrag får sjuk- och aktivitetsersättning. Båda föräldrarna har dessutom i genomsnitt ett större uttag av tillfällig för- äldrapenning om barnet har vårdbidrag (Inspektionen för social- försäkringen, Rapport 2013:18, s. 7). genomförde en enkät- undersökning riktad till föräldrar som lever med barn med Asperger eller med annat autismspektrumtillstånd. Svaren visar att förmågan att arbeta påverkas av det extra utmanande föräldraskap som det innebär att ha ett barn med funktionsnedsättning. Av svaren framkom att behovet av att kunna förkorta arbetsdagar är stort. Rätt till förkortning av normal arbetstid I rådets direktiv /18/EU om genomförande av det ändrade ram- direktivet om föräldraledighet som ingåtts av BUSINESSEUROPE, UEAPME, ECPE och EFS och om upphävande av direktiv /34/EG (föräldraledighetsdirektivet) finns en bestämmelse om att medlems- staterna bör bedöma om villkoren för beviljande av föräldraledighet behöver anpassas till de behov som föräldrar till barn med funktions- nedsättning har. Av promemorian framgår att enligt funktionshinders- organisationerna skulle en rätt att arbeta deltid medföra en ökad flexi- bilitet för föräldrarna att kombinera föräldrarollen och yrkeslivet. Enligt vissa organisationer skulle det även innebära att föräldrarna i utökad utsträckning själva kan ge det stöd som behövs. Vissa organisationer har framfört att rätt till deltid framför allt skulle gynna den grupp föräldrar som inte arbetar alls på grund av att de inte har fått gå ner i arbetstid eller inte lyckats hitta ett deltidsarbete. Flera funktionshindersorganisationer har framfört att det finns ett behov för föräldrar som har barn med funktionsnedsättning att arbeta deltid då det krävs både extra stöd till och planering kring ett barn med funktions-nedsättning. Enligt regeringen skulle en rätt till deltid ge dessa föräldrar bättre förutsättningar för att kombinera föräldrarollen med arbetslivet. Föräldrarnas möjligheter att fortsätta förvärvsarbeta eller att ta steget ut i arbetslivet, trots det ökade merarbetet i form av omvårdnad och tillsyn, kan på så sätt stärkas. En effekt av att införa en rätt till ledighet skulle dock kunna vara att dessa föräldrars möjligheter att bli anställda påverkas negativt. också kunna innebära att denna grupp även på andra sätt missgynnas av arbetsgivare, t.ex. att de får en försämrad löneutveckling eller rätt till Emellertid har föräldraledighetslagen (1995:584), i vilken rätt till förkortning av föräldrars arbetstid bör regleras även i detta fall, skadeståndssanktionerade regler som syftar till att skydda arbets- tagarna mot missgynnande behandling eller uppsägning på grund av att de ansöker om eller utnyttjar sin rätt till ledighet. Regeringen bedömer därför att risken är liten för att denna grupp föräldrar ska komma att missgynnas av arbetsgivare på grund av en utökad rätt till ledighet. avstyrker förslaget att införa en utökad rätt till ledighet och anför att det innebär en begränsning av företagens möj- ligheter att effektivt planera och bedriva sina verksamheter. Näringsliv har inte uppfattat det som att den befintliga regleringen ger upphov till praktiska problem och framhåller att behov av ledighet nor- malt har lösts i samförstånd mellan arbetsgivaren och den anställde. Regeringen anser att det är positivt att behovet av ledighet har lösts i samförstånd men anser att denna föräldragrupps möjlighet att kombinera arbete med ett mer utmanande föräldraskap bör stärkas. Eventuella problem för arbetsgivare bör vara hanterliga. en rätt till arbetstidsförkortning för vård av barn varför de flesta arbetsgivare torde ha rutiner för att planera arbete med hänsyn till att arbetstagare kan ha rätt att förkorta sin arbetstid. handlar om en relativt begränsad grupp som föreslås få en utvidgad rätt att förkorta sin arbetstid. Arbetsförmedlingen anser att det behöver förtydligas