prop · H503225 · 2018-04-19 00:00:00 — Arrangören får dock inte ta ut någon avgift om genomförandet av paketresan väsentligen påverkas av oundvikliga och extraordinära omständigheter på resmålet eller i dess omedelbara närhet. Detsamma gäller om transporten av passagerare till resmålet påverkas av oundvikliga och extraordinära omständigheter. I lagen ska det finnas bestämmelser om hur avbeställningsavgiften ska beräknas eller bestämmas. Avgiften ska vara skälig. Regeringens bedömning: Det bör inte införas någon ångerrätt vid köp av paketresor. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag och bedömning. I utredningens förslag används ordet uppsägning i stället för avbeställning för att beskriva att resenären i denna aktuella situationen frånträder avtalet. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna instämmer i utred- ningens förslag och bedömning eller lämnar dem utan invändning. vid invänder mot att använda ordet uppsägning och förordar i stället att avbeställning används. anser att utredningens förslag riskerar att tolkas som att standardiserade avbeställningsavgifter måste beräknas vid avbeställningstidpunkten. anser att förslagen om att uppsägningsavgift inte får tas ut vid oundvikliga och extraordinära omständigheter bör förtydligas och förses med undantag. i och invänder mot att resenärens personliga omständigheter i vissa fall föreslås kunna ha betydelse för bedömningen av om det föreligger extraordinära omständigheter, utan menar att frågan i stället ska bedömas på grundval av uttalanden från relevanta myndigheter. Skälen för regeringens förslag och bedömning mot betalning av en skälig avgift Enligt artikel 12.1 i direktivet får resenären säga upp paketreseavtalet när som helst före paketresan. Arrangören har dock rätt att kräva att resenären betalar en skälig och motiverad avgift. Avgiften ska som utgångspunkt motsvara paketresans pris med avdrag för kostnadsbesparingar och intäkter från det alternativa utnyttjandet av resetjänsterna. I paketreseavtalet får det anges skäliga standardiserade avgifter som beräknas utifrån tidpunkten för uppsägningen av avtalet och utifrån förväntade kostnadsbesparingar och intäkter från ett alternativt utnyttjande av resetjänsterna. Resenären har rätt att begära en redovisning av hur avgiften har beräknats. vid har invänd- ningar mot att rätten benämns som en rätt till ”uppsägning”. Den benäm- ningen används inte bara i utredningens förslag utan även i den svenska översättningen av direktivet. I den engelska språkversionen benämns denna rätt ”termination” och ”right of withdrawal”. I svensk kontraktsrätt syftar uppsägning i allmänhet på framtida prestationer vid varaktiga avtal (se m.fl., Speciell avtalsrätt II. Kontraktsrätt, 2 häftet, 6 uppl., s. 184). Inte minst mot bakgrund av att varaktigheten i paketreseavtal ofta är begränsad och att resenären inte sällan redan har fullgjort sin prestation enligt avtalet instämmer regeringen i fakultetsnämndens synpunkt att ett annat ord bör väljas. föreslår i stället att ”avbeställning” används. Det förekommer i annan konsumentlagstiftning och är enkelt att förstå. Regeringen delar alltså fakultetsnämndens uppfattning att uttrycket avbeställning med olika avledningar bör användas i den nya lagen när resenären i den nu aktuella situationen meddelar att han eller hon vill frånträda avtalet. I den nya lagen bör det också anges att arrangören ska få ta ut en avbeställningsavgift. Rätten att ta ut en sådan avgift ska framgå av paketreseavtalet (jfr § 15 i den danska lagen, lov nr 1666 af 26/12/2017 om pakkerejser og sammensatte rejsearrangementer). att avgiften ska vara skälig. I likhet med direktivets reglering bör det i den nya lagen finnas en möjlighet att ta ut en på förhand bestämd avgift. Den ska i så fall framgå av avtalet, vilket frågar om. Avbeställningsavgiften bör i ett sådant fall beräknas med hänsyn till när avbeställningen görs och till förväntade kostnads- besparingar och intäkter