prop · H503242 · 2018-04-24 00:00:00 — Det kan innebära att organet exempelvis inte regelmässigt behöver kommunicera t.ex. material som har publicerats av parten, som är utan betydelse eller i de fall där övervakningsorganet inte anser att parten har överträtt de tillämpliga redovisningsreglerna. Organets handläggning bör i allt väsentligt vara skriftlig, men en part bör ha rätt att meddela sig muntligt om det inte framstår som obehövligt (24 § förvaltningslagen). Övervakningsorganet bör även vara skyldigt att dokumentera all den information som tillförs ett ärende, om informationen kan ha betydelse för ett beslut i ärendet (27 § förvaltningslagen). Övervakningsorganet bör även vara skyldigt att dokumentera sina beslut (31 § förvaltningslagen). Här avses främst organets beslut när det gäller om en emittent har överträtt de tillämpliga redovisningsreglerna. Organet bör även motivera sina beslut och, , underrätta parten om sitt beslut – om det inte bedöms som uppenbart obehövligt (32 § och 33 § första stycket förvaltningslagen). anser att övervakningsorganet även bör informera emittenten om när en granskning avslutas och organet därmed bedömer att emittenten inte har överträtt de bestämmelser om finansiell rapportering som gäller för emittenten. Regeringen anser att det är en rimlig ordning, men att det är lämpligt att det framgår av meddelandet att övervakningsorganets beslut inte är bindande och att självständigt har möjlighet att ta upp ärendet på nytt. Om övervakningsorganet sedan det har kommit fram till att en emittent har överträtt de tillämpliga redovisningsreglerna finner att beslutet innehåller en uppenbar felaktighet, bör organet kunna ändra detta (36 § förvaltningslagen). Övervakningsorganet bör även få ändra ett beslut som blivit felaktigt på grund av att nya omständigheter tillkommit eller av någon annan anledning (37 § första stycket förvaltningslagen). Eftersom övervakningsorganet inte kommer fatta något gynnande beslut för någon enskild part är det som sägs i förvaltningslagen om gynnande beslut inte relevant (37 § andra stycket). Övervakningsorganet bör vara skyldigt att ändra ett beslut som det finner är uppenbart felaktigt i ett väsentligt avseende om så kan ske snabbt och enkelt utan att det blir till nackdel för någon enskild part (38 § förvaltningslagen). Slutligen bör övervakningsorganet vara skyldigt att följa det som anges i förvaltningslagen om jäv (16–18 §§). Övervakningsorganets beslut bör inte kunna överklagas Som framgår i avsnitt 5.1 ska övervakningsorganet kunna pröva frågan om en viss emittent har överträtt de tillämpliga redovisningsreglerna. En emittent som anser att organet har dragit felaktiga slutsatser vid sin övervakning kan välja att inte följa organets uppmaning att rätta den finansiella informationen, varpå självständigt kommer att pröva om ett ingripande ska ske mot emittenten eller inte. anser att det bör klargöras om en emittent ska kunna överklaga övervakningsorganets beslut om rättelse, samt om får ta upp en fråga på nytt som rör ett av övervakningsorganets avslutade ärenden. Eftersom organet inte ska fatta några bindande förvaltningsrättsliga beslut står det fritt att inleda ett ärende som avser samma fråga som övervakningsorganet har prövat. Av det skälet gjordes i lagrådsremissen bedömningen att det saknas anledning att införa en möjlighet att överklaga organets beslut. Lagrådet påpekar att det saknas en redovisning av vilka faktiska verkningar som övervakningsorganets ställningstaganden kan få och anför att ett ställningstagande från organet kan få faktiska verkningar, även om det i formell mening inte är bindande. Enligt förvaltningslagen (41 §) får ett beslut överklagas om beslutet kan antas påverka någons situation på ett inte obetydligt sätt. Detsamma gäller enligt Högsta förvaltningsdomstolens rättspraxis. Lagrådet anser därför att det inte är givet att övervakningsorganets ställningstaganden inte ska kunna överklagas och att frågan bör övervägas ytterligare under den fortsatta beredningen. Det övervakningsorgan som, efter överlämnande av uppgiften, föreslås kunna övervaka emittenters regelbundna finansiella information är ett privaträttsligt organ och inte en myndighet. För att organets beslut ska få överklagas måste det i så fall införas uttryckliga bestämmelser om detta. Som Lagrådet är inne på bör den frågan prövas bl.a. i ljuset av vilka faktiska verkningar organets beslut kan få för en emittent. Som anges i avsnitt 5.2.4 kommer övervakningsorganets verksamhet och frågan om hur denna verksamhet ska förhålla sig till verksamhet på området regleras närmare i