prop · H503234 · 2018-04-19 00:00:00 — Av 4 kap. framgår att enheten för passagerarinformation får överföra PNR-information på eget initiativ efter en förhandsbedömning eller för att besvara en begäran från en behörig mottagare eller ett tredjeland. Enligt tredje punkten får PNR-uppgifter behandlas för att skapa nya eller uppdatera riskprofiler som ska användas vid förhandsbedömningar enligt första punkten. Det är därmed möjligt för personalen vid enheten för passagerarinformation att gå igenom de PNR-uppgifter som finns samlade i databasen för att förbättra urvalet, t.ex. genom att leta efter mönster som kan indikera att personer kan vara av intresse för vidare kontroller. Paragrafen reglerar hur PNR-uppgifter får behandlas vid en förhands- bedömning. Bestämmelsen genomför artikel 6.3 i PNR-direktivet och be- handlas i avsnitt 9.5.4. Vid en förhandsbedömning får PNR-uppgifter enligt första punkten jämföras med register eller andra uppgiftssamlingar. För att en jäm- förelse ska få göras måste registren eller uppgiftssamlingarna vara rele- vanta för direktivets syften, dvs. att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet. Sökningarna i registren eller uppgiftssamlingarna behöver dock inte begränsas till att endast omfatta terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet eftersom en träff avseende mindre allvarlig brottslighet kan leda till andra antaganden och annan information, som i sin tur leder till miss- tanke om inblandning i terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslig- het. Det kan bli aktuellt att jämföra PNR-uppgifter med både inter- nationella och nationella uppgiftssamlingar t.ex. , där bl.a. efterlysta för brott registreras, databas över kända internationella brottslingar och misstankeregistret. Enligt andra punkten får PNR-uppgifter behandlas i enlighet med på förhand utformade och fastställda kriterier, s.k. profilering. Uppgifterna får således jämföras med sådana i förväg bestämda profiler som kan ge anledning att kontrollera en viss person. En profil är en icke person- anknuten företeelse och kan omfatta uppgifter om exempelvis avreseort, resrutt, betalningssätt, bokningsrutin, bagage m.m. Kriterierna kan användas för att leta efter mönster som kan indikera att en person är av intresse för vidare kontroller. Enligt bestämmelsen ska sådana kriterier vara riktade, proportionella och avgränsade och får inte grundas på känsliga person- uppgifter. Paragrafen reglerar enheten för passagerarinformations behandling av PNR-information som har mottagits från motsvarande enheter i andra medlemsstater. Paragrafen genomför delvis artikel 9.1 i PNR-direktivet och behandlas i avsnitt 9.5.5. kommer inte bara att behandla PNR- uppgifter som har kommit in till enheten från lufttrafikföretag, utan kommer också att motta och behandla PNR-information som överförts från andra medlemsstaters motsvarande enheter. Av bestämmelsen fram- går att enheten endast får behandla PNR-information som har mottagits från enheter i andra medlemsstater i syfte att vidarebefordra den till en eller flera behöriga myndigheter för fortsatt användning för att före- bygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet. kan således inte använda PNR-informationen för att t.ex. verifiera sin egen databas, uppdatera eller skapa nya kriterier. För det fall det kan konstateras att den mottagna informationen inte avser terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet följer av 1 kap. 5 § att informationen inte får sändas vidare till behöriga myndigheter. Paragrafen reglerar tillgången till PNR-information vid enheten för passagerarinformation. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.6. Paragrafen begränsar antalet personer som är behöriga att ta del av PNR-information som behandlas vid enheten för passagerarinformation. Endast de som arbetar vid enheten och de som fullgör uppgifter enligt lagen får ha tillgång till informationen. Tillgången ska dessutom be- gränsas till vad varje person behöver för att kunna fullgöra sina arbets- uppgifter. Förutom de som tjänstgör vid enheten kan t.ex. den som ska pröva utlämnade av behörighetsbegränsade PNR-uppgifter i sin full- ständiga form behöva tillgång till PNR-information. Vissa tjänstemän kan ha sin grundanställning vid en annan behörig myndighet än , men ha avdelats för att tjänstgöra vid enheten för passagerarinformation. När de utför arbete vid enheten anses de delta i verksamhet i den mening som avses i bl.a. 2 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Paragrafen behandlas i avsnitt 9.7 och innebär att direktåtkomst inte får medges till PNR-uppgifterna i databasen vid enheten för passagerar- information eller