om en förkortning av arbetstid även ska kunna hävdas vid anvisning till arbetsmarknads- politiska program och hur detta i så fall ska påverka rätten till ersättning. Vidare anser Arbetsförmedlingen att det behöver förtydligas vad som avses med normal arbetstid och hur arbete med förkortad arbetstid kommer att påverka beräkningen av normalarbetstid enligt lagen om Anvisningar till arbetsmarknadspolitiska program, omfattningen av sådana anvisningar och ersättning för deltagande i program regleras i Om det bedöms att det finns behov av förtydliganden med anledning av förslaget om rätt till förkortning av arbetstid, kan för- tydliganden alltså göras i förordning. hur arbete med förkortad arbetstid kommer att påverka beräkningen av normalarbetstid enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring. har framfört föreslås inte inom ramen för detta lagstiftnings- arbete någon särskild reglering i arbetslöshetsförsäkringen. valt att arbeta deltid kommer därmed att få sin normalarbetstid beräknad utifrån sitt deltidsarbete. Vad gäller frågan om vad som avses med normal arbetstid enligt föräldraledighetslagen hänvisas till författnings- kommentaren till 9 § den lagen. Kammarrätten i anser att det bör förtydligas att en förälder har rätt till förkortad normal arbetstid även efter det att barnet har fyllt eller avslutat sitt första skolår. Regeringen framhåller att rätten till förkortning av normal arbetstid emellertid ska knytas till omvårdnads- bidraget på så sätt att en förälder bör ha rätt till förkortning av normal arbetstid i de fall det lämnas omvårdnadsbidrag enligt socialförsäkrings- balken för barnet. Regeringen anser därför att det saknas skäl att för- tydliga rätten till förkortning av normal arbetstiden i förhållande till barnets ålder. En rätt att förkorta arbetstid bör enligt regeringen inte förenas med en rätt till lön eller annan ersättning vid uttag av ledighet. Den som väljer att arbeta deltid kommer därför att få en lägre lön i form av deltidslön. Det medför i sin tur en lägre ersättning vid egen sjukfrånvaro, vid uttag av pension och inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning eftersom dessa för- måner utgår från den försäkrades inkomst. Det kommer därmed att finnas starka ekonomiska incitament för en förälder att endast utnyttja den vid- gade ledighetsrätten när det fordras på grund av barnets omvårdnads- och tillsynsbehov. Regeringen bedömer därför att risken är liten för att den föreslagna rätten till ledighet kommer att överutnyttjas. Av promemorian framgår att funktionshindersorganisationerna anser att vikten av att föräldrarna har möjlighet att arbeta deltid överväger de ekonomiska nackdelarna. För vissa föräldrar till barn med funktions- nedsättning är det inte möjligt att arbeta heltid. Alternativet skulle i sådana fall vara att inte arbeta alls. Regeringen konstaterar att förslaget om förkortning av arbetstid rimligtvis inte bör leda till några direkta kostnader för staten eftersom ingen ersättning ska lämnas under ledigheten. I avsnitt 6.10 görs bedömningen att rätt till omvårdnadsbidrag ska kunna kvarstå under en övergångstid om ett barn avlider. I ett sådant fall bör rätt till arbetstidsförkortning fortsatt gälla så länge som det finns rätt till omvårdnadsbidrag. Vem ska ha rätt till förkortning av normal arbetstid? En fråga är hur den personkrets som ska få rätt att arbeta deltid bör avgränsas. Det behov som har framkommit är till att börja med kopplat till föräldrar till barn med funktionsnedsättning. Regeringen anser dock att en bestämmelse med en sådan personkrets skulle vara svår att tillämpa för arbetsgivare. En enkel och förutsägbar reglering skulle i stället kunna vara att knyta rätten till förkortning av arbetstid till omvårdnadsbidraget. Det kan ske antingen genom att enbart den förälder som får omvård- nadsbidrag får rätt till