föreskrifter. Vid bedömningen av om organets beslut bör få överklagas utgår regeringen från hur övervakningsorganets tänkta verksamhet beskrivs i promemoria. Av denna framgår att två typer av beslut kan bli aktuella. Den ena är att övervakningsorganet bedömer att en emittent har överträtt tillämpliga redovisningsregler och att överträdelsen inte är I det fallet ska övervakningsorganet besluta att överlämna ärendet Prop. 2017/18:242 till . Något beslut riktat till emittenten kommer således inte att fattas i en sådan situation. Regeringen anser att det saknas anledning att införa en rätt att överklaga sådana beslut av övervakningsorganet. Den andra typen av beslut är när övervakningsorganet bedömer att emittentens överträdelse är ringa, och uppmanar emittenten att antingen publicera en särskild rättelse eller att i sin framtida finansiella information rätta felaktigheterna. Om emittenten inte följer en sådan uppmaning ska övervakningsorganet besluta att överlämna ärendet till . Lagrådet påpekar att det får antas att inleder ett ärende om en emittent inte följer ett beslut och att ärendet kan leda till kostnader och tidsutdräkt för emittenten oavsett utgång och kan leda till ingrepp från myndigheten. Lagrådet påtalar också att en börs kan tänkas vidta åtgärder. En börs som driver en reglerad marknad på vilken en emittents värdepapper är upptagna till handel kan vidta åtgärder mot emittenten om denne inte följer börsens regelverk. Regeringen bedömer dock att det inte är sannolikt att börsen vidtar åtgärder till följd av ett beslut från övervakningsorganet som avser en ringa överträdelse. Oavsett detta anser regeringen att det faktum att en börs kan tänkas inleda en utredning med anledning av övervakningsorganets beslut inte medför att det bör införas en rätt att överklaga övervakningsorganets beslut att uppmana en emittent att rätta sin finansiella information. Det faktum att ärendet, för det fall emittenten inte följer uppmaningen att vidta rättelse, överlämnas till för eventuellt ingripande, bör bedömas på samma sätt som ett överlämnande i fråga om en överträdelse som inte är ringa. Att handläggningen hos kan leda till kostnader och tidsutdräkt för emittenten innebär inte att övervakningsorganets beslut om överlämnande har sådana konsekvenser att det bör kunna överklagas. Det är tänkbart att en uppmaning till en emittent om att rätta finansiell information kan uppfattas som ett bindande beslut av den emittent som mottar uppmaningen. Regeringen anser att det är viktigt att det klargörs vilken verkan ett sådant beslut kan få för emittenten, dvs. att ärendet överlämnas till för bedömning, om emittenten inte följer uppmaningen. En skyldighet för övervakningsorganet att ta in en sådan upplysning i beslutet om uppmaning kan införas i föreskrifter som meddelas med stöd av det bemyndigande som föreslås i avsnitt 5.2.4. Sammanfattningsvis anser regeringen att övervakningsorganets beslut inte är av sådant slag att de bör kunna överklagas. Det är tillräckligt att , efter att ett ärende har överlämnats dit, kan göra en egen bedömning och att beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol (26 kap. 1 § andra stycket lagen om värdepappersmarknaden). Insyn i övervakningsorganets verksamhet Regeringens förslag: Övervakningsorganet ska regelbundet rappor- tera till om sin övervakning av regelbunden Regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer ska få meddela föreskrifter om innehållet, omfattningen och fullgörandet av rapporteringen. Regeringens bedömning: Övervakningsorganet bör inte omfattas av regler om handlingsoffentlighet. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. Skälen för regeringens förslag och bedömning För att ska kunna utföra sitt uppdrag som central behörig myndighet enligt öppenhetsdirektivet, är det viktigt att får god insyn i övervakningsorganets verksamhet. Enligt den nu gällande ordningen för redovisningstillsyn ska en börs regelbundet rapportera till om övervakningen av emittenters regelbundna finansiella information (16 kap. 15 § lagen om värdepappersmarknaden). I likhet med vad som gäller bör den som bedriver övervakning över emittenternas regelbundna finansiella information vara skyldig att regelbundet rapportera om sin övervakning till . Övervakningsorganet bör därför lämna en rapport till om föregående års övervakning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör få meddela föreskrifter om innehållet, omfattningen och fullgörandet av rapporteringen till . Bör regler om handlingsoffentlighet gälla i övervakningsorganets verksamhet? En särskild fråga är om tryckfrihetsförordningens