prop · H503174 · 2018-03-20 00:00:00 — 1Without prejudice to their own investigations or proceedings, the competent authorities of a Party may, without prior request, forward to the competent authorities of another Party information obtained within the framework of their own investigations, when they consider that the disclosure of such information might assist the Party receiving the information in initiating or carrying out investigations or proceedings, or might lead to a request by that Party under this Convention. 2The Party providing the information may, pursuant to its national law, impose conditions on the use of such information by the Party receiving the information. 3The Party receiving the information shall be bound by those conditions. 4However, any Party may, at any time, by means of a declaration addressed to the Secretary General of , declare that it reserves the right not to be bound by the conditions imposed by the Party providing the information under paragraph 2 above, unless it receives prior notice of the nature of the information to be provided and agrees to its transmission. CETS 196 – Prevention of Terrorism, 16.V.2005 Article 23 – Signature and entry into force 1This Convention shall be open for signature by the member States of , Community and by non-member States which have participated in its elaboration. 2This Convention is subject to ratification, acceptance or approval. Instruments of ratification, acceptance or approval shall be deposited with the Secretary General of . 3This Convention shall enter into force on the first day of the month following the expiration of a period of three months after the date on which six Signatories, including at least four member States of , have expressed their consent to be bound by the Convention in accordance with the provisions of paragraph 2. 4In respect of any Signatory which subsequently expresses its consent to be bound by it, the Convention shall enter into force on the first day of the month following the expiration of a period of three months after the date of the expression of its consent to be bound by the Convention in accordance with the provisions of paragraph 2. Article 24 – Accession to the Convention 1After the entry into force of this Convention, , after consulting with and obtaining the unanimous consent of the Parties to the Convention, may invite any State which is not a member of has not participated in its elaboration to accede to this convention. The decision shall be taken by the majority provided for in Article 20.d of the Statute of the unanimous vote of the representatives of the Parties entitled to sit on . 2In respect of any State acceding to the convention under paragraph 1 above, the Convention shall enter into force on the first day of the month following the expiration of a period of three months after the date of deposit of the instrument of accession with the Secretary General of . Article 25 – Territorial application 1Any State or Community may, at the time of signature or when depositing its instrument of ratification, acceptance, approval or accession, specify the territory or territories to which this Convention shall apply. 2Any Party may, at any later date, by a declaration addressed to the Secretary General of , extend the application of this Convention to any other territory specified in the declaration. In respect of such territory the Convention shall enter into force on the first day of the month following the expiration of a period of three months after the date of receipt of the declaration by the Secretary General. 3Any declaration made under the two preceding paragraphs may, in respect of any territory specified in such declaration, be withdrawn by a notification addressed to the Secretary General of . The withdrawal shall become effective on the first day of the month following the expiration of a period of three months after the date of receipt of such notification by the Secretary General. CETS 196 – Prevention of Terrorism, 16.V.2005 Article 26 – Effects of the Convention 1The present Convention supplements applicable multilateral or bilateral treaties or agreements between the Parties, including the provisions of the following treaties: –European Convention on Extradition, opened for signature, in , on (ETS No. –European Convention on Mutual Assistance in Criminal Matters, opened for signature, in , on (ETS No. –European Convention on the Suppression of Terrorism, opened for signature, in , on 27 January 1977 (ETS No. –Additional Protocol to Convention on Mutual Assistance in Criminal Matters, opened for signature in on 17 1978 (ETS No. –Second Additional Protocol to Convention on Mutual Assistance in Criminal Matters, opened for signature in on (ETS No. –Protocol amending Convention on the Suppression of Terrorism, opened for signature in on 15 2003 (ETS No. 2If two or more Parties have already concluded an agreement or treaty on the matters dealt with in this Convention or have otherwise established their relations on such matters, or should they in future do so, they shall also be entitled to apply that agreement or treaty or to regulate those relations accordingly. However, where Parties establish their relations in respect of the matters dealt with in the present Convention other than as regulated therein, they shall do so in a that is not inconsistent with the Convention’s objectives and principles. 