prop · H503123 · 2018-03-06 00:00:00 — skildras i pornografisk bild, om det kan antas att denne eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i mål om 1. ansvar för barnpornografibrott, 2. ersättning för skada med anledning av sådant brott, eller 3. förverkande av skildring med sådant innehåll. Sekretessen enligt första och tredje styckena gäller även i ärende som rör brott som anges i denna paragraf. Sekretessen enligt denna paragraf gäller inte för uppgift om vem som är tilltalad eller svarande. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen innehåller regler om sekretess hos domstol för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden dels i vissa brottmål, dels i mål och ärenden som rör sådana brott. Första stycket ändras på så sätt att det till uppräkningen av brottmål i vilka sekretess gäller hos domstol läggs, i punkten 11, mål om ansvar för grov människoexploatering. Sekretessen gäller med ett s.k. rakt skaderekvisit, dvs. om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs. Den hittillsvarande punkten 11 blir punkten 12. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.7. Övriga stycken är oförändrade. Sammanfattning av slutbetänkandet Ett starkt straffrättsligt skydd mot människohandel och annat utnyttjande av utsatta personer (SOU 2016:70) Syftet med vårt uppdrag, som vi redovisar i detta slutbetänkande, har varit att undersöka om det finns behov av åtgärder för att säkerställa ett starkt straffrättsligt skydd mot människohandel samt att utreda om det finns behov av ett förtydligat, utvidgat eller på något annat sätt förändrat straffrättsligt skydd mot dels tvångsarbete eller exploatering för annan verksamhet i en situation som innebär nödläge för den utsatte, dels otillbörligt ekonomiskt utnyttjande av personer som befinner sig i en utsatt situation. Vi har i det sammanhanget i huvudsak haft i uppdrag att •genomföra en praxisgenomgång i syfte att klarlägga tillämpningen av bestämmelsen om människohandel och analysera hur den har utvecklats , •uppmärksamma och analysera om det finns några särskilda tolkningsproblem eller andra svårigheter vid tillämpningen av straffbestämmelsen, •överväga om det finns behov av att förtydliga eller annars förändra bestämmelsen om människohandelsbrott, •granska och analysera hur polis och åklagare utreder och i övrigt hanterar ärenden om människohandel, •överväga åtgärder för att stärka kvaliteten och effektiviteten i brottsutredningarna och öka lagföringen av människohandelsbrott, •se över straffskalorna för människohandel och koppleri, •analysera och ta ställning till om det finns behov av ett förtydligat, utvidgat eller på något annat sätt förändrat straffrättsligt skydd mot tvångsarbete eller exploatering för annan verksamhet i en situation som innebär nödläge för den utsatte, och •analysera och ta ställning till om det finns behov av ett förtydligat, utvidgat eller på något annat sätt förändrat straffrättsligt skydd mot otillbörligt ekonomiskt utnyttjande av personer som befinner sig i en utsatt situation. I vårt uppdrag har även ingått att vid behov lämna förslag till författningsändringar. För närmare information om våra direktiv, se bilagorna 1–5. Vi har genom vårt delbetänkande Ett starkt straffrättsligt skydd mot köp av sexuell tjänst och utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling, m.m. (SOU 2016:42) redovisat vissa andra frågor som bl.a. rör straffet för köp av sexuell tjänst, köp av sexuell handling av barn och oaktsamhetskravet i 6 kap. 13 § (BrB). Utredningens bedömningar och förslag Bestämmelsen om människohandel bör ändras för att tillämpas på ett mer ändamålsenligt sätt Människohandel är ett brott som innefattar ett hänsynslöst och cyniskt utnyttjande av andra människor. Människohandel är vidare en allvarlig kränkning av den enskilde individens människovärde och rätt att få bestämma över sitt liv och sin kropp. Arbetet mot människohandel kan bedrivas med