prop · H503164 · 2018-03-20 00:00:00 — Regeringens proposition 2017/18:164 En kulturskola för framtiden - en strategi för de statliga insatserna Regeringen överlämnar denna proposition till . Den kommunala är en integrerad del av svenskt kulturliv och utbildningsväsende. Dess betydelse för barn och unga, liksom för samhället som helhet gör att regeringen anser att är av nationellt intresse, trots att den är en angelägenhet. Det är dock först som blivit föremål för statliga insatser. I propositionen föreslås att det övergripande målet för de statliga insatserna till stöd för den kommunala ska vara att främja möjligheter att erbjuda barn och unga undervisning av hög kvalitet i kulturella och konstnärliga uttryckssätt, liksom möjligheterna till såväl fördjupning som bredd i undervisningen med utgångspunkt i vars och ens särskilda förutsättningar. För att nå det övergripande målet bör statens insatser för den kommunala bidra till –att tillgänglighet och jämlikhet främjas –ett brett och angeläget utbud av kulturella och konstnärliga uttryck –hög kvalitet i såväl den breda som i den fördjupade undervisningen –god kompetensförsörjning. Regeringens utgångspunkt är att bör vara en angelägenhet. Syftet med de statliga insatserna bör vara att stödja den kommunala när det gäller utveckling och förnyelse. För att nå det nationella målet bedömer dock regeringen att det behövs en struktur för statens insatser till stöd för den kommunala . En sådan struktur består av stöd till nationell samordning, bidrag för utveckling och stöd till förbättrad kompetensförsörjning. 2017/18:164 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Ärendet och dess beredning .............................................................. Den kommunala utveckling........................................ Den kommunala framväxt............................ 3.3Den kommunala betydelse och 4 Nationellt mål för statliga insatser till stöd för den 5 En sammanhållen struktur för statens insatser för den Stöd till nationell samordning .......................................... Inrättande av ett nationellt Bidrag för utveckling........................................................ Stöd till förbättrad kompetensförsörjning......................... Sammanfattning av betänkandet En inkluderande kulturskola .......................på egen grund (SOU 2016:69) Förteckning ........över remissinstanserna (SOU 2016:69) Utdrag ur protokoll vid .........regeringssammanträde Regeringen föreslår att godkänner vad regeringen föreslår om nationellt mål för statliga insatser till stöd för den kommunala (avsnitt 4). 2017/18:164 2 Ärendet och dess beredning Regeringen aviserade i budgetpropositionen (prop. 2014/15:1, utg.omr. 17) att en nationell strategi för den kommunala musik- och skulle tas fram. beslutade regeringen att tillsätta en statlig utredning med uppdrag att ta fram en nationell strategi för den kommunala musik- och (dir. 2015:46). Utredningen antog namnet (Ku2015:02). Utredningen lämnade sitt slutbetänkande En inkluderande kulturskola på egen grund (SOU 2016:69) . En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Ku2016/02380/KO). Den kommunala är en integrerad del av svenskt kulturliv och utbildningsväsende. Verksamheten startade som musikskola och växte successivt fram som en del av det svenska välfärdsbygget. Två ambitioner låg bakom den kommunala , dels att samla och fostra barn och unga med musiken i centrum, dels att ge alla barn och unga, oavsett föräldrarnas ekonomiska förutsättningar, möjlighet till en meningsfull fritid. Ytterligare ett syfte var att utbilda musiker för kommunens musikliv, vilket inte kunde göras inom ramen för den ordinarie skolans musikundervisning. framväxt kom att präglas av de lokala förutsättningarna på orten. De som anställdes i hade sin bakgrund som bl.a. lärare, kyrkomusiker eller musiker i militär- eller symfoniorkestrar. Vissa musikskolor var avgiftsfria medan andra tog ut en avgift av eleverna. Den