prop · H503269 · 2018-06-19 00:00:00 — Både det centrala kriminalvårdsregistret och säkerhetsregistret innehåller uppgifter om ett stort antal registrerade. Enligt 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen är var och en gentemot det allmänna skyddad mot bety- dande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av personliga förhållanden. Det skydd som bestämmelsen ger får endast begränsas genom lag och 2017/18:269 under vissa förutsättningar (2 kap. 20 och 21 §§ regeringsformen). I för- arbetena pekas bl.a. på att myndighetsregister med ett stort antal registre- rade och särskilt känsligt innehåll normalt ska regleras i lag (se prop. 2009/10:80 s. 183). Det kan ifrågasättas om inte de två större regis- ter som Kriminalvården för bör regleras i lag, både med hänsyn till anta- let registrerade och karaktären av de uppgifter som registreras (jfr Be- handling av personuppgifter inom kriminalvården, prop. 2000/01:126, s. 21). Det har inte ingått i utredningens uppdrag att göra en materiell översyn av de författningar som berörs av brottsdatalagen utan enbart att anpassa dem till den lagen. Det har emellertid stått utredningen fritt att ta upp och lämna förslag i närliggande frågor som aktualiseras under utred- ningsarbetet. Utredningen har lämnat förslag som rör säkerhetsregistret och gör därutöver bedömningen att det finns ett behov av en översyn avseende det centrala kriminalvårdsregistret, en bedömning som delas av Datainspektionen. En sådan översyn kräver dock ytterligare analyser, bl.a. på grund av att regleringen av vilka uppgifter som får föras i regist- ret är svåröverskådlig och att behovet av registrering och informa- tionsutbyte behöver analyseras närmare. Det låter sig inte göras inom ramen för detta lagstiftningsärende. Regeringens förslag: Det ska i lagen föreskrivas att Kriminalvården får föra ett säkerhetsregister. I säkerhetsregistret ska personuppgifter få behandlas i syfte att 1. förebygga, förhindra eller upptäcka brott eller brottslig verksam- het på häkten och i kriminalvårdsanstalter eller i samband med annan 2. säkerställa ordning och säkerhet på häkten, i kriminalvårdsanstal- ter och i annan verksamhet som Kriminalvården bedriver. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag: Behandling av personuppgifter i register med många registrerade eller känsligt innehåll regleras inom brottsdatalagens tillämpningsområde huvudsakligen i lag. registret innehåller personuppgifter av sådant slag att åtminstone huvud- dragen bör regleras i lag. Det bör således av lagen framgå att Kriminalvården får föra ett säker- Syftet med registret bör vara att Kriminalvården ska kunna förebygga, förhindra eller upptäcka brott eller brottslig verksamhet på häkten och i kriminalvårdsanstalter eller i samband med annan straff- verkställighet som Kriminalvården ansvarar för. bör också kunna användas i syfte att säkerställa ordning och säkerhet på häkten, i kriminalvårdsanstalter och i annan verksamhet som Kriminal- Att även annan verksamhet omfattas är viktigt med tanke på kriminalvårdens frivårdsverksamhet och att fängelsestraff till stor del kan verkställas utanför anstalt. När rätten att föra säkerhetsregistret lagregleras bör också de bestäm- Prop. 2017/18:269 melser om registret som i motsvarande fall brukar finnas i lag tas in i kriminalvårdens brottsdatalag. Det gäller bestämmelser om innehållet i registret, sökning på känsliga personuppgifter, vilka som får medges direktåtkomst och hur länge personuppgifterna får behandlas. Vissa detaljer beträffande säkerhetsregistret bör dock alltjämt regleras i för- ordning. 