prop · H503216 · 2018-04-24 00:00:00 — 14 § All information, inklusive marknadsföringsmaterial, som en försäkringsdistributör lämnar till kunder ska vara opartisk och får inte vara vilseledande. Marknadsföringsmaterial ska alltid klart och tydligt kunna identifieras som sådant. 15 § Information som avses i 1–12 §§ ska lämnas kostnadsfritt till kunden i en pappershandling, på ett annat varaktigt medium eller på en webbplats som är tillgänglig för kunden. Informationen ska var klar och begriplig och lämnas på svenska eller på ett officiellt språk i det land inom EES där risken är belägen, i det land inom EES där åtagandet görs eller på ett annat språk som distributören och kunden kommer överens om. 16 § Vid telefonförsäljning får den information som avses i 1–13 §§ lämnas muntligen till kunden innan ett försäkringsavtal ingås. efter det att försäkringsavtal ingåtts ska informationen lämnas till kunden på det sätt som anges i 15 §. Vid telefonförsäljning till en konsument finns även bestämmelser i 3 kap. lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler. Särskilt informationskrav vid anslutning till obligatorisk tjänstepensionsförsäkringsplan 17 § Om en anställd ansluts till en obligatorisk tjänstepensions- försäkringsplan, ska de försäkringsföretag som omfattas av planen säkerställa att information som avses i 1–9 §§ lämnas till den anställde utan dröjsmål efter anslutningen. Särskilda informationskrav vid korsförsäljning 18 § Vid korsförsäljning enligt 4 kap. 12 § första stycket ska försäkringsdistributören informera kunden om huruvida det är möjligt att köpa de olika beståndsdelarna separat. Distributören ska ge kunden en adekvat beskrivning av de olika delarna i avtalet eller paketet samt lämna separata uppgifter om kostnader och avgifter för respektive beståndsdel. 19 § Om risken eller försäkringsskyddet i ett sådant avtal eller paket som avses i 18 § skiljer sig från den risk eller det försäkringsskydd som beståndsdelarna medför var för sig, ska distributören ge kunden en adekvat beskrivning av de olika beståndsdelarna i avtalet eller paketet och av på vilket sätt deras inbördes samspel kan påverka risken eller försäkringsskyddet. Skyldighet att vidarebefordra information 20 § En försäkringsförmedlare ska till kunden vidarebefordra sådan information om försäkringsavtalet som ett försäkringsföretag är skyldigt att lämna till en försäkringstagare. 21 § En försäkringsdistributör ska dokumentera vad som förekommit vid distributionstillfället och lämna dokumentationen till kunden. 22 § Bestämmelserna i 1–13 §§ gäller inte vid 1.distributionsverksamhet med anknytning till försäkringar mot stora risker, 2.distribution av återförsäkring, eller 3.sådan sidoverksamhet som avses i 2 kap. 11 §. Påföljd vid utebliven information 23 § Om information inte tillhandahålls i enlighet med 1–16 §§, ska även marknadsföringslagen (2008:486) tillämpas, med undantag av bestämmelserna i 29–36 §§ om marknadsstörningsavgift. Sådan infor- mation ska anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket marknads- föringslagen. 24 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.försäkringsdistributörers informationsskyldighet enligt 1–9 §§, 2.vilka krav som ska gälla i fråga om utformningen av och innehållet i produktfaktablad enligt 13 §, 3.vilka formkrav som ska gälla för informationen enligt 15 §, 4.vad en försäkringsdistributör ska iaktta för att fullgöra skyldigheten enligt 17 §, 5. vilka informationskrav som ska gälla vid korsförsäljning enligt 18 och 19 §§, och 6. vad en försäkringsdistributör ska iaktta när det gäller dokumentation av försäkringsdistributionen och utlämnande av sådan dokumentation enligt 21 §. 6 kap. Ytterligare krav vid distribution av försäkringsbaserade investeringsprodukter Tillämpningsområde för ytterligare krav 1 § Det som anges i detta kapitel gäller när försäkringsdistribution avser försäkringsbaserade investeringsprodukter. Försäkringsbaserade investeringsprodukter får inte distribueras av sidoverksamma försäkringsförmedlare. 