prop · H503194 · 2018-03-21 00:00:00 — Regeringen delar universitets uppfattning och vill med den obligatoriska befattningsutbildningen säkerställa att rektorer för förskoleenheter garanteras utbildning av god kvalitet och därmed bidrar till ökad likvärdighet i skolsystemet. Förskolan är en del av skolväsendet … Förskolan har stegvis blivit en allt mer integrerad del i skolväsendet. Den första läroplanen för förskolan trädde i kraft . Syftet med läroplanen var att skapa förutsättningar för en likvärdig förskola med hög kvalitet och att tydliggöra förskolans pedagogiska roll. Läroplanens struktur utformades i överensstämmelse med skolans övriga läroplaner. När skollagen trädde i kraft blev förskolan en egen skolform vilket skulle förtydliga dess roll som första steget i utbildningssystemet. Även begreppet förskolechef infördes och innebär att det pedagogiska arbetet vid en förskoleenhet ska ledas och samordnas av en förskolechef. Som framgått av föregående avsnitt anser regeringen att förskolecheferna framöver bör benämnas rektorer. … och rektorer för förskoleenheter bör bli garanterade en befattningsutbildning Av 2 kap. 12 § skollagen framgår att rektorer som anställts efter ska genomgå en särskilt reglerad befattningsutbildning. Motsvarande krav saknas för nuvarande förskolechefer. Den obligatoriska befattningsutbildningen, rektorsprogrammet, omfattar 30 högskolepoäng. Syftet med utbildningen är att ge rektorer och annan personal med motsvarande ledningsfunktion kunskaper om de krav som anges i de 2017/18:194 föreskrifter som gäller inom skolan, förskolan och fritidshemmet samt att utveckla deras roll som ledare så att verksamhetens kvalitet kan säkerställas. Befattningsutbildningen syftar även till att alla elever ska få tillgång till en likvärdig och rättssäker utbildning och därigenom ge eleverna de bästa förutsättningarna för att nå de nationella målen. Utredningen påpekar att Skolinspektionens granskning Förskolans kvalitet och måluppfyllelse 2015–2017 visar att förskolechefer behöver kompetensutveckling. I granskningen påvisar Skolinspektionen att förskolecheferna behöver ökad kunskap för att ges bättre möjligheter att ta det övergripande pedagogiska ansvaret. Detta innebär bl.a. att ge förutsättningar för personalen inom förskolan att ta ansvar för att genomföra undervisningen så att barnen stimuleras och utmanas i sin utveckling och sitt lärande. Utredningen anser att avsaknaden av en obligatorisk befattningsutbildning för förskolecheferna som behandlar deras ansvar att leda och samordna det pedagogiska arbetet kan innebära negativa konsekvenser för verksamheten och leda till att den inte utformas i enlighet med skolförfattningarna. Trots att utredningen tydligt påvisar nuvarande förskolechefers behov av kompetensutveckling föreslår den att rektorer för förskoleenheter ska omfattas av en betydligt kortare befattningsutbildning än rektorer för andra skolformer. understryker utredningen att förslaget ska ses som ett första steg mot en mer omfattande obligatorisk befattningsutbildning även för rektorer för förskoleenheter. En majoritet av remissinstanserna, däribland och välkomnar utredningens förslag att även sådana rektorer ska omfattas av en obligatorisk befattningsutbildning. Majoriteten av remissinsatserna avstyrker dock utredningens förslag om en betydligt kortare befattningsutbildning för dem. påpekar att utredningen konstaterar att det bästa ur ett kvalitets- och likvärdighetsperspektiv vore att rektorer för förskoleenheter fick genomgå en befattningsutbildning av samma omfattning och med motsvarande innehåll som den för rektorer för andra skolformer. Regeringen delar bl.a. Skolledarförbunds och uppfattning att rektorer för förskoleenheter bör omfattas av en befattningsutbildning och att den bör vara av samma omfattning som för övriga rektorer. Liksom t.ex. och kommuner och anser regeringen vidare att lika befattningsutbildning tillsammans med lika benämning ger huvudmännen större flexibilitet i att