3Parties which are members of Union shall, in their mutual relations, apply Community and European Union rules in so far as there are Community or European Union rules governing the particular subject concerned and applicable to the specific case, without prejudice to the object and purpose of the present Convention and without prejudice to its full application with other Parties. (1)Note by the Secretariat: See the Declaration formulated by Community and the Member States of Union upon the adoption of the Convention by , on 3 2005: “Community/European Union and its Member States reaffirm that their objective in requesting the inclusion of a “disconnection ” is to take account of the institutional structure of the Union when acceding to international conventions, in particular in case of transfer of sovereign powers from the Member States to the Community. This is not aimed at reducing the rights or increasing the obligations of a non-European Union Party vis-à-vis Community/European Union and its Member States, inasmuch as the latter are also parties to this Convention. The disconnection is necessary for those parts of the Convention which fall within the competence of the Community/Union, in order to indicate that European Union Member States cannot invoke and apply the rights and obligations deriving from the Convention directly among themselves (or between themselves and Community/Union). This does not detract from the fact that the Convention applies fully between Community/European Union and its Member States on the one hand, and the other Parties to the Convention, on the other; the Community and Union Members States will be bound by the Convention and will apply it like any Party to the Convention, if necessary, through Community/Union legislation. They will thus guarantee the full respect of the Convention’s provisions vis-à-vis non-European Union Parties.” CETS 196 – Prevention of Terrorism, 16.V.2005 4Nothing in this Convention shall affect other rights, obligations and responsibilities of a Party and individuals under international law, including international humanitarian law. 5The activities of armed forces during an armed conflict, as those terms are understood under international humanitarian law, which are governed by that law, are not governed by this Convention, and the activities undertaken by military forces of a Party in the exercise of their official duties, inasmuch as they are governed by other rules of international law, are not governed by this Convention. Article 27 – Amendments to the Convention 1Amendments to this Convention may be proposed by any Party, or the Consultation of the Parties. 2Any proposal for amendment shall be communicated by the Secretary General of to the Parties. 3Moreover, any amendment proposed by a Party or shall be communicated to the Consultation of the Parties, which shall submit to its opinion on the proposed amendment. 4The shall consider the proposed amendment and any opinion submitted by the Consultation of the Parties and may approve the amendment. 5The text of any amendment approved by in accordance with paragraph 4 shall be forwarded to the Parties for acceptance. 6Any amendment approved in accordance with paragraph 4 shall come into force on the thirtieth day after all Parties have informed the Secretary General of their acceptance thereof. Article 28 – Revision of the Appendix 1In order to update the list of treaties in the Appendix, amendments may be proposed by any Party or by . These proposals for amendment shall only concern treaties concluded within the United Nations system dealing specifically with international terrorism and having entered into force. They shall be communicated by the Secretary General of to the Parties. 2After having consulted the non-member Parties, may adopt a proposed amendment by the majority provided for in Article 20.d of the Statute of . The amendment shall enter into force following the expiry of a period of one year after the date on which it has been forwarded to the Parties. During this period, any Party may notify the Secretary General of objection to the entry into force of the amendment in respect of that Party. 