olika inriktningar och Det kan exempelvis inriktas på att stävja drivkrafterna för människohandel, bl.a. efterfrågan på personer att utnyttja för olika ändamål och möjligheten till ekonomisk . inriktas på att säkerställa att det finns ett starkt straffrättsligt skydd mot Vårt uppdrag har avsett det sistnämnda arbetet och vi har särskilt fokuserat på åtgärder som kan medföra att fler fall av människohandel leder till åtal och fällande domar för detta brott. mot denna bakgrund utvärderat tillämpningen av bestämmelsen om Bestämmelsen om människohandel reviderades då bl.a. det s.k. kontrollrekvistet togs bort. Vi har undersökt om syftet med den reformen har uppnåtts, men också i övrigt övervägt hur bestämmelsen om människohandel kan ändras för att få till stånd en mer ändamålsenlig Vi har även granskat hur de brottsbekämpande myndigheterna utreder och i övrigt arbetar med ärenden om Våra slutsatser kan sammanfattas enligt följande. Den genomgång av statistik för polisanmälningar, åtal och fällande domar som rör människohandel som vi presenterat i betänkandet visar att antalet fällande domar för människohandel inte bara är litet till antalet utan även alltför litet för att spegla verkligheten för denna typ av Trots att regeringen och berörda myndigheter vidtagit olika åtgärder för att antalet fällande domar ska öka är det alltså enligt vår bedömning fortfarande alltför få anmälningar som leder till åtal och fällande domar för människohandel i . Mycket talar för att det finns ett stort mörkertal. Människohandel är ett brott som bygger på internationella konventioner och som har en lagtekniskt komplicerad uppbyggnad. att dömas för människohandel enligt 4 kap. 1 a § BrB krävs att gärningsmannen gentemot brottsoffret genom ett otillbörligt medel (bl.a. olaga tvång, vilseledande eller utnyttjande av någons utsatta belägenhet) har åstadkommit en handelsåtgärd (bl.a. rekrytering, transport, inhysande eller mottagande). Ett orsakssamband krävs alltså mellan det otillbörliga medlet och handelsåtgärden. gärningsmannen vid sitt handlande har som syfte (avsikt) att brottsoffret ska exploateras för ett visst ändamål (sexuella ändamål, avlägsnande av organ, krigstjänst, tvångsarbete eller annan verksamhet i en situation som innebär nödläge för den utsatte). Det är således ett stort antal omständigheter som ska styrkas för fällande dom. Härtill kommer att det framstår som att domstolarna i praktiken ofta har en tendens att, utöver de rekvisit som anges i människohandelsbestämmelsen, fortfarande ställa krav på ett maktförhållande (ungefär motsvarande det tidigare kontrollrekvisitet) för fällande dom för människohandel. Vår bedömning är därför att syftet med lagändringen , då kontrollrekvisitet utmönstrades, inte har uppnåtts. För att människohandelsbestämmelsen ska tillämpas på ett mer ändamålsenligt sätt och för att stärka det straffrättsliga skyddet ytterligare föreslår vi följande ändringar i bestämmelsen om människohandel. •För det första bör klarläggas att redan själva användandet av ett av de i bestämmelsen angivna otillbörliga medlen är tillräckligt i sig för att den därigenom möjliggjorda handelsåtgärden ska anses vara otillbörligt åstadkommen. Något krav på maktförhållande mellan gärningsmannen och brottsoffret ska således inte ställas vid tillämpningen av bestämmelsen. •För det andra bör straffansvar inträda redan om gärningsmannen haft likgiltighetsuppsåt till exploateringen (jfr avsiktsuppsåt som gäller ). Härigenom utvidgas det straffbara området till att omfatta samtliga uppsåtsformer, d.v.s. bl.a. sådana fall där gärningsmannen inser att det vid hans eller hennes handlande finns stor risk för framtida exploatering av offret och han eller hon förhåller sig likgiltig inför denna risk. •För det tredje bör barnskyddsperspektivet stärkas ytterligare i de fall människohandel sker med barn. gäller att om brottsoffret är krävs det för straffbarhet inte att gärningsmannen framkallat