prop · H6038 · 2018-10-24 00:00:00 — Efter beslutet syns en svag nedgång, både bland dem som var födda tidigt och därmed i genomsnitt mottog en striktare bedömning, och bland dem som var födda sent och därmed mottog en något mindre strikt bedömning. Den sannolikt främsta orsaken till nedgången är att data över antalet dagar inom sluten vård endast inkluderar avslutade perioder, vilket gör att senare inläggningar inte fullt ut beaktas i analysen. Detta torde leda till att effekten på antalet inläggningsdagar underskattats något. I tabell A2 (bilaga 1) redovisas diagnoserna för de inläggningar som följde upp till efter beslutet i omprövningen. Den vanligaste diagnosgruppen var psykiska sjukdomar och beteendestörningar (F-diagnoser), som stod för av inläggningarna. Därefter följer sjukdomar i cirkulationsorganen (I-diagnoser) respektive matsmältningsorganen (K-diagnoser), symtom, sjukdomstecken etc. (R- diagnoser), samt skador, förgiftningar etc. (S/T-diagnoser), samtliga med av inläggningarna. I den övre delen av tabell 3 redovisas effekterna av nekandet av SA separat för de största diagnosgrupperna. Den diagnosgrupp som tydligast förefaller ligga bakom den relativa ökningen av antalet dagar inom sluten vård är de psykiatriska diagnoserna (F-diagnoser), där en svagt statistiskt säkerställd ökning kan konstateras. Resultaten ger ingen antydan om att någon av de andra diagnosgrupperna skulle ha ökat som en konsekvens av nekandet. 32 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N I den nedre delen av tabell 3 redovisas effekterna separat för de fyra största psykiatriska diagnosgrupperna. Förstämningssyndrom (F3) och neurotiska, stressrelaterade och somatoforma syndrom (F4), som står för av alla inläggningar, uppvisar båda positiva tecken vilket indikerar en ökning som ett resultat av nekandet. Inget av resultaten är emellertid statistiskt säkerställt. För den största gruppen av psykiatriska diagnoser, psykiska störningar och beteendestörningar (F1), syns inga tendenser till ökning. Den diagnosgrupp som ökat tydligast som en konsekvens av nekandet av ersättning är schizofreni, schizotypa störningar och vanföreställningssyndrom (F2). Dessa utgjorde av alla inläggningar . Personer med dessa diagnoser tillhör de allvarligast psykiskt sjuka, och är därför en särskilt utsatt grupp. Det går inte att utesluta att det negativa beslutet i sig, även om det var korrekt när det togs, kan ha försämrat individens framtida möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden. I diagram A7 (bilaga 1) framgår att antalet dagar som inlagd med en diagnos inom ramen för F2 successivt ökade åren fram till beslutet varefter de som blev föremål för en i genomsnitt mindre strikt bedömning (födda 16–31), och oftare beviljades ersättning, tydligt minskade sina inläggningar efter beslutet. En minskning framträder också bland dem som i genomsnitt blev föremål för en mer strikt bedömning, och oftare nekades ersättning, men denna minskning är inte lika omfattande som för denna andra gruppen. Utvecklingen av antalet vårddagar efter beslutet beror i stor utsträckning på ofullständiga data. En mer detaljerad analys som avgränsar sig till omprövningsbeslut , och som därmed ger möjlighet till en längre uppföljningshorisont, visar att gruppen som i högre utsträckning nekades SA ökade antalet inläggningsdagar även efter beslutet, medan de som i högre utsträckning beviljades ersättning tvärtom minskade antalet inläggningsdagar. Denna analys redovisas inte i rapporten. En mer detaljerad analys visar vidare att skillnaderna i inläggningsdagar mellan grupperna beror på att de som i högre grad nekades ersättning, låg inlagda än de som i högre grad beviljades ersättning. R I K S R E V I S I O N E N N E K A D S J U K - O C H A K T I V I T E T S E R S Ä T T N I N G – E F F E K T E R P Å I N K O M S T O C H H Ä L S A Tabell 3 Effekter av nekande av SA som inlagd inom sluten vård, fördelat på