prop · H503195 · 2018-03-21 00:00:00 — Av antalet elever i förskoleklassen beräknas knappt 12 300 elever vara i behov av antingen extra anpassningar eller särskilt stöd. I årskurs 1 och 3 bedöms detta behov omfatta cirka 49 100 elever. Efter att ha räknat bort de elever som bedöms vara aktuella för särskilt stöd – cirka 3 700 elever i förskoleklassen och 12 300 elever i lågstadiet – bedömer regeringen att planering av extra anpassningar, uppföljning och överlämning till nästa årskurs kommer att behöva göras beträffande cirka 8 600 elever i förskoleklassen och 34 400 elever i lågstadiet. Hur mycket arbetstid kommer de nya åtagandena ta i anspråk? Utredningen har beräknat att kartläggningen i förskoleklassen kommer att ta i anspråk per elev. För bedömningsarbetet har utredningen beräknat en tidsåtgång per elev i förskoleklassen och per elev i lågstadiet för förskollärare eller lärare samt för personal med specialpedagogisk kompetens. Tidsåtgången för planering och utformning av extra anpassningar har beräknats till och lika har beräknats för uppföljningen i lågstadiet. I förskoleklassen har tidsåtgången för uppföljningen beräknats till . Även om kartläggningsmaterialet ska utformas så att det utgör en del av undervisningen snarare än att förskolläraren eller läraren sitter enskilt med varje elev, är det viktigt att det avsätts tillräckligt med tid för arbetet, i synnerhet eftersom materialet är nytt. Regeringen bedömer att utredningens uppskattningar är rimliga. Det redovisade innebär att den totala tidsåtgången, för de nya åtaganden som en garanti för tidiga stödinsatser innebär, beräknas enligt följande: –kartläggning i förskoleklassen: (ansvarig förskollärare eller lärare), –särskild bedömning av elevernas kunskapsutveckling: i förskoleklassen och i lågstadiet (ansvarig förskollärare eller lärare och personal med specialpedagogisk kompetens), –planering av extra anpassningar: i förskoleklassen och i lågstadiet (personal med specialpedagogisk kompetens), och –uppföljning och överlämning till den lärare som ska ansvara för elevens i nästa årskurs: i förskoleklassen och i lågstadiet (personal med specialpedagogisk kompetens). Vilka kostnader följer av de nya åtagandena? I förskoleklassen arbetar förskollärare eller lärare. Dessa grupper har olika genomsnittslöner. Enligt uppgift från SCB uppgår den genomsnittliga månadslönen för en förskollärare till och för en grundskollärare till . Inklusive semesterlön och arbetsgivaravgifter uppgår den årliga lönekostnaden för en förskollärare 2017/18:195 därmed till vilket, fördelat på en årsarbetstid , ger en timkostnad om . Den årliga lönekostnaden för grundskollärare uppgår till vilket, fördelat på en årsarbetstid , ger en timkostnad om . Den genomsnittliga timkostnaden för förskollärare och lärare uppgår därmed till . Den genomsnittliga månadslönen för speciallärare och specialpedagoger är enligt SCB:s statistik. För personal med specialpedagogisk kompetens uppgår den årliga lönekostnaden till vilket, fördelat på en årsarbetstid , innebär en timkostnad om . Med utgångspunkt i dessa uppgifter och beräkningen av antalet arbetstimmar som de nya åtagandena genererar, beräknas den totala kostnaden för garantin för tidiga stödinsatser enligt följande: –kartläggning i förskoleklassen; (ansvarig förskollärare eller lärare) med en total kostnad om , –särskild bedömning av elevernas kunskapsutveckling i förskoleklassen och i lågstadiet; i förskoleklassen och ilågstadiet (ansvarig förskollärare eller lärare och personal med specialpedagogisk kompetens) med en total kostnad om , –planering av extra anpassningar; i förskoleklassen och i lågstadiet (personal med specialpedagogisk kompetens) med en total kostnad om , och –uppföljning och överlämning till den lärare som ska ansvara för eleven inästa årskurs; i förskoleklassen och i lågstadiet (personal med specialpedagogisk kompetens) med en total kostnad om . Beräkningarna medför en total tillkommande kostnad om . Utredningen har beräknat