i övrigt till den PNR-information som behandlas vid enheten. Behöriga myndigheter har således endast rätt att få tillgång till uppgifterna sedan de har överförts till dem från enheten för passagerar- information. Tid som PNR-uppgifter ska bevaras Paragrafen reglerar hur länge PNR-uppgifter ska bevaras vid enheten för passagerarinformation. Paragrafen genomför delvis artikel 12.1 och 12.4 i direktivet och behandlas i avsnitt 9.8.1. I paragrafen föreskrivs att PNR-uppgifter som behandlas vid enheten för passagerarinformation ska bevaras från det att de kommit in från ett lufttrafikföretag. Det har ingen betydelse om PNR-uppgifterna över- förs till enheten direkt från ett lufttrafikföretag eller från ett person- uppgiftsbiträde, exempelvis en systemleverantör. ska PNR- uppgifterna förstöras. För det fall PNR-uppgifter har överförts till behöriga myndigheter gäller samma regler för längsta behandling av PNR-uppgifterna som i övrigt är tillämpliga vid myndigheten. Dock ska sådana PNR-uppgifter som har överförts från enheten för passagerarinformation efter enhetens förhandsbedömning genast förstöras enligt 5 kap. 1 § om uppgifterna visar sig sakna betydelse för att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet. Paragrafen behandlar förstöring av PNR-uppgifter som inte anges i bilagan till lagen och uppgifter som utgör känsliga personuppgifter. Den genomför artikel 6.1 och delvis artikel 13.4 i PNR-direktivet och behandlas i av- snitt 9.8.2. Lufttrafikföretag ska enligt 2 kap. 1 § överföra de PNR-uppgifter som anges i bilagan till lagen till enheten för passagerarinformation. I 1 kap. 7 § finns ett förbud mot att behandla PNR-uppgifter som utgör känsliga personuppgifter. Sådana PNR-uppgifter ska därför inte överföras till enheten för passagerarinformation. Om ett lufttrafikföretag överför sådana känsliga personuppgifter eller uppgifter som inte anges i bilagan till lagen ska enheten för passagerarinformation förstöra uppgifterna. Bestämmelsen kräver inte genomgång av varje in- kommen uppgift. Däremot krävs att tekniska lösningar utformas så att direktivets krav på förstöring kan tillgodoses. En motsvarande bestämmelse när det gäller känsliga personuppgifter finns för de behöriga myndigheterna i 5 kap. 2 §. Paragrafen reglerar behörighetsbegränsning av PNR-uppgifter och genomför artikel 12.2 i PNR-direktivet. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.9. Av bestämmelsen framgår vilka kategorier av PNR-uppgifter som ska behörighetsbegränsas i databasen vid enheten för passagerarinformation efter att de har kommit in från ett lufttrafikföretag. Begreppet behörighetsbegränsade personuppgifter definieras i 1 kap. 3 § och innebär att uppgifterna fortfarande finns kvar i databasen men är otillgängliga för en användare som saknar särskild behörighet till dem. PNR-uppgifterna ska bara behörighetsbegränsas om de kan användas för att identifiera en person. Paragrafen genomför delar av artiklarna 5.1 och 6.7 i PNR-direktivet. Den behandlas i avsnitt 9.10. Av första stycket följer att ska utse ett eget data- skyddsombud för enheten för passagerarinformation. Av andra stycket följer att dataskyddsombudet i sitt arbete ska ha tillgång till samtliga uppgifter som behandlas vid enheten för passagerarinformation. Genom en sådan tillgång kan lagligheten i behandlingen fortlöpande kontrolleras. Paragrafen reglerar dataskyddsombudets uppgifter. Paragrafen genomför delar av artikel 5.1 i PNR-direktivet och behandlas i avsnitt 9.10. Dataskyddsombudets generella uppgifter regleras i brottsdatalagen. Av första stycket framgår att dataskyddsombudet ska ansvara för att fullgöra de uppgifter som anges i 3 kap. 14 § brottsdatalagen. Av andra stycket följer att en enskild ska ha rätt att vända sig till data- skyddsombudet i alla frågor som gäller hans eller hennes behandling av PNR-uppgifter enligt lagen. Den enskilde ska alltså kunna få hjälp eller information av dataskyddsombudet vid enheten för passagerarinformation även om behandlingen helt eller delvis har utförts av ett lufttrafikföretag, en behörig myndighet eller av utländska mottagare. Det räcker att det har varit fråga om en tillämpning av lagens bestämmelser. Om den enskilde har invändningar mot t.ex. lufttrafikföretags insamling av PNR-uppgifter får denne däremot vända sig till det aktuella lufttrafikföretaget. Paragrafen reglerar dataskyddsombudets skyldighet att anmäla brister till tillsynsmyndigheten. Paragrafen genomför delar av artikel 6.7 i PNR- direktivet och behandlas i avsnitt 9.10. Om den personuppgiftsansvarige inte följer regelverket för behandling av personuppgifter inom enheten för passagerarinformation ska data- skyddsombudet anmäla