diagnosgrupp Psykiska sjukdomar och syndrom samt beteendestörningar, F () 26,4* (14,2) Cirkulationsorganens sjukdomar, I () -0,3 (1,8) Matsmältningsorganens sjukdomar, K () (2,5) Symtom, sjukdomstecken och onormala kliniska fynd och laboratoriefynd som ej klassificeras annorstädes, R () (0,9) Skador, förgiftningar och vissa andra följder av yttre orsaker, S/T () -2,0 (1,3) Psykiska sjukdomar och syndrom samt beteendestörningar, F Psykiska störningar och beteendestörningar orsakade av psykoaktiva -0,9 substanser, F1 () (2,4) Schizofreni, schizotypa störningar och vanföreställningssyndrom, F2 () 19,9* (10,9) Förstämningssyndrom, F3 () (4,7) Neurotiska, stressrelaterade och somatoforma syndrom, F4 () (2,5) Anm.: Resultat från 2SLS-skattningar där född tidigt/sent används som instrument, och med kontroll för utrikes född. */**/*** indikerar statistisk signifikans på respektive 10/5/1 procents nivå. Standardfel inom parentes. Procentangivelserna anger andelen inläggningar med en diagnos inom ramen för den specifika diagnosgruppen av samtliga inläggningar efter beslutet i omprövningen. Andelarna är beräknade på totalt 24 295 inläggningstillfällen. 5.4 Analys av olika delpopulationer Effekterna av att nekas SA kan förväntas vara olika för olika grupper av sökanden. Inte minst torde kopplingen till arbetsmarknaden ha betydelse för hur inkomster och hälsa påverkas. För personer med en svag förankring på arbetsmarknaden, antingen pga. av att de aldrig etablerat sig i arbetslivet eller pga. att de varit borta , torde möjligheterna att uppnå en stark etablering på arbetsmarknaden efter beslutet vara begränsade, jämfört med personer som relativt var i arbete. I detta avsnitt har en uppdelning av omprövningspopulationen gjorts i tre grupper, betingat av hur långt från arbetsmarknaden den försäkrade kan förväntas stå. Uppdelningen är gjord med syfte att renodla analysen. 34 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N effekterna av ett nekande kan förväntas variera tydligt mellan olika grupper, kan nedanstående uppdelningar också bidra till att minska osäkerheten i analyserna. Som mått på anknytning till arbetsmarknaden används tidpunkten för när individens senaste sjukskrivning påbörjades. För att kunna uppbära sjukpenning krävs någon form av anknytning till arbetsmarknaden. Indelningen i delpopulationer har gjorts enligt följande: Grupp 1: Försäkrade vars senaste sjukskrivning påbörjades efter , dvs. efter införandet av en bortre tidsgräns för rätten till sjukpenning. Endast de som inte har någon avslutad SA-period bakom sig är inkluderade. Gruppen innehåller 3 536 individer, vilket motsvarar av den totala populationen. Grupp 2: Försäkrade vars senaste sjukskrivning pågick . Endast de som inte har någon avslutad SA-period bakom sig är inkluderade. Gruppen innehåller 1 916 individer, vilket motsvarar av populationen. Grupp 3: Försäkrade som inte tillhör någon av ovanstående grupper, dvs. deras senaste sjukskrivning (om någon alls) måste ha avslutats innan . Avgränsning i denna grupp har gjorts till inrikes födda, detta för att säkerställa jämförbarhet mellan de som beviljas och nekas ersättning. Gruppen innehåller 12 949 individer, vilket motsvarar av populationen. Grupp 1–3 kan i fallande ordning förväntas fånga anknytningen till arbetsmarknaden, där personer i grupp 1 i genomsnitt torde ha varit i arbete relativt jämfört med i tur och ordning personer i grupp 2 och 3. Personer i grupp 1 torde vidare med högre sannolikhet också ha en arbetsgivare att återvända till i händelse av ett nekande av SA. För att undersöka om den förväntade rangordningen är i överenstämmelse med verkligheten redovisas i diagram 5 och 6 hur stor andel av de nekade i respektive delpopulation som har en registrerad inkomst respektive arbetsinkomst åren före och efter beslutet i omprövningen. I diagram 5 framgår att i princip samtliga () i grupp 1 och grupp 2 hade en registrerad inkomst i