prop · H503190 · 2018-03-19 00:00:00 — Äldre bestämmelser om skatteförfarande bör fortfarande gälla för er- sättning som är vårdbidrag, om beslutet enligt övergångsbestämmelserna till socialförsäkringsbalken ska fortsätta att gälla (se avsnitt 6.13.2). 10 Konsekvenser av förslagen Regeringens förslag syftar till ökad förutsägbarhet för både medborgare och myndighet samt förbättrad rättssäkerhet. Förslagen syftar även till att förmånerna ska bli mer tidsenliga och hållbara . Särskilt fokus har lagts vid att skapa tydliga regler som är enkla att tillämpa och förstå. 2017/18:190 En målsättning har också varit att åstadkomma ett gemensamt regelverk som ger ersättning för merkostnader för både barn och vuxna. I det följande redovisas konsekvenserna av förslagen. Konsekvenser för barn och vuxna med Regeringens bedömning: Förslagen om renodlade förmåner innebär förbättringar genom ett enklare och tydligare regelverk för barn och vuxna med funktionsnedsättningar. Prövningen blir därmed mer förut- sägbar och rättssäker, vilket bedöms underlätta för enskilda att kunna ta tillvara sin rätt. innebär renodlingen av förmånerna samt förslagen att hjälpbehovsdelen och de särskilda reglerna för blinda och gravt hörselskadade inom den hittillsvarande handikappersättningen ska upphöra vissa förändringar i förutsättningarna att få ersättning. föreslagna övergångsreglerna bidrar till att de allra flesta som har handikappersättning kommer att få behålla sin ersättning på i princip oförändrad nivå. För en mindre andel av de personer som får handikappersättning, där redovisade hjälpbehov utgör en bety- dande del av underlaget för beräkningen av ersättningen, kan för- ändringen leda till sänkt ersättning, eller i vissa fall, att rätten till De föreslagna fem ersättningsnivåerna inom merkostnadsersätt- ningen leder till minskade tröskeleffekter i förhållande till nuvarande tre nivåer för den hittillsvarande handikappersättningen, och därmed ett utfall av ersättning som bättre motsvarar enskildas faktiska Förslaget om att sänka nuvarande instegsnivå för rätt till ersättning (från av prisbasbeloppet till ) kompenserar till viss del slopandet av ersättning för hjälpbehov. lägre nivån för att få rätt till merkostnadsersättning innebär dessutom att vissa personer som med hittillsvarande regelverk inte kunnat få handikappersättning, nu kan bli berättigade till den nya merkostnads- Personer med omfattande merkostnader får en viss förbättring genom att den högsta nivån för ersättning höjs från av prisbasbeloppet till . Ersättningsmässigt bedöms förändringarna för dem som får vård- bidrag – och som kan få både omvårdnadsbidrag och mer- kostnadsersättning – vara mindre än för dem som får handikappersätt- Förslaget om att båda föräldrarna ska kunna ansöka om och få rätt till omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning bedöms leda till förbättrade förutsättningar för att barn med funktionsnedsättningar ska få sina behov tillgodosedda. Det ökar också förutsättningarna för ett jämställt ansvarstagande för omvårdnaden och tillsynen av ett barn Förslaget om att föräldrar som får omvårdnadsbidrag ska få rätt till förkortning av normal arbetstid ökar förutsättningarna för att barn med funktionsnedsättning ska få sina behov tillgodosedda. bättre möjligheter för föräldrarna att kombinera förvärvsarbete med omvårdnad och tillsyn. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens be- dömning. Remissinstanserna: och Nationell Samverkan för Psykisk Hälsa (NSPH) anser att det saknas tillräcklig kon- sekvensanalys av effekterna för vuxna av att möjligheten för dem att få ersättning för rena hjälpbehov tas bort. NSPH och () är oroade över konsekvenserna för de personer som har handikappersättning för hjälpbehov och som vid en omprövning, eller vid ett nytt beslut om ersättning när övergångsbestämmelserna löpt ut, kommer att få lägre ersättning eller ingen ersättning alls. Konsekven- serna av att ta bort den nuvarande handikappersättningen behöver, enligt