delledighet eller genom att båda föräldrarna får rätt till ledighet om omvårdnadsbidrag lämnas för barnet. Rätt till omvård- nadsbidrag har enligt regeringens förslag den som är förälder, eller likställs med förälder enligt 22 kap 2§ SFB, till ett barn som på grund av funktionsnedsättning har behov av omvårdnad och tillsyn . Vid bedömning av rätt till omvårdnadsbidrag ska det enligt förslaget bortses från sådana behov som en vårdnadshavare normalt ska tillgodose enligt och från behov som tillgodoses genom annat samhällsstöd. Det är en heterogen grupp barn med många olika behov av olika omfattning som kommer att omfattas av omvårdnads- bidraget. Enligt regeringens förslag i avsnitt 6.6 ska det fortfarande vara möjligt att bevilja endast ena föräldern omvårdnadsbidrag. Om rätt till del- ledighet enbart skulle ges till den förälder som får omvårdnadsbidrag, skulle det således medföra att båda föräldrarna inte alltid kommer att få rätt att arbeta deltid. var av mottagarna av vårdbidraget kvinnor. Ett förslag att endast den förälder som får omvårdnadsbidrag ska få rätt att arbeta deltid skulle kunna medföra att det till övervägande del blir kvinnor som får rätt till förkortad arbetstid och därmed riskera att förstärka den befintliga rollfördelningen mellan föräldrarna när det gäller ansvaret för barnet. Detta skulle bli fallet genom att den förälder som får omvårdnads-bidraget och som kan förmodas ta ett större ansvar för barnet, får incitament att fortsätta göra så. Det kan också motverka den andra förälderns möjlighet att ta ett större ansvar för vården av barnet om det inte finns någon möjlighet att arbeta deltid. Enligt regeringen bör rätten till delledighet i stället ges till båda föräldrarna i de fall det lämnas omvårdnadsbidrag för barnet. Båda föräldrarna har då möjlighet att förkorta sin arbetstid. Ett sådant förslag främjar jämställdheten eftersom båda föräldrarna får bättre förutsätt- ningar att ge barnet omvårdnad och tillsyn. Det ger även föräldrarna en ökad flexibilitet att kunna planera och ta ansvar för barnet. Det kan jämföras med rätten till arbetstidsförkortning enligt 7 § föräldraledighets- lagen där båda föräldrarna har rätt att arbeta deltid för vård av ett barn som inte fyllt eller som är äldre men ännu inte har slutat sitt första skolår. Regeringen värnar det jämställda föräldraskapet. Det är dock viktigt att denna möjlighet till förkortad arbetstid inte får långsiktigt negativa effekter för kvinnors arbetskraftsdeltagande och därmed den ekonomiska jämställdheten. Därför avser regeringen att lämna ett upp- drag till lämplig myndighet om att nogsamt följa utvecklingen av arbets- kraftsdeltagandet bland kvinnor utifrån införandet av en rätt till förkortad arbetstid för föräldrar till barn med omvårdnadsbidrag. lämnades vårdbidrag för drygt 63 000 barn, varav var eller äldre. Det är särskilt för föräldrarna till dessa barn, som är eller äldre, som en rätt till ledighet får betydelse. För barn som är yngre än så eller inte har avslutat sitt första skolår finns det, som anförs ovan, redan en rätt till förkortning av arbetstiden enligt 7 § föräldraledighetslagen – oavsett om barnet har en funktionsnedsättning eller inte. Sådan rätt till ledighet har också övriga arbetstagare som enligt 1 § föräldraledighetslagen har samma rätt till ledighet som förälder. Enligt regeringen bör rätten till ledighet regleras i föräldraledighets- lagen. Av 1 § föräldraledighetslagen följer att de arbetstagare som har samma rätt till ledighet som föräldrar är arbetstagare som –utan att vara förälder är rättslig vårdnadshavare och har vård om ett barn, –har tagit emot ett barn för stadigvarande vård och fostran i sitt hem, –stadigvarande sammanbor med en förälder under förutsättning att arbetstagaren är eller har varit gift med eller har eller har haft barn med denna förälder. Även dessa personer, som i