nyttja skolledare på bästa sätt i sina förskole- och skolorganisationer. Regeringen vill även framhålla vikten av att värna kvalitet och likvärdighet i hela skolsystemet. Förskolors kvalitet varierar och rektorer för förskoleenheter behöver därför garanteras en befattningsutbildning. Även sådana rektorer behöver kunskaper så att de kan ansvara för att alla barn får en likvärdig och rättssäker utbildning och skapa förutsättningar för måluppfyllelse på verksamhetsnivå. Som regeringen återkommer till i avsnitt 7 föreslås att förslaget om att rektorer för förskoleenheter ska genomgå en obligatorisk befattningsutbildning ska träda i kraft . Skyldigheten att genomföra utbildningen bör därför inte gälla rektorer för förskoleenheter som är verksamma som sådana rektorer. Rektorer för förskoleenheter bör dock få lite på sig att Idéburna skolors riksförbund anser att för små förskolor kan det bli kännbart att avsätta så mycket tid för fortbildning för förskolechefen. Regeringen har förståelse för att det kan vara en utmaning för vissa huvudmän att tillse att rektorn för förskoleenheten går den obligatoriska Av beskrivande data (2015) framgår att jämfört med rektorer arbetade många förskolechefer delvis i barngruppen, totalt . kommunala förskolor och av förskolecheferna i fristående förskolor arbetade delvis i barngrupp. Det kan innebära att rektorer för fristående förskolor kan ha svårare att genomföra befattningsutbildningen. Förskolechefer inom fristående förskolor ansvarar dock i genomsnitt för ett färre antal anställda och färre barn. Det kan tyda på att rektorer för fristående förskolor i stället lättare skulle kunna genomföra Av utvärdering (2014) med det treåriga rektorsprogrammet - En uppföljning av tre kursgruppers utbildning fram- går att förskolecheferna som deltagit i den obligatoriska befattningsut- bildningen för rektorer har klarat av utbildningen lika väl som rektorerna. Förskolechefer i verksamhet hade klarat studierna i något högre omfattning än förskolechefer i enskild verksamhet, jämfört med Något fler förskolechefer i enskilda verksamheter hade dock avbrutit studierna än förskolechefer i verksamhet, utvärdering visar att det är möjligheten att avsätta tid samt stöd från huvudmannen som har varit och anser att förskolechefer skulle kunna ges mer tid för att genomföra befattningsutbildningen. Regeringen har förståelse för att huvudmän kan behöva mer tid för att planera genomförandet av befattningsutbildningen för rektorer i förskolan, speciellt för mindre förskoleenheter där rektorn också delvis arbetar i barngrupp. Även sådana rektorer kan behöva för att kunna planera sitt deltagande i utbildningen. Regeringen föreslår därför att den obligatoriska befattningsutbildningen för rektorer för förskoleenheter ska vara genomförd efter tillträdesdagen, i stället för som gäller för övriga rektorer. Regeringens förslag: Ändringarna i skollagen om individuell studieplan, anpassad timplan och studiehandledning på modersmålet ska träda i kraft . Övriga ändringar i skollagen ska träda i kraft . Ändringen i lagen om införande av skollagen ska träda i kraft . 2017/18:194 Utredningen om elever som kommer till under senare årskursers förslag: Överensstämmer inte med regeringens förslag. Utredningen föreslår att de nya bestämmelserna ska träda i kraft . Remissinstanserna: Kommuner och Landsting anser att ikraftträdandet av bestämmelsen om individuell studieplan bör skjutas fram till . kommun anser att kommunerna bör få mer tid för implementering. Ingen annan remissinstans har något att invända mot det av utredningen föreslagna ikraftträdandet. Utredningen om en bättre skola genom mer attraktiva skolprofessioners förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har lämnat synpunkter på tidpunkten för ikraftträdande. Skälen för regeringens förslag Förslagen som rör nyanlända elever Regeringen anser att det är angeläget att de föreslagna ändringarna i skollagen om individuell studieplan, anpassad timplan och studiehandledning