detta till tillsynsmyndigheten. Någon rätt för den personuppgiftsansvarige att först vidta rättelse föreligger inte. Däremot får det givetvis förutsättas att rättelse ändå sker möjligt. Rätt att meddela föreskrifter Paragrafen behandlas i avsnitt 9.5.4, 9.6, 9.8.1, 9.9, 10.4.3, 10.4.4 och 10.5.2. I paragrafen upplyses om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om enheten för passa- gerarinformations behandling av PNR-information och dataskydds- ombudets uppgifter. Föreskrifterna kan avse t.ex. utformande av kriterier vid förhandsbedömningar, tillgång till PNR-information, bevarande och förstöring, dokumentation och loggning, dataskyddsombudets uppgifter, information till dataskyddsombudet och enheten för passagerarinforma- tions inhämtande av PNR-information från andra medlemsstater. Överföring av PNR-information från enheten för passagerarinformation Överföring till behöriga myndigheter Paragrafen reglerar i vilka situationer PNR-information ska överföras från enheten för passagerarinformation till en behörig nationell myndig- het. Paragrafen genomför delvis artikel 6.2 a och b, 6.5 och 6.6. i PNR- direktivet. Den behandlas i avsnitt 10.1. Andra stycket har i allt väsent- ligt utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Enligt första stycket första punkten ska enheten för passagerar- information överföra PNR-information till behöriga myndigheter i för vidare granskning där av PNR-informationen beträffande passagerare som har valts ut vid en förhandsbedömning. Enligt andra punkten ska PNR-information även överföras för att besvara en begäran från en behörig myndighet om att ta del av PNR-information. Av 6 § framgår att en överföring endast får ske om det av begäran fram- går att PNR-informationen ska användas i syfte att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig Om de begärda uppgifterna är äldre än och därför har behörighetsbegränsats ska även villkoren i 4 kap. 11 § vara uppfyllda för att en överföring av fullständiga PNR-uppgifter ska kunna Enligt tredje punkten ska enheten för passagerarinformation även vidarebefordra sådan PNR-information som har mottagits från en mot- svarande enhet i en annan medlemsstat. Innan PNR-informationen enligt första stycket första punkten överförs ska informationen enligt andra stycket föregås av en bedömning av en person som tjänstgör vid enheten för passagerarinformation för att avgöra om informationen är relevant för vidare granskning av den behöriga Bedömningen ska ske för att rensa bort eventuell informa- tion om personer som snabbt kan avfärdas såsom ointressanta för vidare granskning så att endast uppgifter som myndigheten behöver för att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet överförs. Uppgifterna ska bara överföras till en behörig myndighet som kan antas ha anledning att göra en vidare Överföring till andra medlemsstater Paragrafen reglerar överföring av PNR-information till enheter för passagerarinformation i andra medlemsstater. Den genomför delvis arti- kel 9.1 och 9.2 i PNR-direktivet och behandlas i avsnitt 10.2.2. Resultatet av en förhandsbedömning av passagerare kan vara av in- tresse inte bara för behöriga nationella myndigheter utan även för en eller flera andra medlemsstater. En överföring enligt bestämmelsen kan bli aktuell t.ex. när enheten för passagerarinformation har valt ut en viss person för vidare granskning inför dennes resa till en annan medlemsstat. Enligt första stycket första punkten ska enheten för passagerar- information överföra PNR-information till en enhet för passagerarinformation i en annan medlemsstat för vidare granskning där av PNR-informationen beträffande passagerare som har valts ut vid en förhandsbedömning. Enligt andra punkten ska PNR-information även överföras för att besvara en begäran från en enhet i en annan medlemsstat om att ta del av PNR-information. För det fall enheten har tillgång till ett resultat av en förhandsbedömning av uppgifterna, och detta resultat ännu inte har förstörts, ska även resultatet överföras. information är dock inte skyldig att på begäran av en annan enhet göra en förhandsbedömning av uppgifterna och exempelvis jämföra dem med register eller andra uppgiftssamlingar. Av 6 § framgår att en överföring efter en begäran endast får ske om det av begäran framgår att PNR- informationen ska användas i syfte att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet. Om de begärda PNR-uppgifterna är äldre än och därför har behörighetsbegränsats ska även villkoren i 4 kap. 11 § vara uppfyllda för att en överföring av fullständiga PNR-uppgifter ska kunna ske. Innan PNR-informationen överförs enligt första stycket första punkten ska en person som