kommunala utvecklades snabbt och fick tidigt stor betydelse för musikundervisningen. Det var dock först som en ansats till nationell enhetlighet gjordes genom att dåvarande i en skrift slog fast vilka styrdokument den kommunala borde förhålla sig till. Skriften var ett svar på en förfrågan om råd och stöd från de kommunala musikskolorna och kom att bli normerande för verksamheten i hela landet. har verksamheten utvecklats från att vara en musikskola med samhällets behov av en återväxt av musiker för det lokala orkesterlivet eller folkrörelserna som främsta syfte till att anta ett allt tydligare barnperspektiv. Att ge barnen en meningsfull upplevelse av musicerande blev allt viktigare, och successivt började även andra konst- och kulturuttryck tas in i verksamheten. blev i vissa Prop. 2017/18:164 kommuner alltmer en kulturskola. Det finns ingen formell definition av vad en kulturskola är, även om ett försök gjordes i kulturutredningen (SOU 1995:84). Benämningen kulturskola har i allt större utsträckning kommit att ersätta benämningen musikskola. En succesiv utveckling mot en kulturskola som erbjuder kurser i ett brett utbud av konstnärliga uttryck pågår i hela landet, även om det fortfarande ser olika ut i olika kommuner. Detta görs inte minst för att locka fler elever med olika bakgrund och skilda intressen till och göra den angelägen för fler. är en angelägenhet och regleras som en del av de kommunala befogenheterna i kommunallagen. organiserade antingen under barn- och utbildningsnämnden eller under kultur- och fritidsnämnden. I vissa fall ligger verksamheten direkt under Kulturskolorna drivs av kommunernas själva, i sam- arbete med andra kommuner eller läggs ut på andra aktörer så som studieförbund eller andra utbildningsarrangörer. Kommunerna har rätt att ta ut en avgift för verksamheten och besluta om hur den ska organiseras. Den variation som präglade framväxten av den kommunala Detta är en konsekvens av skilda lokala förutsättningar och att statliga insatser för saknats. riktlinjer har resulterat i att bl.a. lokala kulturtraditioner, engagemang från enskilda samt geografiska och demografiska förhållanden har påverkat utformningen av , vilket har varit positivt eftersom det gett kulturskolorna förankring i och betydelse för lokalsamhället. inneburit att kommunerna mött utmaningarna inom på olika sätt. Frågan om nationella riktlinjer för den kommunala har tagits upp i olika utredningar på kultur- och utbildningsområdet ända sedan Förslag till statliga insatser har utretts men aldrig En förklaring kan vara att stödet i styrningen av verksamheten som det tidigare under vissa perioder har gett till kommunerna (se ovan) har minskat behovet av statliga De kommunala kulturskolorna finansieras i huvudsak inom ramen för den kommunala budgeten som beslutas av kommunfullmäktige. har också möjlighet att ta ut avgifter för de tjänster de tillhandahåller förutsatt att avgiften inte överstiger kostnaden för att tillhandahålla Intäkterna för kommer från terminsavgifter och instrumenthyror samt från uppdrag som personal utför i kommunens förskolor och skolor. Genomsnittsavgiften i de kommuner som tar ut en avgift uppgick till ca per termin. kommuner tar inte ut någon avgift alls, något som blivit vanligare under 2017/18:164 . Överlag finns de högsta avgifterna i kranskommunerna till storstäder medan kommunerna i glesbygd tar ut lägst eller inga avgifter. satsade kommunerna sammanlagt ca på . Kommunernas anslag till har ökat kontinuerligt. står i genomsnitt för av kommunernas kulturutgifter. Huvuddelen av utgifterna går till personalkostnader och resten till lokaler och administration. Lokalkostnaderna utgör av de totala kostnaderna för verksamheten. Vissa kulturskolor har bristfälliga lokaler eller saknar helt ändamålsenliga lokaler medan andra kommuner valt att ha en samlad kulturskola i form av en bredare konstnärlig mötesplats. Det är dock vanligt att den obligatoriska skolans lokaler används för undervisning