FUB, utredas noggrannare. DHR bedömer att det saknas sammanställda uppgifter och statistik om hjälpbehov och är bl.a. av den anledningen kritiska till att ersättning för rena hjälpbehov för vuxna tas bort. för Döva och Hörselskadade betonar att döva och gravt hörselskadade kommer få det ekonomiskt tuffare och att konsekvenserna för denna grupp inte har utretts tillräckligt. Hörselskada- des uttrycker oro för att ökade kostnader för att anskaffa specialanpassade hörapparater och implantat inte kommer rymmas inom den nya merkostnadsersättningen. Ett antal remissinstanser efterfrågar en mer utförlig analys, bland annat vad gäller förslaget om rätt till ledighet och förslagets ekonomiska konsekvenser för berörda. Kommuner och Landsting anser att det finns brister i den konsekvensanalys som redovisas i promemorian, t.ex. vad gäller ändringar i föräldraledighetslagen där det saknas en genomgång av förslagets effekt på skatteunderlaget. Skälen för regeringens bedömning Förslagen i det föregående innebär att den hittillsvarande ordningen där barns och vuxnas merkostnader respektive vård- och tillsynsbehov samt hjälpbehov sammanvägs vid prövningen av ersättningen upphör. Den ersätts av en mer renodlad ordning bestående dels av en sammanhållen merkostnadsersättning som omfattar både barn och vuxna, dels ett om- vårdnadsbidrag som ger ersättning för barns behov av omvårdnad och tillsyn. Denna renodling innebär i sig betydande förbättringar i strävan- dena att uppnå enklare och tydligare regelverk, och mer transparenta och rättssäkra prövningar. Särskilt innebär förslaget i den del som gäller ersättning för barns merkostnader respektive omvårdnads- och tillsyns- behov betydande förenklingar i förhållande till det hittillsvarande vård- bidragets regelverk. Samma effekter i form av ökad transparens och rättssäkerhet bedöms kunna uppnås genom den nya regleringens större tydlighet vad gäller exempelvis förutsättningar för att få ersättning eller bidrag och på vilken nivå ersättning ska lämnas. 2017/18:190 Sammantaget bedöms det nu sagda ge goda förutsättningar för stärkt förutsägbarhet och rättssäkerhet, och en ordning som förbättrar förutsätt- ningarna för att enskilda ska kunna ta tillvara sin rätt. hade drygt 64 000 personer handikappersättning. Av dessa var kvinnor och män. De framlagda för- slagen om merkostnadsersättning och om att den del inom handikapp- ersättningen som avser ersättning för hjälpbehov ska upphöra, får sammantaget vissa konsekvenser när det gäller kretsen av förmånstagare. De beräkningar och bedömningar som görs i det följande grundas i huvudsak på resultatet av det uppdrag som regeringen be- slutade för (regeringsbeslut , dnr S2014/00400/SF). Genom beslutet uppdrogs åt myndigheten att utifrån handikappersättningen och vårdbidraget genomföra en analys av tänk- bara konsekvenser av ett system där ersättning för merkostnader inte regleras i samma stödform som ersättning för hjälpbehov respektive för behov av tillsyn och vård. Resultatet av uppdraget redovisades av (dnr S2014/00400/SF). På grundval av redovisning har ytterligare bearbetningar gjorts. Sammantaget grundas de följande beräkningarna på ett statistiskt urval omfattande personer som ansökt och beviljats eller som fått avslag på en ansökan om handikappersättning respektive vårdbidrag –. Effekten av förslagen har mätts genom att de föreslagna reglerna testats på detta urval. Generellt ska det dock konstateras att det varit förenat med betydande svårigheter att beräkna effekterna av de föreslagna regelförändringarna. Mot den bakgrunden ska det framhållas att de redovisade uppgifterna i det föregående innehåller ett inte obetydligt mått av osäkerhet. För personer som får handikappersättning och i de fall redovisade hjälpbehov utgör en betydande del av underlaget vid fastställandet av ersättningen, kan förändringen leda till sänkt ersättning eller, i vissa fall, till att ersättningen helt upphör. De föreslagna övergångsbestämmelserna bidrar dock till att de allra flesta