den totala kostnaden till för införandet av bestämmelserna. har beslutat att avsätta för införandet av bestämmelserna i garantin (prop. 2017/18:1, bet. 2017/18:UbU1, rskr. 2017/18:125). beräknar regeringen avsätta för bestämmelserna (prop. 2017/18:1). Eftersom tidpunkten för ikraftträdandet har flyttats fram till har kommunerna möjlighet att förbereda införandet av bestämmelserna och skapa förutsättningar för huvudmän och skolor att påbörja arbetet med garantin påpekar i sitt yttrande över det i avsnitt 3 nämnda utkastet till lagrådsremiss, i vilket ovan nämnda uträkningar redovisas, att utgiftsposterna behöver räknas om utifrån lönestatistiken . SKL har i sitt yttrande över utkastet till lagrådsremiss inte haft några ytterligare synpunkter på beräkningarna. Regeringen anser att är en rimlig nivå. En uppräkning av lönekostnaderna utifrån lönestatistik skulle innebära en marginell skillnad. Konsekvenser för enskilda huvudmän En utgångspunkt för regleringen av skolväsendet är bl.a. att den i så stor utsträckning som möjligt ska vara gemensam för alla skol- och verksamhetsformer och alla huvudmän. Lika villkor ska gälla så långt som möjligt oavsett huvudman. De företag som berörs av förslaget är fristående grundskolor. Det fanns cirka 567 fristående grundskoleenheter med elever i förskoleklass och årskurserna 1–3 /17. Regeringen anser att de föreslagna förändringarna inte kommer att medföra några särskilda konsekvenser för de fristående grundskoleenheterna i förhållande till de kommunala skolorna, eftersom alla huvudmän berörs i lika stor utsträckning av de nya bestämmelserna om en garanti för tidiga stödinsatser. Specialskolan har staten som huvudman. En garanti för tidiga stödinsatser innebär en tydlig skyldighet att anlita personal med specialpedagogisk kompetens i arbetet. I behörighetsförordningen finns det redan krav på att alla lärare i specialskolan ska ha specialpedagogisk kompetens. Utredningen har därför bedömt att kostnaden i den delen inte beräknas öka. Skyldigheten att genomföra en kartläggning i förskoleklassen och en särskild bedömning i förskoleklassen, årskurs 1 och 4 är ett dock ett nytt åtagande som enligt regeringen bör beaktas. Staten är även huvudman för sameskolan. Under /17 uppgick elevantalet i förskoleklassen till 28 elever i sameskolan och 33 elever i specialskolan. I årskurs 1 och 3 fanns det totalt 58 elever i sameskolan och i specialskolan totalt 115 elever i årskurs 1 och 4. Med utgångspunkt från de genomsnittliga månadslönerna för förskollärare, lärare och personal med specialpedagogisk kompetens och beräkningen av antalet timmar som de nya åtagandena kommer att innebära, se avsnitt 8.2, kan den totala kostnaden för en garanti för tidiga stödinsatser beräknas enligt följande för sameskolan och specialskolan: –kartläggning i förskoleklassen med en total kostnad om isameskolan och i specialskolan, –särskild bedömning av elevernas kunskapsutveckling i förskoleklassen och i lågstadiet med en total kostnad om i sameskolan och i specialskolan, –planering av extra anpassningar med en total kostnad om –uppföljning och överlämning till den lärare som ska ansvara för elevens i nästa årskurs med en total kostnad om i sameskolan. Beräkningarna medför totala tillkommande kostnader om för sameskolan och för specialskolan. Utredningen har beräknat den sammanlagda kostnaden till för same- 2017/18:195 skolan. Regeringen bedömer att kostnaderna för införandet av bestämmelsen för specialskolan och Sameskolstyrelsen kan finansieras inom ramen för avsatta medel. har förbundit sig att följa FN:s konvention om barnets rättig-heter () och FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning och har därmed åtagit sig att säkerställa varje barns rättigheter enligt konventionerna. Rättigheterna gäller för varje barn, oavsett t.ex. kön eller funktionsförmåga. Enligt artikel 3 ska vid alla åtgärder som rör barn, barnets bästa komma i främsta rummet. Enligt huvudregeln ska alla, oberoende av geografisk hemvist och sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbildning i skolväsendet. Vidare ska utbildningen vara likvärdig inom varje skolform oavsett var i landet den anordnas. Skolan ska ge alla elever förutsättningar att nå de nationella kunskapskraven och målen för utbildningen. Som har framhållits lämnar många elever utan att ha uppnått behörighet till gymnasieskolans nationella program. En ofullständig grundskoleutbildning försvårar ett framtida aktivt deltagande i såväl fortsatta studier som yrkes- och samhällsliv. Lärande i sig och att gå ut skolan med goda resultat leder till en minskad ohälsa och minskad risk för utanförskap. Att klara skolan är den enskilt viktigaste faktorn för barns framtida hälsa. Syftet med förslaget om en garanti för tidiga stödinsatser är att de elever som har behov av stödinsatser ska få sådana insatser . Avsikten är vidare att dessa insatser ska vara utformade utifrån elevens behov. Genom att eleverna tidigt får adekvata insatser slipper eleven uppleva att han eller hon misslyckas genom att inte nå kunskapskraven. Vidare behöver tidiga insatser inte bli lika omfattande jämfört med om de sätts in under de senare skolåren. Eleven slipper därmed uppleva det stigma som kan vara förknippat med mer omfattande stödinsatser. Det slutliga målet med de tidiga insatserna är att en så stor andel som möjligt av eleverna ska lämna eller specialskolan med en fullständig utbildning. En garanti för tidiga stödinsatser innebär därmed en positiv förändring som kan motverka de negativa konsekvenser som en ofullständig grundskoleutbildning kan innebära. Regeringen gör således bedömningen att de föreslagna ändringarna är förenliga med . Färre pojkar än flickor blir behöriga till gymnasieskolans nationella program. Andelen pojkar som var behöriga /16 uppgick till , medan andelen behöriga flickor var . Avsikten med införandet av en garanti för tidiga stödinsatser är att fler elever genom att få välutarbetade stödinsatser i rätt tid ska nå behörighet till gymnasieskolans nationella program. Stödet bedöms ha positiva effekter särskilt i fall där stödinsatser sker tillsammans med ett aktivt arbete kring Prop. 2017/18:195 jämställdhet som ifrågasätter normer kring att pojkar förväntas prestera sämre än flickor. Mot den bakgrunden finns det skäl att anta att andelen pojkar som lämnar och specialskolan med behörighet till gymnasieskolans nationella program kommer att öka. Därmed kan regeringens förslag förväntas minska den skillnad som finns mellan könen och därmed bedöms jämställdheten påverkas på ett positivt sätt. 8.7Konsekvenser för de integrationspolitiska målen Målet för integrationspolitiken är lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund. En god utbildning minskar risken för utanförskap och förbättrar möjligheterna till integration. Syftet med regeringens förslag är att elever i behov av stödinsatser ska få sådana insatser så snart det kan finnas en indikation på att eleven inte når de kunskapskrav som ska uppnås. Avsikten är vidare att dessa insatser ska vara utformade utifrån elevens behov. Det vidare syftet med detta är att minska andelen elever som lämnar , specialskolan och sameskolan med ofullständiga betyg och därigenom minska andelen elever som inte når behörighet till gymnasieskolans nationella program. Härigenom påverkas även de integrationspolitiska målen i positiv riktning. 8.8Förslagen berör inte medlemskap i unionen Förslagen berör inte frågor som är reglerade i . Förslaget till lag om ändring i skollagen (2010:800) 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om –barnens och elevernas lärande och personliga utveckling (2 §), –information om barnets och elevens utveckling (3 §), –garanti för tidiga stödinsatser i förskoleklassen och lågstadiet (4–4 b §§), –stöd i form av extra anpassningar (5 §), –särskilt stöd (6–12 §§), –mottagande och undervisning av nyanlända elever (12 a–12 i §§), –överlämning av uppgifter vid övergång mellan och inom skolformer (12 j §), – allmänna bestämmelser om betyg (13–21 §§). Paragrafen beskriver innehållet i skollagens tredje kapitel. I kapitlet upphävs 2 och 5 §§ och de nuvarande 3, 4 och 5 a §§ betecknas 2, 3 och 5 §§. Vidare införs tre nya paragrafer, 4–4 b §§. Paragrafen om kapitlets innehåll ändras i enlighet med det beskrivna. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.5. 2 § Alla barn och elever i samtliga skolformer och i fritidshemmet ska ges den ledning och stimulans som de behöver i sitt lärande och sin personliga utveckling för att de utifrån sina egna förutsättningar ska kunna utvecklas så långt som möjligt enligt utbildningens mål. Elever som till följd av en funktionsnedsättning har svårt att uppfylla de olika kunskapskrav eller kravnivåer som finns ska ges stöd som syftar till att så långt som möjligt motverka funktionsnedsättningens konsekvenser. Elever som lätt når de kunskapskrav som minst ska uppnås eller de kravnivåer som gäller ska ges ledning och stimulans för att kunna nå längre i sin kunskapsutveckling. Paragrafen innehåller en generell beskrivning av den övergripande målsättning som ska utmärka utbildningen. Paragrafen, som betecknas 3 §, betecknas 2 §. I nuvarande 2 §, som upphävs, anges att om inte något annat anges gäller bestämmelserna i 3 kap. samtliga skolformer och fritidshemmet. I förevarande paragrafs första mening regleras i stället att bestämmelserna i paragrafen gäller i samtliga skolformer och i fritidshemmet. I andra meningen görs en rent språklig justering. Förändringarna innebär inte någon ändring i sak. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.5. 3 § Vårdnadshavare för ett barn i förskolan samt eleven och elevens vårdnadshavare i förskoleklassen, , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, fritidshemmet, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan ska fortlöpande informeras om barnets eller elevens utveckling. Paragrafen reglerar skyldigheten att fortlöpande informera barns vårdnadshavare samt elever och elevers vårdnadshavare om barnets eller elevens utveckling. Paragrafen, som betecknas 4 §, betecknas 3 §. Frågan om vilka skolformer som informationsskyldigheten omfattar regleras i 5 §. Denna paragraf upphävs och dess innehåll förs in i förevarande paragraf. Förändringen innebär inte någon ändring i sak. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.5. 4 § Det ska göras en särskild bedömning av en elevs kunskapsutveckling i 1.förskoleklassen om det utifrån användning av ett nationellt kartläggningsmaterial finns en indikation på att eleven inte kommer att nå de kunskapskrav som ska uppnås i årskurs 1 och 3 i svenska, svenska som andraspråk eller matematik, 2.lågstadiet i och i sameskolan, om det utifrån användning av ett nationellt bedömningsstöd eller ett nationellt prov i svenska, svenska som andraspråk eller matematik finns en indikation på att eleven inte kommer att nå de kunskapskrav för årskurs 1 eller 3 som ska uppnås, och 3. lågstadiet i specialskolan, om det utifrån användning av ett nationellt bedömningsstöd eller ett nationellt prov i svenska, svenska som andraspråk eller matematik finns en indikation på att eleven inte kommer att nå de kunskapskrav för årskurs 1 eller 4 som ska uppnås. Om det efter en sådan bedömning kan befaras att eleven inte kommer att uppnå de kunskapskrav som anges där ska det skyndsamt planeras sådant stöd som anges i 5 § eller göras en anmälan till rektor enligt 7 §. Det behöver inte göras någon särskild bedömning om förutsättningarna i 5 eller 7 § redan är uppfyllda. Det ska i så fall skyndsamt planeras sådant stöd som anges i 5 § eller göras en anmälan till rektor enligt 7 §. Paragrafen är ny och beskriver det första ledet i garantin för tidiga stödinsatser i förskoleklassen och lågstadiet i , specialskolan och sameskolan. Syftet med garantin är bl.a. att tidigt identifiera elever som kan vara i behov av extra anpassningar enligt 5 § eller särskilt stöd enligt 6–12 §§ samt att ge dem rätt utformat stöd. Av första stycket första punkten framgår att garantin i förskoleklassen utgår från nationella kartläggningsmaterial. Vad nationella kartläggningsmaterial är framgår av avsnitt 6.2. Av andra och tredje punkten framgår att i lågstadiet i , specialskolan och sameskolan ska garantin utgå från användningen av nationella bedömningsstöd och nationella prov. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet att delta i nationella prov och om skyldighet för huvudmän att använda nationella kartläggningsmaterial i förskoleklassen och nationella bedömningsstöd i årskurs 1 i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan (29 kap. 28 och 28 a §§ skollagen). Enligt första stycket finns det en skyldighet att göra en särskild bedömning av en elevs kunskapsutveckling om det utifrån användningen av ett nationellt kartläggningsmaterial, ett nationellt bedömningsstöd eller ett nationellt prov finns en indikation på att eleven inte kommer att nå de kunskapskrav som ska uppnås i svenska, svenska som andraspråk eller matematik i årskurs 1 eller 3 (årskurs 1 eller 4 i specialskolan). I förskoleklassen finns inte några kunskapskrav och av den anledningen ska ansvarig förskollärare eller lärare vid bedömningen av om det behövs genomföras en särskild bedömning av en elevs kunskapsutveckling utgå från de kunskapskrav som gäller i årskurs 1 och 3. Användningen av ordet indikation innebär att kravet för när det ska göras en särskild bedömning är relativt lågt ställt och syftet är att säkerställa att elever som är i behov av extra anpassningar eller särskilt stöd verkligen får det. För att ansvarig förskollärare eller lärare inte ska riskera att förbise någon elev i behov av stöd måste den särskilda bedömningen nämligen göras beträffande ett betydligt större antal elever än det antal som kan förväntas bli föremål för en stödinsats. Som framgår av tredje stycket är inte avsikten att det ska göras en särskild bedömning i de fall förutsättningarna i 5 § (extra anpassningar inom den ordinarie undervisningen) eller 7 § (anmälan till rektorn om att behov av särskilt stöd behöver utredas) är uppfyllda redan utifrån användning av ett sådant nationellt kartläggningsmaterial, nationellt bedömningsstöd eller nationellt prov som avses i första stycket. Under sådana förhållanden ska antingen det skyndsamt planeras stöd i form av extra anpassningar eller göras en anmälan till rektorn om att behovet av särskilt stöd behöver utredas. Den särskilda bedömningen enligt första stycket tar i stället sikte på de elever som befinner sig i gränslandet mellan de elever som inte bedöms ha några problem att uppnå kunskapskraven och de elever som direkt bedöms vara i behov av extra anpassningar eller särskilt stöd. Det är alltså fråga om fall av mer 2017/18:195 svårbedömd natur där det behövs en särskild bedömning för att avgöra ett eventuellt behov av stöd. Skyldigheten att göra en särskild bedömning av en elevs kunskaps- utveckling inträder om det finns en indikation på att eleven inte kommer nå de kunskapskrav som ska uppnås. Det är inte möjligt att i detalj redogöra för vad som kan utgöra en sådan indikation, utan det måste avgöras från fall till fall. Avgörande för om det finns en skyldighet att göra en särskild bedömning av en elevs kunskapsutveckling, är om det finns något i resultatet från användning av ett nationellt bedömningsstöd m.m. som gör att det råder en osäkerhet om eleven kommer utvecklas på det sätt som krävs för att eleven ska nå kunskapskraven, utan att det för den skull finns tillräckliga förutsättningar att direkt besluta om exempel-vis extra Som framgår av 4 a § är ansvarig förskollärare eller lärare som huvudregel skyldig att genomföra den särskilda bedömningen i samråd med personal med specialpedagogisk kompetens. förskolläraren eller läraren ska få stöd i sin bedömning av elevens kunskapsutveckling, för att kunna avgöra om den indikation som identifierats gör att eleven är i behov av stödinsatser. De lågt ställda kraven på när en särskild bedömning