regler om rätten att ta del av allmänna handlingar (2 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen) bör vara tillämpliga på övervakningsorganets verksamhet. Dessa regler är inte per automatik tillämpliga eftersom privaträttsliga organ inte är myndigheter. Det finns dock ett antal privaträttsliga organ som jämställs med myndigheter i detta avseende. Dessa organ anges i en bilaga till offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. Genom att de anges i bilagan blir bestämmelserna i tryckfrihetsförordningen och OSL tillämpliga på de verksamheter som organen bedriver (2 kap. 4 § OSL). Motsvarande fråga övervägdes i samband med att det infördes en möjlighet att överlämna uppgifter som innefattar myndighetsutövning vid införandet av lagen om offentliga uppköpserbjudanden på aktiemarknaden. Regeringens uppfattning var att det organ som valde att överlämna uppgifter till inte skulle inkluderas i den aktuella bilagan eftersom dess verksamhet i väsentliga avseenden skiljer sig från den verksamhet som bedrevs av de organ som räknades upp i bilagan (prop. 2005/06:140 s. 83). De organ som ingår i denna bilaga ägnar sig vanligtvis åt myndighetsutövning eller fördelning av allmänna medel. I denna proposition föreslås inte att övervakningsorganet ska ges några befogenheter som i sig innebär myndighetsutövning, även om övervakningsorganets åtgärder kan betraktas som ett led i myndighetsutövning (se avsnitt 5.1). 2017/18:242 handlingar som hör till börsernas övervakning och som börserna hanterar är inte offentliga. Det är först om börserna överlämnar handlingar till som de blir allmänna handlingar. Även de handlingar som övervakningsorganet överlämnar till blir allmänna handlingar. De typer av handlingar det kan vara fråga om är övervakningsorganets korrespondens med en emittent eller övervakningsorganets beslut avseende en viss emittents finansiella information. kommer, som nämns ovan, att ha kvar det övergripande ansvaret för redovisningstillsynen (23 kap. 1 § fjärde stycket lagen om värdepappersmarknaden). I detta ansvar får det anses ligga en skyldighet för att se till att övervakningsorganet bedriver sin verksamhet med en hög grad av öppenhet (jfr prop. 2005/06:140 s. 122). Regeringen anser därför att det inte finns något behov av att tryckfrihetsförordningens regler om rätten att ta del av allmänna handlingar är tillämpliga på övervakningsorganets verksamhet. Regeringens förslag: Den som är eller har varit knuten till ett övervakningsorgan för regelbunden finansiell information som anställd eller uppdragstagare ska inte få obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon i anställningen eller under uppdraget har fått veta om någon annans affärsförhållanden eller personliga förhållanden. Det ska införas en sekretessbrytande bestämmelse i offentlighets- och sekretesslagen som ger möjlighet att lämna uppgifter som omfattas av sekretess till skydd för affärs- eller driftförhållanden hos den som inspektionens verksamhet avser till övervakningsorganet, om uppgiften behövs för att organet ska kunna fullgöra sina uppgifter. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag Övervakningsorganets anställda och uppdragstagare bör omfattas av tystnadsplikt När det gäller de börser som utför redovisningstillsyn finns det bestämmelser om tystnadsplikt för börsens anställda och uppdragstagare i lagen om värdepappersmarknaden (1 kap. 11 § första stycket). En anställd eller uppdragstagare får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon i anställningen eller under uppdraget har fått veta om någon annans affärsförhållanden eller personliga förhållanden. Anställda på omfattas av bestämmelser om sekretess i OSL (30 kap. 4 §). Den som bryter mot en författningsstadgad tystnadsplikt kan dömas för brott mot tystnadsplikt (20 kap. 3 § ). 2017/18:242 Enligt öppenhetsdirektivet ska det, om den behöriga myndigheten delegerar uppgifter till en annan enhet, finnas bestämmelser om att den information som enheten får när den utför sina uppgifter inte får utnyttjas på ett illojalt sätt eller för att förhindra konkurrens (artikel 24.2 andra stycket). Vidare ska sekretess gälla för alla personer som arbetar eller har arbetat för enheter till vilka den behöriga myndigheten delegerar vissa uppgifter (artikel 25.1). För att uppfylla öppenhetsdirektivets krav i detta avseende anser regeringen att en bestämmelse om tystnadsplikt för den som är eller har varit knuten till ett övervakningsorgan som arbetstagare eller uppdragstagare bör införas i lagen om värdepappersmarknaden. På samma sätt som gäller för anställda