anslutning till omprövningen. Detsamma gällde inte personer i grupp 3, där hade en inkomst. Skillnaderna i inkomster avser både inkomster från transfereringssystemen (se diagram A8 i bilaga), från vilka i grupp 1 och 2 mottog någon ersättning i samband med omprövningen, och i grupp 3, och arbetsinkomster (diagram 6), där omkring 60–i grupp 1 och 2 hade en registrerad arbetsinkomst och i grupp 3. Andelen med en arbetsinkomst var något högre i grupp 1 än i grupp 2 åren före omprövningen. Noterbart är att en individ kan ha inkomster från både arbete och ersättningssystemen . Intressant att notera är också att en hög andel, , i grupp 3 mottog ekonomiskt bistånd i samband med omprövningen (se diagram A9 i bilaga 1). R I K S R E V I S I O N E N N E K A D S J U K - O C H A K T I V I T E T S E R S Ä T T N I N G – E F F E K T E R P Å I N K O M S T O C H H Ä L S A Motsvarande andel i grupp 1 och 2 var . Samtliga grupper uppvisade en stigande trend i mottagande fram till omprövningen, varefter andelen sjönk. Noterbart är att uppdelningen i grupp 1 och grupp 2 också i någon mån möjliggör en jämförelse av effekterna med och utan en bortre tidsgräns för rätt till sjukpenning. Till detta ämne återkommer vi senare i rapporten. Notera också att majoriteten i populationen tillhör grupp 3, alltså gruppen som förväntas ha sämst anknytning till arbetsmarknaden. Diagram 5 Andel med registrerad inkomst åren före och efter omprövning, endast nekade Anm.: Grupp 1 = personer vars senaste sjukskrivning påbörjades efter , grupp 2 = personer vars senaste sjukskrivning pågick , grupp 3 = personer vars senaste sjukskrivning (om någon alls) avslutades före . 36 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Diagram 6 Andel med registrerad arbetsinkomst åren före och efter omprövning, endast nekade Anm.: Grupp 1 = personer vars senaste sjukskrivning påbörjades efter , grupp 2 = personer vars senaste sjukskrivning pågick , grupp 3 = personer vars senaste sjukskrivning (om någon alls) avslutades före . I tabell A3 i bilaga 1 ges en presentation av respektive grupp. Där förstärks bilden av grupp 3 som en grupp med särskilt svag förankring på arbetsmarknaden. Personer i denna grupp är yngre, lägre utbildade, och har dessutom betydligt lägre arbetsinkomster jämfört med personer i de andra grupperna. En jämförelse med avseende på hälsoindikatorerna avslöjar emellertid endast små skillnader mellan grupperna. Effekter för olika delpopulationer I tabell 4 redovisas effekterna av att bli nekad SA i omprövningen för grupp 1–3. Till följd av uppdelningen av populationen är det svårt att nå precisa effektskattningar för varje delpopulation. Genom att i stället mäta effekterna av att vara född tidigt (stor risk för nekande) jämfört med sent (mindre risk för nekande), får vi emellertid en god uppfattning om effekternas riktning och statistiska styrka.40 Eftersom detta resultat inte har någon ekonomisk tolkning väljer vi att endast presentera resultatets riktning när det är statistiskt säkerställt. I tabell A4 (bilaga 1) redovisas effekterna . 40Resultaten avser OLS-skattningar av effekten av att vara född tidigt jämfört med att vara född sent. Tolkningen av effektens riktning och statistiska styrka är densamma som i föregående avsnitt. R I K S R E V I S I O N E N N E K A D S J U K - O C H A K T I V I T E T S E R S Ä T T N I N G – E F F E K T E R P Å I N K O M S T O C H H Ä L S A I den översta panelen i tabell 4 framgår att nekandet av SA inte föranledde någon tydlig minskning av antalet framtida dagar med SA för någon av grupperna. Potentiella förklaringar angavs i föregående avsnitt.41 För grupp 3 kan konstateras en tydlig och statistiskt säkerställd minskning i antalet framtida sjukpenningdagar. Effekten återfinns både . Resultatet kan vara en signal om att nekandet inneburit att många i gruppen lämnat arbetsmarknaden som en konsekvens av beslutet. Tvärtom syns tecken på en ökning av antalet