på modersmålet träder i kraft så snart som det är möjligt, men bedömer att kommuner behöver för att genomföra förslagen. Lagändringarna föreslås därför träda i kraft . Det innebär att lagändringarna kommer att tillämpas första gången /19. Undantaget från krav på legitimation och behörighet Regeringens bedömning är att en äldre examen på högskolenivå eller motsvarande avsedd för arbete enbart i fritidshemmet bör vara behörighetsgivande och kunna ligga till grund för legitimation. Regeringen avser att utifrån den bedömningen göra en ändring i behörighetsförordningen. En sådan ändring bedöms kunna träda i kraft . Ändringen i skollagen föreslås träda i kraft . Det skulle innebära att fritidspedagoger med en äldre examen som utifrån ändringen i behörighetsförordningen kan ansöka om och meddelas legitimation har ungefär på sig att göra detta. Förslaget att förskolechefer ska benämnas rektorer och genomgå en obligatorisk befattningsutbildning Förslaget om att förskolechefer ska benämnas rektorer bör träda i kraft så snart det är möjligt. Förslaget är dock kopplat till förslaget om en obligatorisk befattningsutbildning för rektorer för förskoleenheter, vilket innebär att det behövs längre förberedelsetid. Även förslaget om att en rektor för en förskoleenhet ska genomgå en obligatorisk befattningsutbildning bör träda i kraft så snart det är möjligt. Det är dock viktigt att ge berörda myndigheter, lärosäten och huvudmän möjlighet att förbereda sig inför förändringen. Därför anser regeringen att är en lämplig tidpunkt för båda förslagen att träda i kraft. Följdändringen i lagen om införande av skollagen Den föreslagna ändringen i lagen om införande av skollagen är en följdändring av att undantaget i skollagen för fritidspedagoger eller motsvarande att få bedriva undervisning i fritidshemmet utan legitimation och behörighet tas bort. Ändringen bör därför träda i kraft som ändringen i skollagen, dvs. Det bedöms inte finnas behov av övergångsbestämmelser för något av förslagen i propositionen. 8.1Konsekvenser av förslagen som syftar till att fler nyanlända elever ska uppnå behörighet till gymnasieskolan 8.1.1Ekonomiska konsekvenser för kommunerna Den kommunala finansieringsprincipen innebär att kommuner och landsting inte ska åläggas nya uppgifter utan att de får ekonomisk kompensation för detta. Förslaget om anpassad timplan innebär inte några nya skyldigheter för kommunerna och medför därmed inte några ökade kostnader för kommunerna. Förslagen om en individuell studieplan och förstärkt rätt till studiehandledning på modersmål innebär dock nya skyldigheter och ökade kostnader för kommunerna. Regeringen beräknar att kostnaden för förslagen om individuell studieplan och förstärkt rätt till studiehandledning på modersmålet uppgår till med halvårseffekt . I budgetproposition (prop. 2017/18:1) föreslår regeringen att det för genomförande av dessa och andra förslag i betänkandet Fler nyanlända elever ska uppnå behörighet till gymnasiet (SOU 2017:54) avsätts och därefter beräknas . Angående beräkningar av antalet elever Beräkningar av kostnader för förslagen bygger i vissa fall på antaganden och i andra fall på fasta beräkningsgrunder. När det gäller uppgifter om elever och årskullar görs dessa antaganden i huvudsak utifrån tidigare läsår. Beräkningarna utgår dock inte från /17, utan från elevstatistik vid mätning vilket var innan den stora ökningen av antalet asylsökande elever. Anledningen till detta är att /17 var ett exceptionellt år. Antalet asylsökande började enligt statistik öka kraftigt men troligen hade inte så många av dessa elever hunnit få en skolplacering . De allra flesta av de elever som kom som asylsökande , cirka 70 400, syns i 2017/18:194 statistiken för /17. Många av dessa elever har lämnat och befinner sig i gymnasieskolan 2018. Att utgå från /17 skulle därför innebära att antalet nyanlända elever i överskattas. har antalet asylsökande i legat på en stabil nivå. Antalet nyanlända elever som utgör underlag