vid börserna, bör tystnadsplikten omfatta vad en anställd eller uppdragstagare i anställningen eller under uppdraget har fått veta om någon annans affärsförhållanden eller personliga förhållanden. bör kunna lämna sekretessbelagda uppgifter till övervakningsorganet För att övervakningsorganet ska ha möjlighet att bedriva en effektiv övervakning är det viktigt att det kan få tillgång till information som finns hos . Av OSL följer emellertid att sekretess gäller i verksamhet som består i tillståndsgivning eller tillsyn med avseende på värdepappersmarknaden för uppgifter om affärs- eller driftförhållanden hos den som myndighetens verksamhet avser, om det kan antas att denna lider skada om uppgiften röjs (30 kap. 4 § första stycket). får dock lämna en sådan uppgift till en börs för att börsen ska kunna fullgöra sina uppgifter enligt lagen om värdepappersmarknaden eller annan författning (30 kap. 8 §). Den nuvarande sekretessbrytande bestämmelsen i OSL hade en motsvarighet sekretesslag (1980:100). Bestämmelsen (8 kap. 5 § sjätte stycket) motiverades ursprungligen av behov av att kunna dela med sig av sekretessbelagd information för att börserna skulle kunna övervaka marknaden på ett effektivt sätt (prop. 1997/98:71 s. 62 f.). När ansvaret för övervakningen av regelbunden finansiell information lades på börserna, konstaterades att det fanns ett angeläget intresse av att börsen kunde få tillgång till uppgifter som omfattas av sekretess (prop. 2006/07:65 s. 250). Detta gäller även när övervakningen hanteras av ett övervakningsorgan. Som exempel på en situation när övervakningsorganet kan behöva få del av sekretessbelagd information kan nämnas det fallet att har inlett en utredning rörande ett värdepappersbolag och fått information med bäring på en emittents offentliggörande av regelbunden finansiell information vilken omfattas av sekretess. Det bör därför införas en sekretessbrytande bestämmelse i OSL som gör det möjligt för att lämna uppgifter om affärs- eller driftförhållanden samt ekonomiska eller personliga förhållanden som är sekretessbelagda till ett övervakningsorgan. Bemyndigande att meddela föreskrifter Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om hur övervakningen av emittenters regelbundna finansiella information ska bedrivas. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Enligt öppenhetsdirektivet ska en delegering från den centrala behöriga myndigheten vara noggrant reglerad (artikel 24.2 första stycket). Av regleringen ska det framgå vilka uppgifter det organ som tar emot delegeringen ska utföra och de närmare villkoren för hur detta ska ske. Den närmare regleringen om hur uppgiften att övervaka emittenternas regelbundna finansiella information ska utföras kan behöva vara detaljerad. Ett överlämnande till ett övervakningsorgan är inte heller en nödvändighet enligt förslaget i denna proposition. Det är därför lämpligt att frågan om hur övervakningsorganets verksamhet ska bedrivas regleras i föreskrifter på lägre nivå än lag. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör få meddela föreskrifter om hur emittenternas regelbundna finansiella information ska övervakas. Föreskrifterna bör avse de aspekter av övervakningen av emittenternas regelbundna finansiella information som inte regleras i lag. Skyldighet att lämna information till Regeringens förslag: Om övervakningen har överlämnats till ett övervakningsorgan, ska en emittent som offentliggör års- och koncernredovisningar samt halvårsrapporter lämna informa- tionen till organet. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Tillgången till den finansiella information som ska granskas är avgörande för möjligheten att bedriva Enligt nuvarande reglering är därför en emittent som har som hemmedlemsstat och vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i , skyldig att lämna den finansiella information som offentliggörs till den börs som driver den aktuella reglerade marknaden (16 kap. 12 § lagen om värdepappers- marknaden).Informationen ska lämnas som den offentliggörs. Emittenterna är även skyldiga att överlämna den offentliggjorda informationen till (17 kap. 1 och 3 §§ lagen om En emittent som inte överlämnar denna infor- till kan föreläggas att göra det (25 kap. 18 § 3). kan även begära att ett företag eller någon tillhandahåller andra uppgifter eller handlingar (23 kap. 3 §). 