3If one third of the Parties notifies the Secretary General of objection to the entry into force of the amendment, the amendment shall not enter into force. 4If less than one third of the Parties notifies an objection, the amendment shall enter into force for those Parties which have not notified an objection. 5Once an amendment has entered into force in accordance with paragraph 2 and a Party has notified an objection to it, this amendment shall come into force in respect of the Party concerned on the first day of the month following the date on which it notifies the Secretary General of acceptance. Article 29 – Settlement of disputes CETS 196 – Prevention of Terrorism, 16.V.2005 In the event of a dispute between Parties as to the interpretation or application of this Convention, they shall seek a settlement of the dispute through negotiation or any other peaceful means of their choice, including submission of the dispute to an arbitral tribunal whose decisions shall be binding upon the Parties to the dispute, or to the International Court of , as agreed upon by the Parties concerned. Article 30 – Consultation of the Parties 1 The Parties shall consult periodically with a view to: amaking proposals to facilitate or improve the effective use and implementation of this Convention, including the identification of any problems and the effects of any declaration made under this Convention; bformulating its opinion on the conformity of a refusal to extradite which is referred to them in accordance with Article 20, paragraph 8; cmaking proposals for the amendment of this Convention in accordance with Article 27; dformulating their opinion on any proposal for the amendment of this Convention which is referred to them in accordance with Article 27, paragraph 3; eexpressing an opinion on any question concerning the application of this Convention and facilitating the exchange of information on significant legal, policy or technological developments. 2The Consultation of the Parties shall be convened by the Secretary General of whenever he finds it necessary and in any case when a majority of the Parties or request its convocation. 3The Parties shall be assisted by the Secretariat of in carrying out their functions pursuant to this article. Article 31 – Denunciation 1Any Party may, at any time, denounce this Convention by means of a notification addressed to the Secretary General of . 2Such denunciation shall become effective on the first day of the month following the expiration of a period of three months after the date of receipt of the notification by the Secretary General. Article 32 – Notification The Secretary General of shall notify the member States of , Community, the non-member States which have participated in the elaboration of this Convention as well as any State which has acceded to, or has been invited to accede to, this Convention of: a any signature; b the deposit of any instrument of ratification, acceptance, approval or accession; c any date of entry into force of this Convention in accordance with Article 23; CETS 196 – Prevention of Terrorism, 16.V.2005 dany declaration made under Article 1, paragraph 2, 22, paragraph 4, and 25 ; eany other act, notification or communication relating to this Convention. In witness whereof the undersigned, being duly authorised thereto, have signed this Convention. Done at , this 16th day of 2005, in English and in French, both texts being equally authentic, in a single copy which shall be deposited in the archives of . The Secretary General of shall transmit certified copies to each member State of , to Community, to the non-member States which have participated in the elaboration of this Convention, and to any State invited to accede to it. konvention om förebyggande av terrorism (CETS 196) Medlemsstaterna i och de övriga stater som har undertecknat denna konvention, som anser att syfte är att skapa en fastare enhet mellan dess medlemmar; som erkänner värdet av att förstärka samarbetet mellan övriga stater som är parter i denna konvention; som önskar vidta effektiva åtgärder för att förebygga terrorism och för att särskilt motverka offentliga uppmaningar att begå terroristbrott samt rekrytering och utbildning för terrorism; som är medvetna om den djupa oro som orsakats av den ökade terroristbrottsligheten och det ökande terrorismhotet; som är medvetna om den otrygga situation som råder för dem som lider under terrorismen och i detta sammanhang på nytt bekräftar sin djupa solidaritet med terrorismens offer och deras familjer; som erkänner att terroristbrott och de brott som anges i denna konvention, av vem de än begåtts, under inga förhållanden kan anses försvarliga med hänsyn