13.5.2Registrering av häktade och intagna Regeringens förslag: I säkerhetsregistret ska uppgifter få behandlas om en person som är häktad eller verkställer ett fängelsestraff och som är eller har varit placerad på en säkerhetsavdelning. I registret ska även uppgifter få behandlas om en person som är häktad eller verkstäl- ler fängelsestraff, om det finns risk för att han eller hon 1.under häktning eller verkställighet av ett fängelsestraff begår brott som inte är ringa eller utövar brottslig verksamhet som innefattar brott för vilket det är föreskrivet fängelse , 2.förbereder rymning eller försöker rymma, 3.blir föremål för fritagning, 4.bidrar till att allvarligt störa ordningen eller säkerheten på ett häkte eller i en kriminalvårdsanstalt, eller 5.under häktning eller verkställighet av ett fängelsestraff utsätts för våld eller hot. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Datainspektionen tillstyrker att de personer som i dag får registreras i säkerhetsregistret även fortsättningsvis ska få regi- streras. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag En riskbedömning blir avgörande för om registrering i säkerhetsregistret ska få ske bör i allt väsentligt omfatta uppgifter om samma kate- gorier av häktade och intagna som . Det bör således inte omfatta uppgifter om alla häktade eller intagna utan enbart de som är häktade eller intagna för de syften som anges i brottsdatalagen och som bedöms medföra särskilda säkerhetsrisker. De personkategorier som anges i 39 och 40 §§ förordningen om behandling av personuppgifter inom kri- minalvården kan medföra sådana särskilda risker vid verkställigheten eller för häktesverksamheten att behandling av personuppgifter i säker- hetsregistret är motiverad. Regleringen bör dock moderniseras och göras generell. Regeringen instämmer i utredningens bedömning att regleringen bör utgå från vilka personer som kan medföra säkerhetsrisk under verk- ställigheten och en bedömning av den risken. Rekvisitet risk förekommer i olika typer av lagstiftning. Det används t.ex. i 4 § lagen (2006:45) om omvandling av fängelse på livstid. Det är också ett centralt rekvisit i 24 kap. 1 § och 25 kap. 1 § för när vissa straffprocessu- ella tvångsmedel får användas. Enligt 23 och 24 a §§ polislagen ska lika- så en bedömning av risken för att något inträffar göras. Ett annat exempel är bestämmelsen i 4 kap. 12 § andra stycket utsökningsbalken. Inom är man van vid att göra olika former av riskbedöm- ningar, se t.ex. 2 kap. 4 §, 10 kap. 1 och 2 §§ och 11 kap. 1–5 §§ fängel- selagen (2010:610). Regeringen anser därför att förutsättningen för att registrera någon i säkerhetsregistret som huvudregel ska utgå från en riskbedömning. Häktade och intagna som är eller har varit placerade på säkerhets- avdelning är placering på säkerhetsavdelning enligt 39 § 1 förordningen om behandling av personuppgifter inom kriminalvården en grund för regi- strering i säkerhetsregistret. Förutsättningarna för placering på säker- hetsavdelning anges i 2 kap. 4 § fängelselagen. Sådan placering förut- sätter antingen varaktig risk för rymning eller fritagning och att det kan antas att den intagne är särskilt benägen att fortsätta brottslig verksamhet eller att det finns särskild anledning att anta att placeringen behövs för att hindra den intagne från allvarlig brottslig verksamhet under anstalts- vistelsen. Om omständigheterna är sådana att det finns grund för placer- ing på en säkerhetsavdelning, bör också förutsättningarna för behandling av personuppgifter i säkerhetsregistret vara uppfyllda. Personuppgifter om någon som är häktad eller intagen och är eller har varit placerad på en säkerhetsavdelning bör därför få behandlas i säkerhetsregistret. Risk för brott som inte är ringa eller att brottslig verksamhet utövas Enligt 39 § 2 förordningen om behandling av personuppgifter inom kri- minalvården får personuppgifter behandlas i säkerhetsregistret bl.a. om någon under tid i häkte eller under verkställighet gjort sig skyldig till allvarligt hot eller våld mot personal eller andra intagna. Enligt 39 § 3 får uppgifter även behandlas om någon befattat sig med narkotika som inte varit avsedd för eget bruk. Vidare får, enligt 40 §, uppgifter