2 § En försäkringsdistributör ska fastställa och tillämpa effektiva organisatoriska och administrativa förfaranden så att alla rimliga åtgärder vidtas för att förhindra att kundernas intressen påverkas negativt av intressekonflikter. 3 § En försäkringsdistributör ska vidta alla lämpliga åtgärder för att identifiera, förhindra och hantera de intressekonflikter som kan uppkomma mellan distributören, en anknuten försäkringsförmedlare eller någon närstående person till dem och en kund eller mellan kunder i samband med försäkringsdistribution och tillhandahållande av sidotjänster, inklusive sådana som orsakas av ersättningar eller förmåner från annan än kunden, distributörens eget ersättningssystem eller andra incitamentsstrukturer. Om de förfaranden som en försäkringsdistributör har fastställt och tillämpar enligt 2 § och de åtgärder som vidtagits enligt första stycket inte räcker för att förhindra att kundernas intressen kan komma att påverkas negativt, ska distributören informera kunden om arten av eller källan till intressekonflikten innan ett försäkringsavtal ingås. Informationen enligt andra stycket ska lämnas på ett varaktigt medium och vara tillräckligt tydlig och detaljerad med hänsyn till kundens art, för att kunden ska kunna fatta ett välgrundat beslut när det gäller den försäkringsdistribution där intressekonflikten uppstår. Information om försäkringsdistributionen och om risker 4 § En försäkringsdistributör ska förse sina kunder med lämplig och lättbegriplig information enligt 5 och 6 §§ innan ett avtal ingås. Informationen ska ge kunderna rimliga möjligheter att förstå arten av och vilka risker som är förknippade med den försäkringsdistribution och de försäkringsbaserade investeringsprodukter som försäkringsdistribu- tören erbjuder. Information enligt första stycket får lämnas i standardiserad form. Information vid alla typer av försäkringsdistribution 5 § En försäkringsdistributör ska förse kunder med information om 1. försäkringsbaserade investeringsprodukter och föreslagna placeringsstrategier, inbegripet vägledning om och varningar för de risker som är förknippade med investeringar i försäkringarna eller placeringsstrategierna, och 2. alla kostnader och avgifter förknippade med distributionen av den försäkringsbaserade investeringsprodukten, inbegripet kostnaderna för eventuell rådgivning och kostnaderna för den försäkringsbaserade investeringsprodukt som rekommenderas eller marknadsförs till kunden samt hur kunden får betala kostnader och avgifter, inbegripet eventuella betalningar från tredjepart. Informationen om kostnader och avgifter, inbegripet kostnader och avgifter som har samband med distributionen av den försäkringsbaserade investeringsprodukten, som inte orsakas av förekomsten av under- liggande marknadsrisk, ska räknas samman så att kunden kan förstå den totala kostnaden liksom den kumulativa effekten på investeringens avkastning. Om kunden begär det, ska en uppdelning per post ges. Informationen ska i förekommande fall ges till kunden regelbundet, åtminstone , under investeringens varaktighet. Ytterligare information när rådgivning tillhandahålls 6 § En försäkringsdistributör som tillhandahåller rådgivning ska informera kunder om 1.rådgivningen tillhandahålls grundad på en opartisk och personlig analys eller inte, 2.rådgivningen är baserad på en allmän eller mer begränsad analys av olika försäkringsbaserade investeringsprodukter, och särskilt om urvalet omfattar eller är begränsat till försäkringar helt eller delvis utvecklade av försäkringsdistributören, företag som distributören har nära förbindelser med eller andra företag som distributören har ett sådant rättsligt eller ekonomiskt förhållande till att det kan försämra förutsättningarna för distributören att tillvarata kundens intressen, och 3.försäkringsdistributören regelbundet kommer att bedöma lämpligheten avseende de försäkringsbaserade