tjänstgör vid enheten för passagerarinformation enligt andra stycket bedöma om informationen är relevant för vidare gransk- ning av medlemsstaten. Bedömningen ska ske för att rensa bort eventuell information om personer som snabbt kan avfärdas såsom ointressanta för vidare granskning så att endast uppgifter som medlemsstaten behöver för att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terrorist- brottslighet eller annan allvarlig brottslighet överförs. Paragrafen reglerar överföringar från enheten för passagerarinformation direkt till en behörig myndighet i en annan medlemsstat. Den genomför delar av artikel 9.3 i PNR-direktivet och behandlas i avsnitt 10.2.3. PNR-uppgifter ska som huvudregel utbytas mellan medlemsstaterna bara via deras enheter för passagerarinformation. PNR-direktivet inne- håller dock en möjlighet för en medlemsstats behöriga myndigheter att i undantagsfall vända sig direkt till enheten för passagerarinformation i en annan medlemsstat med en begäran om överföring av PNR-information. Av bestämmelsen framgår att enheten för passagerarinformation endast är skyldig att besvara en begäran från en behörig myndighet i en annan medlemsstat och överföra PNR-information dit när det i ett enskilt bråds- kande fall är absolut nödvändigt. Överföring av PNR-information direkt till en behörig myndighet i en annan medlemsstat ska i övrigt ske under samma förutsättningar som överföring till en annan enhet för passagerarinformation. Det innebär att en överföring i enlighet med 6 § endast får ske om det av begäran fram- går att PNR-informationen ska användas i syfte att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet. Om den begärda PNR-informationen är äldre än sex måna- der och därför har behörighetsbegränsats ska även villkoren i 4 kap. 11 § vara uppfyllda för att en överföring av fullständiga PNR-uppgifter ska kunna ske. Paragrafen reglerar inhämtande av PNR-uppgifter från lufttrafikföretag på begäran av en enhet för passagerarinformation i en annan medlemsstat än vad som gäller som huvudregel. Bestämmelsen genomför artikel 9.4 i PNR-direktivet och behandlas i avsnitt 10.2.4. Av 2 kap. 3 § framgår att enheten för passagerarinformation kan begära att lufttrafikföretag ska överföra PNR-uppgifter även än de som anges i 2 § samma kapitel om det i ett enskilt fall bedöms nöd- vändigt med tillgång till PNR-uppgifter för att avvärja en specifik och faktisk fara med anknytning till terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet. Av aktuell paragraf framgår att enheten för passagerar- information under samma omständigheter, på begäran av en enhet i en annan medlemsstat, ska inhämta PNR-uppgifter från lufttrafikföretag än vad som gäller som huvudregel och översända upp- gifterna till den efterfrågande enheten. Paragrafen reglerar förutsättningarna för överföring till Europol. Den genomför delar av artikel 10 i PNR-direktivet och behandlas i av- snitt 10.3. Enligt första stycket första punkten ska enheten för passagerar- information överföra PNR-information till Europol för vidare granskning där av PNR-informationen beträffande passagerare som har valts ut vid en förhandsbedömning. Enligt andra punkten ska PNR-information även överföras för att besvara en begäran från Europol om att ta del av PNR-information. Av 6 § framgår att en överföring endast får ske om det av begäran framgår att PNR-informationen ska användas i syfte att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet. Om de begärda PNR-uppgifterna är äldre än och därför har behörighets- begränsats ska även villkoren i 4 kap. 11 § vara uppfyllda för att en över- föring av fullständiga PNR-uppgifter ska kunna ske. Innan PNR-informationen överförs enligt första stycket första punkten ska en person som tjänstgör vid enheten för passagerarinformation enligt andra stycket bedöma om informationen är relevant för vidare gransk- ning av Europol. Bedömningen ska ske för att rensa bort eventuell information om personer som snabbt kan avfärdas såsom ointressanta för vidare granskning så att endast uppgifter som Europol behöver för att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet överförs. Paragrafen reglerar villkoren för överföring till behöriga mottagare efter en begäran om att ta del av PNR-information. Den behandlas i avsnitt 10.1, 10.2.2, 10.2.3 och 10.3. Av paragrafen framgår att överföring till behöriga mottagare enligt 1 § första stycket 2, 2 § första stycket 2, 3 § och 5 § första stycket 2 endast får ske om det av begäran framgår att PNR-informationen ska användas i syfte att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terrorist- brottslighet eller annan allvarlig brottslighet. Detta är också en