behandlas i säkerhetsregistret om häktade eller intagna om det finns särskild anled- ning att anta att de som häktningen eller verkställigheten av fängelsestraffet pågår tillsammans med andra kan komma att utöva all- varlig brottslig verksamhet (punkt 1), göra sig skyldig till vissa särskilda brott (punkt 2) eller delta i nätverk som bidrar till allvarliga ordnings- störningar eller brottslig verksamhet (punkt 4). Med allvarlig brottslighet avses enligt 2 § förordningen om behandling av personuppgifter inom kriminalvården verksamhet som innefattar brott för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver. Enligt regeringens mening bör nuvarande bestämmelser vara utgångspunkten för i vilka fall personer får registreras i säkerhetsregistret. Regleringen bör dock göras mer generell. Det nuvarande kravet att någon ska ha gjort sig skyldig till våld eller hot kan uppfattas som att det krävs en straffrättslig prövning för att per- sonuppgifter ska få behandlas, vilket knappast kan ha varit avsikten. Det bör därför vara tillräckligt att det finns risk för att en häktad eller intagen begår brott, t.ex. utsätter personal eller andra intagna för hot eller våld. Om det finns risk för att personer begår brott på häkte eller under verk- ställighet av fängelsestraff, bör uppgifter om dem få behandlas i säker- hetsregistret om det är fråga om brott som kan antas påverka vistelsen på häktet eller i anstalten eller annars påverka Kriminalvårdens verksamhet. Det finns andra typer av brott än de som räknas upp i förordningen som kan skapa säkerhetsrisker. Som exempel kan nämnas att brott som rör dopningsmedel kan innebära en minst lika stor risk för säkerheten och ordningen under verkställigheten som brott som rör narkotika. En mer generell reglering ger Kriminalvården bättre förutsättningar att reagera bl.a. mot pågående brott eller brottslig verksamhet. I princip kan alla typer av brott som en häktad eller intagen begår på ett häkte eller under verkställighet i anstalt eller motsvarande innebära risk för att han eller hon begår nya brott i den miljön. Det ter sig dock inte rimligt att ringa brott, t.ex. snatteri eller andra brott som har ett lågt straffvärde, skulle få sådana konsekvenser. Därför bör endast brott som inte är ringa kunna läggas till grund för registrering i säkerhetsregistret. Av samma skäl bör endast risk för utövande av brottslig verksamhet av allvarligare slag kunna föranleda registrering. Begreppet brottslig verk- samhet förekommer även i fängelselagen, t.ex. i 2 kap. 4 § som reglerar förutsättningarna för placering i säkerhetsavdelning och 7 kap. 10 § om besök m.m. Med brottslig verksamhet av allvarligare slag avses brott där fängelse eller mer ingår i straffskalan. Det motsvarar det krav för registrering som gäller (se 2 § förordningen om behandling av per- sonuppgifter i kriminalvården). Risk för rymning eller fritagning Enligt 39 § 4 förordningen får personuppgifter behandlas i säkerhets- registret om den som har rymt eller fritagits från häkte eller kriminal- vårdsanstalt eller har förberett eller gjort försök till rymning eller fritag- ning. Enligt 40 § 5 får säkerhetsregistret även omfatta häktade eller in- tagna om det finns särskild anledning att anta att de som häktningen eller verkställigheten av fängelsestraffet pågår tillsammans med andra kan komma att förbereda rymning eller fritagning. Dessa kategorier bör liksom kunna registreras. Regleringen bör utgå från risken för att personen rymmer eller blir föremål för fritagning. Har en rymning eller fritagning inträffat får det anses föreligga risk för framtida rymning eller fritagning, om inte omständigheterna talar emot det. Risk för allvarliga ordningsstörningar Enligt 39 § 5 förordningen får personuppgifter registreras om en häktad eller intagen som under tid i häkte eller under verkställighet av ett fäng- elsestraff misstänks för att ha deltagit i nätverk som bidrar