från ett alternativt utnyttjande av resetjänsterna. Om någon standardiserad avgift inte har bestämts på förhand i avtalet, får avgiften högst motsvara paketresans pris efter avräkning för dels de intäkter arrangören haft till följd av att arrangören har kunnat sälja resan på nytt, dels minskade kostnader som arrangören har haft till följd av att resenären inte har utnyttjat resan. Det bör slutligen anges att arrangören ska vara skyldig att på resenärens begäran informera resenären om hur avgiften har beräknats. Av artikel 12.2 i direktivet framgår att resenären har rätt att i vissa situa- tioner säga upp avtalet innan paketresan påbörjats utan att betala någon avgift. Det gäller vid oundvikliga eller extraordinära omständigheter på resmålet eller i dess omedelbara närhet som väsentligen påverkar full- görandet av paketresan. Det gäller också vid sådana omständigheter som väsentligen påverkar transporten av passagerare till resmålet. Resenären har enligt direktivet rätt till full återbetalning, men har därutöver inte rätt till ytterligare ersättning. lag innehåller inte någon motsvarande bestämmelse som be- friar resenären från att betala avgift. En regel som i sak motsvarar direk- tivets bestämmelse bör föras in i den nya lagen. anser att reglerna för när en avbeställningsavgift inte får tas ut vid oundvikliga och extraordinära omständigheter bör förtydligas och förses med undantag. Det saknas emellertid utrymme att på det sättet avvika från direktivet. I skäl 31 i direktivet exemplifieras vilka situationer som det kan vara fråga om. Där anges att det kan gälla krig, andra allvarliga säkerhetsproblem som terrorism, större risker för människors hälsa som utbrott av en allvarlig sjukdom vid resmålet eller naturkatastrofer som översvämningar, jordbävningar eller väderför- hållanden som gör det omöjligt att resa säkert till resmålet enligt överens- kommelsen i paketreseavtalet. i och lyfter frågan hur bedömningen av om det finns oundvikliga och extra- ordinära omständigheter ska göras. Föreningarna invänder mot att rese- närens personliga omständigheter ska kunna ha betydelse för bedöm- ningen och menar att frågan i stället ska bedömas på grundval av ut- talanden från relevanta myndigheter. Som utgångspunkt ska resenärens personliga omständigheter inte påverka i vilken utsträckning han eller hon har rätt att avbeställa paketresan. Vad som utgör oundvikliga och extraordinära omständigheter i ett enskilt fall blir dock i slutändan en fråga för rättstillämpningen att avgöra. Ingen ångerrätt i lagen Direktivet ger utrymme för medlemsstaterna att i sin nationella lagstift- ning införa en s.k. ångerrätt vid avtal utanför fasta affärslokaler, dvs. 2017/18:225 rätt för resenären att säga upp avtalet utan att ange något skäl (artikel 12.5). Med avtal utanför fasta affärslokaler avses detsamma som i konsumenträttighetsdirektivet (se prop. 2013/14:15 s. 34). Avtal som omfattas av lag är undantagna från distansavtals- lagens tillämpningsområde och därmed också från lagens regler om ångerrätt (2 kap. 1 § andra stycket 8 distansavtalslagen). lag finns inte heller någon ångerrätt. För vissa typer av paketresor kan det finnas förutsättningar att före- skriva en ångerrätt. För andra typer av paketresor – särskilt sådana som innefattar transport med reguljärflyg – skulle emellertid arrangören riskera att hamna i en svår situation om en sådan rätt infördes. Eftersom flygbolagens villkor normalt sett inte ger rätt till kostnadsfri avbokning, skulle arrangören bli tvungen att välja mellan att avvakta med köpet av flygresan till dess att ångerfristen löpt ut och därmed riskera att inte kunna uppfylla avtalet därför att det då inte finns några platser kvar eller att priset på biljetterna har stigit, eller att köpa en biljett när resenären bokar resan och riskera att få stå för hela kostnaden själv om resenären utnyttjar sin ångerrätt. Som utredningen konstaterar skulle detta inte vara en rimlig ordning. Med hänsyn till