prop · H503147 · 2018-03-14 00:00:00 — 9 § och får betala ut förskott av allmänna medel för kostnader som uppkommer på grund av åtgärder enligt 5 eller 6 §. Kostnaden för sådana åtgärder ska slutligt betalas av den som åtgärden har riktats mot, om det inte finns särskilda skäl för annat. Om ett omhändertaget djur har sålts, och om kostnaden enligt första stycket slutligt ska betalas av ägaren, får och ta ut kostnaden ur köpesumman. Köpesumman ska i första hand täcka kostnader. Straff och andra sanktioner Brott mot denna lag och föreskrifter om bedövning 1 § Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1. bryter mot –2 kap. 4 § första och andra styckena, 2 kap. 5 § första och andra styckena, 2 kap. 6 § första–tredje styckena, 2 kap. 7 § första stycket, 2 kap. 8 §, 2 kap. 9 § första och andra styckena, 2 kap. 11 § första stycket eller 2 kap. 13 § första och andra styckena, –3 kap. 1 § första stycket eller 2 § första stycket, –4 kap. 1 §, 2 § första och tredje styckena eller 3 § första stycket, –5 kap. 1 § första och andra styckena eller föreskrifter om bedövning som regeringen har meddelat med stöd av 5 kap. 2 § 1, –6 kap. 4 § första stycket, –7 kap. 1 § första stycket, 2 § första stycket, 9 § första stycket, eller 2. inte följer ett beslut om djurförbud enligt 9 kap. 1 § eller ett föreläggande om skyldighet att avveckla djurinnehav enligt 9 kap. 3 §. Om brottet har begåtts med uppsåt och avsett en förpliktelse av väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt är straffet fängelse i högst . Brott mot förbudet att genomföra sexuella handlingar med djur 2 § Till böter eller fängelse i högst döms den som bryter mot förbudet i 2 kap. 10 § första stycket att genomföra sexuella handlingar med djur. Brott mot vissa EU-bestämmelser om transport och avlivning av djur 3 § Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1. transporterar djur i strid med artikel 6.3 och de tekniska föreskrifter som anges i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 1/2005 av om skydd av djur under transport och därmed sammanhängande förfaranden och om ändring av direktiven /432/EEG och 93/119/EG och förordning (EG) nr 1255/97, 2. i egenskap av djurhållare på avsändningsorten, omlastningsplatsen eller bestämmelseorten i strid med artikel 8.1 inte ser till att de tekniska föreskrifter som anges i kapitel I och i kapitel III avsnitt 1 i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 1/2005 uppfylls i fråga om de djur som transporteras, 3.svarar för driften av en uppsamlingscentral och inte i enlighet med artikel 9.1 ser till att djuren behandlas i enlighet med de tekniska föreskrifter som anges i kapitel I och i kapitel III avsnitt 1 i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 1/2005, 4.avlivar djur på annat sätt än efter bedövning i enlighet med de metoder och de särskilda krav för tillämpningen av dessa metoder som anges i artikel 4.1 och i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 1099/2009 av om skydd av djur för avlivning, 5. i strid med artikel 4.1 i rådets förordning (EG) nr 1099/2009, avlivar djur så att djuret efter bedövning återfår medvetande eller känsel innan det dör, 6.strid med artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1099/2009 medverkar till att ett djur placeras i fixeringsanordningen, eller i en anordning där huvudet fixeras, innan den person som ansvarar för bedövning eller avblodning är beredd att bedöva eller avbloda det så fort som möjligt, 7.inte i enlighet med artikel 15.1 ser till att driftsbestämmelserna för slakterier i bilaga III till rådets förordning (EG) nr 1099/2009 följs, 8.inte följer vad som enligt artikel 15.2 i rådets förordning (EG) nr 1099/2009, gäller för fixering av djur vid avlivning, eller 9.använder någon av de fixeringsmetoder som är förbjudna enligt artikel 15.3 i rådets förordning (EG) nr 1099/2009. Om brottet har begåtts med uppsåt och avsett en förpliktelse av väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt är straffet fängelse i högst . Brott mot övriga EU-bestämmelser som lagen kompletterar 4 § Till böter döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet i annat fall än enligt 3 § bryter mot skyldigheter, krav eller förbud som finns i de EU-bestämmelser som lagen kompletterar. Detta gäller inte om överträdelsen avser