sjukpenningdagar för grupp 1, de vars senaste sjukskrivning påbörjades efter , men bara efter nekandet (se tabell A4). För både grupp 2 grupp 3 innebar nekandet av SA en minskning av den totala användningen av sjukförsäkringen efterföljande år (tabell A4). (tabell 4) är den negativa effekten tydligast för grupp 3. I den mellersta panelen av tabell 4 redovisas vilka effekter nekandet av SA hade på inkomsterna, såväl från arbete som från ersättning från transfereringssystemen. Grupp 1 är den grupp som i minst utsträckning påverkades inkomstmässigt av nekandet. För personer i denna grupp gick inkomsterna från transfereringssystemen ner något, men bara kortsiktigt (se tabell A4). Tvärtom återfinns för grupp 3 en tydlig och statistiskt säkerställd negativ effekt på inkomster via transfereringssystemen. Även för grupp 2 syns en tydligt negativ effekt på de totala inkomsterna upp till efter nekandet. Denna effekt drivs emellertid inte av relativt lägre inkomster från transfereringssystemen, utan av en relativ minskning av arbetsinkomsterna. En närmare analys visar arbetsinkomsterna, såväl för dem som nekas som beviljas ersättning, är på nedåtgående vid beslutstillfället. De som beviljas ersättning lyckas emellertid i högre utsträckning stanna kvar i arbetslivet. En möjlig förklaring kan vara att den försäkrade, via s.k. vilande ersättning eller steglös avräkning, i viss mån tillåts arbeta som man uppbär ersättning. En annan förklaring kan vara att personer som nekas SA men som har för avsikt att ansöka igen, kan ha drivkrafter att dölja sin sanna arbetsförmåga för att öka sina framtida möjligheter att beviljas SA. I den nedersta panelen av tabell 4 redovisas avslutningsvis effekterna med avseende på olika hälsoindikatorer. För grupp 1, dvs. gruppen som i minst utsträckning påverkades inkomstmässigt av nekandet av SA, återfinns inga effekter på hälsan. Inte heller för grupp 2 syns några statistiskt säkerställda effekter. För grupp 3 däremot, den grupp som förlorade mest inkomstmässigt på 41En detaljerad analys visar att det finns statistiskt säkerställda skillnader i utbetalningar av SA som en konsekvens av beslutet, men att skillnaderna uppstår olika kvartal för olika grupper. 38 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N det negativa beslutet, återfinns negativa effekter även på hälsan. Det syns via en ökning av antalet dagar som inlagd inom sluten vård. Tabell 4 Effekter (riktning respektive statistisk styrka) av nekad SA på, i) användningen av sjukförsäkringen, ii) inkomsterna, och iii) hälsan, uppföljning Tecken (styrka) Tecken (styrka) Tecken (styrka) (***) (***) (**) (**) (**) Läkemedel, dygnsdoser/dygn Sluten vård (dagar) +(**) Anm.: Resultat från OLS-skattningar av effekten av att vara född tidigt (dag 1–15) jämfört med sent (dag 16–31). Kontroll för utrikes född. */**/*** indikerar statistisk signifikans på respektive 10/5/1 procents nivå. I tabell A5 i bilaga 1 redovisas effekterna fördelat på bl.a. kön, ålder och utbildning. En sammanfattande slutsats är att de negativa effekterna på inkomster och hälsa är relativt jämnt fördelade mellan olika grupper. De negativa effekterna på inkomster, som kan härledas till såväl män som kvinnor och högsom lågutbildade, går nästan genomgående via lägre utbetalningar från ersättningssystemen. Ett undantag är gruppen som saknar eftergymnasial utbildning, där de som nekas ersättning minskar sina arbetsinkomster under de efterföljande tre åren, jämfört med de som beviljas. På motsvarande sätt är de negativa hälsoeffekterna i form av ökad risk för inläggning på vårdinrättning, jämnt fördelade mellan olika grupper. Åldersmässigt framträder de negativa effekterna dock främst i gruppen 30–. R I K S R E V I S I O N E N N E K A D S J U K - O C H A K T I V I T E T S E R S Ä T T N I N G – E F F E K T E R P Å I N K O M S T O C H H Ä L S A 5.5 Anknytningen till arbetsmarknaden I detta avsnitt fördjupar vi oss ytterligare i frågan