2017/18:242 får förelägga den som inte följer en sådan begäran att göra en rättelse (23 kap. 3 § femte stycket). Förelägganden kan förenas med vite (25 kap. 29 §). I avsnitt 5.1 föreslås att börserna inte längre ska övervaka emittenternas finansiella information och att det ska vara möjligt för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att besluta att överlämna den uppgiften till ett övervakningsorgan. Emittenterna bör därmed inte längre vara skyldiga att lämna regelbunden finansiell information till börserna. Om övervakningen har överlämnats till ett övervakningsorgan bör de emittenter som omfattas av den svenska redovisningstillsynen i stället vara skyldiga att lämna den aktuella informationen till övervakningsorganet. Skyldigheten bör omfatta den information som ska vara föremål för övervakningsorganets övervakning, dvs. årsredovisning och i förekommande fall koncernredovisning samt halvårsrapport (16 kap. 4 och 5 §§ lagen om värdepappersmarknaden). För att övervakningsorganet ska kunna genomföra sin granskning kan organet behöva ytterligare information från en emittent, utöver års- och koncernredovisningar samt halvårsrapporter. Övervakningsorganet kan även behöva ställa frågor till emittenten och be om förtydliganden. I promemorian lämnas inte något förslag om att övervakningsorganet ska få befogenheter att begära information från emittenten. Inte heller regeringen anser att det är nödvändigt att reglera detta i lag. Det finns dock inget som hindrar övervakningsorganet från att be en emittent att inkomma med ytterligare information som organet kan behöva. Om en emittent inte samarbetar med övervakningsorganet har organet möjlighet att överlämna ärendet till . Regeringens förslag: Bestämmelsen om att får besluta om en sanktionsavgift endast om den som inspektionen avser att ta ut avgiften av har delgetts en upplysning om att frågan om sanktionsavgift har tagits upp av inspektionen från det att överträdelsen ägde rum, ska inte gälla för sanktionsavgift som beslutas med anledning av att den regelbundna finansiella informa- tionen inte har upprättats i enlighet med de bestämmelser som gäller Regeringens bedömning: Bestämmelsen om att Finansinspek- tionen inte ska besluta om en erinran om en överträdelse är ringa eller ursäktlig bör inte ändras. bör även i fortsättningen ha möjlighet att låta bli att ingripa mot en emittent om en börs eller en reglerad marknad i ett annat land inom EES vidtar tillräckliga åtgärder mot emittenten. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. Förening, sed på värdepappersmarknaden, FAR, Försäkring och anser att erinran ska förbehållas fall Prop. 2017/18:242 av allvarliga överträdelser. förslag om att begränsa sexmånadersregeln till att enbart gälla sanktioner för bristande offentliggörande och anser att det inte bör göras någon skillnad på bristande offentliggörande och avvikelse från regelverket i detta hänseende. Skälen för regeringens förslag och bedömning har möjlighet att ingripa såväl mot en emittent som inte offentliggör regelbunden finansiell information som mot en emittent som inte upprättar information i enlighet med de bestämmelser som gäller för emittenten. För det fall en emittent inte har offentliggjort regelbunden finansiell information kan ingripa med ett föreläggande om rättelse (25 kap. 18 § 1 lagen om värdepappersmarknaden), vilket kan förenas med vite (25 kap. 29 § lagen om värdepappersmarknaden). får även besluta att en sanktionsavgift ska tas ut av en emittent som inte offentliggör regelbunden finansiell information (25 kap. 19 § lagen om värdepappersmarknaden). Om en emittent inte har offentliggjort regelbunden finansiell information får vidare besluta om att sanktionsavgift ska tas ut av någon som ingår i en emittents styrelse eller är dess verkställande direktör, eller ersättare för någon av dem (25 kap. 19 a § lagen om värdepappersmarknaden). En sanktionsavgift får dock endast tas ut om emittentens överträdelse är allvarlig och personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet orsakat överträdelsen. Om en emittent har upprättat den regelbundna finansiella informationen men informationen inte har upprättats i enlighet med de bestämmelser som gäller för emittenten, ska meddela en erinran (25 kap. 22 § lagen om värdepappersmarknaden). ska inte besluta om en erinran om överträdelsen är ringa eller ursäktlig (25 kap. 22 § andra stycket lagen om värdepappersmarknaden). En erinran får förenas med en sanktionsavgift (25 kap. 23 § lagen om värdepappersmarknaden). får besluta om en sanktionsavgift bara om den som ska ta ut avgiften av, från det att överträdelsen ägde rum, har blivit upplyst om att myndigheten har tagit upp frågan om sanktionsavgift (25 kap. 20 § lagen om värdepappersmarknaden). Sexmånadersfristen bör inte gälla sanktionsavgift som beslutas med anledning av beslut om erinran