att paketreseregleringen bör vara så enhetlig och överskådlig som möjligt är det inte heller lämpligt att göra skillnad på olika typer av paketresor. Vidare är det så att det inte har framkommit att överrumplande säljmetoder – t.ex. hembesök – används vid försäljning av paketresor. Det kan också konstateras att resenären har en möjlighet att avbeställa resan, även om han eller hon ofta får betala en avgift. Det finns därför inte skäl att införa någon ångerrätt. Detta hindrar givetvis inte arrangörer att erbjuda en sådan möjlighet, om de önskar det. 5.5.2Ändringar av det avtalade priset Regeringens förslag: Arrangören ska få höja det avtalade priset på en paketresa endast om –prishöjningen görs som en direkt följd av ändrade priser på driv- medel som påverkar kostnaden för passagerartransporter, ändrade kostnader för arrangören i form av skatter eller avgifter för resetjänster som ingår i paketresan eller ändrade växelkurser, –det framgår av paketreseavtalet att en prishöjning får göras, hur det nya priset ska beräknas och att resenären har rätt till en pris- sänkning vid en minskning av kostnaderna, och –arrangören dagar innan paketresan påbörjas på ett klart och begripligt sätt informerar resenären om prishöjningen. Informationen ska innehålla skälen för prishöjningen och en redo- görelse för hur det nya priset har beräknats. Informationen ska ges i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgäng- lig för resenären. Om det framgår av paketreseavtalet att en prishöjning får göras, ska resenären ha rätt till en prissänkning vid sådana ändringar av priser, skatter, avgifter eller växelkurser som inträffar innan paketresan på- börjas och som leder till minskade kostnader för arrangören. Utredningens förslag överensstämmer väsentligen med regeringens. I utredningens förslag anges dock att priset får höjas med högst åtta pro- cent. I utredningens förslag är det vidare inte utformat som en förutsätt- ning för att arrangören ska få höja priset att paketreseavtalet innehåller villkor om resenärens rätt till en prissänkning vid en minskning av kost- naderna. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker utredni- ngens förslag eller lämnar dem utan invändning. pekar på att det blir svårt för resenären att tillvarata sin rätt till prisavdrag, eftersom han eller hon saknar kännedom om vilka kostnader för bränsle, skatter och avgifter som näringsidkaren hade vid avtalstidpunkten. Skälen för regeringens förslag: En utgångspunkt för paketreseavtal – liksom för andra avtal – är att de överenskomna villkoren ska stå fast och inte kunna ändras ensidigt av den ena parten. Avtal om paketresor ingås dock i många fall långt i förväg och olika händelser kan göra att arran- kostnader för resan ändras. Direktivet innehåller därför regler om ändringar i det avtalade priset. I artikel 10.1, 10.2 och 10.3 i direktivet finns det regler om under vilka förutsättningar en prishöjning får göras efter att paketreseavtalet har in- gåtts. Bestämmelserna bygger på att arrangören har rätt att höja priset till följd av vissa kostnadsökningar. Direktivet har flera likheter med 11 § lag. En viktig nyhet är dock att resenären har rätt att avbeställa resan utan att betala någon avgift om arrangören höjer priset med av resans totalpris (se vidare om detta i avsnitt 5.5.4). I utredningens förslag föreskrivs att arrangören får höja priset med högst . Regeringen bedömer att den regleringen inte svarar mot direktivets systematik. Det framgår nämligen av direktivet att priset får höjas med , dock med de konsekvenser som beskrivs i det nämnda avsnittet. Mot denna bakgrund finns det inte förut- sättningar att införa en begränsning av det slag som utredningen föreslår. Av artikel 10.4 följer att resenären, om det i paketreseavtalet fastställs en möjlighet till en prishöjning, ska ha en rätt till en prissänkning vid en minskning av de kostnader som kan föranleda en prishöjning och som inträffar efter det att avtalet ingåtts men