prop · H503269 · 2018-06-19 00:00:00 — 2017/18:269 ter får användas vid sökning i uppgifter som enbart ett fåtal har tillgång till. Den enda begränsningen är att behandling av känsliga person- uppgifter ska vara absolut nödvändig. De behöriga myndigheternas möjligheter att använda känsliga person- uppgifter vid sökningar bör inte försämras i förhållande till dagens regle- För att effektivt kunna bekämpa brott kan polisen ha behov av att göra sammanställningar i syfte att få fram ett urval av personer grundat på känsliga personuppgifter vid sökningar i uppgifter som inte har gjorts Det finns därför skäl att göra vissa undantag från sökförbudet i brottsdatalagen även i sådana fall. Det är framför allt i polisens underrättelseverksamhet som det finns behov av sökningar som innebär att sammanställningar grundade på känsliga personuppgifter skapas. Bekämpningen av organiserad brotts- lighet kräver inte sällan kartläggning av misstänktas kontakter och vanor. Sådana kartläggningar kan leda till att känsliga personuppgifter avslöjas. Det kan t.ex. visa sig att en övervakad person regelbundet besöker en lokal där det förekommer religiösa ceremonier eller politisk eller facklig Ett annat exempel är att en övervakad person huvudsakligen umgås med personer som har ett visst etniskt ursprung. kunna göra sökningar i sådana underrättelseuppgifter för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som begås av flera personer som förenas genom sitt etniska ursprung, sin religiösa eller filosofiska övertygelse eller sina politiska åsikter. Polisen måste även kunna göra sökningar i syfte att förebygga, förhindra och upptäcka brott som riktar sig mot personer av visst etniskt ursprung eller med viss religiös överty- Det finns motsvarande behov av att kunna söka på känsliga per- sonuppgifter i utredningsverksamheten. Behovet av att göra sammanställningar grundade på genetiska och bio- metriska uppgifter i den forensiska verksamheten vid behandlas senare (se avsnitt 7.8). Behandling av biometriska uppgifter i ett ansiktsigenkänningsprogram kan inte anses motsvara en sökning i syfte att få fram ett visst urval av personer, utan måste ses som en sådan normal behandling av biometriska uppgifter som är tillåten om den är absolut nödvändig för ändamålet med Det finns därför inte något behov av undantag för sök- ningar när det gäller biometriska uppgifter utanför den forensiska verk- Det kan inte finnas behov av att göra sammanställningar grundade på ras, eftersom det inte finns någon vetenskaplig grund för att dela in män- niskor i skilda raser (se prop. 2017/18:232 s. 151). Undantaget från sökförbudet i brottsdatalagen bör mot den bakgrunden utformas så att sökningar möjliggörs när det gäller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller medlemskap i fackförening eller uppgifter som rör hälsa, sexualliv eller sexuell lägg- gäller inte något sökförbud vid sökningar i de särskilda register som regleras i 5 kap. polisdatalagen. att den föreslagna regleringen skulle medföra att möjligheterna att söka i penningtvättsregistret och det internationella registret begränsas och att undantag från sökförbudet måste införas för dessa register för att upp- rätthålla dagens ordning. Någon ändring i sak bör inte göras i fråga om polisens möjligheter att söka i de aktuella registren. I förhållande till Prop. 2017/18:269 utredningens förslag bör det därför tydliggöras att sökförbudet inte gäller vid sökningar i personuppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgäng- liga med stöd av 3 kap. 2 §. Av 1 kap. 7 § framgår att 3 kap. inte gäller för de register som avses i 5 kap. Personuppgifterna i dessa register har alltså inte gjorts gemensamt tillgängliga med stöd av 3 kap. 2 §. Det blir därigenom tydligt att sökförbudet inte hindrar sökningar där. 7.4.1Personuppgiftsbehandlingen bör regleras i polisens brottsdatalag Regeringens förslag: Bestämmelserna om behandling av personupp- gifter som tillhandahålls av transportföretag enligt polislagen ska tas in i polisens brottsdatalag. Sådana personuppgifter ska få behandlas för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller utreda eller lagföra brott. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag Enligt 25 § polislagen är transportföretag skyldiga att på begäran skynd- samt lämna vissa personuppgifter till och Säkerhetspo- lisen. Det rör sig bl.a. om uppgifter om resenärers namn, medresenärers namn och transportmedel. Uppgifterna får endast begäras om de kan ha betydelse för myndighetens brottsbekämpande verksamhet. Personuppgifterna får tillhandahållas genom terminalåtkomst till trans- portföretagens bokningssystem där polisen får läsa uppgifterna men inte bearbeta eller lagra dem. Terminalåtkomst tillåts enligt 26 § bara i den omfattning och som behövs för att kontrollera aktuella transporter. Uppgifterna får även lämnas på annat sätt om transportföre- taget anser att det är bättre. Uppgifterna lämnas ofta elektroniskt, men det förekommer även att de tillhandahålls på papper. Uppgifter om enskilda som lämnas på annat sätt än genom terminal- åtkomst ska enligt 26 § tredje stycket polislagen förstöras, om de visar sig sakna betydelse för utredning av eller lagföring för brott. Syftet med bestämmelsen är att hindra att uppgifterna sprids, eftersom det till största delen är fråga om information om enskilda personer som inte är misstänkta för brottslig verksamhet. Personuppgiftsbehandlingen bör regleras i registerförfattningen I polislagen regleras inte bara transportföretagens uppgiftsskyldighet, utan även på vilket sätt och hur länge polisen får behandla personuppgif- terna. har motsvarande tillgång till uppgifter från transportfö- retag enligt bestämmelser i lagen (1996:701) om befogenhe- 2017/18:269 ter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen (inre- gränslagen) och tullagen (2016:253). För polisens del finns det ingen reglering av behandlingen av per- sonuppgifter från transportföretag i polisdatalagen. behand- ling av personuppgifter från transportföretag regleras däremot både i inregränslagen och tullagen och i 2 kap. 8 och 9 §§ tullbrottsdatalagen. Inom brottsdatalagens tillämpningsområde är utgångspunkten att myn- digheternas personuppgiftsbehandling i så stor utsträckning som möjligt ska regleras i respektive registerförfattning. En annan ordning, med en- staka bestämmelser om personuppgiftsbehandling i andra lagar, skulle innebära att regleringen blir mer svåröverskådlig. Bestämmelserna om hur polisen får behandla personuppgifter från transportföretag bör därför föras över till polisens brottsdatalag. Transportföretagens skyldigheter bör dock fortfarande regleras i polislagen. Hur får uppgifterna behandlas? Enligt 26 § polislagen får transportföretagen tillhandahålla Polismyndig- heten och Säkerhetspolisen passageraruppgifter genom att göra dem läs- bara via terminalåtkomst. Uppgifter som hålls tillgängliga på det sättet får inte ändras eller på annat sätt bearbetas eller lagras av myndigheterna. Bestämmelsen kan uppfattas på det sättet att myndigheterna inte får han- tera personuppgifterna på annat sätt än att läsa dem på en terminal. Det kan dock inte ha varit avsikten att regleringen ska tolkas så snävt, efter- som tillgången till sådana uppgifter skulle vara meningslös om uppgifter av betydelse för brottsbekämpningen inte skulle få tillföras den brottsbe- kämpande verksamheten. I förarbetena till motsvarande be- stämmelse anges att uppgifterna kan behöva bevaras så länge de har betydelse för vidare åtgärder (se prop. 1995/96:166 s. 84). Det bör förtydligas att den nu aktuella bestämmelsen endast hindrar ändring eller bearbetning av uppgifterna i transportbolagens it-system. Om personuppgifter i ett enskilt fall ger upphov till ett underrättelseupp- slag eller behövs i en brottsutredning kan de som regel behandlas enligt de generella bestämmelserna