prop · H60316 · 2018-11-27 00:00:00 — Med undersökningsledaren avses här även en förundersök- ningsledare inom . 27 kap. 4 § tredje stycket . Protokoll över beslaget ska Prop. 2018/19:16 upprättas av kustbevakningstjänstemannen. Övriga stycken är oförändrade. 16.9Förslag till lag om ändring i körkortslagen (1998:488) 12 § En polisman som har ett körkort med behörigheten B får i sin tjänsteutövning köra varje slag av körkortspliktigt fordon en kortare sträcka. Detsamma gäller en kustbevakningstjänsteman eller en tulltjänsteman som i sin tjänsteutövning av trafiksäkerhetsskäl måste flytta ett fordon i samband med ett ingripande vid misstanke om rattfylleri. Paragrafen reglerar möjligheten för vissa typer av tjänstemän, som endast innehar körkort med B-behörighet, att i sin tjänsteutövning kunna flytta eller köra alla typer av fordon en kortare sträcka. Övervägandena finns i avsnitt 12.4. I första stycket har språket moderniserats. Bestämmelsen i det nya andra stycket gäller endast vid ingripanden mot misstänkt rattfylleri. För en kustbevakningstjänsteman kan regle- ringen främst komma att aktualiseras i hamnars landområden, medan det för en tulltjänsteman kan uppkomma motsvarande behov även på andra platser, såsom vid . Bestämmelsen är främst avsedd att användas i akuta situationer, när det är olämpligt att fordonet står kvar på den plats där föraren har kontrollerats. 16.10Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:714) om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder 8 § Den som drabbas av en personskada eller en sakskada genom våld som utövas med stöd av 10 §, 10 a § eller 29 § första stycket första eller fjärde meningen polislagen (1984:387), 2 kap. 17 § utsökningsbalken, 4 kap. 2 och 16 §§ tullagen (2016:253) eller 2 kap. 4 eller 6 § eller 6 kap. 2 § kustbevakningslagen (2019:000) har rätt till ersättning, om den skadelidande inte har betett sig på ett sådant sätt att det varit påkallat att använda våld mot hans eller hennes person eller egendom. Paragrafen reglerar en skadelidandes rätt till ersättning i vissa fall när våld använts i tjänsteutövning. Övervägandena finns i avsnitt 8.3.2. Genom hänvisningar till den nya kustbevakningslagen kan den som orsakas person- eller sakskada även i fortsättningen ha rätt till ersättning enligt lagen då en kustbevakningstjänsteman använt våld i tjänsteutöv- Rätten att använda våld är alltså inte längre enbart kopplad till att 2018/19:16 biträder . En kustbevakningstjänste- mans rätt att använda våld i sin tjänsteutövning omfattar genom den nya kustbevakningslagen också fler situationer . Dels för att myn- digheten får fler och självständiga brottsbekämpningsuppgifter, dels för att möjligheten att biträda och ökar. Det ges även en rätt till ersättning för en enskild som drabbas av en skada genom våld som utövas av en kustbevakningstjänsteman i sam- band med att den enskilde tvingas bära fängsel. Detta innebär samman- taget att det materiella tillämpningsområdet för lagen (1998:714) om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder kommer att utvidgas. Paragrafen har fått sin utformning efter synpunkter från Lagrådet. 16.11Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:1225) om straff för smuggling 19 § får fatta beslut om att inleda förundersökning enligt 23 kap. angående brott enligt denna lag eller andra brott som avses i 1 § andra stycket. De befogenheter och skyldigheter som undersökningsledaren har enligt gäller i sådant fall . ska förordna särskilda befattningshavare i verket att fullgöra verkets uppgifter. Om saken inte är av enkel beskaffenhet, ska ledningen av förundersök- ningen övertas av åklagaren så snart någon skäligen kan misstänkas för brottet. Åklagaren ska även annars överta ledningen när detta är påkallat av särskilda skäl. När en förundersökning leds av en åklagare får åklagaren anlita biträde av eller . Åklagaren får också uppdra åt tjänstemän vid eller att vidta en viss åtgärd som hör till