innan paketresan påbörjas. En motsvarande bestämmelse finns också i utredningens förslag. Det finns dock i förslaget inte något krav som motsvarar det i artikel 10.1 och som är utformat som att det för att en prishöjning ska få ske måste anges i paketreseavtalet att resenären har en rätt till en motsvarande prissänkning vid motsatta förhållanden. Denna förutsättning bör finnas med i den nya lagen. Även i övrigt anser regeringen att direktivets regler i sak bör föras in i den nya lagen. lyfter fram att det kan vara svårt för resenären att bevaka sin rätt, eftersom han eller hon inte har inblick i de förhållanden som kan föranleda en prissänkning. Regeringen kan konstatera att regle- ringen motsvarar vad som gäller enligt lag. Den nuvarande lagen har inte lett till några större tillämpningsproblem. Under alla förhållanden saknas det möjlighet att i den nationella lagstiftningen avvika från direktivet. I praktiken kommer det givetvis att vara svårt för den enskilda resenären att följa förändringar som bör leda till en prissänkning. Denna frågeställning har också uppmärksammats vid de möten om genomförande av direktivet som har hållit. 2017/18:225 Det har då framhållits att en resenär i någon mån kan följa priser på drivmedel och förändringar av växelkurser och vid ändringar kontakta arrangören. Som påpekar är resenärens möjligheter att bevaka sina intressen på detta sätt emellertid mycket begränsade. Det är därför angeläget att verket beaktar frågan i sin tillsyn. I motsats till Kon- sumentverket anser regeringen att det är möjligt att utöva tillsyn över att arrangörerna följer lagen även i detta avseende, trots att sanktions- möjligheter saknas (jfr prop. 1992/93:95 s. 54, se även avsnitt 5.9). 5.5.3Andra ändringar i paketreseavtalet Regeringens förslag: Om arrangören i paketreseavtalet har förbehållit sig rätten att göra ändringar som inte avser priset, ska sådana ändringar få göras endast om ändringarna är obetydliga, och resenären informeras om ändringarna innan paketresan påbörjas på ett klart och begripligt sätt i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för resenären. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. I utredningens lagförslag anges det inte som en förutsättning att ändringen ska vara obetydlig för att den ska få göras. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker utredningens förslag eller lämnar det utan invändning. Skälen för regeringens förslag: För att arrangören innan paketresan påbörjas ska ha rätt att ensidigt ändra andra villkor i paketreseavtalet än priset krävs, enligt artikel 11.1, att arrangören har förbehållit sig den rätten i avtalet, att ändringen är obetydlig och att arrangören informerar om ändringen på ett klart, begripligt och tydligt sätt på ett varaktigt medium. En bestämmelse som i sak motsvarar artikel 11.1 bör införas i den nya lagen. Av de skäl som förs fram i avsnitt 5.4.2 bör resenären informeras om ändringarna på ett klart och begripligt sätt i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för resenären. Resenärens rätt att frånträda paketreseavtalet Regeringens förslag: Resenären ska ha rätt att frånträda paketrese- avtalet, om arrangören innan paketresan påbörjas förklarar att paketresan inte kommer att fullgöras i enlighet med avtalet till följd av att arrangören antingen väsentligt ändrat någon av resetjänsternas huvudsakliga egenskaper eller inte uppfyller ett särskilt krav från resenären som arrangören har accepterat. Resenären ska även ha rätt att frånträda paketreseavtalet om arrangören höjer priset med ett belopp som överstiger av paketresans pris. Om arrangören avser att bryta avtalet eller höja priset på något av de angivna sätten, ska arrangören utan onödigt dröjsmål informera rese- nären om detta. Informationen ska ges på ett klart och begripligt sätt i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är till- gänglig för resenären. Av informationen ska även framgå en skälig frist inom vilken