av den kommunala eftersom det ökar tillgängligheten. Det finns två intresseorganisationer på kulturskoleområdet. (tidigare ) är en ideell förening som bildades och arbetar med att bygga nätverk, bidra till uppföljning och kompetensutveckling samt arbeta med opinionsbildning. unga musikanter grundades och är en ideell förening för barn och unga som ägnar sig åt kulturutövande med många medlemmar som är elever eller tidigare elever i . Verksamheten vid de kommunala kulturskolorna De kommunala kulturskolornas verksamhet är omfattande och skiftar från kommun till kommun på ett sätt som speglar lokala intressen, traditioner, lärarkompetens och politiska mål. En majoritet av skolorna kallar sig kulturskolor och erbjuder kurser i fler ämnen än musik. I en tredjedel av skolorna dominerar musik. Musiken är av historiska skäl det mest etablerade konstnärliga uttryckssättet inom den kommunala , och instrumentalundervisning är vanligast. Det är främst lärarnas och pedagogernas kompetens som styr vilken verksamhet som erbjuds, men även elevernas intressen påverkar inriktningen. Fördelningen mellan instrumenten har förändrats . Stränginstrument (gitarr) är populärast och därefter följer tangentinstrument (piano) som är något populärare än träblåsinstrumenten. I turordning följer sedan stråkinstrument, sång, bleckblåsinstrument och slagverk. Intresset för stråkinstrument och slagverk har dock ökat . Drama och dans är etablerade ämnesområden och erbjuds i sex av tio kulturskolor. I mer begränsad utsträckning ges kurser i bild, digitalt skapande, foto och film. Vid vissa kulturskolor finns också kurser i litteratur eller berättande samt slöjd eller hantverk och cirkus. Av landets 290 kommuner erbjuder 283 kulturskoleverksamhet och vid 187 av dessa erbjuds minst tre ämnen. Den lokala förankringen gör att flera kommuner även erbjuder undervisning som influerats av lokala traditioner och den lokala befolkningen. I vissa kommuner erbjuds undervisning på minoritetsspråk i . Gruppundervisning blir allt vanligare även om enskild undervisning är vanligast. Instrumentalundervisningen är till största delen individuell men spel i orkester är en viktig del av undervisningen i många Vissa nya ämnesområden, t.ex. drama, dans och kör, kräver gruppundervisning. Fördjupad undervisning förekommer i vissa kommuner för intresserade elever. Ett fåtal kommuner ger fjärrundervisning. Några kulturskolor tillämpar olika pedagogiska metoder, och för att nå nya målgrupper erbjuder vissa kommuner öppen eller mobil verksamhet. Barn och unga i den kommunala Enligt en undersökning av Myndigheten för kulturanalys (Barns och ungas kulturaktiviteter, Kulturfakta 2017:5) deltar av eleverna i årskurs 5 i kulturskoleverksamhet , i jämförelse i årskurs i gymnasieskolans årskurs 2. Flickor deltar i högre utsträckning än pojkar och det är även stor skillnad mellan pojkar och flickor när det gäller val av ämneskurser. Flickor deltar i högre utsträckning än pojkar i dans, sång och teater medan pojkar dominerar inom digitalt skapande, foto och film samt vissa musikinstrument. På danskurserna är andelen pojkar enbart . Sammantaget är fördelningen på ämneskurserna flickor och pojkar. Barn från familjer med sämre socioekonomiska förutsättningar deltar i verksamhet i mindre utsträckning än andra barn. har svårt att nå ut till dessa barn. Längden på köerna till varierar mellan kommunerna. I exempelvis saknas kösystem och anmälan till kurser görs vid bestämda tider i mån av plats. Enligt utredningen står tiotusentals barn runt om i landet i kö till vilket visar att inte alla kulturskolor klarar av att möta det intresse som finns. Längst är köerna till undervisning i gitarr, piano och slagverk men det är också köer till sång och kör. En utmaning för kulturskolorna är att barnen riskerar att tappa intresset för ett ämne medan de står i kö. Elevinflytande tillämpas vid många av landets kulturskolor vilket innebär att synpunkter och idéer tas tillvara på olika