för beräkningarna utgår från Statens skolverks statistik om nyinvandrade och elever med okänd bakgrund för /16. Nyinvandrade elever definieras enligt som födda utomlands, har båda föräldrarna födda utomlands, och har kommit till . I begreppet nyinvandrade ingår enbart folkbokförda elever. Att elever med okänd bakgrund här räknas in i gruppen nyanlända beror på att den gruppen till största delen utgörs av elever som ännu inte har hunnit bli folkbokförda. Ytterligare skäl till valet av läsåret är att inte redovisat grupperna nyinvandrade och elever med okänd bakgrund separerade förrän i statistiken för /15. Fram har elever utan personnummer placerats i kategorin ”svensk bakgrund”. är dessa elever i en egen kategori, okänd bakgrund. Eftersom målgruppen för förslagen i statistiken återges som dels nyinvandrade elever i årskurs 7–9, dels elever med okänd bakgrund i årskurs 7–9 utgår beräkningarna nedan från summan av dessa elevgrupper enligt tabell 1.1. Tabell 1.1 Antalet och andel nyinvandrade elever och elever med okänd bakgrund Åk 7–9 Varav elever med okänd Källa: PM Nyinvandrade elever och beställda uppgifter från av antalet elever. 1 Bygger på underlag vid mätning . Förslaget om individuell studieplan Regeringen föreslår att en individuell studieplan införs för nyanlända elever som påbörjar sin skolgång i högstadiet. Studieplanen ska innehålla en långsiktig plan för hur eleven ska uppnå behörighet till gymnasieskolans nationella program utifrån elevens mål. Studieplanen ska baseras på den inledande bedömningen som ska göras av den nyanlända elevens kunskaper och bör revideras löpande utifrån de bedömningar som görs av den nyanlända elevens ämneskunskaper. I planeringen är det viktigt med förutsättningar för kartläggning av elevens ämneskunskaper och ett gott samarbete mellan ämneslärare, lärare i svenska som andraspråk, modersmålslärare, elevhälsopersonal och studiehandledare samt studie- och yrkesvägledare. Studieplanen bör utgöra ett underlag för samverkan och fortsatt planering av elevens utbildning inom såväl som gymnasieskolan. Att planera undervisningen på för den nyanlände eleven är en obligatorisk uppgift som följer av skolförfattningar , men det finns inga krav på att planeringen ska dokumenteras i en studieplan i . Det finns inte heller någon skyldighet att redan i göra en långsiktig planering som i vissa fall sträcker sig över gymnasieskolans introduktionsprogram med målet att eleven ska nå behörighet till ett nationellt program. Inte heller finns någon skyldighet att dokumentera åtgärder som beslutas till stöd för nyanlända i eller specialskolan i ett särskilt dokument. Huvudmännen åläggs med förslaget därför till viss del en ny obligatorisk uppgift. Regeringen anser även att bör ta fram stöd om individuell studieplan för att underlätta lärares arbete och öka förutsättningarna för likvärdighet. Regeringen bedömer att förslaget kommer att medföra ett utökat administrativt arbete som kan involvera flera lärare, studie- och yrkesvägledare samt tid för samarbete mellan dessa. Det bör även avsättas tid för samtal med eleven och elevens vårdnadshavare. Utredningen uppskattar att tiden för att göra en individuell studieplan och tid för revidering därför uppgår till totalt . Kommuner och Landsting anser att det är alltför . Som tidigare nämnts är det dock enligt gällande skolförfattningar redan en obligatorisk uppgift att planera undervisningen på för den nyanlände eleven. Den tid som regeringen uppskattar att det tar att upprätta och revidera en individuell studieplan avser det arbete som inte krävs . Regeringen bedömer att kostnaderna för förslaget om en individuell studieplan totalt uppgår till med en halvårseffekt 2018. Beräkningen bygger på ett antagande om 22 508 elever (nyinvandrade och elever med okänd bakgrund i årskurs 7–9), en lönekostnad på och att en genomsnittlig uppskattad tidsåtgång för att göra en individuell studieplan samt för revidering uppgår till totalt per elev. Lönekostnaden bygger på en