kommer att behålla sin ersättning på i princip oförändrad nivå. Ett par remissinstanser, Nationell Samverkan för Psykisk Hälsa och , uttrycker oro över konsekven- serna för de personer som har handikappersättning för hjälpbehov och som vid en omprövning eller vid ett beslut om nybeviljande av ersättning när övergångsbestämmelserna löpt ut, kommer att få lägre ersättning eller ingen ersättning alls. Övergångsbestämmelserna innebär som framgått att ett beslut om handikappersättning som fattats före ikraftträdandet av bestämmelserna om den nya merkostnadsersättningen ska fortsätta att gälla tills beslutet antingen löper ut eller det skulle ha omprövats om de äldre bestämmel- serna fortfarande hade varit tillämpliga. Det har inte gått att få exakt klar- het om i vilken utsträckning nu fattade beslut om handikappersättning är tidsbegränsade respektive gällande tills vidare. Enligt uppgifter från För- säkringskassan är dock merparten av nu gällande beslut om handikapp- ersättning av karaktären tillsvidarebeslut. Övergångsbestämmelserna innebär vidare att om ett beslut om handikappersättning upphör 30 måna- der efter ikraftträdandet av de nya reglerna ska de äldre bestämmelserna om handikappersättning tillämpas för att fatta ett nytt beslut. Ett sådant beslut får meddelas för en tidsperiod . Som framgått föreslås att insteget för att vara berättigad till den nya merkostnadsersättningen ska sänkas för merkostnader motsvarande av prisbasbeloppet till . Därigenom minskar risken för att personer som får handikappersättning – och där grunden för ersätt- ningen är en kombination av hjälpbehov och merkostnader – ska förlora rätten till ersättning. Regeringen räknar med att det kommer att dröja innan hela personkretsen omfattas av de nya bestämmelserna. Av de försäkrade som då har merkostnadsersättning och som annars skulle ha haft handikapp- ersättning bedöms ersättningsmässigt i princip inte ha på- verkats av att handikappersättningen upphört och ersatts av merkostnads- ersättning. Antagandet har gjorts med utgångspunkt från uppgifter från att drygt 3 000 beslut om handikappersättning fattas , antingen i form av omprövningsbeslut eller beslut om ny- beviljande av ersättning. Vid dessa prövningar bedöms en av fem få lägre ersättning, eller i vissa fall, ingen ersättning alls. Den nu redovisade bedömningen utgår ifrån antagandet att en viss andel av gruppen som med dagens bestämmelser skulle vara berättigade till handikappersättning och som har mer betydande hjälpbehov även i fortsättningen kommer att kunna få dessa behov tillgodosedda genom att de kan få hemtjänst, boendestöd eller andra relevanta insatser. Den avgift som dessa personer betalar för de nämnda insatserna kommer att kunna utgöra underlag vid prövningen av rätten till den nya merkostnads- ersättningen. Några remissinstanser påpekar att konsekvenserna av att ta bort möjlig- heten för vuxna att få ersättning för rena hjälpbehov behöver utredas noggrannare. Regeringen anser dock att även om det, såsom anges ovan, har varit svårt att beräkna konsekvenserna av de föreslagna regel- förändringarna så får de i sammanhanget ändå anses vara tillräckligt väl utredda och analyserade. Den nya merkostnadsersättningen föreslås inte innehålla några regler som motsvarar de särskilda reglerna inom handikappersättningen vilka garanterar blinda och gravt hörselskadade rätt till ersättning på en viss nivå. Rätten till merkostnadsersättning kommer för samtliga försäkrade, oavsett typen av funktionsnedsättning, att bedömas med utgångspunkt i individens behov. för Döva och Hörsel- skadade bedömer att döva och gravt hörselskadade kommer att få det tuffare ekonomiskt med förslaget och menar att konsekvenserna för denna grupp inte har utretts tillräckligt. är oroligt för att hörselskadades ökade kostnader för hörselhjälpmedel inte kommer att täckas av den nya merkostnadsersättningen. Regeringen anser att de föreslagna regelförändringarna och dess konsekvenser är tillräckligt väl utredda. Den garanterade rätten