likhet med barnets föräldrar ingår i den personkrets som kan beviljas omvårdnadsbidrag, bör enligt regeringens mening få rätt till förkortad arbetstid om omvårdnadsbidrag lämnas för Som Lagrådet har pekat på föreslår regeringen emellertid inte någon motsvarande begränsning som för omvårdnadsbidraget av hur många personer som kan begära förkortad arbetstid. Lagrådet har anfört att motiven för detta bör redovisas. Regeringen bedömer att det skulle underlätta för de föräldrar som lever i nya familjekonstellationer om det finns en flexibilitet kring vem som ska vårda och stödja barnet. En sådan flexibilitet får anses särskilt betydelsefull för föräldrar till barn med funktionsnedsättning då de har särskilda utmaningar när det gäller att kombinera arbetsliv med privatliv. Flera personer kan därmed också behöva turas om att ta hand om barnets behov. En möjlighet att gå ner i arbetstid även för dem som har samma rätt till ledighet som föräldrar skapar förutsättningar att anpassa vardagen på ett sådant sätt att det passar barnets behov, även i de fall nya familje- konstellationer har uppstått. Det skapar även förutsättningar för båda de vuxna parterna i de nya familjekonstellationerna att ta ansvar för barnet. bedöms som anförts ovan risken för överutnyttjande fortsatt vara begränsad. Regeringen anser att behovet för en förälder att förkorta arbetstiden kan uppstå redan när en fjärdedels omvårdnadsbidrag beviljas. Enligt regeringen bör rätten till ledighet därför inte vara villkorad av en viss nivå på omvårdnadsbidraget. Behovet av att vara ledig beror i stället på barnets funktionsnedsättning, vilken typ av arbete föräldern har och den övriga familjesituationen. Vidare ska en bestämmelse om ledighet tillämpas av arbetsgivare. En arbetsgivare bör inte behöva fundera på vilken nivå av omvårdnadsbidrag som arbetstagaren har. Detta gäller särskilt med tanke på att nivån på omvårdnadsbidraget kan ändras . En reglering som ger arbetstagaren en rätt att förkorta normal arbetstid i de fall omvårdnadsbidrag lämnas – oavsett nivå – blir således enklare att förstå och tillämpa. I 13 § föräldraledighetslagen finns regler om anmälningsskyldighet för arbetstagare som vill utnyttja sin rätt till viss ledighet. Dessa regler bör gälla även för ledighet i form av arbetstidsförkortning med omvårdnads- bidrag. I 3 § föräldraledighetslagen finns en uppräkning av lagens olika ledig- hetsformer. Promemorian innehåller ett förslag om att ta bort bestäm- melsen med motiveringen att den anses obehövlig. Vid kontakt under hand med och har det emellertid framkommit att bestämmelsen fyller en pedagogisk funktion för dem som tillämpar lagen. har också framhållit att det finns referenser till bestämmelsen i kollektivavtal. Regeringen anser därför att bestämmelsen inte bör tas bort, utan i stället kompletteras med den nya ledighetsformen. Förkortning av normal arbetstid med en fjärdedel Det förslag om rätt till ledighet utan ersättning som enligt promemorian har diskuterats med funktionshindersorganisationerna har utgått från en förkortning av normal arbetstid med en fjärdedel. Regeringen bedömer utifrån dessa diskussioner att en förkortning av normal arbetstid med en fjärdedel är tillräckligt för att tillgodose det generella behov som finns av att kombinera omvårdnaden och tillsynen av barnet med ett yrkesliv. 