till politiska, filosofiska, ideologiska, rasmässiga, etniska, religiösa eller andra liknande skäl och som erinrar om skyldigheten för alla parter att förebygga sådana brott och, om de inte kunnat förebyggas, att lagföring sker och att tillse att brotten är underkastade påföljder som tar i beaktande deras allvarliga natur; som erinrar om behovet av att stärka kampen mot terrorism och bekräftar på nytt att alla åtgärder som vidtas för att förebygga eller stävja terroristbrott måste respektera rättsstatens princip och demokratiska värden, mänskliga rättigheter och grundläggande friheter samt annan internationell rätt, däribland internationell humanitär rätt i de fall den är tillämplig; som erkänner att denna konvention inte är avsedd att inverka på vedertagna principer om yttrandefrihet och föreningsfrihet; som erinrar om att terroristdåd har till syfte genom sin art eller sitt sammanhang att injaga allvarlig fruktan hos en befolkning eller att otillbörligen tvinga offentliga organ eller en internationell organisation att utföra eller att avstå från att utföra en viss handling eller att allvarligt destabilisera eller förstöra de grundläggande politiska, konstitutionella, ekonomiska eller sociala strukturerna i ett land eller i en internationell har kommit överens om följande. 1.I denna konvention avses med “terroristbrott” varje brott som omfattas av något av instrumenten i bilagan och med den definition av brottet som ges i respektive instrument. 2.Vid deponeringen av sitt ratifikations-, godtagande, godkännande- eller anslutningsinstrument får en stat eller Europeiska gemenskapen, som inte är part i ett instrument som är upptaget i bilagan, förklara att instrumentet, vid tillämpningen av denna konvention på den berörda parten, inte skall anses ingå i bilagan. Denna förklaring skall upphöra att gälla så snart instrumentet i fråga träder i kraft för den part som gjort en sådan förklaring; parten skall underrätta generalsekreterare om ikraftträdandet. Syftet med denna konvention är att öka parternas ansträngningar att förebygga terrorism och dess negativa inverkan på det fulla åtnjutandet av mänskliga rättigheter, särskilt rätten till liv, såväl genom åtgärder som skall vidtas på nationell nivå som genom internationellt samarbete, med tillbörlig hänsyn till existerande tillämpliga multilaterala eller bilaterala instrument eller överenskommelser mellan parterna. Förebyggande handlingsprogram på nationell nivå 1.Varje part skall vidta lämpliga åtgärder, särskilt vad gäller utbildning av rättsvårdande myndigheter och andra organ, och beträffande utbildning, kultur, information, media och höjande av det allmänna medvetandet, i syfte att förebygga terroristbrott och deras negativa verkningar, med respekterande av åtaganden om skydd av mänskliga rättigheter såsom de anges, och är tillämpliga på parten i fråga, i konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna och den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter samt andra förpliktelser enligt internationell rätt. 2.Varje part skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att förbättra och utveckla samarbetet mellan nationella myndigheter i syfte att förebygga terroristbrott och deras negativa verkningar genom att, bland a)utbyta information; b)förbättra det fysiska skyddet av personer och anläggningar; c)förbättra utbildning och samordningsplaner för civila nödlägen. 3.Varje part skall främja tolerans genom att uppmuntra till tvärreligiös och tvärkulturell dialog som, när det är lämpligt, innefattar ickestatliga organisationer och andra delar av det civila samhället i syfte att förebygga spänningar som kan bidra till utförandet av terroristbrott. 4.Varje part skall sträva efter att höja det allmänna medvetandet om förekomsten av, orsakerna till och allvaret i det hot som terroristbrott och brott enligt denna konvention utgör och överväga att uppmuntra allmänheten att lämna de behöriga myndigheterna den faktiska och praktiska hjälp som kan bidra till förebyggande av terroristbrott och brott enligt denna konvention. Internationellt samarbete om förebyggande Parterna skall, när det är lämpligt och med beaktande av sina resurser, assistera och stödja varandra i syfte att stärka sin kapacitet att förebygga terroristbrott, bland annat genom att utbyta information och goda rutiner samt genom utbildning och gemensamma insatser av förebyggande natur. Offentlig uppmaning att begå terroristbrott 1.I denna konvention avses med ”offentlig uppmaning att begå terroristbrott” att sprida, eller på annat sätt tillgängliggöra, ett meddelande till allmänheten, i avsikt att uppmana till terroristbrott, där ett sådant handlande, oavsett om det uttryckligen förespråkar terroristbrott, framkallar en fara för att ett eller flera sådana brott kan begås. 