sätt. har drivit ett projekt för att öka elevernas delaktighet och erbjuder elevinflytande på riksnivå. Enligt uppgifter från fanns 2016 sammanlagt 230 000 elevplatser i ämneskurser vid den kommunala . Utöver ämneskurser finns 336 000 elevplatser i övrig verksamhet, exempelvis där arbetar på uppdrag från skola, förskola eller i andra verksamhetsformer som öppen verksamhet eller olika projekt. Antalet platser har ökat . Uppskattningsvis 5 000 lärare och pedagoger arbetar i i någon utsträckning. De arbetar i allt lägre utsträckning heltid och det är relativt vanligt att dela sin tjänst mellan , eller gymnasieskolan. Utformningen av tjänsterna varierar stort över landet beroende på de lokala behoven. Det finns få undersökningar om hur personal uppfattar sin arbetssituation men uppgifter om hörselpåfrestningar liksom förslitningsskador och andra arbetsrelaterade hälsoproblem förekommer. 2017/18:164 Lärarna och pedagogerna i har olika utbildningsbakgrund. Vid mer än hälften av kulturskolorna har merparten någon typ av lärarutbildning. Näst vanligast är högskoleexamen i något konstnärligt ämne. Samverkan mellan och grund- och gymnasieskolan Den kommunala har under sin framväxt utvecklat en omfattande samverkan med en rad aktörer, inte minst den kommunala skolan. Ofta bedrivs verksamheten i skolans lokaler och förordades från det dåvarande kommunförbundet att undervisningen skulle bedrivas under skoltid för de elever som var beroende av skolskjuts. Trots att mycket har förändrats är samverkan med den obligatoriska skolan fortfarande viktig för och förekommer i av kommunerna. Den absolut vanligaste formen av samverkan är att bedriver verksamhet i skolans lokaler. Det är vanligt att barn och unga får sin kulturskoleundervisning under skoltid, i synnerhet när det gäller undervisning på musikområdet. I två tredjedelar av kommunerna finns ett antal elever som regelbundet går från undervisningen i skolan för att delta i kulturskoleverksamhet eller som får undervisning på håltimmar och lunchraster. Sedan den nya skollagen trädde i kraft har ett växande antal kommuner beslutat om att inte tillåta kulturskoleundervisning under skoltid. Det är dock upp till varje rektor att besluta om eleverna får lämna den obligatoriska undervisningen för att delta i undervisning. Genom kombinationstjänster, dvs. att personer arbetar både i och i grund- och gymnasieskolan, kan små kommuner skapa attraktiva heltidstjänster. Vissa kommuner har gett i uppdrag att ansvara för hela musikundervisning. genomför också uppdragsverksamhet i skolan, exempelvis i form av undervisning inom ramen för elevens val eller fortbildningsinsatser. Den är i vissa kommuner även en viktig arrangör av olika kulturprojekt och evenemang. Skolan är också en viktig plats för den kommunala att visa upp och väcka intresse för sin verksamhet. Samverkan sker i olika grad även mellan kommunerna. Det kan t.ex. handla om ett gemensamt ansvar för undervisning i vissa kulturuttryck eller att delta i varandras kulturskoleverksamhet. Det förekommer också samverkan mellan samtliga kommuner i ett län. I många kommuner finns också olika former av samverkan mellan den kommunala och andra kulturinstitutioner, det fria kulturlivet, studieförbund och föreningslivet. Det förekommer att sådan samverkan stadgas i kommunala barnkulturprogram, eller att särskilda kommunala kulturnätverk har i uppdrag att verka för en ökad samverkan. Även i de regionala kulturplanerna som ligger till grund för statens fördelning av statsbidrag till regional kulturverksamhet omnämns de kommunala kulturskolorna. I ett fåtal län har kulturinstitutioner med som huvudman dessutom fått i uppdrag av huvudmannen att samverka med . 