2017/18:190 Detta bör gälla även om en förälder har flera barn för vilka det lämnas omvårdnadsbidrag. En förkortning av normal arbetstid med upp till en fjärdedel är också vad som medges enligt föräldraledighetslagen när det gäller delledighet utan föräldrapenning för vård av ett barn som inte har fyllt eller som är äldre än så men ännu inte har avslutat sitt första skolår. Omvårdnadsbidrag kommer att lämnas för en heterogen grupp barn som har olika möjligheter och behov. För en inte obetydlig andel kommer behovet av omvårdnad och tillsyn att fortgå långt upp i åldrarna. Föräldrarnas behov av att kunna arbeta deltid kommer därför inte att upphöra vid en viss ålder på dessa barn. Regeringen anser därför att rätten till arbetstidsförkortning bör finnas så länge omvårdnadsbidrag lämnas. Enligt regeringens förslag ska omvårdnadsbidraget lämnas till och med juni det år då barnet fyller . (Jämför regleringen av ålder i vårdbidraget 22 kap. 6 § SFB. ) 7 Förslag om merkostnadsersättning Regeringens förslag: Merkostnadsersättning ska kunna lämnas till en person som är försäkrad för förmånen och som har fått sin funktionsförmåga nedsatt, om det kan antas att nedsättningen kommer att bestå under . Ersättning ska då lämnas för den försäkrades merkostnader till följd av nedsättningen. Merkostnadsersättning för ett barn som är försäkrat för förmånen och som har en underhållsskyldig förälder som också är försäkrad ska kunna lämnas till barnets förälder för merkostnader till följd av att barnet har en nedsatt funktionsförmåga, om det kan antas att nedsätt- ningen kommer att bestå . Ersättningen läm- nas till föräldern så länge han eller hon är underhållsskyldig för barnet. Med merkostnad ska det avses skäliga kostnader som uppkommer på grund av en persons funktionsnedsättning och som går utöver de kostnader som är normala för personer utan funktionsnedsättning i motsvarande ålder. Med förälder ska likställas dels en särskilt förordnad vårdnads- havare som har vård om ett barn, dels en blivande adoptivförälder vid adoption av ett barn som inte är svensk medborgare eller bosatt här i landet när den blivande adoptivföräldern får barnet i sin vård. En särskilt förordnad vårdnadshavare som har vård om barnet ska ha rätt till merkostnadsersättningen i stället för en förälder. Vid bedömningen av rätten till merkostnadsersättning ska det bort- ses från merkostnader för behov som tillgodoses genom annat sam- Merkostnadsersättningen ska vara en bosättningsbaserad förmån. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet är positiva till förslaget att införa en renodlad och sammanhållen merkostnadsersättning. Myndigheten för delaktighet (MFD) tillstyrker att merkostnads- ersättningen införs men anser det vara fel att individens funktions- nedsättning pekas ut som orsak till merkostnader. Enligt MFD uppstår merkostnaderna snarare som en effekt av individens möte med omgiv- ningen som funktionshindrar. I stället föreslår MFD en formulering där merkostnadsersättning betalas ut till en försäkrad person för merkost- nader till följd av att hen har fått en funktionsnedsättning och utsätts för funktionshinder. avstyrker att begreppet sjukdom utmönstras i de nya reglerna eftersom den logiska kopplingen mellan medicinsk grund- orsak, funktionsnedsättning och aktivitetsbegränsning försvagas. För- säkringskassan avstyrker även att varaktighetskravet är olika för unga vuxna beroende på om föräldern är underhållsskyldig eller inte eftersom det kan uppfattas som orättvist. En tydlig åldersgräns är rimligare, enligt mening. , Förbundet och och Jämlikhet motsätter sig en övre ålders- gräns i fråga om vilka merkostnader som får beaktas vid prövning av rätt till merkostnadsersättning. Även Nationell Samverkan för Psykisk Hälsa (NSPH) och förespråkar att ålders- gränsen vid tas bort eller åtminstone förskjuts uppåt eftersom allt fler arbetar allt högre upp i åldrarna. DHR och anser också att åldersgränsen vid bör justeras uppåt. är positivt till den föreslagna merkostnadsersätt- ningen. ser dock svårigheter med att ta fram normal- kostnader på flera områden och bedömer att ett omfattande utrednings- och definitionsarbete behöver göras för att beräkna normalkostnader. Ett flertal instanser, bl.a. , Inspektionen för socialför- säkringen (ISF), och Funktionsrätt (f.d. Handikappförbunden) är positiva till det i promemorian föreslagna uppdraget till