resenären har rätt att frånträda avtalet, följden av att resenären inte frånträder avtalet inom den angivna fristen, om resenä- ren erbjuds en ersättningsresa för det fall att han eller hon frånträder avtalet, och om resenären erbjuds ett prisavdrag och vilket prisavdrag som i så fall erbjuds. Resenären ska inom en skälig frist meddela arrangören om han eller hon vill frånträda avtalet. Om resenären inte gör det, ska resenären förlora sin rätt att frånträda avtalet. Om resenären frånträder paketreseavtalet och inte accepterar ett er- bjudande från arrangören om en ersättningsresa, ska han eller hon ha rätt till skadestånd. Frånträder resenären inte avtalet ska han eller hon ha rätt till pris- avdrag om avtalsbrottet innebär att paketresan blir sämre. Resenären ska ha rätt till prisavdrag även om han eller hon accepterar en ersätt- ningsresa som är sämre än den ursprungligen avtalade paketresan. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Enligt utredningens förslag ska arrangören ge informationen på ett klart och tydligt sätt. I förslaget uttrycks resenärens frånträdande som att han eller hon säger upp avtalet. I utredningens förslag anges uttryckligen att resenären inte behöver betala någon avgift om han eller hon säger upp avtalet. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker utredningens förslag eller lämnar dem utan invändning. Skälen för regeringens förslag: Direktivet reglerar vad som gäller för prisändringar (avsnitt 5.5.2) och andra ändringar i paketreseavtalet (avsnitt 5.5.3). För det som kan karaktäriseras som väsentliga ändringar i paketresan och som sker innan paketresan påbörjats föreskrivs en sär- skild ordning. Det är fråga om att arrangören höjer priset med av paketresans pris, väsentligen ändrar någon eller några av de huvudsakliga egenskaperna hos de resetjänster som ingår i paketrese- avtalet eller inte kommer att uppfylla de särskilda krav från resenären som arrangören har accepterat. I dessa fall ska arrangören utan onödigt dröjsmål lämna besked om de föreslagna ändringarna och huruvida rese- nären erbjuds ett prisavdrag för det fall ändringen leder till en paketresa av lägre kvalitet (artikel 11.3). Beskedet ska ges på ett klart, begripligt och tydligt sätt på ett varaktigt medium. Av beskedet ska framgå att rese- nären inom en viss angiven skälig tid har rätt att säga upp avtalet utan att betala avgift. I beskedet ska också anges vilka rättsliga följder det får om resenären underlåter att svara. De rättsliga följder som avses är de som gäller enligt tillämplig nationell lagstiftning. Om ändringarna i paketresan leder till en paketresa av lägre kvalitet eller värde, ska resenären ha rätt till en rimlig prissänkning (artikel 11.4). Direktivet och utredningen betecknar resenärens handlande i den aktuella situationen som att han eller hon säger upp avtalet. Enligt regeringens uppfattning får ”frånträdande” bäst anses svara mot den terminologi som används i svensk rätt. Det ordet används lag och bör även användas här. Bestämmelser som motsvarar direktivets bör införas i den nya lagen. Resenären ska ha rätt att frånträda paketreseavtalet, om arrangören innan paketresan påbörjas förklarar att avtalet inte kommer att fullgöras i enlighet med avtalet till följd av att arrangören är tvungen att väsentligen ändra någon av resetjänsternas huvudsakliga egenskaper eller inte kan uppfylla ett särskilt krav från resenären i fråga om paketresan som arrangören har accepterat. Resenären ska även ha rätt att frånträda paket- reseavtalet om arrangören höjer priset med ett belopp som överstiger åtta procent av paketresans totalpris. Om arrangören avser att bryta avtalet eller höja priset på sätt som avses ovan, ska arrangören utan onödigt dröjsmål informera resenären om Informationen ska ges på ett klart och begripligt sätt i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för resenären (se avsnitt 5.3.4 och 5.4.1). Arrangören ska ange en skälig frist inom vilken resenären