investeringsprodukter som rekommenderas kunden. Ersättningar till och från tredjepart 7 § En försäkringsdistributör får i samband med distribution av försäkringsbaserade investeringsprodukter eller en sidotjänst erbjuda eller ta emot ersättning från någon annan än kunden bara om 1. ersättningen inte har någon negativ inverkan på den relevanta tjänsten eller den distribuerade försäkringsprodukten, och 2. den inte försämrar försäkringsdistributörens förutsättningar att Prop. 2017/18:216 uppfylla sina skyldigheter att agera hederligt, rättvist och professionellt i Bilaga 4 enlighet med kundens bästa intresse. 8 § En försäkringsdistributör får i samband med distribution av försäkringsbaserade investeringsprodukter eller en sidotjänst inte erbjuda eller ta emot ersättning från någon annan än kunden som 1.till väsentlig del avser tjänster som ännu inte utförts, 2.till sin storlek baseras på premiebetalningar som ännu inte betalats, 3.i annat fall än de som avses i 1 och 2 är av sådan storlek att den står i uppenbart missförhållande till de tjänster som utförs. Krav på lämplighetsbedömning när rådgivning tillhandahålls 9 § En försäkringsdistributör ska när rådgivning om en försäkrings- baserad investeringsprodukt tillhandahålls hämta in nödvändiga uppgifter från kunden om dennes kunskaper och erfarenheter av den specifika typen av produkt eller tjänst samt om dennes ekonomiska situation och mål med investeringen så att distributören kan rekommendera kunden de försäkringsbaserade investeringsprodukter som är lämpliga för denne. Uppgifterna om kundens ekonomiska situation och investeringsmål ska vara tillräckliga för att försäkringsdistributören ska kunna göra en bedömning av och särskilt beakta kundens möjlighet att klara av förluster och kundens risktolerans. Om en försäkringsdistributör korsförsäljer rådgivning om en försäkringsbaserad investeringsprodukt tillsammans med investerings- rådgivning enligt 1 kap. 4 c § lagen (2007:528) om värdepappers- marknaden på sätt som avses i 5 kap. 18 och 19 §§, ska distributören bedöma lämpligheten av överenskommelsen eller paketet som helhet. Krav på passandebedömning när rådgivning inte tillhandahålls 10 § En försäkringsdistributör ska, när någon annan försäkrings- distribution än sådan som avses i 9 § tillhandahålls, begära att kunden lämnar uppgifter om sina kunskaper och erfarenheter av den erbjudna eller efterfrågade typen av produkt eller tjänst, så att distributören kan bedöma om den tillhandahållna försäkringstjänsten eller försäkrings- produkten passar kunden. Om den tjänsten avser en kombination av tjänster eller produkter som avses i 5 kap. 18 och 19 §§, ska bedömningen avse överenskommelsen eller paketet som helhet. En försäkringsdistributör ska, mot bakgrund av de uppgifter som lämnats enligt första stycket, varna kunden i de fall tjänsten eller produkten inte passar kunden. En försäkringsdistributör ska, om en kund inte lämnar uppgifter enligt första stycket eller lämnar ofullständiga uppgifter, varna kunden om att distributören inte kan avgöra om produkten passar kunden. Varning enligt andra och tredje styckena får lämnas i standardiserad form. Undantag från krav på passandebedömning 11 § En försäkringsdistributör får tillhandahålla annan försäkrings- distribution än sådan som avses i 9 § utan att uppfylla kraven i 10 §, om 1.distributionen avser någon av följande försäkringsbaserade investeringsprodukter: a) försäkringsavtal som endast ger investeringsexponering mot sådana finansiella instrument som avses i 9 kap. 25 § första stycket 1 lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden och som inte innehåller en struktur som gör det svårt för kunden att förstå den risk som avtalet är förenad med, eller b) okomplicerade försäkringsbaserade investeringsprodukter, 2.försäkringsdistributionen tillhandahålls på kundens initiativ, och 3.kunden klart och tydligt har informerats om att försäkrings- distributören inte kommer att bedöma om