prop · H503261 · 2018-05-29 00:00:00 — Denna lag träder i kraft . 31 Senaste lydelse 2012:136. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden och Ny finansiering av public service Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst, 2.lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453), 3.lag om ändring i radio- och tv-lagen (2010:696), 4.lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga , biträdd av ämnessakkunnige . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst I tidigare sammanhang har Lagrådet framhållit att det är angeläget att en pålaga som de facto utgör en skatt också benämns skatt. Den i lagrådsremissen föreslagna pålagan har i flera avseenden karaktär av skatt. Som redovisas i remissen skiljer sig emellertid pålagan i hög grad från andra skatter och är inte direkt jämförbar med sådana. Medlen ska gå till en specificerad och avgränsad verksamhet och användas endast för denna; modellen fungerar som ett slutet finansieringssystem. Lagrådet har också förståelse för uppfattningen att det för allmänhetens förtroende är viktigt att pålagan på ett tydligt sätt särskils från andra skatter. Till det kommer att den i sin helhet ska beslutas av genom lag; någon delegation av föreskrifter är inte aktuell. Lagrådet kan godta att pålagan benämns avgift. Paragrafen reglerar tilldelningen av avgiftsmedel inför ett beslut om tillstånd till sändning av radio och tv. Medlen ska finansiera den verksamhet som programföretagen bedriver i allmänhetens tjänst. Ett sändningstillstånd ska gälla . Enligt förevarande paragraf, första stycket, ska ett riksdagsbeslut om tilldelning av avgiftsmedel, inför det att ett nytt sändningstillstånd meddelas, avse hela den period som tillståndet gäller. Även regeringens beslut om villkoren för att använda medlen ska avse hela . I enlighet med beslutet om tilldelning av medel inför tillståndsperioden ska enligt paragrafens andra stycke tilldela medel för verksamheten. I lagrådsremissen anförs att de största riskerna för programföretagens oberoende – och för allmänhetens förtroende – är i samband med tilldelningen av medel till företagen. Med en åttaårig tillståndsperiod och en medelstilldelning för hela den perioden ska företagens självständighet och integritet stärkas. Därmed ska företagen ges tydliga och stabila finansiella förutsättningar för sin verksamhet. En fråga som har uppkommit är huruvida är bunden av sitt tilldelningsbeslut av avgiftsmedel inför det att ett nytt sändningstillstånd meddelas eller om kan ändra beslutet som tillståndet gäller. Parlamentariska public servicekommitténs överväganden får förstås så att en sådan bundenhet har bedömts föreligga och att det skulle krävas att paragrafen ändras för att skulle kunna ändra sitt beslut (SOU 2017:79 s. 145 f.). Enligt huvudregeln i 9 kap. 3 § första stycket regeringsformen beslutar om budget för det följande budgetåret. Enligt tredje stycket kan besluta att statens inkomster får tas i anspråk för bestämda ändamål på annat sätt än genom beslut om anslag. Med stöd av sistnämnda bestämmelse möjliggörs den tilltänkta specialdestineringen av de avgiftsmedel som får in, dvs. att de ska redovisas mot inkomsttitel på inkomstsidan i statens budget. Bestämmelsen ger däremot inte svar på frågan om är bunden av ett tidigare meddelat beslut om tilldelning av avgiftsmedel inför en tillståndsperiod. fattar beslut om tilldelning av medel till programföretagen inför det att sändningstillstånd meddelas. Det sker, såsom framhålls i lagrådsremissen, genom s.k. riktlinjebeslut. Denna typ av beslut regleras i 9 kap. 6 § regeringsformen. Enligt lagrummet får besluta om riktlinjer för statens verksamhet även för tid efter den följande budgetperioden. Ett sådant riktlinjebeslut ger tillfälle att på ett tidigt stadium diskutera och ta ställning till inriktningen av en viss verksamhet på än det kommande budgetåret. Beslutade riktlinjer av detta slag har praktisk och politisk betydelse för framtida handlingsfrihet, men ett riktlinjebeslut är rättsligt sett inte bindande (jfr prop. 1973:90 s. 345 och prop. 2009/10:80 s. 232). kan senare göra ett annat ställningstagande och fatta ett beslut med en annan ekonomisk innebörd för statens verksamhet än vad som fastställdes i det tidigare riktlinjebeslutet. Fastställande av statliga utgiftstak utgör exempel på riktlinjebeslut med stöd av 9 kap. 6 § RF. Sådana beslut ändras genom nya riksdagsbeslut, t.ex. för att ge en ny regering möjlighet att genomföra sin ekonomiska politik. Enligt Lagrådets mening finns det inte något utrymme enligt regeringsformen för att anse att beslut om tilldelning av avgiftsmedel inför en flerårig sändningsperiod är något annat än ett riktlinjebeslut enligt 9 kap. 6 § RF. Regleringen i regeringsformen hindrar inte att inför eller ändrar beslutet om medelstilldelningen till verksamheten. Utformningen av den föreslagna 2 § har skett med utgångspunkten att beslut om tilldelning av avgiftsmedel kommer att stå sig under hela tillståndsperioden. Mot bakgrund av beslutets praktiska och politiska betydelse för framtida handlingsfrihet får detta också förutsättas bli det normala. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , Y , M , , , , , , Bah Kuhnke, Strandhäll, Shekarabi, , , , , , Fritzon Regeringen beslutar proposition Långsiktig finansiering och stärkt oberoende för public service