prop · H503263 · 2018-05-29 00:00:00 — Regeringen bör också kunna ge myndigheterna möjlighet att besluta att anmälningsskyldigheten för andra än dem som ingår i myndighetens ledning ska avse endast särskilt angivna finansiella instrument eller typer av finansiella instrument. På så sätt kan anmälningsskyldigheten anpassas efter den typ av insiderinformation som finns inom myndigheten. anför, med instämmande av , att det i promemorian saknas en diskussion om behovet av strängare regler för och myndigheter som och med hänsyn till förekomsten av känslig information och insiderinformation om finansmarknaderna. Föreningarna förutsätter att myndigheter med sådan information får besluta om andra och betydligt strängare regler. Regeringen konstaterar att förslaget ger myndigheterna möjlighet att anpassa den personkrets som ska omfattas av anmälningsskyldighet med hänsyn till förekomsten av insiderinformation. Enligt förslaget ska även finansiella instrument som en anmälningsskyldig förfogar över indirekt kunna omfattas. Enligt förslaget ska regeringen få meddela föreskrifter om undantag från anmälningsskyldigheten, vilket kan bli aktuellt när det gäller vissa typer av fonder. Det kan dock finnas myndigheter med tillgång till t.ex. allmän ekonomisk eller branschspecifik information som gör att även andelar i sådana fonder bör omfattas av anmälningsskyldigheten. Regeringen kan därför anpassa undantaget och se till att anmälningsskyldigheten är mer omfattande för vissa myndigheter. Som framgår i avsnitt 6.2 finns det för vissa myndigheter även regler om anställdas lån, som bygger på regleringen i . Många myndigheter har vidare antagit etiska riktlinjer som inte har sin grund i tvingande lagstiftning (se avsnitt 4.5.1). Regeringen bedömer mot denna bakgrund att det inte framkommit skäl för att nu föreslå några strängare regler. Hur bör anmälningsskyldigheten fullgöras? Regeringens bedömning: Regeringen kan meddela verkställighetsföreskrifter om hur anmälningsskyldigheten ska fullgöras. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. Skälen för regeringens bedömning: För att uppnå större enhetlighet har flera av de myndigheter som omfattas av anmälningsskyldigheten efterlyst tydligare regler om hur den ska fullgöras. Tydliga regler om detta förenklar myndigheternas hantering av anmälningsskyldigheten, eftersom varje myndighet då inte behöver ta ställning till vilka rutiner som ska gälla. Det är lämpligt att regeringen meddelar föreskrifter om hur anmälningsskyldigheten ska fullgöras. 6.3.4Hur bör myndigheterna hantera anmälningarna? Regeringens förslag: En myndighet som tar emot anmälningar om innehav av finansiella instrument ska föra en förteckning över anmälningarna. Regeringens bedömning: Regeringen kan meddela verkställighetsföreskrifter om hur en myndighet ska fatta beslut om och hantera de anmälningar som görs. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med rege- ringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. framhåller att det kan vara svårt att inrätta en granskningsfunktion på varje myndighet och föreslår att regeringen närmare ska utreda möjlig- heten att ge granskningsansvar till en särskilt utpekad myndighet. anser att möjligheterna att inrätta en central funktion för granskning eller samordning av mottagandet av anmälningar bör övervägas för att under- lätta framför allt för mindre myndigheter. Bergsstaten anser att det är olämpligt att granskningen av innehavet av finansiella instrument utförs av en arbetstagare inom samma myndighet. Enligt Bergsstaten vore det att föredra att granskningen och eventuellt beslut om åtgärder fattas av en särskilt anlitad uppdragstagare, som bör vara densamma för alla myndig- Datainspektionen påpekar, med anledning av att det i promemorian anges att behandling av personuppgifter till följd av anmälningsskyldig- heten är tillåten eftersom det rör sig om en uppgift av allmänt intresse, att behandlingen av personuppgifter snarare är att betrakta som en rättslig Skälen för regeringens förslag och bedömning: Den nuvarande ord- ningen innebär att anmälningarna om innehav av finansiella instrument ska lämnas till myndigheten. Som framgår i avsnitt 4.5.1 omfattas anmäl- ningarna av sekretess. Flera myndigheter har innan promemorian remitterades pekat på behovet av närmare vägledning om hur de ska Det kan först konstateras att det inte är självklart att alla anmälningar ska göras till myndigheten. Enligt gällande rätt omfattas myndigheternas ledning av anmälningsskyldigheten, och det kan då uppfattas som att myndighetschefen gör en anmälan till sig själv. En jämförelse kan göras med bestämmelserna om bisysslor i . Anställda