förundersökningen, om det är lämpligt med hänsyn till åtgär- dens beskaffenhet. Om förundersökningen leds av får verket anlita biträde av eller en kustbevakningstjänsteman. Paragrafen reglerar rätten att inleda och bedriva förundersökning om brott mot lagen (2000:1225) om straff för smuggling och andra författ- ningar som avses i 1 § i denna lag. En motsvarande bestämmelse finns i 4 kap. 4 § i den nya kustbevakningslagen. Övervägandena finns i avsnitt 9.6 och 9.7. I första och andra styckena har språket moderniserats. Genom ändringen i tredje stycket får åklagare och förundersöknings- ledare inom även anlita biträde av eller av en kustbevakningstjänsteman med en särskild åtgärd i en pågående förundersökning. Förslaget till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) 1 § Transportstyrelsen utövar, om något annat inte anges, tillsyn enligt denna lag och enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen 1. fartyg och deras utrustning, drift, lastning, lossning och 2. säkring av last som ännu inte har förts ombord, 3. rederiers säkerhetsorganisation, 4. arbetsmiljön ombord, och 5. arbets- och levnadsförhållandena ombord. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om i vilken utsträckning tillsyn enligt 8 § får utövas I frågor som avser arbetsmiljön samt arbets- och levnadsförhållandena ombord avser tillsynen även sjömanslagen (1973:282), arbetsmiljölagen (1977:1160), mönstringslagen (1983:929), lagen (1998:958) om vilotid för sjömän och lagen (2016:960) om arbetstid vid inlandssjöfart samt föreskrifter som har meddelats med stöd av dessa lagar. lagen om arbetstid vid inlandssjöfart avses med fartyg i denna lag även Tillsynen ska också avse de delar av och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrät- tande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv /155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG som omfattas av tillsynsansvar enligt före- skrifter som har meddelats med stöd av arbetsmiljölagen (1977:1160). Tillsyn enligt tredje och fjärde styckena utövas såvitt avser arbets- miljön i samverkan med . Bestämmelser om tillsyn av livsmedelshanteringen finns i livsmedels- lagen (2006:804). Paragrafen reglerar tillsyn enligt lagen. Övervägandena finns i avsnitt Andra stycket har ändrats på så sätt att tillsyn ska regleras i författning i stället för genom överenskommelser mellan myndigheten och Transportstyrelsen. Övriga stycken är oförändrade. 17 § Den som verkställer en tillsynsförrättning enligt denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt förordning (EG) nr 336/2006, eller som biträder vid en sådan förrättning, har rätt att få tillträde till fartyget, eller till lastbärare som har skiljts av för sjö- transport men inte lastats ombord på fartyget, och att göra de kontroller 2018/19:16 och undersökningar och ta de prov där som han eller hon behöver, samt att ta del av de handlingar om fartyget som finns ombord. För uttagna prov lämnas inte någon ersättning. Om last i en lastbärare inte har säkrats tillräckligt eller har säkrats på ett sådant sätt att lastbäraren ombord på ett fartyg kan orsaka allvarlig skada på person eller egendom, får förrättningsmannen hindra att last- bäraren förs ombord på fartyget. Vid förrättningarna ska det om möjligt undvikas att fartyget fördröjs eller att någon annan olägenhet uppkommer. Paragrafen reglerar vilka befogenheter den som utövar tillsyn har. Över- vägandena finns i avsnitt 12.5. Genom hänvisningen i 19 § gäller paragrafen för en kustbevaknings- tjänsteman som utför tillsyn enligt lagen. Enligt första stycket får en förrättningsman nu tillträde även till en last- bärare som har skiljts av för sjötransport men som ännu inte har lastats ombord på fartyget. Med lastbärare avses en container, ett fordon (t.ex. en långtradare) eller något annat som kan innehålla last. Språket i stycket har också moderniserats. Genom ett nytt andra stycke har en förrättningsman dessutom fått rätt att hindra att en lastbärare förs ombord på ett fartyg. Med tanke på hur ingripande sådana åtgärder kan vara och de kostnader som dessa kan föra med sig måste det krävas starka skäl för ett sådant beslut. Det nya tredje stycket är oförändrat. 