till ersättning kopplad till förekomsten av vissa diagnoser försvinner, men personer med dessa diagnoser kommer även fortsättningsvis, efter bedömning i det enskilda 2017/18:190 fallet, att kunna få ersättning för merkostnader om de kan uppvisa merkostnader som beror på funktionsnedsättningen och i övrigt uppfyller villkoren för merkostnadsersättning. Regeringen vill understryka att den förändring som innebär att några särskilda regler baserade på diagnos inte ska finnas i de nya förmånerna inte kommer att påverka dem som redan har handikappersättning så länge som de övergångsbestämmelser som föreslås är tillämpliga. Det är således endast de personer som är blinda och gravt hörselskadade och som inte har handikapp- ersättning för vilka dessa nya förutsättningar kommer att gälla direkt i anslutning till att de nya reglerna träder i kraft. Som redan nämnts i avsnitt 7.4 så avser regeringen att följa upp och utvärdera denna del av reformen bland annat vad gäller utfallet för dessa grupper. Förslagen i det föregående innebär, som nämnts, att insteget för att få merkostnadsersättning ska vara av prisbasbeloppet. Personer vars godkända merkostnader uppgår till minst det beloppet ska således kunna få merkostnadsersättning motsvarande av prisbas- beloppet. Enligt den hittillsvarande ordningen kan den lägsta nivån för handikappersättning (av prisbasbeloppet) utges om de god- tagna merkostnaderna uppgår till av prisbasbeloppet. Det lägre insteget innebär förbättringar för dem som på grund av en funktionsnedsättning har merkostnader, men inte i sådan omfattning att dessa uppgår till den nu angivna lägsta nivån. Genom det lägre insteget kommer således vissa personer som inte får ersättning för sina merkostnader att kunna få dessa kompenserade. Det är förenat med betydande svårigheter att beräkna hur stor denna tillkommande grupp är. Till en del har det statistiska underlag som tagit fram kunnat användas. Det gäller den grupp som med hittillsvarande regler har ansökt om handikappersättning, men inte nått upp till den angivna lägsta nivån för att vara berättigade till ersättning. Utöver enskilda ur den gruppen bedöms även andra personer med funktionsnedsättning, som inte ansökt om handikapp- ersättning, kunna bli berättigade till ersättning. Sammantaget bedöms det lägre insteget innebära ett tillskott av ersättningsberättigade med omkring 2 250 personer. Som framgått innebär den gällande ordningen att handikappersättning kan lämnas på tre olika nivåer: 36, av prisbas- beloppet. Den nya merkostnadsersättningen föreslås kunna lämnas på fem olika nivåer beroende på merkostnadernas omfattning: 30, 40, 50, av prisbasbeloppet. Det utökade antalet ersättningsnivåer innebär lägre tröskeleffekter i förhållande till nuvarande bestämmelser, och att den beslutade ersättningen bättre överensstämmer med omfatt- ningen av de faktiskt godtagna merkostnaderna. Den högsta föreslagna nivån för merkostnadsersättning – av prisbasbeloppet – innebär en viss förbättring för dem med mycket höga Barn med funktionsnedsättning och deras föräldrar betalades vårdbidrag utför drygt 63 000 barn med funk- Av de barn som vårdbidrag beviljats för 2016 var flickor och pojkar. att följa fördelningen mellan flickor och pojkar i det nya omvårdnads- bidraget. Effekterna av regeringens förslag för enskilda är väsentligt mindre för kretsen som får vårdbidrag än för kretsen som får handikapp- ersättning. Det beror på att det hittillsvarande vårdbidragets båda funktioner – att ge ersättning för vård och tillsyn respektive för mer- kostnader – kommer att föras över i det nya förmånssystemet. De effekter som kan uppstå är i huvudsak ett resultat av att den nuvarande sammanvägningen av vård- och tillsynsbehov samt merkostnader upphör för att ersättas av en ordning där prövningen i stället görs i åtskilda system. Det kan ge försämringar för personer där vårdbidrag lämnats på grund av relativt sett stora merkostnader, och där vård- och tillsynsbehov varit av ringa omfattning. Det kan också