bestämmelser om myndighetsutövning. Brott mot föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen 5 § Till böter döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot föreskrifter som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, en myndighet har meddelat med stöd av – 2 kap. 2 § andra stycket, 2 kap. 4 § tredje stycket, 2 kap. 5 § tredje stycket, 2 kap. 6 § fjärde stycket, 2 kap. 7 § andra stycket, 2 kap. 9 § fjärde stycket, 2 kap. 11 § andra stycket, 2 kap. 12 § eller 2 kap. 13 § tredje stycket, –3 kap. 1 § andra stycket 1 och 2 § andra stycket, –4 kap. 2 § fjärde stycket 1 eller 4 §, –5 kap. 2 § 1 i annat fall än som sägs i 1 §, –6 kap. 3 §, –7 kap. 8 § andra stycket eller 16 § första och tredje stycket. 6 § Om gärningar som avses i 1, 3–4 och 5 §§ är att anse som ringa ska det inte dömas till ansvar. En gärning är att anse som ringa om den framstår som obetydlig med hänsyn till det intresse som straffbestämmelsen är avsedd att skydda. Bestämmelsernas förhållande till vite 7 § Om ett vite har dömts ut ska det inte dömas till ansvar för samma gärning. 8 § Till ansvar enligt 1–5 §§ döms det inte om gärningen är belagd med samma eller strängare straff i . Avgift om en förprövning inte har skett 9 § Regeringen får meddela föreskrifter om att en avgift ska betalas av den som inte låter förpröva stall, andra förvaringsutrymmen för djur eller hägn enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 6 kap. 1 §. Avgiftens storlek ska framgå av regeringens föreskrifter. Avgiften ska uppgå till och högst . När regeringen meddelar föreskrifter om avgiftens storlek ska hänsyn tas till förprövningens komplexitet och omfattning. Överklagande av beslut i ärenden om etiskt godkännande 1 § En regional djurförsöksetisk nämnds beslut i ett ärende om godkännande av användning av djur i djurförsök och om återkallelse av ett sådant godkännande får överklagas till den centrala djurförsöksetiska nämnd som anges i 7 kap. 13 §. Den centrala djurförsöksetiska nämndens beslut får inte överklagas. Överklagande av andra beslut 2 § Andra beslut enligt denna lag får överklagas till allmän för- valtningsdomstol. Beslut som avser Försvarsmakten överklagas dock till regeringen. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Motpart vid överklagande av beslut av officiell veterinär 3 § Om ett beslut som har meddelats av en officiell veterinär som har förordnats enligt lagen (2009:1254) om officiella veterinärer överklagas ska den myndighet som har förordnat den officiella veterinären föra det allmännas talan i allmän förvaltningsdomstol. Föreskrifter om omedelbar verkställighet 4 § Regeringen får meddela föreskrifter om i vilka fall ett beslut enligt denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EU-bestämmelser som lagen kompletterar ska gälla även om det överklagas. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs djurskyddslagen (1988:534). 3.Förelägganden, förbud och andra beslut som har meddelats enligt den upphävda lagen gäller fortfarande. Djurförbud enligt 9 kap. 1 § får, i de fall förhållandena som ligger till grund för beslutet har inträffat före ikraftträdandet, beslutas endast om förutsättningarna för djurförbud enligt den upphävda lagen är uppfyllda. Förslag till lag om ändring i lagen (2009:302) om verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård Härigenom föreskrivs att 1 kap. 3 § lagen (2009:302) om verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård ska ha följande lydelse. Med djurens hälso- och sjukvård avses i denna lag åtgärder som vidtas för att medicinskt förebygga, påvisa, lindra eller bota sjukdom, skada eller därmed jämförligt tillstånd hos djur. Med djurens hälso- och sjukvård jämställs även utförande av operativa ingrepp på eller givande av injektioner till djur i andra syften än de som följer av första stycket. Djurförsök enligt 1 c § djur- Djurförsök enligt 1 kap. 4 § skyddslagen (1988:534) omfattas djurskyddslagen (2018:000) om- fattas inte av begreppet. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs att det i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska införas sex nya paragrafer, 10 kap. 20 a §, 32 kap. 10 a, 10 b och 10 c §§, 35 kap. 20 a och 20 b §§, och närmast före 10 kap. 20 a §, 32 kap. 10 a, 10 b och 10 c §§, och 35 kap. 20 a § och 20 b § nya rubriker av följande lydelse. Sekretessen enligt 25 kap. 1 § och 26 kap. 1 § hindrar inte att en uppgift om ett djur som är nödvändig för ett ingripande av en kontrollmyndighet för djurskydd eller lämnas till dessa myndigheter om personal inom hälso- och sjukvården eller påträffar ett djur som 1.tydligt utsätts för vanvård eller misshandel, eller 2.uppenbart uppvisar symtom på sjukdom eller är allvarligt skadat. En uppgift enligt första stycket får endast lämnas om det bedöms att bristen inte kan åtgärdas i samråd med den som håller djuret. Uppgift från hälso- och sjukvården och för uppgift om en enskilds personal inom hälso- och sjukvården eller , om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. För uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Sekretessen enligt 10 a § hindrar inte att en sådan uppgift lämnas till en annan kontrollmyndighet för djurskydd. Om en kontrollmyndighet för djurskydd får en uppgift som är sekretessreglerad i 10 a § eller 35 kap. 20 a § från en annan kontrollmyndighet för djurskydd eller från , blir 10 a § tillämplig på uppgiften hos den mottagande myndigheten. Uppgift lämnad av hälso- och sjukvården eller Sekretess gäller hos Polis- myndigheten för uppgift om en enskilds personliga förhållanden som av djurskyddsskäl har lämnats av personal inom hälso- och sjukvården eller , om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. För uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst sjuttio Sekretessen enligt 20 a § hindrar inte att en sådan uppgift lämnas till en kontrollmyndighet för Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i läkemedelslagen (2015:315) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 1 § läkemedelslagen (2015:315) ska ha följande lydelse. En klinisk läkemedelsprövning får utföras för att utreda i vad mån ett läkemedel är ändamålsenligt. Den kliniska läkemedelsprövningen får utföras i samband med sjukdomsbehandling eller utan sådant samband. En klinisk läkemedelsprövning får utföras på människor endast av en legitimerad läkare eller en legitimerad tandläkare och på djur endast av en legitimerad veterinär. Den som utför prövningen ska ha tillräcklig kompetens på det område som prövningen avser. En klinisk läkemedelsprövning får utföras för att utreda i vad mån ett läkemedel är ändamålsenligt. Den kliniska läkemedelsprövningen får utföras i samband med sjukdomsbehandling eller utan sådant samband. En klinisk läkemedelsprövning får utföras på människor endast av en legitimerad läkare eller en legitimerad tandläkare och på djur endast av en legitimerad veterinär. Den som utför prövningen ska ha tillräcklig kompetens på det område som prövningen avser. För klinisk läkemedelsprövning på människor finns även bestämmelser i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor. För klinisk läkemedelsprövning på djur finns bestämmelser i djurskyddslagen (1988:534). För klinisk läkemedelsprövning på människor finns även bestämmelser i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor. För klinisk läkemedelsprövning på djur finns bestämmelser i djurskyddslagen (2018:000). Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet Enligt en lagrådsremiss har regeringen (Närings- departementet) beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 2.lag om ändring i lagen (2009:302) om verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård, 3.lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), 4.lag om ändring i läkemedelslagen (2015:315). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet , biträdd av ämnesråden och . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: 1 kap. 3 och 4 §§ Rubriken över 3 och 4 §§, som innehåller definitioner av orden försöksdjur och djurförsök, lyder ”Uttryck i lagen”. I normalt språkbruk avses med ”uttryck” flera ord som tillsammans får en viss betydelse, inte enskilda ord (jfr rubriken uttryck i lagrådsremissen En ändamålsenlig bokföring och redovisning). Lagrådet förordar därför att rubriken ändras till Definitioner. 2 kap. 9 § Enligt 9 § andra stycket får utrustning för djur som kan orsaka djuret lidande eller skada inte användas. Bestämmelsen är en del av det allmänna förbudet mot att aga, skada eller överanstränga djur. Även annan utrustning än sådan som är för djur kan komma till användning på ett sätt som kan orsaka lidande eller skada. Lagrådet förordar därför att begränsningen ”för djur” utgår ur lagtexten. 