den erbjudna eller tillhanda- hållna försäkringsbaserade investeringsprodukten eller den tillhanda- hållna eller erbjudna försäkringsdistributionen passar kunden. Information enligt första stycket 3 får lämnas i standardiserad form. Om en kredit beviljas i samband med försäkringsdistributionen för att kunden, genom försäkringsdistributören, ska kunna genomföra en disposition i ett eller flera försäkringsavtal, ska distributören uppfylla vad som krävs enligt 10 §. Dokumentation och rapportering till kunder 12 § En försäkringsdistributör ska dokumentera vad distributören och en kund har kommit överens om när det gäller parternas rättigheter och skyldigheter samt övriga villkor för de tjänster som distributören ska utföra för kunden. 13 § En försäkringsdistributör ska på ett varaktigt medium lämna en tillfredsställande rapportering till en kund om de tjänster som distributören har utfört för kunden. Rapporteringen ska i förekommande fall innehålla lämpliga regelbundna meddelanden och uppgifter om kostnaderna för de dispositioner och tjänster som har utförts för kundens räkning. 14 § En försäkringsdistributör som tillhandahåller rådgivning ska på ett varaktigt medium lämna en kund en tillfredsställande dokumentation som specificerar vilket råd kunden har fått och hur rådet motsvarar kundens preferenser, mål och andra egenskaper (lämplighetsförklaring). Dokumentationen ska lämnas innan ett avtal ingås, om inte villkoren i andra stycket är uppfyllda. Om ett avtal ingås med hjälp av en teknik för distanskommunikation som hindrar att dokumentationen lämnas i förväg, får försäkrings- distributören lämna lämplighetsförklaringen efter det att avtalet har ingåtts, om 1. kunden har gett sitt samtycke till att få lämplighetsförklaringen utan onödigt dröjsmål efter det att avtalet ingåtts, och 2. försäkringsdistributören har erbjudit kunden möjligheten att senare- lägga ingåendet av avtalet så att kunden först kan få lämplighets- Om en försäkringsdistributör har informerat en kund om att Prop. 2017/18:216 distributören kommer att utföra en regelbunden lämplighetsbedömning, Bilaga 4 ska den regelbundna rapporteringen innehålla en uppdaterad förklaring till hur den försäkringsbaserade investeringsprodukten motsvarar kundens preferenser, mål och andra egenskaper. 15 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.vilka åtgärder försäkringsdistributörer rimligen kan förväntas genomföra och dokumentera enligt 2 och 3 §§ för att förebygga, identifiera, hantera och informera om intressekonflikter när de bedriver försäkringsdistribution, 2.lämpliga kriterier för bestämning av vilka typer av intressekonflikter som riskerar att negativt påverka försäkringsdistributörers kunders intressen som avses i 3 §, 3.vilken information en försäkringsdistributör ska lämna till sina kunder enligt 4–6 §§, 4.kriterierna för att bedöma vilka ersättningar och förmåner en försäkringsdistributör får lämna till eller ta emot av någon annan än kunden samt vilka uppgifter som ska lämnas till kunden om ersättningar och förmåner som distributören lämnar till eller tar emot av någon annan än kunden enligt 7 och 8 §§, 5.vad en försäkringsdistributör ska iaktta vid inhämtande av uppgifter och en prövning enligt 9 och 10 §§, 6.vilka försäkringsbaserade investeringsprodukter som ska anses ha en struktur som gör det svårt för kunden att förstå den risk som avtalet är förenat med enligt 11 § första stycket 1 a samt ska anses okomplicerade enligt 11 § första stycket 1 b, och 7.dokumentation och rapportering till kunder enligt 12–14 §§. 7 kap. Ytterligare krav vid distribution av vissa pensionsförsäkringar Tillämpningsområde för ytterligare krav 1 § Det som anges i detta kapitel gäller när försäkringsdistribution avser pensionsförsäkringar som har ett förfallo- eller återköpsvärde som helt eller delvis är direkt eller indirekt exponerat mot marknadsvolatilitet. Pensionsförsäkringar som omfattas av första stycket får inte distribueras av sidoverksamma försäkringsförmedlare. En försäkringsdistributör som bedriver försäkringsdistribution som avser pensionsförsäkringar som omfattas av första stycket ska i denna verksamhet tillämpa 6 kap. 2, 3, 7–9 och 12–14 §§. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter i fråga om distribution av pensionsförsäkringar som omfattas av detta kapitel avseende 1. vilka åtgärder som försäkringsdistributörer rimligen kan förväntas genomföra och dokumentera enligt 6 kap. 2 och 3 §§ för att förebygga, identifiera, hantera och informera om intressekonflikter när de bedriver försäkringsdistribution, 2.lämpliga kriterier för bestämning av vilka typer av intressekonflikter som riskerar att negativt påverka försäkringsdistributörers kunders intressen som avses i 6 kap. 3 §, 3.kriterierna för att bedöma vilka ersättningar och förmåner en försäkringsdistributör får lämna till eller ta emot av någon annan än kunden samt vilka uppgifter som ska lämnas till kunden om ersättningar och förmåner som distributören lämnar till eller tar emot av någon annan än kunden enligt 6 kap. 7 och 8 §§, 4.vad en försäkringsdistributör ska iaktta vid inhämtande av uppgifter och en prövning enligt 6 kap. 9 §, 5.dokumentation och rapportering till kunder enligt 6 kap. 12–14 §§, 6.nödvändiga undantag från de skyldigheter som anges i 1 §, med hänsyn tagen till den relevanta marknadens funktion och med beaktande av skyddet för kunder. 1 § är registreringsmyndighet för försäkringsförmedlare och för utländska försäkringsförmedlare som avses i 3 kap. 3 §. Hos verket förs register över försäkringsförmedlare, där de uppgifter som enligt lag eller andra författningar ska tas in i register skrivs in. För registrering av filialer till utländska försäkringsförmedlare gäller lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. 2 § Om en sökande vid anmälan för registrering inte har följt vad som är föreskrivet om anmälan eller om det finns något annat hinder för registrering, ska förelägga sökanden att yttra sig eller göra rättelse. Om föreläggandet inte följs, ska anmälan av- skrivas. En upplysning om denna påföljd ska tas in i föreläggandet. Om det fortfarande finns hinder för registrering även efter det att yttrande har lämnats, ska sökanden ges tillfälle att yttra sig över hindret. Finns hindret ändå kvar, ska registrering vägras om det inte finns anledning att ge sökanden ett nytt föreläggande. Tillsynen och dess omfattning 3 § har tillsyn över att den som i bedriver försäkringsdistribution följer denna lag och andra författningar som reglerar försäkringsdistributörens verksamhet. har därutöver tillsyn över svenska försäkrings- distributörer som bedriver försäkringsdistribution i ett annat land inom EES enligt 3 kap. 6 eller 7 §. Om enligt en överenskommelse med en behörig myndighet i ett annat land inom EES har tagit över ansvaret för tillsynen över en EES-försäkringsförmedlare som har sitt huvudsakliga verksam- hetsställe i , ska ha tillsyn över den förmed- verksamhet som bedrivs i . Om träffar en överenskommelse enligt första stycket eller en överenskommelse om att en behörig myndighet i ett annat land inom EES ska ha tillsyn över en svensk försäkringsförmedlare som har sitt huvudsakliga verksamhetsställe i det landet, ska Finans- inspektionen därefter fatta ett beslut i enlighet med överenskommelsen. ska underrätta den berörda försäkringsförmedlaren och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten om inspek- tionen ingår en internationell överenskommelse om överföring av till- Försäkringsdistributörer, EES-försäkringsförmedlare och försäk- ringsförmedlare från tredjeland som utövar verksamhet i enligt 3 kap. 1 eller 3 § är skyldiga att till lämna de upp- lysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande frågor som får när den anser att det är nödvändigt genomföra en undersökning hos en försäkringsdistributör eller en filial till en sådan EES-försäkringsförmedlare eller försäkringsförmedlare