19 § När utövar tillsyn enligt vad som sägs i 1 § andra stycket eller biträder enligt 18 §, har tjänstemän vid Kustbevak- ningen, utöver vad som anges i 17 §, de medel för att genomföra tjäns- teåtgärder som följer av 6 kap. kustbevakningslagen (2019:000). Paragrafen reglerar vilka medel som har när myndig- heten utövar tillsyn med stöd av lagen. Övervägandena finns i avsnitt 12.5. Paragrafen ger en kustbevakningstjänsteman de kontrollbefogenheter som anges i 5 kap. 17 § fartygssäkerhetslagen (2003:364) och i den nya kustbevakningslagen. Det sistnämnda innebär bl.a. en rätt att preja farty- get om det krävs för att genomföra kontrollen. 16.13Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) 9 § En utlänning som vistas i är skyldig att på begäran av en polisman överlämna pass eller andra handlingar som visar att han eller hon har rätt att uppehålla sig i . Utlänningen är också skyldig att efter kallelse av eller komma till verket eller myndigheten och lämna uppgifter om sin vistelse här i Om utlänningen inte gör det, får han eller hon hämtas genom Prop. 2018/19:16 försorg. Om det på grund av en utlännings personliga förhållanden eller av någon annan anledning kan antas att utlänningen inte skulle följa kallelsen, får han eller hon hämtas utan föregående kallelse. ska medverka i kontrollverksam- het enligt första stycket genom kontroll av och i anslutning till sjötrafi- ken. får även i annat fall biträda vid kontroll enligt första stycket. Om kontrollen utövas av ska pass eller andra handlingar överlämnas till tjänstemannen vid Kust- bevakningen. Kontroll enligt första och andra styckena får vidtas endast om det finns grundad anledning att anta att utlänningen saknar rätt att uppehålla sig här i landet eller om det annars finns särskild anledning till kontroll. Paragrafen reglerar inre utlänningskontroll. Övervägandena finns i avsnitt 12.6. De första och tredje styckena är oförändrade. Andra stycket reglerar uppgift att som ett led i kontrollverksamhet självständigt kontrollera pass och andra handlingar i anslutning till sjötrafiken i enlighet med första stycket. Genom införandet av andra meningen i stycket får alltid biträda vid en kontroll enligt första stycket, oav- sett var denna äger rum. Denna biträdesroll gäller alltså inte enbart av och i anslutning till sjötrafiken. Det innebär att kan biträda vid en kontroll på eller på annan plats inne i landet. är dock inte skyldig att medverka vid kontroller som inte sker av och i anslutning till sjötrafiken. 16.14Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:263) om transport av farligt gods 15 § Om en transport sker i strid mot lagen eller mot föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, och transporten inte kan fortsätta utan påtaglig risk för skada, får –en polisman hindra fortsatt transport på väg, och –en tjänsteman vid den tillsynsmyndighet som avses i 13 § första stycket andra meningen hindra fortsatt transport från hamnar. Paragrafen reglerar en polismans och andra tjänstemäns rätt att under vissa förutsättningar hindra en transport som sker i strid med lagen (2003:263) om transport av farligt gods eller mot föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Övervägandena finns i avsnitt 12.7. Genom ändringen ersätts den tidigare hänvisningen till Kustbevak- ningens tillsynsområde med en uttrycklig rätt att hindra såväl land- som sjötransporter av farligt gods under förutsättning att ingripandet sker i en hamn. Har transporten redan hunnit lämna hamnen kan däremot, liksom tidigare, endast ingripa och hindra fortsatt färd. 16.15Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:322) om och befogenheter att ingripa mot rattfylleribrott 13 § I samband med åtgärder som anges i denna lag