i brottsdatalagen och polisens brottsdatalag. har framför allt behov av att kunna behandla bok- ningsuppgifter för att kontrollera en viss persons resande eller vilka som vid ett visst tillfälle reser till en viss destination. kan ha behov av sådana uppgifter både i sin underrättelseverksamhet och för brottsutredning. I underrättelseverksamheten kan det t.ex. vara viktigt att kartlägga hur vissa varor förs in i landet. Vid s.k. kontrollerade leveran- ser av narkotika kan bokningsuppgifter vara av stor betydelse. Vidare kan det vid utredning av brott exempelvis vara av värde att kartlägga möjliga vägar att föra stöldgods ut ur landet eller att följa narkotikans väg till . bör därför i enskilda fall kunna dra nytta av uppgifter från transportföretagen både för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet och för att utreda eller lag- föra brott. I avsnitt 7.4.4 behandlas frågan om det i lagen bör finnas en särskild bestämmelse om att personuppgifter från transportföretag ska förstöras om de visar sig sakna betydelse för brottsbekämpningen. Lagen om flygpassageraruppgifter i brottsbekämpningen Regeringen har beslutat en proposition med förslag till lag om flygpassageraruppgifter i brottsbekämpningen som bl.a. innehåller bestämmelser om personuppgiftsbehandling i enlighet med kraven i PNR-direktivet (se prop. 2017:18/234). Där regleras skyldigheten för flygbolag att överföra passageraruppgiftssamlingar till särskilda enheter för passagerarinformation i medlemsstaterna, för vilka ändamål personuppgifterna får behandlas, hur länge de får lagras och under vilka förutsättningar de får lämnas ut. Den nya lagen kommer att ha företräde framför bestämmelserna i polisdatalagen och polislagen. 7.4.2 Begränsningar i möjligheterna att behandla personuppgifter Regeringens förslag: Personuppgifter som transportföretag tillhanda- håller ska endast i enskilda fall få behandlas för nya ändamål enligt brottsdatalagen. Regeringens bedömning: Det bör inte införas någon begränsning av möjligheter att söka i uppgifter från transport- företag. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredningen föreslår en begränsning av Polismyn- dighetens möjligheter att söka i uppgifter från transportföretag. Remissinstanserna: motsätter sig att en begräns- ning av myndighetens möjligheter att behandla uppgifter införs utan att konsekvenserna för polisens verksamhet och förmåga har analyserats grundligt. Hovrätten för har inte något att erinra mot för- slaget att inskränka polisens möjligheter att behandla personuppgifter, under förutsättning att det grundar sig på upplysningar från polisen. Datainspektionen ställer sig positiv till förslaget till begränsning av möjligheter att söka i uppgifter från transportföretag. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag och bedömning Det bör inte regleras vilka sökbegrepp som får användas gäller inga begränsningar i polisens möjligheter att söka i uppgifter Det gör det däremot om motsvarande uppgifter Enligt 2 kap. 9 § tullbrottsdatalagen får vid sök- ning i uppgifter från transportföretag direkta personuppgifter som namn, personnummer och samordningsnummer användas som sökbegrepp bara om uppgifterna avser en person som är eller har varit misstänkt för brott eller viss brottslig verksamhet eller som övervakas på visst sätt. I förarbetena till bestämmelserna om hur får behandla upp- gifter från transportföretag konstateras att sökning på resenärers namn i uppgifter från transportföretag är förenade med särskilda integritetsrisker mot bakgrund av dels att transportföretagen är skyldiga att lämna ut upp- gifterna, dels att de flesta uppgifterna avser personer som inte kan miss- tänkas för någon brottslighet (se prop. 1995/96:166 s. 79 f.). 