grundskollärares lön på /mån (SCB 2015), semestertillägg och sociala avgifter och arbetsgivaravgifter på , vilket landar på en lönekostnad på /mån, dvs. /tim och uppräknat till 2018 blir det /tim. SKL bedömer att fler yrkesgrupper behöver involveras i detta arbete och att kostnaderna för dessa yrkesgruppers arbetstid bör vara inräknad i regeringens konsekvensanalys. Regeringen håller med SKL om att andra yrkesgrupper kommer att involveras men gör dock bedömningen att det främst är grundskollärare som kommer att utforma den individuella studieplanen. Dessutom har några av de övriga yrkesgrupperna en högre lön än grundskollärare medan andra har en lägre lön än grundskollärare. Regeringen anser därför att beräkningen bör utgå från en grundskollärares lön. Några remissinstanser, bl.a. Statskontoret och anser att utredningen överlag underskattar den tid och de kostnader som förslaget om individuell studieplan och andra förslag i betänkandet Regeringen delar inte den bedömningen. En majoritet av remissinstanserna har inget att invända mot utredningens bedömning av tid och resurser för förslagen och regeringen ser heller inte någon anledning att ifrågasätta utredningens beräkningar. Förslaget om studiehandledning på modersmålet Regeringen föreslår att en nyanländ elev som påbörjar sin skolgång i i högstadiet i grund- och grundsärskolan samt i specialskolan, ska få studiehandledning på modersmålet om det inte är uppenbart obehövligt. Regeringens förslag innebär att om en elevs stödbehov bedöms kunna tillgodoses genom sådan studiehandledning på modersmålet ska bestämmelserna om särskilt stöd inte tillämpas. Om eleverna behöver studiehandledning på modersmålet har de även rätt till det. Men enligt gällande lagstiftning är studiehandledning på modersmålet en stödinsats som i vissa fall är att anse som extra anpassningar, vilket inte behöver dokumenteras, och i vissa fall är insatsen att anse som särskilt stöd. Särskilt stöd ska alltid föregås av en utredning och ett beslutat åtgärdsprogram. Regeringen bedömer att de allra flesta nyanlända elever som påbörjar sin skolgång i högstadiet behöver studiehandledning på modersmålet. Utifrån den tolkning som gör av bestämmelserna om studiehandledning på modersmålet i förhållande till extra anpassningar och särskilt stöd bedömer regeringen även att en majoritet av de nyanlända eleverna som påbörjar sin skolgång i högstadiet behöver studiehandledning i en sådan omfattning att det är fråga om särskilt stöd, varför åtgärdsprogram som huvudregel ska upprättas för dessa elever (se vidare i avsnitt 4.4). Förslaget innebär att en nyanländ elev, som har tagits emot inom skolväsendet i högstadiet i , grundsärskolan eller specialskolan och vars kunskaper har bedömts enligt 12 c §, ska få studiehandledning på modersmålet om det inte är uppenbart obehövligt. Detta innebär att det för sådana elever varken behöver göras en utredning om särskilt stöd eller behöver beslutas ett åtgärdsprogram vilket innebär att den administrativa bördan minskar. Det råder brist på studiehandledare och modersmålslärare. Det finns även ett behov av studiehandledare i gymnasieskolan. Utredningen beskriver dock att det finns flera regionala och lokala projekt som pågår för att rekrytera och utbilda studiehandledare bland t.ex. nyanlända vuxna och högskole- och universitetsstudenter. Vidare är möjligheten till fjärrundervisning också större jämfört med tidigare. Dessutom finns det större möjligheter att rekrytera , eftersom det har anlänt fler nyanlända vuxna till . Studiehandledare omfattas inte heller av kraven på behörighet. Det kan finnas flera skäl till att studiehandledning inte har erbjudits i den omfattning man skulle önska. Förutom brist på studiehandledare och modersmålslärare, i synnerhet i vissa språk, är det en kostsam insats. Kommuner och Landsting (SKL) anser att förslaget innebär att även lärares arbetstid kommer att öka. SKL påtalar också att kostnaden kan bli större i de fall en elev har ett modersmål