om vilken betydelse närheten till, eller förankringen på, arbetsmarknaden har för beslutet i omprövningen. En avgränsning har gjorts till grupp 1 och 2, dvs. till personer vars senaste sjukskrivning antingen pågick vid tidsgränsens införande, eller påbörjades efteråt. Denna population uppgår till 5 452 individer. I princip samtliga () i respektive grupp hade en inkomst, antingen från arbete eller via transfereringssystemet, året innan omprövningen (se diagram 5). En något högre andel i grupp 1 hade en registrerad inkomst från arbete (se diagram 6). Det som framför allt skiljer grupperna åt är den tid som passerat sedan den senaste sjukskrivningen påbörjades. I grupp 1 hade passerat, medan det för grupp 2 i genomsnitt hade passerat hela . Det är därför troligt att grupp 1 hade en bättre arbetsmarknadsanknytning än grupp 2. För att analysera betydelsen av närheten till arbetsmarknaden har tre jämförelser genomförts. I den första jämförs grupp 1 och grupp 2. Om en nära anknytning till arbetsmarknaden är en fördel skulle vi förvänta oss att nekandet relativt sett hade mer positiva effekter för grupp 1. Vi skulle med andra ord förvänta oss ett positivt tecken med avseende på inkomster, och eventuellt ett negativt tecken med avseende på hälsoindikatorer. Den andra jämförelsen står mellan dem som vid ansökan om omprövning hade en pågående sjukskrivning, och de som inte hade det. För att vara sjukskriven fordras anknytning till arbetsmarknaden, även om det kan vara länge sedan faktiskt förvärvsarbete utfördes, vilket innebär att de som var sjukskrivna i genomsnitt kan förväntas ha stått närmare arbetsmarknaden än de som inte var det. Vi skulle med andra ord förvänta oss relativt sett mer positiva effekter för den första gruppen. Den tredje jämförelsen står mellan dem som vid ansökan om omprövning hade en sjukskrivning som pågått i mindre eller (2,), vilket motsvarar den bortre tidsgränsen för sjukpenning som fanns t.o.m. . Denna analys är alltså avgränsad till individer som hade en pågående sjukskrivning vid ansökan om omprövning (2 520 individer). Syftet är att studera om tidpunkten för när i sjukfallet prövningen till SA genomförs, har betydelse för utfallet vid ett nekande. Om anknytningen till arbetsmarknaden är en fördel skulle vi förvänta oss ett relativt bättre utfall för dem som varit sjukskrivna . I tabell 5 redovisas effekterna av ett nekande av SA med utgångspunkt i ovanstående jämförelseindelning. I den första kolumnen framgår att det inte finns några statistiskt säkerställda skillnader mellan grupp 1 och 2 med avseende på ersättning som betalas ut, och heller inte vad gäller den totala inkomsten. Dock finns skillnader vad gäller arbetsinkomster där grupp 1, relativt sett, uppvisar tydligt högre inkomster sett . Att ha påbörjat sin senaste 40 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N sjukskrivning då en bortre tidsgräns fanns är alltså förknippat med ett bättre utfall för individen i händelse av ett nekande, jämfört med motsatsen. Vad gäller hälsa återfinns inga statistiskt säkerställda skillnader mellan grupperna. I den andra kolumnen redovisas resultaten med avseende på om den sökande var sjukskriven eller inte för omprövningen. Här framträder ett tydligare mönster i resultaten. Exempelvis framgår att inkomsterna från transfereringssystemen efter nekandet var relativt sett högre bland dem med en pågående sjukskrivning. En möjlig förklaring är att nekandet av SA till viss del kompenserades med mer sjukpenning än vad som annars hade varit fallet. Det tredje året syns också en skillnad såtillvida att ansökande med en pågående sjukskrivning uppvisar högre arbetsinkomster än övriga. Inkomstbortfallet från nekat SA kompenserades således både via mer ersättning från angränsande stödsystem, och mer arbete. Effekterna på hälsa förefaller vara spegelvända – de positiva effekterna på inkomster är förknippat med relativt färre dagar som inlagd på