till allvarliga ordningsstörningar eller brottslig verksamhet. Enligt 40 § får säkerhets- registret även omfatta häktade eller intagna om det finns särskild anled- ning att anta att de som häktningen eller verkställigheten av fängelsestraffet pågår tillsammans med andra kan komma att allvarligt störa ordningen inom häktet eller anstalten (punkt 3) eller delta i nätverk som bidrar till allvarliga ordningsstörningar eller brottslig verksamhet (punkt 4). Användningen av uttrycket misstänks i 39 § kan ge intryck av att deltagande i nätverk är kriminaliserat i sig, vilket inte är fallet. Grund- en för registrering bör därför uttryckas annorlunda. Regleringen bör utgå från behovet av att förebygga allvarliga ordningsstörningar och annat 2017/18:269 som kan äventyra säkerheten på häkten och i kriminalvårdsanstalter. Om det finns risk för att en person på något sätt bidrar till att allvarligt störa ordningen eller säkerheten på ett häkte eller i en kriminalvårdsanstalt under verkställigheten bör det kunna vara grund för behandling av per- sonuppgifter i säkerhetsregistret. Risk för våld eller hot mot häktade eller intagna har Kriminalvården inte rätt att behandla uppgifter i säkerhets- registret om häktade eller intagna som inte själva utgör säkerhetsrisker men som riskerar att utsättas för våld eller hot av andra häktade eller intagna. kan ett hot härledas till andra häktade eller intagna och därmed utgöra en grund för att behandla personuppgifter om dem. Det kan emellertid ibland finnas en allvarlig hotbild mot en häktad eller inta- gen, som det saknas kunskap om vem eller vilka som ligger bakom hotet. Det är då viktigt att Kriminalvården kan ta hänsyn till hot- bilden vid placering och transporter, för att undvika att den häktade eller intagne utsätts för brott under verkställigheten. Det kan också ha bety- delse för vilka säkerhetsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att möta hotet och hur personalen bör dimensioneras vid ett visst tillfälle. Att det finns risk för att en häktad eller intagen utsätts för våld eller hot bör således enligt regeringens mening också kunna utgöra grund för behandling av personuppgifter i säkerhetsregistret. Det följer av 2 kap. 9 § brottsdatalagen att det genom en särskild upplysning ska tydliggöras att personen i fråga inte själv utgör en säkerhetsrisk. Registrering när det finns risk för att en person utövar våld eller hot Regeringens förslag: I säkerhetsregistret ska uppgifter få behandlas om en person som verkställer en påföljd inom kriminalvården, om det finns risk för att han eller hon utövar våld eller hot mot eller otillbörlig påverkan på personal eller andra personer som uppehåller sig i krimi- Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Datainspektionen, som avstyrker förslaget, saknar en analys av vilka effekter en sådan registrering kan få på den personliga Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag: har Kriminalvården ingen rätt att behandla personuppgifter i säkerhetsregistret om andra än häktade och intagna, trots att det kan finnas personer som utgör säkerhetsrisker i Kri- minalvårdens övriga verksamhet. Det finns enligt utredningens mening behov av att i vissa fall kunna behandla uppgifter om personer oavsett vilken påföljd de avtjänar dels för att de ska kunna bemötas på rätt sätt, dels för att trygga personalens och andra klienters säkerhet. nalvården har lyft den frågan. Myndigheten har i en skrivelse till reger- ingen daterad , kopplad till frågan om säkerheten i fri- vården, anfört att frivården kommer i kontakt med personer som är allt- mer kriminellt belastade och att det bland frivårdens klienter återfinns de som varit häktade och i anstalt klassats som högriskintagna vad gäller hot och våld (Ju2013/04149/L5). Datainspektionen anför att även om det kan Prop. 2017/18:269 antas att Kriminalvården har ett behov av att registrera dessa personer, saknas det