2 kap. 12 § Uttrycket ”krav för” bör enligt Lagrådets mening bytas ut mot ”villkor för”. Motsvarande justering bör göras i 2 kap. 13 § tredje stycket, 4 kap. 4 § och 7 kap. 16 § första stycket. 2017/18:147 2 kap. 13 § Bilaga 11 Paragrafen reglerar djurskyddet vid djurtransporter. Enligt bestämmelserna ska vissa åtgärder till skydd för djur och för tillsyn över djur vidtas utöver vad som följer av angivna EU-regler om transport. Enligt den föreslagna lydelsen ska dessa åtgärder vidtas vid alla transporter, dvs. såväl vid sådana som bara sker inom landet som vid sådana som kommer från EU eller något annat land eller ska till EU eller något annat land. Enligt Lagrådets mening är det tveksamt om EU-reglerna tillåter en så långtgående svensk reglering. I den fortsatta beredningen bör klargöras på vilka transporter paragrafen ska vara tillämplig. Om den är avsedd att inte vara generellt tillämplig, bör begränsningarna framgå av lagtexten. 8 kap. 13 § Paragrafen ger bl.a. Europeiska kommissionen – utöver rätt till tillträde – även rätt till upplysningar och att ta del av handlingar. Enligt rubriken närmast över paragrafen ges rätt till tillträde. Lagrådet förordar att rubriken ges en lydelse som bättre avspeglar innehållet i paragrafen. 9 kap. 3 § Lagrådet föreslår att paragrafen utformas enligt följande. Om den som meddelas djurförbud äger eller håller djur, ska förelägga honom eller henne att inom göra sig av med det eller de djur som omfattas av förbudet. Detta gäller dock inte om i enlighet med 5 eller 6 § ska besluta att omhänderta djuret eller djuren i samband med beslutet om djurförbud. 9 kap. 6 § I 6 § finns bestämmelser om när eller får besluta att omhänderta ett djur. Enligt första stycket 2 får ett omhändertagande ske om djuret är utsatt för lidande och ägaren till djuret är okänd eller ”inte kan nås”. Vid föredragningen har upplysts att bestämmelsen inte är avsedd att omfatta alla fall där ägaren inte kan nås. Tanken är att den ska träffa situationer där ägaren har övergett djuret och medvetet håller sig undan kontakt med myndigheterna, när dessa försöker nå honom eller henne om djuret. Den föreslagna bestämmelsen är därmed missvisande. Som den är avfattad kommer den också i konflikt med det skydd som djurets ägare har enligt andra regler och vad som följer av hittegodslagen. Den närmare utformningen bör övervägas i den fortsatta beredningen. 9 kap. 8 § Paragrafen innehåller bestämmelser om hanteringen av omhändertagna djur. Av allmänna principer för myndighetsutövning av detta slag följer att den minst ingripande åtgärden ska vidtas. Det innebär att djuret får avlivas först om eller polisen har gjort rimliga försök att sälja eller på annat sätt överlåta djuret men misslyckats. Lagrådet konstaterar att de föreslagna bestämmelserna ska tillämpas på detta sätt. 10 kap. 6 § Lagrådet föreslår att paragrafen utformas enligt följande. Om en gärning som avses i 1, 3, 4 eller 5 § är att anse som ringa, ska det inte dömas till ansvar. En gärning är att anse som ringa om den framstår som obetydlig med hänsyn till det intresse som straffbestämmelsen är avsedd att skydda. 10 kap. 7 § Enligt bestämmelsen ska, om ett vite har dömts ut, inte dömas till ansvar för samma gärning. Lagtexten har utformats så att endast den som ålagts vite skyddas mot nya förfaranden om samma sak. Bestämmelsen omfattar därmed inte alla fall som skyddas av förbudet mot dubbelbestraffning i artikel 4 i det sjunde tilläggsprotokollet i och är inte heller förenlig med den praxis som utvecklats av och (se NJA 2013 s. 502, NJA 2015 s. 663 och HFD 2014 ref. 65). Regleringen bör övervägas ytterligare under den fortsatta beredningen. Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen 35 kap. 20 a och 20 b §§ Placeringen av de båda nya paragraferna innebär att bl.a. regler om sekretess hos i passärenden och vapenärenden hamnar under den överställda rubriken . De nu föreslagna bestämmelserna med rubriker bör i stället placeras som nya 23 a och 23 b §§. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , Y , Baylan, Bucht, , , , Hellmark , , , Bah Kuhnke, Strandhäll, Shekarabi, , , , , , Regeringen beslutar proposition Ny djurskyddslag