3.3Den kommunala betydelse och framtida utmaningar Samhällsförändringarna har under varit omfattande och påverkat levnadsförhållandena i olika delar av landet. Urbaniseringen sker i allt högre takt, vilket ställer krav på både landsbygds- och storstadskommunerna. Personer som inte levt i så länge söker sina vägar in i samhällsgemenskapen via arbete, studier och fritidsaktiviteter. Med en ökad mångfald i befolkningen uppstår nya frågeställningar om tillgänglighet och jämlikhet i samhällets alla funktioner. Sociala skillnader grundade i socioekonomiska faktorer påverkar samhället i alla dess delar. Den digitala utvecklingen skapar nya förutsättningar för kommunikation och medier, vilket ställer nya frågor om det sociala samspelet mellan människor och hur flödet av information ska hanteras. Globala perspektiv på samhällsfrågor och hållbarhet präglar människors vardag. Dessa strukturella förändringar ställer krav på kommuner, landsting och stat och för med sig utmaningar som lokalsamhället behöver hantera . innebär digitalisering och demokratisering av olika processer nya möjligheter till delaktighet. Tillgången till kultur och olika kulturyttringar ökar med allt större möjligheter till digital spridning av det egna skapandet. Det skapar i sin tur ökad efterfrågan och behov av större utbud. Eftersom den kommunala vänder sig till alla barn och unga med skilda förutsättningar runt om i landet har genomgripande samhällsförändringar såsom demografiska förändringar, teknisk utveckling och nya förutsättningar för kommunikation påverkan också på sätt att arbeta. För att fortsätta vara betydelsefull och angelägen för alla barn och unga behöver också den kommunala anpassa sin verksamhet för att behålla sin relevans i samhället och i olika delar av landet. Den kommunala har en stark ställning. Ett par generationer har erfarenhet från längre eller kortare perioder av utövande inom musik eller någon annan kulturform. Många vittnar om hur lade grunden till det som senare skulle komma att bli deras yrkeskarriär. För andra var det av stort värde att få utvecklas inom olika konstnärliga uttryckssätt och på så sätt få ett betydelsefullt fritidsintresse. Den kommunala betydelse för svenskt kulturliv kan inte överskattas. Den har visat sig livskraftig och anpassningsbar. Den kommunala har inte bara inneburit att barn och unga fått möjlighet att ta del av och utöva kultur, utan dess verksamhet har också bidragit till att intresset för kultur generellt har ökat i samhället, gett kulturen höjd status och större legitimitet samt bidragit till en ökad bildning. En av orsakerna till framgång är att den varit frivillig som den alltid haft ett nära samarbete med den obligatoriska skolan, utan att för den skull bli en del av den. Att är en fritidsaktivitet men en utbildning placerar den mellan den obligatoriska skolan och den kommunala fritidsverksamheten. I arbetar välutbildade lärare och pedagoger som bedriver 2017/18:164 kvalificerad undervisning av barn och unga men verksamheten styrs inte av någon läroplan eller annat centralt beslutat innehåll. Det omfattande samarbetet med olika delar av samhället möjliggör en bred rekrytering av barn och unga till verksamhet, vilket kan bidra till att barn och unga oavsett bakgrund introducerats till olika konstnärliga uttryck. har lyckats behålla sin ställning som en viktig kulturaktivitet för många barn och unga. samverkan med den obligatoriska skolan är också betydelsefull runt om i landet. tecknas en bild som på många sätt är oroande. Svårigheter att locka barn och unga med olika socioekonomisk bakgrund eller med utländsk bakgrund, problem att behålla barn och unga i verksamheten, samt en förestående personalbrist är utmaningar som delas av många kulturskolor. möjligheter till samordning varit begränsade på nationell nivå, bl.a. till följd av att det inte funnits något övergripande nationellt mål. Dessutom råder det brist på forskning liksom kunskapsuppbyggnad och uppföljning av området. Insatser på nationell nivå är angelägna för att ska behålla legitimiteten hos den breda allmänheten. 