ska anmäla sina bisysslor till myndigheten. Chefer för myndigheter under regeringen ska dock anmäla till regeringen vilka bisysslor de har (7 d § och 3 § anställningsförordningen [1994:373]). Att införa motsvarande ordning när det gäller innehav av finansiella instrument skulle dock föra för långt. På samma sätt som enligt nuvarande reglering bör myndigheten föra en förteckning över anmälningarna. Detta bör anges i den föreslagna nya lagen om skyldighet för vissa offentliga funktionärer att anmäla innehav av finansiella instrument. Hur en sådan förteckning bör föras kan variera beroende på myndighetens verksamhet och hur många som omfattas av I vart fall bör det antecknas att anmälnings- skyldigheten har fullgjorts. Den som tar emot anmälningarna bör granska anmälningarna och vidta de åtgärder som han eller hon bedömer vara lämpliga. avse om handeln med finansiella instrument har en sådan omfattning och inriktning att den ligger i farlig närhet av vad som kan bedömas vara en otillåten bisyssla eller om den är olämplig med hänsyn till myndighetens I så fall kan ett samtal om detta med den berörda per- sonen eller dennes närmaste chef vara en lämplig åtgärd. misstänker att den anmälningsskyldige kan ha gjort sig skyldig till in- siderhandel är det lämpligt att anmäla detta till . retessen hindrar inte att en sådan anmälan görs (se 32 kap. 6 a § offentlighets- och sekretesslagen). Regeringen kan meddela verkställighetsföreskrifter om hur en myndig- het ska fatta beslut om och hantera de anmälningar som görs. t.ex. handla om föreskrifter om vem som ska besluta om anmälnings- skyldighet och vem som ska ta emot anmälningarna. föreskrifter kan bidra till att göra myndigheternas hantering av anmäl- ningarna mer enhetlig. Arbetsförmedlingen framhåller att det kan vara svårt att inrätta en granskningsfunktion på varje myndighet och föreslår att regeringen närmare ska utreda möjligheten att ge granskningsansvar till en särskilt SGU anser att möjligheterna att inrätta en central funktion för granskning eller samordning av mottagandet av anmälningar bör övervägas för att underlätta framför allt för mindre myndigheter. Bergsstaten anser att det är olämpligt att granskningen av innehavet av finansiella instrument utförs av en arbetstagare inom samma myndighet. Enligt Bergsstaten vore det att föredra att granskningen och eventuellt beslut om åtgärder fattas av en särskilt anlitad uppdragstagare, som bör vara densamma för alla myndigheter. utgångspunkten för de gällande bestämmelserna om anmälnings- skyldighet är att anmälan ska göras till den myndighet där de anmäl- ningsskyldiga arbetstagarna och uppdragstagarna är verksamma. regeringens mening är det också den myndigheten som är bäst lämpad att göra bedömningar av frågor som rör anmälningsskyldigheten. går av bedömningen ovan har regeringen möjlighet att genom verk- ställighetsföreskrifter bidra till att göra myndigheternas hantering av anmälningarna mer enhetlig. Det skulle vidare medföra stora kostnader och ökad administration att centralisera mottagandet och hanteringen av anmälningarna. Regeringen anser därför att det saknas skäl att göra en sådan centralisering eller att införa ett krav på att anmälningar ska göras till en särskilt anlitad uppdragstagare. Den föreslagna regleringen utgör dock inte något hinder för en myndighet att anlita en uppdragstagare för att ta emot och hantera anmälningarna. I den utsträckning en myndighet väljer att behandla uppgifter i anmälningarna helt eller delvis automatiserat eller i annat fall i ett register, gäller naturligtvis att myndigheten ska följa och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning). Dataskyddsförordningen ska börja tillämpas . upphävs personuppgiftslagen (1998:204). Dataskyddsförordningen kompletteras av bl.a. lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning, i det följande benämnd dataskyddslagen. Det kan konstateras att det är fråga om behandling av uppgifter om namn och innehav av finansiella instrument, men inte s.k. känsliga personuppgifter (se artikel 9.1 i dataskyddsförordningen samt 1 kap. 2 § och 3 kap. 1 § dataskyddslagen). Personnummer och samordningsnummer utgör inte känsliga personuppgifter i dataskyddsförordningens mening, men har ändå getts en särställning genom att medlemsstaterna getts möjlighet att införa särskilda villkor för behandlingen (artikel 87). Det kan förekomma att person- eller samordningsnummer behandlas till följd av anmälningsskyldigheten. I föreskrifter och allmänna råd om förteckning över vissa innehav av finansiella instrument anges exempelvis att den förteckning som värdepappersinstitut och börser ska föra enligt lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument bl.a. ska innehålla uppgift om den anmälningsskyldiges personnummer (1 §). Den nya dataskyddslagen innebär att det är tillåtet att behandla uppgifter om personnummer eller samordningsnummer utan samtycke endast när det är klart motiverat med hänsyn till ändamålet med behandlingen, vikten av en säker identifiering, eller något annat beaktansvärt skäl (3 kap. 10 §, se prop. 2017/18:105 s. 101 f.). Som konstateras ovan kan de uppgifter om innehav av finansiella instrument som lämnas av anmälningsskyldiga personer i vissa fall leda till straffrättsliga eller arbetsrättsliga förfaranden. Regeringen bedömer därför att det är angeläget med säker identifiering och att det därför är klart motiverat att utan samtycke behandla personnummer eller samordningsnummer. Vid behandlingen måste administratören iaktta de principer för behandling av personuppgifter som anges i dataskyddsförordningen (artikel 5) och som bl.a. innebär att uppgifterna endast får samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål och inte senare behandlas på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål, att de ska vara adekvata, relevanta och inte för omfattande i förhållande till de ändamål för vilka de behandlas och att de inte får förvaras i en form som möjliggör identifiering av den registrerade än vad som är nödvändigt för de ändamål för vilka personuppgifterna behandlas. 2017/18:263 En annan förutsättning för att behandling av personuppgifter ska vara tillåten enligt dataskyddsförordningen är att någon av de rättsliga grunder som anges i förordningen föreligger. Enligt förordningen är behandling av personuppgifter tillåten t.ex. om den är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse (artikel 6.1 c) eller för att utföra en uppgift av allmänt intresse (artikel 6.1 e) och om grunden för behandlingen har fastställts i unionsrätten eller i nationell rätt (artikel 6.3). Enligt den nya lagen om skyldighet för vissa offentliga funktionärer att anmäla innehav av finansiella instrument ska myndigheterna föra en förteckning över vissa anställdas och uppdragstagares innehav av finansiella instrument. Som Datainspektionen påpekar torde det vara fråga om en sådan rättslig förpliktelse som avses i dataskyddsförordningen. Regeringens förslag: Om det behövs med hänsyn till förekomsten av insiderinformation inom en kommun, ska kommunen få besluta att de arbetstagare eller uppdragstagare som kommunen bestämmer ska vara anmälningsskyldiga för sina innehav av finansiella instrument. Den anmälningsskyldige ska anmäla sitt innehav till kommunen, och kommunen ska föra en förteckning över anmälningarna. Detsamma ska gälla landsting. Bemyndigandet för regeringen att meddela föreskrifter ska omfatta även kommuner och landsting. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Promemorians förslag avviker från regeringens förslag på så sätt att det i promemorians förslag till ny lag om skyldighet för vissa offentliga funktionärer att anmäla innehav av finansiella instrument finns en upplysningsbestämmelse om att regeringen kan meddela verkställighetsföreskrifter om hur en kommun eller ett landsting ska fatta beslut om och hantera de anmälningar som görs. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. avstyrker specifikt för kommuner förslaget om att alla finansiella instrument ska omfattas. Kommunen anför att med hänsyn till syftet med förslaget och intrånget i den personliga integriteten bör endast sådana instrument där det kan tänkas finnas icke offentliggjord kurspåverkande information omfattas. Skälen för regeringens förslag: Som framgår i avsnitt 4.5.2 har kommuner motsvarande befogenhet som regeringen i fråga om ledamöter och ersättare i kommunala organ samt arbetstagare, uppdragstagare och andra funktionärer hos kommunen (11 § lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument). Bestämmelsen omfattar även landsting. Kommuner och landsting bör även i fortsättningen ha motsvarande befogenheter i fråga om anmälningsskyldighet för innehav av finansiella instrument som de statliga myndigheter som regeringen beslutar om. I den nya lagen om skyldighet för vissa offentliga funktionärer att anmäla innehav av finansiella instrument bör det uttryckligen anges att bestämmelserna avser både kommuner och landsting. Anmälningarna bör göras till kommunen respektive som bör föra en förteck- ning över dem. Även när det gäller kommuner och landsting bör, liksom , Prop. 2017/18:263 utgångspunkten vara att anmälningsskyldigheten ska avse alla typer av Regeringen instämmer därmed inte med , som anser att endast sådana instrument i förhållande till vilka