har rätt att frånträda avtalet och vad följden blir om resenären inte frånträder avtalet inom den angivna fristen. formationen ska det också framgå om resenären erbjuds en ersättningsresa för det fall han eller hon frånträder avtalet, och om resenären erbjuds ett prisavdrag och vilket prisavdrag som i så fall erbjuds. öppet att i nationell rätt föreskriva vad rättsföljden ska bli av att resenären inte svarar inom tidsfristen. Enligt lag förlorar resenären sin rätt att frånträda paketreseavtalet, om han eller hon inte inom skälig tid meddelar arrangören att han vill frånträda det (12 § tredje stycket). konstaterar skulle ett alternativ kunna vara att resenären anses ha frånträtt avtalet om han eller hon inte svarar . Det skulle dock inte vara till fördel för resenärer i allmänhet att införa en sådan rättsföljd. I samband med att lag infördes framhölls det också att det för arrangören är av betydelse att få besked om huruvida resenären vill stå kvar eller om hans eller hennes plats måste bjudas ut på nytt. Om arrangören inte får något besked, riskerar han eller hon en onödig förlust. denna bakgrund inte för mycket begärt att resenären ger arrangören besked om huruvida han eller hon vill stå kvar vid avtalet eller inte (jfr prop. 1992/93:95 s. 44). Av de skäl som utredningen för fram och de skäl som fördes fram i det tidigare lagstiftningsärendet, anser regeringen att den nuvarande ordningen är att föredra. Om resenären inte frånträder avtalet ska han eller hon ha rätt till pris- avdrag om avtalsbrottet innebär att paketresan blir sämre. även ha rätt till prisavdrag även om han eller hon accepterar en ersätt- ningsresa som är sämre än den ursprungligen avtalade paketresan. med vad som gäller enligt andra lagar om köp och tjänst finns det inte anledning att i lagen uttryckligen ange att prisavdraget ska vara skäligt. artikel 11.2 anges det att resenären får säga upp avtalet utan att betala Det följer av allmänna principer att resenären inte behöver betala någon avgift när han eller hon med stöd av lag frånträder ett avtal till följd av arrangörens avtalsbrott eller väsentliga prishöjning. sådan reglering behöver alltså inte tas in i den nya lagen. Om arrangören vill erbjuda resenären en ersättningsresa, krävs det att resenären godtar ett sådant erbjudande för att en överenskommelse ska ha Det finns dock inte någon skyldighet för arrangören att i detta skede erbjuda en sådan resa. Det bör dock föreskrivas att om resenären frånträder paketreseavtalet och inte accepterar någon ersättningsresa, har han eller hon rätt till skadestånd. Reglerna om skadestånd behandlas i avsnitt 5.6.6 och 5.6.7. Arrangörens rätt att ställa in paketresan Regeringens förslag: Arrangören ska få ställa in paketresan om färre personer än ett i paketreseavtalet angivet minimiantal har köpt resan och arrangören inom en i avtalet angiven tid informerar resenären om att resan ställs in. Resan ska inte få ställas in senare än innan resan skulle ha påbörjats, om den skulle ha varat längre än , innan resan skulle ha påbörjats, om den skulle ha varat mellan , eller innan resan skulle ha påbörjats, om den skulle ha varat än . Arrangören ska också få ställa in paketresan om den inte kan genomföras på grund av oundvikliga och extraordinära omständig- heter. Arrangören ska utan onödigt dröjsmål innan paketresan skulle ha påbörjats informera resenären om att resan ställs in. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens. I för- slaget betecknas arrangörens rätt att ställa in resan som att arrangören säger upp avtalet. I förslaget anges att uppsägningen inte leder till skadeståndsskyldighet. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna invänder mot utred- ningens förslag. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 12.3 i direktivet har arrangören i två situationer rätt att före paketresan säga upp paketreseav- talet utan att behöva betala ersättning. Återbetalning måste dock givetvis ske av gjorda betalningar.