får en kustbe- vakningstjänsteman använda de medel för att genomföra en tjäns- teåtgärd som anges i kustbevakningslagen (2019:000). Bestämmelser om befogenhet för en tjänsteman vid att i samband med vissa åtgärder som anges i denna lag använda våld samt göra kroppsvisitation av säkerhetsskäl, finns i 29 § första och andra styckena polislagen (1984:387). Paragrafen reglerar de medel en tjänsteman vid eller Kustbe- vakningen har vid ingripanden mot rattfylleribrott. Övervägandena finns i avsnitt 12.8. Första stycket, som är nytt, har lagts till som en konsekvens av att en kustbevakningstjänstemans medel för att genomföra en tjänsteåtgärd regleras i den nya kustbevakningslagen i stället för i polislagen (1984:387). Med medel för att genomföra en tjänsteåtgärd avses t.ex. använda våld, göra kroppsvisitation, använda fängsel och stoppa fordon eller annat transportmedel. Som en följd av detta har även andra stycket ändrats. Språket i stycket har också moderniserats. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 16.16Förslaget till lag om ändring i lagen (2016:319) om skydd för geografisk information 14 § Om någon ertappas på bar gärning när han eller hon begår brott mot 3 §, får en kustbevakningstjänsteman ta sådan egendom i beslag som enligt 13 § kan antas bli förverkad eller som kan antas ha betydelse för utredning om brottet. Om någon egendom har tagits i beslag, ska anmä- lan om detta skyndsamt göras till undersökningsledaren eller åklagaren. Den som har tagit emot en sådan anmälan ska vidta samma åtgärder som om han eller hon själv hade gjort beslaget. Paragrafen reglerar beslag av en kustbevakningstjänsteman. Övervägan- dena finns i avsnitt 12.3. I bestämmelsen föreskrivs bl.a. en skyldighet för en kustbevaknings- tjänsteman, som tar egendom i beslag med stöd av paragrafen, att anmäla beslaget till undersökningsledaren eller åklagaren. Det ankommer sedan på förundersökningsledaren eller åklagaren att pröva förutsättningarna för beslaget. Med undersökningsledaren avses en förundersökningsledare även inom . Underrättelseskyldigheten i bestämmelsen motsvarar 27 kap. 4 § tredje stycket . Protokoll över beslaget ska upprättas. Språket i bestämmelsen har också moderniserats. 15 § I kustbevakningslagen (2019:000) finns bestämmelser om Kustbe- vakningens och en kustbevakningstjänstemans uppgifter och rätt att självständigt ingripa mot brott enligt denna lag. Paragrafen upplyser om bestämmelser som berör ingripande mot brott i den nya kustbevakningslagen. Övervägandena finns i avsnitt 12.3. Ändringen är en följd av att bl.a. brottsbekämpande verksamhet inte längre regleras i lagen (1982:395) om medverkan vid polisiär övervakning, utan i den nya kustbevaknings- lagen. 2018/19:16 Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet rättsliga befogenheter (SOU 2008:55) behöver en ny lagstiftning Sedan bildades har varken myndighetens uppgifter eller kustbevakningstjänstemännens rättsliga befogenheter setts över i ett sammanhang, trots samhällsutvecklingen och att myndigheten successivt har fått nya uppgifter och ökade befogenheter. Den nuvarande befogenhetsregleringen är utspridd i ett flertal lagar, vilket försvårar tillämpningen. Vidare är den för verksamheten mest centrala författningen, lagen (1982:395) om medverkan vid polisiär övervakning (LKP), både otydlig och inkonsekvent. Rätten att ingripa mot brott varierar beroende på vilket brott ingripandet avser. Gränserna för de sakliga verksamhetsområdena är oklara. Dessutom är geografiska verksamhetsområde otydligt och oenhetligt reglerat i de olika författningarna. Dagens reglering är ineffektiv eftersom och dess tjänstemän – med undantag för utredning av brott mot vattenföroreningslagen och rätten att utfärda ordningsbot för enstaka brott – i stor utsträckning agerar osjälvständigt och med begränsat eget ansvar som biträde åt andra myndigheter. En inkonsekvent och otydlig lagstiftning är en nackdel inte enbart för myndighetens egen