ge förbättringar för personer där vårdbidrag enbart lämnats på grund av merkostnader som med nuvarande regler utges på två nivåer. Enligt de nya reglerna kommer ersättning att lämnas som merkostnadsersättning på fem nivåer. Det har varit förenat med betydande svårigheter att göra jämförelser när det gäller effekterna av den nu aktuella förändringen. Det beror framförallt på den otydlighet som finns både i fråga om vilka grunder som gäller vid sammanvägningen inom vårdbidraget och hur denna sammanvägning faktiskt görs. Delad rätt till omvårdnadsbidrag Enligt nuvarande regler för vårdbidraget kan endast en förälder beviljas bidraget. En majoritet av bidragsmottagarna är kvinnor och 2016 utgjorde kvinnor och män av mottagarna. Regelverket får anses vara otidsenligt, bl.a. eftersom det utgår ifrån att det är en av föräldrarna som svarar för den huvudsakliga vården och tillsynen av barnet. Reglerna innebär särskilda problem för särlevande föräldrar i de fall då båda svarar för vård och tillsyn, men inte kan komma överens om att det utbetalade bidraget ska delas mellan dem. Det nu framlagda förslaget om det nya omvårdnadsbidraget innebär att båda föräldrarna ska kunna ansöka om och beviljas rätt till bidraget. Samma ordning föreslås gälla för merkostnadsersättningen. Vid prövningen av både omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning ska barnets sammanlagda behov vara utgångspunkten. Den nya ordningen bedöms leda till förbättrade förutsättningar för att barn med funktions- nedsättningar ska få sina behov tillgodosedda. Den ökar också förut- sättningarna för ett jämställt ansvarstagande mellan föräldrarna när det gäller omvårdnad och tillsyn av ett barn med funktionsnedsättning. Rätt till nedsatt arbetstid Föräldrar till barn med funktionsnedsättning befinner sig ofta i en an- strängd situation där barnets behov av omvårdnad och tillsyn ska av med andra åtaganden, både i familjelivet i övrigt och i arbetslivet. Förslaget i det föregående innebär att föräldrar som får omvårdnadsbidraget ska ha rätt till förkortning av normal arbetstid motsvarande upp till en fjärdedel av arbetstiden. Rätten till förkortad arbetstid ska finnas så länge omvårdnadsbidrag lämnas och oberoende av storleken på bidraget. 2017/18:190 Den föreslagna rätten till nedsatt arbetstid innebär en ökad flexibilitet för berörda föräldrar och förbättrade möjligheter att kombinera om- vårdnad och tillsyn med förvärvsarbete. Möjligheten att arbeta deltid kommer bl.a. att gynna den grupp föräldrar som inte arbetar alls på grund av att det inte varit möjligt att gå ner i arbetstid eller som inte kunnat få ett deltidsarbete. På det sättet bedöms förslaget i många fall främja förvärvsarbete och därmed vara väl förenligt med arbetslinjen. Förslaget kommer även att gynna barn med funktionsnedsättning genom att föräldrar bedöms få ökade möjligheter att tillgodose barnets behov av omvårdnad och tillsyn. Det bedöms även bidra till att barnet får en god och nära relation till sina föräldrar och en trygg uppväxt. Ett antal remissinstanser efterfrågar en mer utförlig analys vad gäller förslaget om rätt till ledighet. Kommuner och Landsting anser att det finns brister i den konsekvensanalys som redovisas i promemorian, t.ex. vad gäller ändringar i föräldraledighetslagen där det saknas en genomgång av förslagets effekt på skatteunderlaget. Regeringen gör bedömningen att de flesta arbetsgivare torde ha rutiner för att planera verksamheten med hänsyn till att arbetstagare redan har en rätt till arbetstidsförkortning för vård av barn . Effekterna av det nu aktuella förslaget om arbetstidsförkortning borde därför kunna hanteras av arbetsgivare. Därvid ska även beaktas att det handlar om en relativt begränsad grupp som föreslås få en utvidgad rätt att förkorta normal arbetstid. Därmed bör även effekterna på skatte- underlaget bli begränsade. Regeringen gör bedömningen att effekterna av reformen sammantaget får anses tillräckligt väl analyserade. Regeringens bedömning: Förslagen