ska göras medför att en sådan bedömning kommer att kunna leda fram till såväl bedöm- ningen att eleven har ett behov av stödinsatser som till bedömningen att eleven inte har något sådant behov. Vid osäkerhet om huruvida det ska göras en särskild bedömning, bör de lågt ställda kraven medföra att det ska göras en sådan bedömning. Detta för att säkerställa att ingen elev, som har behov av det, går miste om extra anpassningar eller särskilt stöd. särskilda formkrav för hur bedömningen ska göras finns inte. inte heller några särskilda krav på att en dokumentation ska göras. ligger dock i sakens natur att förskollärare och lärare för en professionell En sådan dokumentation kan anpassas utifrån förskollärarens eller lärarens behov (se vidare avsnitt 6.2). Om den särskilda bedömningen av elevens kunskapsutveckling leder fram till en bedömning enligt 5 § att det kan befaras att eleven inte kommer nå de kunskapskrav som ska uppnås, framgår det av förevarande paragrafs andra stycke att det skyndsamt ska planeras extra anpassningar eller göras en anmälan till rektorn enligt 7 §. Det framgår av 4 a § att planeringen av extra anpassningar som huvudregel ska göras i samråd med personal med Om den särskilda bedömningen däremot resulterar i en bedömning att eleven inte kommer att ha några problem att uppnå de kunskapskrav som ska uppnås, behöver ansvarig förskollärare eller lärare inte vidta några ytterligare åtgärder inom ramen för garantin för tidiga stödinsatser. Som framgått av avsnitt 6.7 är det huvudmannen som har det övergripande ansvaret för att det finns tillräckliga resurser för att de elever som har behov av stödinsatser ska få det . Av tredje stycket framgår, som tidigare nämnts, att det inte behöver göras någon särskild bedömning av elevens kunskapsutveckling om förutsättningarna för extra anpassningar eller en anmälan till rektor enligt 7 § redan är uppfyllda. Det innebär att om exempelvis resultatet av ett nationellt prov gör att det kan befaras att en elev inte kommer nå de kunskapskrav som ska uppnås i svenska, ska det skyndsamt planeras stöd i form av extra anpassningar utan att någon särskild bedömning görs. gäller om det inte finns särskilda skäl att anta att sådana anpassningar inte skulle vara tillräckliga. I ett sådant fall ska en anmälan skyndsamt göras till rektor enligt 7 §. Syftet med undantaget i tredje stycket är att elevens möjlighet att få extra anpassningar eller särskilt stöd inte ska fördröjas i onödan. Det framgår av 4 a § att även när ansvarig förskollärare eller lärare direkt kan identifiera att en elev är i behov av extra anpassningar i svenska, svenska som andraspråk och matematik ska dessa anpassningar planeras i samråd med personal med specialpedagogisk kompetens. Undantaget i tredje stycket innebär att det kommer kunna uppstå tre olika situationer efter användningen av ett nationellt kartläggningsmaterial, ett nationellt bedömningsstöd eller ett nationellt prov. I den första situationen står det utifrån resultatet klart att eleven inte kommer ha några problem att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås. Under sådana förhållanden behöver ansvarig förskollärare eller lärare inte vidta någon ytterligare åtgärd. Den andra situationen innebär att det redan utifrån användningen av ett nationellt kartläggningsmaterial m.m. kan befaras att eleven inte kommer nå de kunskapskrav som minst ska uppnås. Under sådana förhållanden ska det skyndsamt planeras stöd i form av extra anpassningar eller göras en anmälan till rektorn om att eleven kan vara i behov av särskilt stöd. Inte heller i en sådan situation ska det göras någon sådan särskild bedömning som avses i första stycket. Den tredje situationen innebär att det finns en indikation på att eleven inte kommer nå de kunskapskrav som minst ska uppnås utan att det för den skull direkt kan befaras att eleven inte kommer att uppnå nämnda kunskapskrav. Under sådana förhållanden ska det göras en särskild bedömning av elevens kunskapsutveckling.