2.Varje part skall vidta de åtgärder som fordras för att offentlig uppmaning att begå terroristbrott, enligt definitionen i punkt 1, är straffbelagt i dess nationella lagstiftning, när gärningen begås rättsstridigt och uppsåtligen. I denna konvention avses med ”rekrytering till terrorism” att söka förmå en annan person att begå eller medverka till ett terroristbrott, eller att ansluta sig till en sammanslutning eller grupp, i syfte att bidra till att sammanslutningen eller gruppen begår ett eller flera terroristbrott. 2017/18:174 2. Varje part skall vidta de åtgärder som fordras för att rekrytering till Bilaga 2 terrorism, enligt definitionen i punkt 1, är straffbelagt i dess nationella lagstiftning, när gärningen begås rättsstridigt och uppsåtligen. 1.I denna konvention avses med ”utbildning för terrorism” att meddela instruktioner om tillverkning eller användning av sprängämnen, skjutvapen eller andra vapen, eller skadliga eller farliga substanser, eller särskilda metoder eller tekniker, i syfte att begå eller bidra till förövandet av terroristbrott, med vetskap om att den meddelade förmågan är avsedd att användas för detta ändamål. 2.Varje part skall vidta de åtgärder som fordras för att utbildning för terrorism, enligt definitionen i punkt 1, är straffbelagt i dess nationella lagstiftning, när gärningen begås rättsstridigt och uppsåtligen. Ett terroristbrott behöver inte ha begåtts För att en gärning skall utgöra brott enligt artiklarna 5–7 i denna konvention, behöver ett terroristbrott inte ha begåtts. Varje part skall vidta de åtgärder som fordras för att det enligt dess nationella lagstiftning skall vara straffbelagt att: a)medverka till ett brott som anges i artiklarna 5–7 i denna konvention; b)värva eller instruera andra personer att begå ett brott som anges artiklarna 5–7 i denna konvention; c)medverka till att en grupp personer som handlar i ett gemensamt syfte begår ett eller flera brott som anges i artiklarna 5–7 i denna konvention; medverkan måste vara uppsåtlig och ske antingen i syfte: i)att främja gruppens brottsliga verksamhet eller syfte när verksamheten eller syftet innefattar förövande av ett brott som anges i artiklarna 5–7 i denna konvention; eller ii)ske i vetskap om gruppens avsikt att begå ett brott som avses i artiklarna 5–7 i denna konvention. Varje part skall också, i enlighet med sin nationella lagstiftning, vidta de åtgärder som fordras för att det i dess nationella lagstiftning skall vara straffbelagt att försöka begå något av de brott som anges i artiklarna 6 och 7 i denna konvention. 1.Varje part skall, i överensstämmelse med sina rättsliga principer, vidta de åtgärder som fordras för att juridiska personer skall kunna ställas till ansvar för medverkan i de brott som anges i artiklarna 5–7 och 9 i denna konvention. 2.Beroende på partens rättsordning skall juridiska personer kunna lagföras straffrättsligt, civilrättsligt eller administrativt. 3.Denna ansvarsskyldighet skall inte inverka på det straffrättsliga ansvaret som de fysiska personer har som har begått brotten. 1.Varje part skall vidta de åtgärder som fordras för att de brott som anges i artiklarna 5–7 och 9 i denna konvention är straffbara med effektiva, proportionella och avskräckande påföljder. 2.Tidigare lagakraftvunna domar som har meddelats utomlands beträffande brott som anges i denna konvention får, i den utsträckning det är tillåtet i den nationella lagstiftningen, beaktas vid bestämmandet av påföljden i enlighet med nationell lagstiftning. 3.Varje part skall tillse att juridiska personer som fälls till ansvar i enlighet med artikel 10 underkastas effektiva, proportionella och avskräckande straffrättsliga eller icke-straffrättsliga påföljder, innefattande ekonomiska påföljder. Varje part skall tillse att införandet, genomförandet och tillämpningen av kriminaliseringen enligt artiklarna 5–7 och 9 i denna konvention sker med respekt för mänskliga rättigheter, särskilt yttrandefrihet, föreningsfrihet och religionsfrihet, såsom de i för parten tillämpliga delar anges i konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna, i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter och i andra folkrättsliga Införandet, genomförandet och tillämpningen av kriminaliseringen enligt artiklarna 5–7 och 9 i denna konvention skall vidare ske med beaktande av proportionalitetsprincipen, med hänsyn till de legitima syften som eftersträvas och deras nödvändighet i ett demokratiskt Prop. 2017/18:174 samhälle, och skall utesluta varje form av godtycke eller diskriminerande Bilaga 2 eller rasistisk behandling. Skydd, ersättning och stöd till offer för terrorism Varje part skall vidta de åtgärder som fordras för att skydda och stödja offer för terroristdåd som har begåtts på det egna territoriet.