vårdinrättning, dvs. Denna effekt framträder tydligast efter nekandet. I den tredje och sista kolumnen redovisas avslutningsvis betydelsen av hur länge ett sjukfall pågått vid omprövningen av SA. Resultaten visar att om sjukfallet pågått längre än , påverkades arbetsinkomsterna relativt sett negativt i jämförelse med om sjukfallet i stället pågått i . Effekterna framträder på två och . I så måtto att den bortre tidsgränsen vid bidrog till att fler sjukskrivna prövades för SA tidigare i sjukfallet, hade tidsgränsen alltså positiva effekter för utfallet i händelse av ett nekande. Inga statistiskt säkerställda effekter framträder beträffande hälsa. Resultaten bör i viss mån reserveras för att andra faktorer än enbart förankringen på arbetsmarknaden kan skilja sig åt mellan de jämförda grupperna. Resultaten är emellertid stabila även vid kontroll för bakomliggande faktorer som exempelvis kön, ålder och utbildning. Den sammantagna bilden är därför att analyserna ger stöd för att individens möjligheter och förankring på arbetsmarknaden har betydelse för effekterna vid ett nekande av SA; ju längre ifrån arbetsmarknaden individen befinner sig och ju mer utsatt position denna har, desto sämre är möjligheten att kompensera nekandet av SA med ökade arbetsinkomster och transfereringar. Vid ett nekande ökar också risken för relativt sämre hälsa. R I K S R E V I S I O N E N N E K A D S J U K - O C H A K T I V I T E T S E R S Ä T T N I N G – E F F E K T E R P Å I N K O M S T O C H H Ä L S A Tabell 5 Effekter (riktning respektive statistisk styrka) av att nekas SA för, i) grupp 1 jämfört med grupp 2, ii) för dem med pågående respektive inte pågående sjukfall, och iii) för dem med ett pågående sjukfall som pågått i mindre eller + (**) + (*) + (**) + (**) + (**) + (**) + (**) + (**) + (*) + (***) +(**) Dagar inom sluten vård (**) Anm.: Resultat från OLS-skattningar av effekten av att vara född tidigt (dag 1–15) jämfört med sent (dag 16–31). Kontroll för utrikes född och bas i respektive analys. */**/*** indikerar statistisk signifikans på respektive 10/5/1 procents nivå. Antal observationer: 5 452. a: Avgränsning till pågående sjukfall: 2 520. 42 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 5.6Betydelsen av en bortre tidsgräns för rätt till sjukpenning I föregående avsnitt konstaterades att hur länge man varit sjukskriven innan beslutet om SA har betydelse för effekterna vid ett nekande. togs den bortre tidsgränsen vid för rätt till sjukpenning bort. En intressant fråga är om och hur detta påverkat övergångarna från sjukpenning till SA, och benägenhet att pröva den sjukskrivnes rätt till SA. Dessa frågor undersöks närmare i detta avsnitt. Utredningar av rätten till SA ska löpande under en sjukskrivning se till att rätt ersättning utgår. Bedöms arbetsförmågan nedsatt , och rehabiliteringsmöjligheterna är uttömda, kan ett utbyte från sjukpenning till SA ske när som helst under sjukskrivningen. Innan rehabiliteringskedjans och den bortre tidsgränsens införande 2008 fanns en bestämmelse om att den försäkrades rätt till SA skulle utredas i samband med att sjukfallet pågått , den s.k. ettårsprövningen.42 Bestämmelsen togs dock bort i samband med rehabiliteringskedjans införande.43 Efter avskaffandet av den bortre tidsgränsen har bestämmelsen emellertid kommit tillbaka i något modifierad form. har ett nytt moment, en särskild utredning, tillkommit i sjukskrivningsprocessen.44 Denna utredning är emellertid inte reglerad i lag. Den särskilda utredningens huvudsyfte är att förkorta sjukpenningperioden och öka återgången i arbete, detta genom att säkerställa att det finns en planering i ärendet. Utredningen ska genomföras mellan dag 366 och 450 i sjukfallet. Det handläggande teamet hos tar fram en plan för hur ärendet ska handläggas mot avslut, och i bedömningen kan det bli aktuellt att ta hjälp av en försäkringsspecialist, beslutsfattare eller en försäkringsmedicinsk rådgivare.