förutsätt- ning för att enheten för passagerarinformation ska ha rätt att behandla och därmed överföra uppgifterna i enlighet med 1 kap. 5 §. Om så inte är fallet ska PNR-informationen alltså inte överföras. Paragrafen reglerar överföring av PNR-information från enheten för passagerarinformation till ett tredjeland. Paragrafen genomför arti- kel 11.1 i PNR-direktivet och behandlas i avsnitt 10.4.2. Av paragrafen framgår att enheten för passagerarinformation får be- svara en begäran och under vissa förutsättningar överföra PNR- information till ett tredjeland. Tredjeland definieras i 1 kap. 3 §. PNR- information får endast överföras till en sådan myndighet i ett tredjeland som där är behörig att bedriva verksamhet för att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet. Det är således inte tillåtet att överföra PNR-information till andra myndigheter eller internationella organisationer. Samtliga villkor i bestämmelsen ska vara uppfyllda för att enheten ska få överföra PNR- information till ett tredjeland. Enligt första punkten ska de grundläggande förutsättningarna för över- föring av personuppgifter enligt 8 kap. 1 § första stycket 3 brottsdata- lagen vara uppfyllda. Det innebär att överföringen ska omfattas av ett beslut om adekvat skyddsnivå, av tillräckliga skyddsåtgärder eller ett undantag för särskilda situationer. Av andra punkten framgår att en överföring ska vara nödvändig för att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet. Om en myndighet i ett tredjeland begär att få tillgång till PNR-information ska enheten för passagerarinformation således pröva om informationen är nödvändig för sådan brottslighet som omfattas av lagen. Enligt tredje punkten ska tredjelandet också godta att uppgifterna får vidareöverföras till ett annat tredjeland endast om det är absolut nöd- vändigt för att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller lagföra terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet och efter det att ett uttryckligt medgivande till vidareöverföringen har inhämtats från enheten för passagerarinformation. Om den begärda PNR-informationen är äldre än och där- för har behörighetsbegränsats ska även villkoren i 4 kap. 11 § vara upp- fyllda för att en överföring av fullständiga PNR-uppgifter ska kunna ske. Paragrafen reglerar villkor om användningsbegränsningar vid överföring av PNR-information till tredjeland. Paragrafen genomför artikel 11.3 i PNR-direktivet och behandlas i avsnitt 10.4.3. Av paragrafen framgår att enheten för passagerarinformation vid över- föring av PNR-information till ett tredjeland ska ställa upp villkor som begränsar möjligheten att använda informationen i strid med lagens Sådana villkor kan exempelvis avse för vilket eller vilka specifika syften den överförda informationen får behandlas av den som tar emot den, att spridningen inom den mottagande myndigheten eller mottagar- landet ska begränsas eller om, och i så fall under vilka förutsättningar, den får överföras vidare. Paragrafen reglerar frågan om medgivande till överföring av PNR- information som mottagits från en annan medlemsstat till ett tredjeland. Den genomför delvis artikel 11.2 i PNR-direktivet och behandlas i av- Om PNR-information har erhållits från en annan medlemsstat får in- formationen enligt första stycket överföras till ett tredjeland endast om medlemsstaten har medgett att informationen överförs dit. givande till överföringen på grund av tidsbrist inte kan inhämtas i förväg av medlemsstaten får informationen ändå enligt andra stycket överföras om det är absolut nödvändigt för att avvärja en specifik och faktisk fara med anknytning till terroristbrottslighet eller annan allvarlig brottslighet. Undantaget ska tillämpas restriktivt. Bestämmelsen kan t.ex. bli tillämp- lig om en överföring är nödvändig för att avvärja ett terroristattentat i ett Att det i efterhand visar sig att överföringen inte var nöd- vändig, t.ex. för att faran aldrig realiserades, innebär inte att överföringen Rätt att meddela föreskrifter I paragrafen, som behandlas i avsnitt 10.4.3 och 10.4.4, upplyses om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om uppställande av villkor vid överföring till tredjeland och om information till en annan medlemsstat när PNR-information har över- förts utan förhandsmedgivande. Överföring av behörighetsbegränsade PNR-uppgifter i sin Paragrafen reglerar förutsättningarna för överföring av behörighets- begränsade PNR-uppgifter i sin fullständiga form. tikel 12.3 i PNR-direktivet och behandlas i avsnitt 10.5.1 och 10.5.2. Med behörighetsbegränsade PNR-uppgifter avses enligt 1 kap. 3 § personuppgifter som har gjorts otillgängliga för en användare som saknar