från tredjeland som avses i 3 kap. 1 § första stycket 1 eller 3 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om att vissa uppgifter som enligt första stycket ska lämnas till i stället ska lämnas till . När en försäkringsförmedlare får kännedom om att aktier eller andelar i företaget har förvärvats eller avyttrats på ett sådant sätt att inne- havet utgör eller upphör att vara ett kvalificerat innehav, ska förmedlaren anmäla förvärvet eller avyttringen till . När en försäkringsförmedlare i annat fall får kännedom om att den har nära förbindelser med någon annan, ska förmedlaren anmäla det till . När en anknuten sidoverksam försäkringsförmedlare eller en anknuten försäkringsförmedlare som inte förmedlar försäkringsbaserade invest- eringsprodukter eller sådana pensionsförsäkringar som avses i 7 kap. 1 § har nära förbindelser med någon annan, ska det anmälas till Finans- inspektionen. Den försäkringsförmedlare som har anmält en annan försäkrings- förmedlare eller det försäkringsföretag som har anmält en försäkrings- förmedlare för registrering hos ska göra anmälan enligt andra stycket när förmedlaren eller företaget får kännedom om den nära förbindelsen. Samarbete med behöriga myndigheter 7 § ska i sin tillsynsverksamhet samarbeta och utbyta information med behöriga myndigheter, Europeiska kommis- sionen och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten i den utsträckning som följer av medlemskap i unionen. 8 § Den som är eller har varit knuten till en försäkringsdistributör som anställd eller uppdragstagare får inte obehörigen röja uppgifter i en anmälan eller en utsaga om en misstänkt överträdelse av en bestämmelse som gäller för verksamheten, om uppgiften kan avslöja anmälarens eller den utpekade personens identitet. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 9 § Om en försäkringsförmedlare enligt lag ska utse revisor, får Finans- inspektionen förordna en revisor att med övriga revisorer delta i revision- en av försäkringsförmedlaren. Inspektionen får när som helst återkalla ett sådant förordnande och utse en ny revisor. Revisorn har rätt till skäligt arvode av försäkringsförmedlaren för sitt arbete. Arvodets storlek bestäms av . 10 § Försäkringsdistributörer, EES-försäkringsförmedlare med en filial i enligt 3 kap. 1 § första stycket 2 och andra utländska försäk- ringsförmedlare som har inrättat filial i enligt 3 kap. 3 § ska med årliga avgifter bekosta verksamhet med anknytning till denna lag samt verksamhet enligt lagen (2014:484) om en databas för övervakning av och tillsyn över finans- marknaderna. får ta ut avgifter för prövning av ansökningar och anmälningar enligt denna lag. 11 § Regeringen får meddela föreskrifter om sådana avgifter som avses i 10 §. 12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka upplysningar en försäkringsdistributör, en EES-försäkringsförmedlare eller en försäkringsförmedlare från tredje- land, enligt 5 § ska lämna till för dess tillsynsverk- samhet samt när och hur dessa ska lämnas. Ingripande mot försäkringsdistributörer och vissa fysiska personer 1 § Om en försäkringsdistributör har åsidosatt sina skyldigheter enligt denna lag eller andra författningar som reglerar försäkringsdistributörens verksamhet, ska ingripa. ska då utfärda ett föreläggande att göra rättelse inom , ett förbud att verkställa beslut eller en anmärkning. Om en försäkringsdistributörs överträdelse är allvarlig, ska tillståndet åter- kallas eller, om det är tillräckligt, varning meddelas. Om en svensk försäkringsförmedlare bedriver försäkringsdistribution i ett annat land inom EES enligt 3 kap. 6 eller 7 § och har åsidosatt sina skyldigheter enligt den lag eller andra författningar som reglerar försäk- ringsförmedlarens verksamhet i det landet ska , efter underrättelse från den behöriga myndigheten där, ingripa mot förmed- laren på sätt som anges i andra stycket. ska under- rätta den behöriga myndigheten i det landet om vilka åtgärder som har vidtagits.