det kan tänkas finnas icke offentliggjord kurspåverkande information bör omfattas av anmälningsskyldigheten. En sådan generell begränsning låter sig inte göras. Det är inte lämpligt att den som är anmälningsskyldig själv får avgöra vilka finansiella instrument som kan vara kopplade till insiderinformation som finns inom verksamheten. I avsnitt 6.3.2 föreslås dock att regeringen ska kunna meddela föreskrifter om undantag från anmälningsskyldigheten. Regeringen bör även få rätt att meddela sådana föreskrifter om undantag i förhållande till kommuner och landsting. Inom ramen för sådana föreskrifter kan regeringen ge statliga myndigheter, kommuner och landsting en möjlighet att bestämma att endast vissa typer av finansiella instrument ska omfattas av anmälningsskyldigheten. En sådan begränsning skulle exempelvis kunna vara lämplig om den insiderinformation som anställda eller uppdragstagare har tillgång till kan knytas till endast en viss bransch. På samma sätt som föreslås i avsnitt 6.3.2 när det gäller anmälningsskyldigheten inom myndigheter, bör regeringen få meddela föreskrifter om att anmälningsskyldigheten för offentliga funktionärer i kommuner och landsting i vissa fall utsträcks till finansiella instrument som den anmälningsskyldige indirekt förfogar över. I avsnitt 6.3.3 konstateras det att regeringen kan meddela verkställighetsföreskrifter för statliga myndigheter om hur anmälningsskyldigheten ska fullgöras. Sådana verkställighetsföreskrifter kan även avse kommuner och landsting. Till skillnad från vad som anförs i promemorian anser regeringen emellertid, med hänsyn till den kommunala självstyrelsen, att det inte bör meddelas verkställighetsföreskrifter om hur kommunen eller ska fatta beslut om och hantera de anmälningar som görs. Det utkast till förordning som finns i promemorian innehåller heller inte några sådana bestämmelser. 6.4Tillsyn och uppföljning av anmälningsskyldigheten för offentliganställda Regeringens förslag: ska inte längre ha befogenhet att begära uppgifter m.m. för övervakningen av att bestämmelserna om anmälningsskyldighet följs. Regeringens bedömning: Någon särskild tillsyn över myndigheternas, kommunernas och landstingens hantering av anmälningsskyldigheten är inte motiverad. Hur anmälningsskyldigheten vid statliga myndigheter hanteras bör följas upp inom ramen för regeringens löpande myndighetsstyrning. För de offentliga funktionärer som omfattas av anmälningsskyldighet kan, liksom , disciplinära påföljder eller avskedande komma i fråga. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med rege- ringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. lareföreningen och anser att det för förtroendet för systemet bör finnas ett kontrollsystem och att det i en kommande proposition bör anges vilka konsekvenser som kan komma i fråga om reglerna inte följs. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Anmälnings- skyldigheten inom myndigheter, kommuner och landsting enligt lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument omfattas av tillsyn (11 och 17 §§). (1991:980) om handel med finansiella instrument har befogenhet att bl.a. begära in uppgifter för övervakningen av att lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument följs (6 kap. 1 a §). Tillsynen får anses omfatta både myndigheternas, kommunernas och landstingens skyldighet att föra förteckningar och de offentliga funktionärernas skyldighet att anmäla innehav av finansiella Några ingripandebefogenheter har dock inte Finansinspek- Någon tillsyn över att bestämmelserna följs har inte heller utförts. Att fick uppgiften att utöva tillsyn hänger samman med att anmälningsskyldigheten inom myndigheter, kommuner och landsting infördes som en del av insiderlagstiftningen på finansmark- Förslaget i denna proposition att överföra bestämmelserna om anmälningsskyldighet inom myndigheter, kommuner och landsting från lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument till en ny, särskild lag innebär att det är motiverat att låta utöva tillsyn över att regelverket följs. övervakar dock att reglerna om insiderhandel m.m., som gäller för var och en, följs (se avsnitten 4.5.1 och 4.5.2). Uppföljning av myndigheternas hantering i dessa avseenden bör ske inom ramen för regeringens löpande myndighetsstyrning. hållanden på området komma att granskas av , om revi- sionen själv beslutar om en sådan granskning. anser, med instämmande av Svenska , att det för förtroendet för systemet bör finnas ett kontrollsystem och att det i en kommande proposition bör anges vilka konsekvenser som kan komma i fråga om reglerna inte följs. anmälningsskyldigheten för offentliga funktionärer