som ingen annan på skolan behöver studiehandledning i. Om eleverna som behöver studiehandledning går på olika skolor kan det vara svårt att samordna studiehandledningen. Detta innebär enligt SKL högre kostnader än regeringen kommun anser att förslaget om studiehandledning på Prop. 2017/18:194 modersmålet riskerar att bli mycket kostnadsdrivande och Statskontoret anser att utredningen underskattar de resurser som krävs för att genomföra förslaget. Regeringen menar dock i likhet med att föreslagen bestämmelse tydliggör den rätt som redan finns . Syftet är i huvudsak det samma som med nu gällande bestämmelse, men med bl.a. den skillnaden att det bör antas att alla nyanlända elever i högstadiet i grund- och grundsärskolan samt i specialskolan behöver studiehandledning på modersmålet. Förslaget innebär inte heller att målgruppen för studiehandledning på modersmålet utökas. Regeringen anser därför att föreslagen justering av nuvarande författning enbart innebär en viss ambitionshöjning jämfört med nuvarande skyldighet. Regeringen bedömer att denna ambitionshöjning ska finansieras. Tabell 1.2 Andel elever med studiehandledning på modersmålet i årskurs 7–9, antalet och andel nyinvandrade och elever med okänd bakgrund i årskurs 7–9, samtliga skolor, /16 Andel (%) med studiehandledning Antal och andel nyinvandrade och elever med Studiehandledning på modersmålet kan ges individuellt, i grupp, efter skolan, i anslutning till ordinarie lektion, vid läxhjälp m.m. Studiehandledning kan också ges individuellt eller i grupp via fjärrundervisning och sådana lektioner kostar mindre. Som beskrivs ovan bedömer regeringen att majoriteten av de nyanlända elever som tas emot i högstadiet behöver studiehandledning på modersmålet, och har därmed rätt att få insatsen utifrån nuvarande lagstiftning. Regeringen uppskattar att den ambitionshöjning som föreslås kommer att innebära att fler nyanlända elever i högstadiet får studiehandledning i modersmålet jämfört med antalet som har rätt till sådan studiehandledning enligt nu gällande bestämmelser. Utredningen uppskattar att förslaget innebär att av det totala antalet nyanlända elever, i form av asylsökande elever och elever som är nyinvandrade, i årskurs 7–9 kommer att få studiehandledning på modersmål. Detta motsvarar cirka 3 400 elever, utifrån att det under /16 fanns cirka 22 500 nyinvandrade och elever med okänd bakgrund i årskurs 7–9. Ett antal av dessa elever kommer att få studiehandledning individuellt medan andra kommer att få studiehandledning i grupp eller via fjärr- 2017/18:194 undervisning, vilket måste tas med i beräkningarna. När det gäller studiehandledning på modersmålet i grupp kan antalet elever variera stort, men regeringen väljer att beräkna utifrån att studiehandledning kan ges i grupper om sex elever. Vid ett sådant antagande och utifrån SCB:s lönestatistik beräknar regeringen att förslaget kommer att kosta med halvårseffekt 2018, se beräkning i tabell 1.3 nedan. Tabell 1.3 Beräkning av kostnad för förslaget om studiehandledning Årskurs 7–9 Antalet elever per grupp Antalet personaltimmar och grupp Genomsnittlig kostnad , kronor 1Antal lärartimmar av , avser undervisning och förberedelser. 2Avser en lönekostnad på lön på en skolassistents lön 2015 enligt SCB, plus semestertillägg och sociala avgifter och arbetsgivaravgifter på , vilket landar på en lönekostnad på /mån, dvs /tim och uppräknat till 2018 blir det . Förslaget kommer, som nämnts, att innebära att färre antal utredningar och åtgärdsprogram måste upprättas för elever som får studiehandledning på modersmålet. Regeringen bedömer därför att förslaget kommer att minska den administrativa kostnaden för dessa uppgifter. Detta bör beaktas vid beräkning av tillkommande kostnader för förslaget om förstärkt rätt till studiehandledning på modersmålet. Utredningen uppskattar att det tar att utarbeta ett åtgärdsprogram som enbart avser insatsen studiehandledning på modersmålet. Under fanns 22 508 nyanlända elever i årskurs 7–9.