2017/18:269 det vore effektivt för brottsbekämpningen om kunde samköra uppgifter som kommit in från transportföretag med andra uppgifter från den brottsbekämpande verksamheten och på så sätt få fram vilka som redan övervakas eller kan misstänkas ha samband med brottslig verk- samhet, slås det fast i förarbetena till tullbrottsdatalagen att det inte bör tillåtas. Det anses vara tillräckligt att har möjlighet att söka efter personer som redan är eller har varit misstänkta för brott eller kan antas ha samband med brottslig verksamhet eller personer som är före- mål för viss övervakning (se prop. 2016/17:91 s. 107 f.). Det gäller alltså olika regler för samma typ av personuppgifter bero- ende på vilken myndighet som tar emot dem, vilket utredningen menar är otillfredsställande ur integritetssynpunkt. Utredningen föreslår därför att en sökbegränsning ska gälla även för del. Datain- spektionen ställer sig positiv till förslaget. anser dock att myndigheten bör ha vidare möjligheter att behandla personuppgifter från transportföretag än vad har, eftersom polisens uppdrag och behov i väsentliga delar skiljer sig från (se prop. 1995/96:166 s. 78). framhåller att utredningens förslag innebär att möjligheterna att bekämpa den organiserade gränsöverskri- dande tillgreppsbrottsligheten minskar och att förslaget riskerar att för- sämra det internationella polissamarbetet. Hovrätten för tillstyrker endast förslaget om det grundar sig på uppgifter från Polis- myndigheten. och har olika ansvarsområden vid brotts- bekämpningen, vilket kan motivera att reglerna för myndigheternas per- sonuppgiftsbehandling i viss mån skiljer sig åt. Den sökbegränsning som föreslås för del kan riskera att försämra myndig- hetens möjligheter att bekämpa den organiserade gränsöverskridande brottsligheten. Trots att förslaget skulle innebära en viss förstärkning av integritetsskyddet, anser regeringen därför att en sökbegränsning motsva- rande den som gäller för inte bör genomföras för Polismyn- dighetens del. Behandling för nya ändamål finns det inga bestämmelser om vidarebehandling av person- uppgifter som transportföretag tillhandahåller. Det gör det däremot om motsvarande uppgifter lämnas till . Enligt 2 kap. 8 § tullbrotts- datalagen får endast om det behövs i ett enskilt fall behandla personuppgifter från transportföretag för något annat primärt ändamål. Det innebär att uppgifterna exempelvis får användas för att utreda brott. Behandling för nya ändamål såväl inom som utanför brottsdatalagens tillämpningsområde regleras i brottsdatalagen. Innan personuppgifter får behandlas för ett nytt ändamål inom lagens område ska det säkerställas dels att det finns en tillåten rättslig grund för behandlingen, dels att det är nödvändigt och proportionerligt att personuppgifterna behandlas för det nya ändamålet. Motsvarande prövning ska göras innan personuppgifter som behandlas med stöd av brottsdatalagen får behandlas för ett ändamål utanför lagens tillämpningsområde. har ställt sig bakom att ska få behandla personuppgifter av nu aktuellt slag för nya ändamål endast om det be- hövs i enskilda fall (se prop. 2016/17:91 s. 107). Mot den bakgrunden Prop. 2017/18:269 bör polisens rätt att behandla personuppgifter som tillhandahålls av transportföretag för nya ändamål begränsas på motsvarande sätt. ling för nya ändamål bör därför vara tillåten endast i enskilda fall, t.ex. när ett brott upptäcks och personuppgifterna behövs för att utreda brottet. 7.4.3Uppgifter från transportföretag får göras gemensamt tillgängliga Regeringens bedömning: Personuppgifter från transportföretag får göras gemensamt tillgängliga. Det kräver ingen särskild reglering. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: Uppgifterna från transport- företagen är till allra största delen information om personer som inte är intressanta ur ett brottsbekämpningsperspektiv. Som utredningen konsta- terat är utgångspunkten därför att uppgifterna ska ges så liten spridning som möjligt. När bestämmelserna om tillgång till uppgifter från trans- portföretag infördes konstaterade regeringen att uppgifternas karaktär krävde begränsningar av hur uppgifterna fick användas (se prop. 1995/96:166 s. 83 f.). Enligt 2 kap. 8 § andra stycket tullbrottsdatalagen får personuppgifter från transportföretag bara göras gemensamt tillgäng- liga i enskilda fall. Om uppgifterna, t.ex. efter en kontroll, visar sig vara nödvändiga för att utreda brott eller ha samband med allvarlig misstänkt brottslig verksamhet får de dock behandlas inom ramen för den utred- ningen eller det underrättelseärendet och göras gemensamt tillgängliga (se prop. 2016/17:91 s. 107). Även polisen bör få göra nu aktuella personuppgifter gemensamt till- gängliga. Det kan dock inte bli fråga om att göra större mängder infor- mation gemensamt tillgänglig, eftersom den till största delen rör personer som inte är intressanta för brottsbekämpningen. I stället kommer det att vara uppgifter om någon eller några personer eller transporter som är av betydelse i underrättelseverksamheten eller i en brottsutredning som görs gemensamt tillgängliga. Vilka uppgifter som får göras gemensamt till- gängliga framgår av 3 kap. 2 § första stycket polisdatalagen. Enligt punk- ten 1 får uppgifter som kan antas ha samband med viss misstänkt brotts- lig verksamhet göras gemensamt tillgängliga. Detsamma gäller enligt punkten 3 uppgifter som förekommer i ett ärende om utredning eller beivrande av brott. Någon särskild reglering behövs därför inte. 7.4.4Hur länge personuppgifterna får behandlas Regeringens bedömning: Det ska inte finnas någon särskild bestäm- melse om att uppgifter från transportföretag ska förstöras om de visar sig sakna betydelse för utredning av eller lagföring för brott. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. 2017/18:269 Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: Enligt 26 § tredje stycket polis- lagen ska uppgifter om enskilda personer som ett transportföretag lämnat på annat sätt än genom terminalåtkomst förstöras om de visar sig sakna betydelse för utredning av eller lagföring för brott. har inte samma behov som att i sin brottsbekämpande verksamhet fortlöpande ta del av alla uppgifter från transportföretag inför att transporterna ankommer. Behovet av uppgifter är mera relaterat till att i vissa fall kunna kontrollera vilka som förväntas komma med en viss transport eller att i efterhand kunna granska vilka personer som åkt med en viss transport. Mot den bakgrunden finns det inte samma behov av en särregel om förstörande. Enligt 2 kap. 17 § första stycket brottsdatalagen får personuppgifter inte behandlas än nödvändigt med hänsyn till ändamålet med behandlingen. Den bestämmelsen ger tillräckligt skydd för uppgifterna. Det finns därför inte något behov av att införa en bestämmelse motsvarande 26 § tredje stycket polislagen när regleringen flyttas till polisens brottsdatalag. Nya kategorier av personuppgifter får göras Regeringens förslag: Personuppgifter som förekommer i ärenden om kontaktförbud eller om personskydd ska få göras gemensamt tillgäng- Uppgifterna ska inte få behandlas längre än efter det att ärendet som de behandlades i avslutades. Personuppgifter som behandlas i syfte att upprätthålla allmän ord- ning och säkerhet ska också få göras gemensamt tillgängliga. inte få behandlas längre än efter utgången av det kalenderår då de behandlades automatiserat första gången. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag Personuppgifter i ärenden om kontaktförbud eller personskydd I 3 kap. 2 § första stycket polisdatalagen anges vilka personuppgifter som får göras gemensamt tillgängliga. Det är bl.a. uppgifter som kan antas ha samband med misstänkt brottslig verksamhet, om den innefattar brott för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver eller sker systematiskt. Om någon utsätts för hot eller våld är det viktigt att polisen så snabbt som möjligt får kännedom om huruvida han eller hon har varit utsatt för brott eller är föremål för skyddsåtgärder av något slag. finns då bättre förutsättningar att