infördes påpekade regeringen att bestämmelsen ska ses som en ordningsregel, men att reglerna om disciplinansvar eller avskedande kan komma i fråga för arbetstagare som inte fullgör anmälningsskyldigheten (prop. s. 98). Regeringen konstaterar att de disciplinpåföljder som finns att tillgå enligt är varning och löneavdrag (15 §). anställda finns motsvarande regler i stadgar eller kollektivavtal. förslagen i denna proposition inskärps betydelsen av att de myndigheter som omfattas av regleringen hanterar anmälningsskyldigheten på ett ändamålsenligt sätt och ges bättre förutsättningar för en enhetlig Som anges i avsnitt 6.3.4 bör den som tar emot anmälningarna granska dem och vid behov vidta vissa åtgärder. digheternas hantering av anmälningsskyldigheten bör som anges ovan ske genom myndighetsstyrning. Enligt regeringens mening finns goda förutsättningar för en ändamålsenlig kontroll av att både de offentliga funktionärerna och de berörda myndigheterna fullgör sina skyldigheter. 2017/18:263 Det finns mot den bakgrunden inte skäl att införa bestämmelser om någon särskild form för tillsyn över tillämpningen av de nya bestämmelser om anmälningsskyldighet för innehav av finansiella instrument som föreslås i denna proposition. När lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument upphävs bör, som en följdändring, befogenheten för att begära in uppgifter för övervakningen av att lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument följs tas bort. Någon motsvarande befogenhet enligt den nya lagen om skyldighet för vissa offentliga funktionärer att anmäla innehav av finansiella instrument föreslås alltså inte. Regeringens förslag: Lagen om anmälningsskyldighet för vissa inne- hav av finansiella instrument ska upphävas. Bestämmelserna i den la- gen om anmälningsskyldighet för arbetstagare och uppdragstagare i börser ska föras över till lagen om värdepappersmarknaden. ringar ska göras i offentlighets- och sekretesslagen. Bestämmelserna i lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument som rör anmälningsskyldighet för arbets- tagare och uppdragstagare i värdepappersinstitut ska utmönstras. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens Promemorians förslag avviker från regeringens förslag genom att promemorians förslag innebär att bestämmelserna om anmälnings- skyldighet för arbetstagare och uppdragstagare i värdepappersinstitut ska föras över till lagen om värdepappersmarknaden. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. finner det dock tveksamt om en strängt sekretesskyddad intern förteckning över anmälda innehav tillgodoser behovet av förtroendeskapande åtgärder om att offentliga funktionärer inte missbrukar insiderinformation. föreningen och påpekar att det i kommissionens förordning om organisatoriska krav för värdepappersföretag finns bestämmelser som är mer långtgående än de svenska bestämmelserna om anmälningsskyldighet för anställda och uppdragstagare i värdepappers- Föreningarna anser att de svenska bestämmelserna bör utmönst- ras för att undvika dubbelreglering. Skälen för regeringens förslag Anmälningsskyldighet för anställda och uppdragstagare i Som framgår i avsnitt 6.2 innehåller lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument endast ett fåtal bestämmelser. trädde den nya regleringen på marknadsmissbruksområdet i kraft och ett antal bestämmelser i nämnda Om bestämmelserna i lagen om anmälningsskyldighet för 2017/18:263 vissa innehav av finansiella instrument som avser offentliga funktionärer förs över till en ny lag, återstår endast bestämmelserna som avser anställ- da och uppdragstagare i värdepappersinstitut och börser. I promemorian föreslås att dessa återstående bestämmelser ska föras över till lagen om värdepappersmarknaden. föreningen, med instämmande av , påpekar inne- håller kommissionens förordning om organisatoriska krav för värde- pappersföretag bestämmelser om anmälningsskyldighet när det gäller innehav av finansiella instrument för anställda och uppdragstagare i värdepappersinstitut (se avsnitt 4.4). motsvarar i stort de nuvarande bestämmelserna i lagen om anmälnings- skyldighet för vissa innehav av finansiella instrument och går i vissa avseenden längre än dessa. Förordningen gäller som svensk lag och har antagits med stöd av MiFID II, som är en del av en EU-harmonisering av regler för bl.a. värdepappersinstitut, börser och handelsplatser för finan- Mot bakgrund av detta bör bestämmelserna i fråga om värdepappersinstitut inte föras över till lagen om värdepappersmark- När det gäller bestämmelserna om anmälningsskyldighet för anställda och uppdragstagare i börser finns det inte några motsvarande EU-rätts-