handelsåtgärden med offret genom ett otillbörligt medel. För att denna regel ska vara tillämplig krävs dock att gärningsmannen insett offrets ålder. Vi föreslår att regeln också ska tillämpas om gärningsmannen inte insett åldern, men varit oaktsam i förhållande till att den andra personen inte hade uppnått den åldern. De brottsbekämpande myndigheternas hantering av människohandelsärenden bör bedrivas på ett effektivt och adekvat sätt En förutsättning för att ärenden om människohandel ska kunna leda till åtal – och senare till eventuell fällande dom – är att de brottsbekämpande myndigheternas arbete bedrivs på ett effektivt och adekvat sätt. Eftersom , och domstolarna varken använder sig av samma ärendehanteringssystem eller jämförbara begrepp (jfr bl.a. polis-/brottsanmälan, brottsmisstankar, åtal och lagföringsbeslut) har det inte på ett överskådligt sätt varit möjligt för oss att följa enskilda ärenden genom hela rättskedjan. Det har inte heller på ett tillfredsställande sätt varit möjligt för oss att följa ärenden inom Vi har dock trots detta ansett oss kunna göra följande reflektioner på området. Utifrån den statistik vi haft tillgång kan konstateras att 522 polisanmälningar som rör människohandel har registrerats vid –2015. Vidare kan konstateras att 366 brottsmisstankar som rör människohandel har registrerats vid , men att endast av dem har lett till åtal och dom (friande/fällande för människohandel eller annat brott). Vidare kan konstateras att det under aktuell tidperiod endast meddelats tolv domar där åtal om människohandel har prövats. Endast i häften av fallen har domstolarna funnit att människohandel i någon del styrkts. Det har inte varit möjligt att inom ramen för utredningen göra en genomlysning av gjorda polisanmälningar vid och brottsmisstankar vid för att därigenom följa upp hur de brottsbekämpande myndigheterna hanterat dessa och varför hanteringen skett på visst sätt. En sådan genomlysning är dock nödvändig för att kunna dra säkra slutsatser om de brottsbekämpande myndigheternas arbete. Genom bl.a. våra kontakter med de brottsbekämpande myndigheterna har vi dock fått intrycket att anledningen till att de flesta förundersökningar läggs ned är brist på spanings- och utredningsresurser vid , att målsägande i människohandelsmål i flertalet fall av olika anledningar inte vill eller har förmåga att medverka fullt ut i rättsprocessen, bristande bevisning samt att gärningsmannen i vissa fall är okänd. Vidare har erfarenheten inom rättsväsendet av att hantera människohandelsärenden med dess komplexa frågeställningar varit begränsad. Både och har tidigare själva analyserat och identifierat olika åtgärder som myndigheterna bör förbättra för att nå större framgång i det brottsbekämpandet arbetet mot människohandel. Vi delar i huvudsak myndigheternas slutsatser i sina respektive analyser, men vill särskilt lyfta fram följande åtgärder som vi anser vara av särskilt stor betydelse för fler åtal och för att fällande domar ska kunna meddelas. •Säkerställande att såväl som har tillräckliga resurser för myndigheternas arbete mot människohandel. •Genomförande av regelbundna metod- och kompetensutvecklande åtgärder hos de brottsbekämpande myndigheterna (bl.a. med regelbundna genomlysningar av avslutade ärenden hos både och ). •Säkerställande att särskilda grupper inom i samtliga regioner är specialiserade på människohandel och därtill relaterad brottslighet. •Säkerställande att särskilda åklagare inom hanterar alla former av människohandel och därtill relaterad brottslighet. • Bedrivande av löpande arbete med identifiering av potentiella offer, bl.a. genom samverkan med andra myndigheter och aktörer. •Säkerställande att offer för människohandel ges ett ökat stöd och skydd för att främja deras medverkan i en rättsprocess och återetablering i samhället. •Säkerställande att utredningar om människohandel har ett starkt fokus på s.k. stödbevisning. Det straffrättsliga