snabbt hitta gärningsmannen. gäller personer som skyddas av exempelvis kontaktförbud eller person- säkerhetsåtgärder är det dock inte alltid som personuppgifterna kan kny- tas till misstanke om brottslig verksamhet eller en utredning om brott så att uppgifterna av det skälet får göras gemensamt tillgängliga. därför behov av att kunna göra uppgifter om personer med någon form Prop. 2017/18:269 av skyddsbehov gemensamt tillgängliga. Det kan vara personer som skyddas av ett kontaktförbud, är föremål för vittnesskydd eller annat personsäkerhetsarbete. Det är dock inte bara uppgifter om den person som har ett sådant skyddsbehov som bör få göras gemensamt tillgängliga. Det bör även gälla uppgifter om närstående till sådana personer, eftersom hot eller våld kan riktas mot dem för att komma åt den person som har det egentliga skyddsbehovet. Bestämmelsen bör lämpligen formuleras så att person- uppgifter som förekommer i ärenden om kontaktförbud eller om person- skydd får göras gemensamt tillgängliga. Med hänsyn till att personupp- gifterna förekommer i ärenden bör de inte få behandlas längre än efter det att ärendet som uppgifterna behandlades i avslutades. Personuppgifter som behandlas i syfte att upprätthålla allmän ordning och säkerhet Lagen ska tillämpas även på personuppgiftsbehand- ling i syfte att upprätthålla allmän ordning och säkerhet. I förarbetena till polisdatalagen framhålls att det är svårt att dra en tydlig gräns mellan polisens ordningshållning och brottsbekämpning, vilket beror på att övervakning och ordningshållande verksamhet även kan syfta till att förebygga och ingripa mot brott. Sådan verksamhet kan också ofta övergå i brottsbekämpning (se prop. 2009/10:85 s. 75). Inför kommen- deringar vid särskilda händelser där ordningsstörningar befaras, t.ex. en fotbollsmatch eller en demonstration, kan det finnas behov av att göra uppgifter om tillträdesförbud eller uppgifter om personer som tidigare orsakat ordningsstörningar gemensamt tillgängliga. Även om sådana uppgifter i vissa fall skulle kunna göras gemensamt tillgängliga med stöd av befintlig reglering är det inte givet att så alltid är fallet. Det bör därför införas en bestämmelse om att personuppgifter som behandlas i syfte att upprätthålla allmän ordning och säkerhet får göras gemensamt tillgängliga. Personuppgifter som görs gemensamt tillgängliga i syfte att upprätt- hålla allmän ordning och säkerhet bör inte få behandlas längre än efter utgången av det kalenderår då de behandlades automatiserat första gången. 7.5.2Sökning i gemensamt tillgängliga uppgifter Regeringens förslag: En bestämmelse som anger vilka uppgifter som får tas fram vid sökning i gemensamt tillgängliga uppgifter med hjälp av namn, personnummer, samordningsnummer eller andra liknande identitetsbeteckningar som motsvarar den som gäller ska tas in i polisens brottsdatalag, men sökbegränsningarna ska enbart gälla i automatiserade behandlingssystem. Vid sådan sökning ska uppgifter om personer som berörs av ett kontaktförbud eller av åtgärder i ett personskyddsärende få tas fram. Begränsningarna ska inte gälla vid sökning i en viss handling eller i ett visst ärende. De ska inte heller gälla vid sökning som görs av sär- skilt angivna tjänstemän 1.när de utför beredningsuppgifter inom underrättelseverksamhet och arbetet befinner sig i ett inledande skede, 2.i syfte att i underrättelseverksamhet bearbeta och analysera per- sonuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga enligt vissa bestämmelser och som enbart dessa tjänstemän har tillgång till, 3.i syfte att utreda brott för vilket det är föreskrivet fängelse , eller 4.i syfte att samordna utredningar om brott som kan vara systema- tiska och för vilka det är föreskrivet fängelse . Det ska också göras undantag för sökning som en tjänsteman vid någon av ledningscentraler utför på begäran av en polisman som verkställer ett ingripande eller vidtar en åtgärd som rör en enskild.