verksamhet, och de myndigheter den samverkar med, utan även för medborgarna. Otydligheterna riskerar att gå ut över både rättssäkerheten och rättstryggheten, bl.a. genom att myndighetens befogenheter och uppdrag inte överensstämmer med allmänhetens förväntningar. De nu angivna bristerna i den nuvarande regleringen medför att behöver en helt ny lagstiftning. Vad ska lagen omfatta? Vi föreslår en ny lag med en samlad och enhetlig reglering av och en kustbevakningstjänstemans rättsliga befogenheter som omfattar de tre områdena brottsbekämpning, ordningshållning samt kontroll och tillsyn. Den reglering som finns i lagen (2000:1225) om straff för smuggling berörs dock i princip inte. En viktig utgångspunkt för våra förslag är att och dess tjänstemän ska verka på platser där det är naturligt med hänsyn till deras kompetens och resurser. Verksamhetsområdet ska utformas efter samhällets och medborgarnas behov och med sikte på att myndigheternas samlade resurser ska användas effektivt. måste hänsyn tas till internationella överenskommelser om användningen av havet och dess verksamhet har sin naturliga tyngdpunkt till sjöss och myndighetens huvuduppgifter rör verksamhet som bedrivs på vatten; främst i det kustnära sjöterritoriet, på territorialhavet och i den Vi anser att denna ordning i princip ska vara oförändrad och att verksamhetsområdet ska regleras så enhetligt som Avgränsningen inom svenskt sjöterritorium Den geografiska avgränsningen av verksamhetsområdet måste av rättssäkerhetsskäl vara tydlig. Därför krävs det detaljerade regler. Med dessa utgångspunkter har vi avgränsat verksamhetsområde såvitt avser områden inom svenskt sjöterritorium så att detta, utöver vid kusterna belägna bukter och vikar samt sådant inre vatten som utgörs av vattenområden innanför och mellan öar, och •Trollhätte kanal och och de övriga vattenområden som förbinder med och med , •vissa kortare sträckor på andra älvar och vattendrag där bedriver verksamhet och som särskilt anges i författning, samt Avgränsningen utanför svenskt sjöterritorium uppdrag sträcker sig i flera avseenden utanför det svenska sjöterritoriet. Utvecklingen internationellt påverkar myndigheten i hög grad och har lett till att fått nya uppgifter utanför det svenska sjöterritoriet. Verksamhetsområdets avgränsning har utformats med hänsyn till dessa faktorer. I den nya lagen bör det tydligare än framgå att bedriver verksamhet och därför har befogenheter •inom ekonomiska zon, •på den svenska delen av kontinentalsockeln, •när detta följer av en internationell överenskommelse som ingåtts efter godkännande eller en EG-rättsakt som är bindande för och som ger behörig svensk myndighet rätt att utöva myndighet i annan stats sjöterritorium, ekonomiska zon, angränsande zon eller annat område, eller på fartyg som befinner sig i ett sådant område, samt eller en kustbevakningstjänsteman har pekats ut som behörig, och •på vissa områden utanför svenskt sjöterritorium när detta följer av den särskilda regleringen i fiskelagen, jaktlagen, sjötrafikförordningen och lagen om åtgärder mot förorening från fartyg. 2018/19:16 Bilaga 1 har i viss utsträckning till uppdrag att verka på land dels i anslutning till sjöterritoriet, dels i svensk ekonomisk zon. Det finns vidare några författningar som uttryckligen ger uppgifter på land. Detta gäller i första hand transport av farligt gods, hamnskydd och inre utlänningskontroll. Även om verksamhet på land är starkt begränsad så har vi urskilt vissa situationer där bedriver sådan verksamhet och bör göra det även . •där rätten att verka på land följer av en särskild författningsreglering, eller en författningsenlig överenskommelse med en annan myndighet avseende kontroll och tillsyn, och •om den händelse som är grunden för ingripandet ligger inom geografiska verksamhetsområde och det är nödvändigt för att kunna fullgöra uppgiften att ingripandet påbörjas eller avslutas på land. Ett exempel på det förstnämnda är åtgärder under en