skyddet mot utnyttjande av utsatta personer i andra fall än vid människohandel En straffbestämmelse om utnyttjande av annans nödläge bör införas Bestämmelsen om människohandel innebär ett visst skydd mot exploatering av utsatta personer. Som framgått ovan finns det dock flera fall som inte täcks av bestämmelsen, t.ex. om gärningsmannen inte har vidtagit någon handelsåtgärd med offret. Det gäller fall där någon med användande av ett otillbörligt medel utnyttjar en annan person för sexuella ändamål, avlägsnande av organ, krigstjänst, tvångsarbete eller annan verksamhet i en situation som innebär nödläge för den utsatte (bl.a. tiggeri, brottslig verksamhet och arbetskraftsexploatering) Det straffrättsliga skyddet mot utnyttjande i dessa fall bör därför förstärkas. Behovet är särskilt framträdande vid tvångsarbete, arbetskraftsexploatering samt utnyttjande för tiggeri och brottslig verksamhet. Kriminaliseringen bör dock enligt vår mening inte begränsas till dessa utnyttjandeformer, eftersom en sådan reglering riskerar att bli alltför begränsad och snabbt inaktuell när nya utnyttjandeformer aktualiseras. Vi föreslår därför en kriminalisering av samtliga de utnyttjandeformer som omfattas av bestämmelsen om människohandel. Ett särskilt straffansvar, som innebär en viss utvidgning av det straffbara området, bör därför införas för sådana utnyttjanden. För straffbarhet ska krävas att utnyttjandet sker med användande av ett otillbörligt medel. Brottet, som bör gradindelas, bör benämnas utnyttjande av annans nödläge respektive grovt utnyttjande av annans nödläge. Straffet för brottet ska vara fängelse i högst , eller om brottet är grovt, fängelse i lägst två och högst . En straffbestämmelse om otillbörligt ekonomiskt utnyttjande av annan bör införas Det straffrättsliga skyddet bör enligt vår mening även vara starkt vid otillbörliga ekonomiska utnyttjanden av personer som befinner sig i en utsatt situation. I dessa fall är ofrivillighet eller att den utsatte hotas med straff sällan för handen. Enligt vår bedömning innebär gällande rätt, i form av främst bestämmelserna om bedrägeri och ocker, ett straffrättsligt skydd i vissa av utnyttjandesituationerna. I andra fall, särskilt då avtal eller annan rättshandling inte är för handen och då den utsatta personens okunskap utnyttjas, saknas däremot ett adekvat och ändamålsenligt Det gäller fall där någon genom otillbörligt utnyttjande av en persons ekonomiska svåra förhållanden, okunskap eller beroendeställning förmår personen till handling eller underlåtenhet i vissa fall, exempelvis betalning för något som är vederlagsfritt eller för Ett särskilt straffansvar bör därför införas för den som genom ett otillbörligt utnyttjande av en persons ekonomiskt svåra förhållanden, okunskap eller beroendeställning förmår någon till handling eller underlåtenhet som innebär för gärningsmannen och skada för den utsatte eller någon i vars ställe denne är. Brottet, som bör gradindelas, bör benämnas otillbörligt ekonomiskt utnyttjande av annan respektive grovt otillbörligt ekonomiskt utnyttjande Straffet för brottet ska vara böter eller fängelse i högst , eller om brottet är grovt, fängelse i lägst och högst . Straffskalorna för människohandel och koppleri Den grundläggande utgångspunkten för utformning av alla straffskalor är brottets allvar. Straffet ska återspegla hur allvarligt och klandervärt ett visst brott är. Allvarligare brott ska bedömas strängare än mindre allvarliga brott (proportionalitet) och lika allvarliga brott ska bedömas lika strängt (ekvivalens). Straffskalan för människohandel är fängelse i lägst två och högst och för mindre allvarliga fall fängelse i lägst och högst . Straffskalan för koppleri är fängelse i högst och vid grovt koppleri fängelse i lägst två och högst . De befintliga straffskalornas utformning för människohandel och koppleri är enligt vår bedömning väl förenliga med principerna om proportionalitet och ekvivalens. Vid vår genomgång av domstolarnas praxis, där dock antalet människohandelsmål varit begränsat, har även framkommit att domstolarna beaktar föreliggande försvårande och förmildrande omständigheter på ett nyanserat sätt. De nuvarande straffskalorna för såväl människohandel som koppleri och grovt koppleri framstår därför enligt vår bedömning som väl avvägda. Det föreligger därför inte något behov av ändringar av straffskalorna, vare sig av lägsta eller högsta föreskrivna straff. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte. Vi föreslår bl.a. att bestämmelsen om människohandel ska ändras för att tillämpningen av bestämmelsen ska bli mer ändamålsenlig. bör föranleda att fler polisanmälningar leder till åtal och fällande domar, vilket bör medföra ökade kostnader för rättsväsendet. Kostnadsökningen bedöms emellertid rymmas inom de befintliga anslagen för myndigheterna. Vidare föreslår vi att två nya straffbestämmelser om utnyttjande av utsatta personer ska införas. Detta innebär en utvidgning av det straffbara området, vilket kan komma att innebära merkostnader för rättsväsendet. Det är inte möjligt att med någon säkerhet uppskatta hur stora de tillkommande kostnaderna för staten kommer att bli, särskilt som utredningarna som kommer ligga till grund för de nya brotten i flertalet fall förmodligen kommer ha sin grund i andra brott (vanligtvis människohandel). Kostnadsökningen bedöms emellertid rymmas inom de befintliga anslagen för myndigheterna. De föreslagna ändringarna kan även antas medföra vissa kostnader för information, utbildning och andra liknande insatser framför allt hos och . Även dessa kostnader bör dock rymmas inom befintliga anslag för respektive myndighet. I övrigt leder våra förslag inte i sig till några kostnadsökningar. På kan även de lagändringar som vi föreslår förväntas leda till en minskad brottslighet. Slutbetänkandets lagförslag (SOU 2016:70) 1Förslag till lag om ändring i (1962:700) Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 4 kap. 1 a och 10 §§ samt 9 kap. 11 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas två nya paragrafer, 4 kap. 3 § och 9 kap. 10 a §, av följande lydelse. Den som, i annat fall än som Den som, i annat fall än som avses i 1 §, genom olaga tvång, avses i 1 §, med användande av ett otillbörligt medel, såsom olaga tvång, vilseledande, utnyttjande av med annat sådant otillbörligt me- annat motsvarande medel rekry- överför, inhyser eller tar emot en person i syfte att han eller hon ska inhyser eller tar emot en person, med uppsåt att han eller hon ska avlägsnande av organ, krigstjänst, tvångsarbete eller annan verksam- avlägsnande av organ, krigstjänst, het i en situation som innebär tvångsarbete eller annan verksam- nödläge för den utsatte, döms för het i en situation som innebär nödläge för den utsatte, döms för lägst två och högst . lägst två och högst . Den som begår en gärning som Den som begår en gärning som avses i första stycket mot en avses i första stycket mot en person som inte har fyllt arton år person som inte har fyllt arton år döms för människohandel även om döms för människohandel även om inte något sådant otillbörligt medel inte något sådant otillbörligt medel som anges där har använts. som anges där har använts. Detsamma ska gälla för den som begår en sådan gärning om han eller hon varit oaktsam i förhållande till att den andra personen inte hade fyllt . Är ett brott som avses i första eller andra stycket mindre grovt, döms till fängelse i högst . 