om att föräldrar kan dela rätten till omvårdnadsbidrag och att båda föräldrarna får rätt till förkortning av normal arbetstid om omvårdnadsbidrag lämnas för ett barn ökar förutsättningarna för kvinnor och män att ta samma ansvar för omvårdnaden av barn med funktionsnedsättning. ökar även för kvinnor och män att få samma möjligheter i fråga om tillgång till arbete och utvecklingsmöjligheter i arbetet. Förslaget att hjälpbehovsdelen i handikappersättningen ska ut- mönstras bedöms inte ha några konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män då det påverkar kvinnor och män i samma Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens Remissinstanserna: Remissinstanserna är i huvudsak positiva till för- slagens konsekvenser för jämställdheten. Skälen för regeringens bedömning: Det är till övervägande del kvinnor () som är mottagare av vårdbidrag. ning på grund av kön kan antas innebära att kvinnor i större utsträckning tar ansvar för vården om barn med funktionsnedsättning, något som torde påverka kvinnors möjligheter till ett jämställt deltagande i arbetslivet. en rapport från Inspektionen för socialförsäkringen framgår bland annat att de föräldrar som beviljas vårdbidrag har ett förändrat förvärvsmönster i jämförelse med övriga befolkningen (Vårdbidrag och framtida inkomster – De långsiktiga ekonomiska konsekvenserna av att få barn med särskilda behov, rapport 2013:18.). Bland annat är det en lägre andel kvinnor som förvärvsarbetar jämfört med kvinnor med barn utan funktionsnedsättning. Män som har ett barn med funktionsnedsättning har dock en högre sysselsättningsgrad än andra män. Flera funktionshindersorganisationer har framfört att det finns ett behov för en förälder som har ett barn med funktionsnedsättning att arbeta deltid då det krävs både extra stöd till och planering kring barnet. Regeringen bedömer att en rätt att förkorta normal arbetstid skulle ge föräldrarna bättre förutsättningar att förena familjeliv med arbetsliv. Eftersom andelen kvinnor som förvärvsarbetar är lägre än andelen män bland föräldrar till barn med funktionsnedsättning torde förslaget ha störst effekt på kvinnor i detta avseende. Förslaget kan även bidra till förbättrade förutsättningar för en mer jämställd fördelning av ansvaret för omvårdnaden om barnet genom att båda föräldrarna ges möjlighet att arbeta deltid och därigenom kan få mer tid tillsammans med barnet. Vidare bedömer regeringen att förutsättningarna för ett mer jämställt uttag av omvårdnadsbidrag väsentligen förbättras genom att rätten till bidrag kan delas mellan föräldrarna. Det bör i sin tur leda till förbättrade förutsättningar för ett mer jämställt ansvar för att se till barnets behov och förbättrade möjligheter för respektive förälder att fortsätta att förvärvsarbeta. Sammantaget bedömer regeringen att förslagen om att föräldrar ska kunna dela rätten till omvårdnadsbidrag och att båda föräldrarna får rätt till förkortning av normal arbetstid bidrar till att uppfylla målet för jäm- ställdhetspolitiken, särskilt vad gäller de underliggande delmålen om ekonomisk jämställdhet och en jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet (prop. 2008/09:1, bet. 2008/09:AU1, rskr. 2008/09:11). Av de barn som vårdbidrag beviljas för är två tredjedelar pojkar och en tredjedel flickor. Oavsett åldersgrupp är det fler pojkar än flickor som omfattas av vårdbidrag. Omvårdnadsbidraget är utarbetat med beaktande av att könstillhörighet inte ska styra om och på vilken nivå bidrag lämnas. Regeringen bedömer dock att det finns skäl att anta att en liknande könsmässig fördelning som för vårdbidraget uppstår även för omvårdnadsbidraget. Det är viktigt att betona att flickor och pojkar ska beviljas omvårdnadsbidrag på saklig grund utifrån de bedömnings- kriterier som är framtagna för stödet och att könstillhörighet inte ska vara avgörande vid beviljandet. Vad gäller handikappersättningen är fördelningen mellan könen betyd- ligt jämnare för de personer som får ersättning, kvinnor och män.