4Nationellt mål för statliga insatser till stöd för den kommunala Regeringens förslag: Det övergripande målet för de statliga insatserna till stöd för den kommunala ska vara att främja möjligheter att erbjuda barn och unga undervisning av hög kvalitet i kulturella och konstnärliga uttryckssätt, liksom möjligheterna till såväl fördjupning som bredd i undervisningen med utgångspunkt i vars och ens särskilda förutsättningar. Regeringens bedömning: För att nå det övergripande målet bör statens insatser för den kommunala bidra till –att tillgänglighet och jämlikhet främjas –ett brett och angeläget utbud av kulturella och konstnärliga uttryck –hög kvalitet såväl i den breda som i den fördjupade undervisningen –god kompetensförsörjning. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens när det gäller behovet av nationella mål. Utredningens målformuleringar är dock, till skillnad från regeringens, mer detaljerade och inriktade på den kommunala verksamhet. Remissinstanserna: Remissutfallet är blandat. En stor andel av remissinstanserna är positiva till att det formuleras nationella mål för den kommunala men riktar kritik mot utredningens förslag till nationella mål. Ett stort antal remissinstanser, bl.a. , , , Statskontoret, Stiftelsen , , Svensk Scenkonst och Kommuner och Landsting, anser att förslaget är alltför styrande i detalj och inriktade mot hur verksamhet ska organiseras, snarare än att ange vad verksamheten ska uppnå. Flera remissinstanser lämnar förslag Prop. 2017/18:164 till alternativa målformuleringar. Några remissinstanser, bl.a. , , , , kommun och , tillstyrker utredningens förslag i sin helhet. Myndigheten för delaktighet anser att de föreslagna målen bör stärkas med ett tydligt funktionshinderperspektiv. kommun och anser att nationella mål i stället bör regleras i lag. Ett fåtal instanser som t.ex. kommun, Åre kommun, kommun och De små kommunernas samverkan avstyrker förslaget i sin helhet. Skälen för regeringens förslag och bedömning Behovet av nationellt mål för statliga insatser för den kommunala Den kommunala når en stor andel barn och unga och bidrar till att lägga grunden för deras utveckling genom att de får ta del av och utöva en rad olika konstformer. har därmed betydelse inte bara för enskilda barn och unga utan för samhället som helhet, vilket gör den till en nationell angelägenhet. Eftersom den kommunala går mot ett breddat utbud av konstnärliga uttryck i undervisningen avser regeringen att gå ifrån benämningen ”kommunala musik- och ” till den mer inkluderande benämningen ”kommunala ” Detta återspeglas eller kommer att återspeglas i samtliga dokument som staten beslutar om. Utredningen bedömer att statliga insatser behövs för att åstadkomma en långsiktig nivåhöjning vad gäller barns och ungas tillgång till en kulturskola av hög kvalitet. Vidare anser utredningen att kulturskolorna behöver en stödjande infrastruktur för att kunna vidareutveckla sin verksamhet. Utredningen anser att en sådan infrastruktur bör etableras med utgångspunkt i bl.a. långsiktiga mål av övergripande art. Regeringen anser i likhet med utredningen och en stor andel av remissinstanserna att det behövs ett nationellt mål för den kommunala . Detta för att tydliggöra de stora värden som finns i vilka staten genom sina insatser kan bidra till att bevara och utveckla. Regeringen menar även att ett nationellt mål understryker förankring såväl i kultursom utbildningspolitiken. Regeringen bedömer att det är viktigt att förblir och frivillig. har till stor del vuxit fram ur den lokala samhällsstrukturen och utvecklats i samklang med lokala förutsättningar och variationer. Den lokala förankringen och frivilligheten är viktiga komponenter för verksamhetens framgång. Ett nationellt mål för den kommunala bör därför inte regleras i lag, som bl.a. och kommun förespråkar. Det är också oklart om lagstiftning skulle stärka på så sätt att verksamheten skulle få större omfattning eller högre kvalitet. Nationellt mål för den kommunala Utredningen föreslår att regeringen tar fram övergripande nationella mål för den kommunala med utgångspunkt i de av beslutade kulturpolitiska målen.