1 Senaste lydelse 2010:371. Den som, i annat fall än som avses i 1 och 1 a §§, med användande av ett otillbörligt medel, såsom olaga tvång, vilseledande, utnyttjande av någons utsatta belägenhet eller annat motsvarande medel utnyttjar en person för sexuella ändamål, avlägsnande av organ, krigstjänst, tvångsarbete eller annan verksamhet i en situation som innebär nödläge för den utsatte, döms för utnyttjande av annans nödläge till fängelse i högst . Är brottet att anse som grovt, döms för grovt utnyttjande av annans nödläge till fängelse i lägst två och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om brottet avsett en verksamhet som bedrivits i större omfattning, medfört betydande eller inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av annan. Den som begår en gärning som avses i första eller andra stycket mot en person som inte har fyllt döms till ansvar även om inte något sådant otillbörligt medel som anges där har använts. Detsamma ska gälla för den som begår en sådan gärning om han eller hon varit oaktsam i förhållande till att den andra personen inte hade fyllt . försök, förberedelse eller människohandel eller olaga fri- hetsberövande och för under- låtenhet att avslöja eller förhindra av annans nödläge och för ett sådant brott döms det till ansvar enligt 23 kap. Detsamma gäller för förhindra ett sådant brott döms det till ansvar enligt 23 kap. Detsam- 2 Senaste lydelse 2016:508. ling till grovt olaga tvång, äkten- ma gäller för försök, förberedelse skapstvång eller grovt olaga hot eller stämpling till utnyttjande av och för försök eller förberedelse annans nödläge, grovt olaga tvång, till dataintrång som om det full- äktenskapstvång eller grovt olaga bordats inte skulle ha varit att anse hot och för försök eller förbere- som ringa, eller grovt dataintrång. delse till dataintrång som om det fullbordats inte skulle ha varit att anse som ringa, eller grovt data- Den som, i annat fall än förut i detta kapitel är sagt, genom otillbörligt utnyttjande av en persons ekonomiskt svåra förhållanden, okunskap eller beroendeställning förmår någon till handling eller underlåtenhet, som innebär för gärningsmannen och skada för den utsatte eller någon i vars ställe denne är, döms för otillbörligt ekonomiskt utnyttjande av annan till böter eller fängelse i högst . Är brottet att anse som grovt, döms för grovt otillbörligt ekonomiskt utnyttjande av annan till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om brottet avsett en verksamhet som bedrivits i större omfattning, medfört betydande eller inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av annan. För försök eller förberedelse till För försök eller förberedelse till bedrägeri, grovt bedrägeri, ut- bedrägeri, grovt bedrägeri, ut- pressning, ringa utpressning, grov pressning, ringa utpressning, grov utpressning, ocker eller häleri och för stämpling till grovt bedrägeri, grov utpressning grovt häleri döms det till ansvar och för stämpling till grovt be- kap. 3 § ska dock inte gälla i fråga drägeri, grov utpressning 3 Senaste lydelse 2016:508. om försök till utpressning, ringa grovt häleri döms det till ansvar utpressning eller grov utpressning. kap. 3 § ska dock inte gälla i fråga om försök till utpressning, ringa utpressning eller grov utpressning. Som för förberedelse till bedrägeri eller grovt bedrägeri döms den som för att bedra försäkringsgivare eller annars med bedrägligt uppsåt skadar sig eller någon annan till person eller egendom. Detsamma ska gälla, om någon med samma uppsåt försöker åstadkomma sådan skada. Har han eller hon innan skadan uppstått frivilligt avstått från att fullfölja gärningen, ska han eller hon inte dömas till ansvar. Denna lag träder i kraft . 2Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs i fråga om offentlighets- och sekretesslagen att 35 kap. 12 § ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Sekretess gäller hos domstol för Sekretess gäller hos domstol för uppgift om en enskilds personliga uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs skada eller men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i mål och uppgiften förekommer i mål 1. sexualbrott, 1. sexualbrott, 2. utpressning, 2. utpressning, 3. brytande av post- eller tele- 3. brytande av post- eller tele- 4. intrång i förvar, 4. intrång i förvar, 5. olovlig avlyssning, 5. olovlig avlyssning, 6. dataintrång, 6. dataintrång,