om att utarbeta vägledande material om vad som är att betrakta som normala kostnader inom olika områden. anser dock att ett sådant uppdrag behöver förtydligas. påpekar att denna typ av myndighetsstöd i den praktiska tillämpningen kan komma i konflikt med principen om att varje bedömning ska ske utifrån individens behov i det enskilda fallet. Funktionsrätt tillstyrker att ersättning ska kunna ges för skäliga merkostnader men betonar risken för att det tas för lite hänsyn till den individuella livssituationen. mot- sätter sig att det införs ett skälighetsrekvisit. Förbundet anser i stället att alla merkostnader som beror på en funktionsnedsättning ska ersättas i enlighet med den funktionshinderspolitiska principen om att ingen ska ha merkostnader på grund av sin funktionsnedsättning. Denna princip åsido- sätts, enligt förbundet, om personer med funktionsnedsättning bara får 2017/18:190 ersättning för de kostnader som handläggarna tycker är skäliga och inte för faktiska merkostnader som funktionsnedsättningen medför. Förbundet och Jämlikhet förespråkar att alla faktiska merkostnader som beror på funktionsnedsättning ska ersättas och tycker att det ska finnas ett stort utrymme för individuella bedömningar. hyser uppfattningen att alla merkostnader som kan härledas till individens funktionshinder ska räknas med i underlaget för merkostnadsersättningen. Flera remissinstanser, bl.a. ISF och NSPH, är positiva till förslaget att ge i uppdrag att arbeta fram ett nationellt stöd för bedömningen av vad som utgör en skälig kostnad i merkostnads- ersättningen. Funktionsrätt och NSPH betonar vikten av att funktionshindersorganisationerna involveras i arbetet med uppdraget. Vidare understryker Funktionsrätt att det nationella stödet ska tjäna som vägledning utan att hota den enskildes rätt till en individuell bedömning. ifrågasätter dock om det går att skapa riktlinjer för vad som är en skälig merkostnad. Mental Hälsa anser att båda uppdragen är omständliga byråkratiska system som minskar transparensen och förutsägbarheten. tillstyrker förslaget att man ska bortse från kost- nader som tillgodoses genom annat samhällsstöd vid prövning av rätt till merkostnadsersättning. framhåller dock att bestäm- melsen bör utformas så att det tydligt framgår att den inte innebär någon ändring i förhållande till gällande praxis, dvs. att ska bortse från kostnader som tillgodoses eller kan tillgodoses genom annat samhällsstöd. anser att det tydligt bör framgå att man endast ska bortse från kostnader som tillgodoses genom annat samhälls- stöd i de fall där individen faktiskt får sådant stöd. Västra Götalands- regionen anser att det behöver klargöras hur och om merkostnads- ersättningen kan påverkas av andra insatser, t.ex. LSS eller försörjnings- stöd. kommun anser att det är viktigt att rätten till bostads- anpassningsbidrag är prövad innan merkostnad för boende ersätts. Skälen för regeringens förslag Det bör, som har redovisats ovan i avsnitt 5, införas en renodlad merkostnadsersättning som utgör en förmån för såväl vuxna som barn Syftet med förmånen är att ersätta merkost- nader till följd av en funktionsnedsättning. Till skillnad från vad som gäller inom den nuvarande handikappersättningen bör inte rena hjälpbehov täckas av den föreslagna förmånen. Det är sålunda enbart den ekonomiska aspekten av att ha en funktionsnedsättning som ska Målsättningen är att införa ett stöd som kompenserar för de merkostnader som en person har med anledning av sin eller sitt barns funktionsnedsättning och underlätta för dessa personer att delta i arbets- livet och i det övriga samhällslivet. Merkostnadsersättningen bör omfatta både barn och vuxna och det är merkostnader inom ett visst utrymme (se nedan avsnitt 7.3) som bör Det bör, precis som gäller för handikappersättning och vårdbidrag, finnas en lägsta och en högsta nivå för ersättningen.