en analys av vilka effekter en sådan registrering kan få på den personliga integriteten. Regeringen instämmer i utredningens bedömning när det gäller behovet av en utvidgning avseende vilka personer som får registreras. I syfte att nå en rimlig avvägning mellan Kriminalvårdens intresse av att få behandla de aktuella uppgifterna och skyddet för den enskildes personliga integritet bör dock, som utredningen föreslår, förut- sättningarna för att få behandla uppgifter i säkerhetsregistret på denna grund vara snävare än i övriga fall. Det bör därför krävas att det finns risk för att klienten riktar hot mot eller utövar våld mot eller otillbörlig påverkan på personal, klienter eller andra personer. Regleringen bör täcka angrepp mot både kriminalvårdens personal och andra som befin- ner sig i kriminalvårdens lokaler. Regeringens förslag: Om det är absolut nödvändigt för ändamålet med behandlingen ska uppgifter om en person som har personlig anknytning till eller annan nära förbindelse med en registrerad få be- handlas i säkerhetsregistret. Om personen inte är häktad eller verk- ställer fängelsestraff ska det framgå genom en särskild upplysning. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Datainspektionen anser att det krävs mycket nog- granna överväganden för att utvidga registreringen till att omfatta även personer som har en personlig anknytning eller annan nära förbindelse till den som finns registrerad och avstyrker förslaget. Övriga remissin- stanser yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag: Även den häktades eller intagnes kontakter med omvärlden, t.ex. besök och annan kommunikation, kan vara förknippade med säkerhetsrisker. Utredningen föreslår därför att Kriminalvården bör få behandla uppgifter om vissa andra personer i säkerhetsregistret. Utredningens förslag innebär att registrering av andra personer än häk- tade och intagna bör kunna avse personer som den registrerade får besök av eller på annat sätt håller kontakt med. Behovet av registrering rör i första hand anhöriga eller andra som har en personlig anknytning till den registrerade. Det är störst risk att intagna försöker påverka närstående att t.ex. medföra otillåtna föremål till häkten eller kriminalvårdsanstalter. Även andra personer som på något sätt har en nära förbindelse med den registrerade kan på motsvarande sätt leda till säkerhetsrisker. Det kan t.ex. vara fråga om personer som har begått brott tillsammans. Det kan även röra sig om personer som tillhör samma kriminella nätverk eller våldsbejakande extremistiska rörelse. Regleringen bör däremot inte om- fatta personer som har professionella kontakter med registrerade, exem- pelvis advokater. Regeringen instämmer i utredningens bedömning avse- ende behovet av att få behandla uppgifter i säkerhetsregistret i de nu aktuella fallen. 2017/18:269 I syfte att uppnå en lämplig avvägning mellan Kriminalvårdens behov av uppgifterna och skyddet för den enskildes personliga integritet anser regeringen, i likhet med utredningen, att det bör ställas väsentligt högre krav för registrering på denna grund. Ett grundläggande krav för registre- ring bör vara att personuppgiftsbehandlingen är absolut nödvändig för ändamålet med behandlingen. Det innebär att bestämmelsen ska tilläm- pas restriktivt. Det kan exempelvis vara absolut nödvändigt att behandla personuppgifter om någon som försökt arrangera fritagning eller försökt föra in eller har fört in otillåtna föremål på ett häkte eller i en kriminal- vårdsanstalt. Det är viktigt att den som tar del av uppgifter i säkerhetsregistret får vetskap om det är den registrerade som utgör säkerhetsrisken eller om registreringen gjorts av något annat skäl. Enligt 2 kap. 9 § brottsdata- lagen ska olika personkategorier kunna särskiljas. Det kravet gäller även för dem som registreras i säkerhetsregistret. Den regleringen täcker t.ex. den situationen att en intagen utgör ett hot