förundersökning, tex. att hålla kompletterande förhör. Vidare kan det bl.a. av säkerhetsskäl vara nödvändigt att utföra en uppgift på land i stället för från ett fartyg. Som exempel kan nämnas hastighetsmätning med laser, där det ibland kan vara lämpligare att mäta från land ut mot vattnet om hastighetsbegränsningen t.ex. avser en trång passage. Ett annat exempel är fiskerikontroller som ibland, efter det att fartyg inbringats till hamn, kan medföra att åtgärder vidtas i hamnars landområden. Den brottsbekämpande verksamheten är i första hand en uppgift för polisen och åklagarväsendet. Eftersom vi inte föreslår några ändringar i detta avseende är deras huvudansvar oförändrat. Vi anser emellertid att , som bedriver förundersökning om vissa brott, i ökad uträckning bör utnyttjas som en resurs vid brottsbekämpning. Syftet med detta är att effektivare utnyttja samhällets samlade resurser och att fler brott ska kunna beivras. bör därför få en utökad självständig rätt att ingripa mot sådana brott som har ett naturligt samband med myndighetens uppdrag att bedriva sjöövervakning. ansvar för brottsbekämpningen ökar därigenom. ska myndigheten och dess tjänstemän liksom kunna biträda andra myndigheter med brottsbekämpande uppgifter. Detta motiverar enligt vår mening att man delar in verksamhet i två skikt. •Ett direkt verksamhetsområde som inrymmer självständiga brottsbekämpande uppgifter med möjlighet att ingripa direkt, utan någon annan myndighets inblandning. Verksamheten ska bestå av att förebygga, förhindra och upptäcka brottslig verksamhet, ingripa vid misstanke om brott, utreda brott och beivra brott. detta verksamhetsområde ska ha rätt att inleda och också bedriva förundersökning om vissa brott av enkel beskaffenhet. •Ett indirekt verksamhetsområde inom vilket och dess tjänstemän kan biträda en annan myndighet. När faktiskt befinner sig på eller i närheten av en brottsplats ska myndigheten, som biträde åt en annan myndighet och med denna myndighets samtycke, kunna göra omedelbara ingripanden mot brott som annars ligger utanför självständiga verksamhetsområde. Myndigheten och dess tjänstemän ska också kunna biträda förundersökningsledare i större utsträckning än . Vilka brott ska självständigt kunna ingripa mot? rätt att inleda förundersökning och, i fråga om brott av enkel beskaffenhet, också bedriva förundersökning omfattar enligt vårt förslag främst brott som myndigheten upptäcker när den bedriver sjöövervakning och som man kan ingripa mot antingen självständigt eller i egenskap av biträde. Det rör sig till stor del om brott där utredningen normalt kan påbörjas och slutföras på brottsplatsen eller i nära anslutning till brottet. rätt att inleda förundersökning omfattar enligt förslaget främst ”sjörelaterade brott”, dvs. brott med en uppenbar anknytning till vatten och trafik på eller i anslutning till vatten. Vi har också särskilt vägt in om en kustbevakningstjänsteman enligt nuvarande regler får utfärda ordningsbot för brottstypen. Vid urvalet har vi vidare tagit hänsyn till brottens straffvärde. Ett brott som bestraffas med böter är vanligtvis lättare att utreda och utredningen kan oftast helt eller till största delen genomföras direkt på plats. Bötesbrott preskriberas dessutom . Med hänsyn till den korta preskriptionstiden måste utredningsarbetet och det efterföljande arbetet fram till lagföringen vara effektivt och koncentrerat. Slutligen har vi sett till andra faktorer, såsom kustbevakningstjänstemännens särskilda kompetens att utreda t.ex. fiskebrott. rätt att inleda förundersökning ska enligt vårt förslag omfatta •vattenförorening och vissa andra brott som rör miljölagstiftningen, •brott som rör sjötrafik, sjösäkerhet och sjöfartsskydd, •brott mot smugglingslagen och sådana författningar som denna lag hänvisar till, •brott som rör fiske- och jaktlagstiftning m.m., •brott mot regler om särskilt skyddsvärda områden, •brott som berör ekonomiska zon och den svenska delen av kontinentalsockeln, samt