mot en annan intagen. Den täcker emellertid inte behovet av att kunna skilja ut personer som regi- streras på grund av deras anknytning till någon som förekommer i säker- hetsregistret. För att det tydligt ska framgå om personerna inte själva är häktade eller verkställer fängelsestraff, utan är personer med anknytning till en sådan person, bör registreringen förses med en särskild upplysning om det. 13.5.5Sökning i känsliga personuppgifter Regeringens förslag: Sökförbudet i brottsdatalagen ska inte hindra sökning i personuppgifter i säkerhetsregistret i syfte att få fram ett ur- val av personer grundat på etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller uppgifter som rör hälsa, sexualliv eller sexuell läggning. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag: Sökförbudet i 2 kap. 14 § brottsdata- lagen utgår till skillnad från dagens reglering från syftet med sökningen. Om syftet inte är att få fram ett urval av personer grundat på känsliga personuppgifter är sökningen tillåten, även om känsliga personuppgifter används vid sökningen. Enligt 41 § tredje stycket andra meningen förordningen om behandling av personuppgifter inom kriminalvården får känsliga personuppgifter användas som sökbegrepp för sökning i säkerhetsregistret. Kriminalvår- den har även i fortsättningen behov av att kunna använda känsliga per- sonuppgifter vid sökning i personuppgifter i säkerhetsregistret. Det bör därför göras undantag i kriminalvårdens brottsdatalag från det generella sökförbudet i brottsdatalagen. För att kunna placera intagna och av hän- syn till de intagnas och personalens säkerhet har Kriminalvården behov av att kunna göra sökning i syfte att få fram urval av personer grundade på de flesta kategorier av känsliga personuppgifter. Det kan dock aldrig finnas behov av att söka på ras, eftersom det inte finns någon vetenskap- lig grund för att dela in människor i skilda raser (se prop. 2017/18:232 s. 151 f.). Kriminalvården har inte heller behov av att kunna göra sökning i Prop. 2017/18:269 syfte att få fram ett urval av personer grundat på medlemskap i fack- förening eller biometriska eller genetiska uppgifter. Sådana sökningar bör därför inte vara tillåtna. Det innebär att möjligheterna att använda känsliga personuppgifter vid sökning i säkerhetsregistret begränsas i för- hållande till vad som gäller . 13.5.6Direktåtkomst och annat utlämnande Regeringens förslag: , Säkerhetspolisen, Ekobrotts- myndigheten och ska få medges direktåtkomst till personuppgifter i säkerhetsregistret. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag Direktåtkomst till uppgifter i säkerhetsregistret Enligt 44 § förordningen om behandling av personuppgifter inom krimi- nalvården får rikspolischefen, säkerhetspolischefen och de personer som respektive chef utser ha direktåtkomst till uppgifter om huruvida en per- son är registrerad i säkerhetsregistret. och Säkerhets- polisen får i sin tur lämna ut en sådan uppgift till och , om uppgiften kan antas ha särskild betydelse för en pågående undersökning i myndighetens brottsutredande verksam- het eller för andra brottsbekämpande åtgärder. Det finns ett behov att modernisera bestämmelsen om direktåtkomst till personuppgifter i säker- hetsregistret, bl.a. av det skälet att den detaljreglerar tillgången till upp- gifterna och att den även reglerar mottagarens användning. Regeringen instämmer i utredningens bedömning att direktåtkomst bör ges till myndigheter i stället för enskilda befattningshavare. Det bör där- för föreskrivas att och Säkerhetspolisen får medges direktåtkomst. Även och bör kunna medges direktåtkomst, så att samma krets som även fort- sättningsvis får tillgång till uppgifter i registret. Detaljerna kring direkt- åtkomst kan regleras i förordning. Skälet till att vissa befattningshavare pekas ut i 44 § får antas vara att endast en mycket begränsad krets ska ges tillgång till uppgifter i regist- ret.