prop · H503155 · 2018-03-20 00:00:00 — De flesta ofrivilligt barnlösa kommer alltså att kunna få den hjälp de behöver i , vilket inte bara innebär en trygghet för det par eller den ensamstående kvinna som ska genomgå behandling utan även att barnets rätt till information om sitt ursprung stärks. Att det finns goda möjligheter till assisterad befruktning inom svensk hälso- och sjukvård innebär dock inte att alla ofrivilligt barnlösa kommer att välja att genomgå sin behandling i . Det kommer även fortsättningsvis att finnas de som av olika skäl väljer att genomgå assisterad befruktning utanför den svenska hälso- och sjukvården. Enligt regeringen är det bästa för det blivande barnet att en assisterad befruktning utförs där barnet har en rätt till information om sitt ursprung. När föräldraskap ska fastställas efter en assisterad befruktning med donerade könsceller är det vidare rimligt att samhället har viss insyn och kontroll. Den föräldraskapsrättsliga regleringen bör utformas på ett sätt som tillgodoser dessa intressen. Regeringen delar alltså inte RFSL:s uppfattning att möjligheterna att fastställa föräldraskap efter en assisterad befruktning i utlandet inte bör begränsas. När en assisterad befruktning utförs vid en behörig inrättning utomlands har samhället möjlighet till viss insyn och kontroll. I många länder finns det också en rätt för ett barn som har tillkommit genom assisterad befruktning att få information om donatorn. Samtycke bör därför även fortsättningsvis kunna utgöra grund för faderskap vid assisterade befruktningar med donerade spermier i utlandet, dock under förutsättning att behandlingen har utförts vid en behörig inrättning och att den som tillkommit genom behandlingen har en rätt till information om spermiedonatorn. Detsamma bör gälla i fråga om föräldraskap för barn som kommer till genom assisterad befruktning i äktenskap, registrerade partnerskap eller samboförhållanden mellan två kvinnor. Regleringen blir härigenom densamma för olikkönade par och kvinnliga samkönade par. När det gäller s.k. heminseminationer saknar samhället helt insyn och kontroll. Inte heller kan rätten för det barn som tillkommer genom behandlingen att få information om spermiedonatorn säkerställas, utan möjligheterna att få sådan information är helt avhängig de involverade vuxnas inställning. Regeringen instämmer mot denna bakgrund i utredningens bedömning att samtycke inte längre bör kunna utgöra grund för faderskap, och inte heller för föräldraskap enligt 1 kap. 9 § , vid en heminsemination med donerade spermier. 2017/18:155 raskap för en person som inte har burit och fött barnet bör i dessa fall alltså förutsätta en styvbarnsadoption. När en ensamstående kvinna har genomgått en assisterad befruktning inom svensk hälso- och sjukvård blir hon ensam förälder till det barn som tillkommer genom behandlingen. Något faderskap eller föräldraskap enligt 1 kap. 9 § ska alltså inte fastställas för barnet. Om behandlingen har utförts i egen regi, ska däremot socialnämnden alltid försöka fastställa faderskapet eller föräldraskapet för barnet. Som anförs ovan har samhället inte någon insyn eller kontroll vid heminseminationer. Barnet har inte heller någon rätt till information om sitt genetiska ursprung. Regeringen instämmer därför i utredningens bedömning att faderskap eller föräldraskap för barnet även fortsättningsvis ska fastställas när en ensamstående kvinna genomgått en heminsemination med donerade spermier. Enligt regeringen finns det ett värde i att utforma den föräldraskapsrättsliga regleringen på ett sätt som uppmuntrar till val av behandlingar som utförs där barnet har en rätt till information om sitt genetiska ursprung. En ensamstående kvinna bör därför, till skillnad från vad Föreningen anser, endast kunna bli ensam förälder till ett barn genom assisterad befruktning i utlandet om behandlingen har utförts vid en behörig inrättning och barnet har rätt att ta del av uppgifter om spermiedonatorn. vid framhåller kan det i olikkönade förhållanden i många fall vara svårt att få kännedom om att barnet har tillkommit genom en assisterad befruktning med donerade spermier, vilket, om modern är gift, medför en risk för att hennes make felaktigt presumeras vara barnets far eller, om modern är sambo, hennes sambo felaktigt fastställs som barnets far. Enligt fakultetsnämnden bör man därför överväga att införa en begränsning av möjligheten att häva faderskapet för ett barn som har tillkommit genom en assisterad befruktning med donerade spermier. En sådan begränsning finns dock inte i andra fall när faderskapspresumtionen kan ge ett felaktigt resultat eller när en man med vetskap om att han inte är barnets genetiska far bekräftar faderskapet för barnet, och det finns enligt regeringens mening inte skäl att särbehandla barn som har tillkommit genom assisterad befruktning med donerade spermier. Någon begränsning i möjligheterna att häva faderskapet bör därför inte införas. Regeringen förutsätter att Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd ser över sina föreskrifter och allmänna råd i syfte att anpassa dem till lagändringarna. Föräldraskap vid ändrad könstillhörighet Prop. Regeringens förslag: Särskilda regler om föräldraskap ska införas i 1 kap. för situationer där personer får barn efter det att någon av dem eller båda har ändrat könstillhörighet. ska följande gälla. En man som föder barn ska anses som far till barnet, men omfattas av det som i andra kapitel i och andra författningar anges om mor och moderskap. En kvinna som bidrar med sina spermier till ett barns tillkomst, eller som har samtyckt till en assisterad befruktning av sin make eller sambo, ska anses som mor till barnet, men omfattas av det som i andra kapitel i och andra författningar anges om far och En man som bidrar med sina spermier till ett barns tillkomst, eller som har samtyckt till en assisterad befruktning av sin make eller sambo, ska anses som far till barnet. Faderskap eller moderskap för den som inte har fött barnet ska fastställas genom bekräftelse eller dom. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslagen eller har inga invändningar mot dem. bisexuellas, transpersoners och queeras rättigheter (RFSL) och Juridiska institutionen vid vid tillstyrker att föräldraskap ska betecknas och registreras på ett sätt som speglar föräldrarnas rättsliga könstillhörighet, men anser att frågorna behöver RFSL och institutionen framhåller att myndigheterna med den föreslagna lösningen inte alltid kommer att ha tillgång till inform- ation om ändrad könstillhörighet, vilket kan leda till registrering av faderskap som inte uppfyller villkoren i lagen och därmed en rättsligt RFSL och institutionen framhåller också att det kan uppstå tillämpningsproblem i förhållande till vissa intersexpersoner. RFSL och institutionen anser vidare att faderskapspresumtion och moderskapspresumtion ska gälla för en gift partner då någon av föräld- rarna har ändrat könstillhörighet, och konstaterar även att utredningens förslag innebär att en persons transbakgrund kan komma att röjas eftersom ett barn i vissa fall kommer att kunna få två fäder eller två mödrar, vilket inte är möjligt för två föräldrar som är cispersoner. () är kritiskt till att gifta partner inte omfattas av faderskapspresumtionen eller en motsvarande anser att den rättsliga regleringen även bör omfatta personer som redan har en relation registrerad till en person som har ändrat könstillhörighet, exempelvis ett barn som är fött före ändringen av könstillhörigheten. Verket menar vidare att det finns anledning att ytterligare analysera vissa problem som kan uppkomma för berörda personer, bl.a. bör det införas ett enhetligt rättsligt könsneutralt anser att det kan ifrågasättas om inte de regler som föreslås borde gälla Enligt fakultetsnämnden framstår det som motsägelsefullt 2017/18:155 att behålla en regel som innebär att den kvinna som inte har fött barnet i vissa fall ska betecknas som förälder i stället för mor. framhåller att det är problematiskt – med hänsyn till principen om fullt erkännande av ändrad könstillhörighet – att en person kan vara tvungen att upplysa myndigheterna om sin ändrade könstillhörighet för att kunna göra gällande en viss rättighet, förmån eller skyldighet. Flera remissinstanser, bl.a. RFSL och , framför önskemål om att utreda en könsneutral föräldraskapslagstiftning. Skälen för regeringens förslag Ändring av juridisk könstillhörighet Ett barns könstillhörighet fastställs i de allra flesta fall efter förlossningen. En persons könsidentitet utvecklas från de tidiga levnadsåren och för de flesta råder en överensstämmelse mellan det biologiska könet och det kön som personen själv upplever sig tillhöra. För vissa personer är dock så inte fallet. Det gäller bl.a. transsexuella. En transsexuell person har en djupgående och varaktig upplevelse av att kroppen inte överensstämmer med könsidentiteten. Det kan även gälla personer med medfödd avvikelse i könsutvecklingen (disorders of sex development – DSD), även benämnda intersexuella. För dessa personer kan det bli aktuellt med en ändring av den könstillhörighet som angetts i folkbokföringen. En sådan ändring sker genom en juridisk process efter det att en medicinsk utredning har ägt rum. Den juridiska processen regleras i lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall medan den medicinska utredningen i huvudsak genomförs enligt de föreskrifter som reglerar hälso- och sjukvården och de riktlinjer som gäller för medicinsk verksamhet. var den som ändrade könstillhörighet från man till kvinna () eller från kvinna till man (KtM) tvungen att vara steriliserad eller av annan orsak sakna fortplantningsförmåga. Detta s.k. steriliseringskrav avskaffades , och är det möjligt för en KtM att föda barn. Det är också möjligt för en MtK att bidra med spermier till ett barns tillkomst. När steriliseringskravet vid ändring av könstillhörighet avskaffades uttalades att befintliga bestämmelser och principer i bl.a. den föräldraskapsrättsliga lagstiftningen kan tillämpas analogt. Eftersom det är viktigt att tillämpningen är rättssäker och sker på ett sätt som tillvaratar såväl föräldrarnas som barnets rättigheter ansågs det dock lämpligt att följa upp rättstillämpningen (prop. 2012/13:107 s. 19 och 20). Det bör införas särskilda regler om föräldraskap för de fall personer får barn efter det att en av eller båda föräldrarna har ändrat könstillhörighet Av den kartläggning utredningen har gjort framgår att det slopade steriliseringskravet åtminstone inledningsvis gett upphov till vissa tillämpningsproblem i folkbokföringsverksamheten och att problemen beror på att den föräldraskapsrättsliga lagstiftningen inte är anpassad till situationen att en person som ändrat könstillhörighet får barn. Som exempel kan nämnas att då en KtM fött barn registrerat honom som barnets mor i enlighet med den oskrivna principen om att den som föder ett barn är att anse som barnets mor (mater est quam gestatio demonstrat). har dock numera frångått denna praxis. En relation till ett barn återspeglar i folkbokföringen förälderns förvärvade könsidentitet som en följd av beslutet om ändrad könstillhörighet (ställningstagande Registrering vid ändrad könstillhörighet ). Enligt regeringen är det angeläget att den föräldraskapsrättsliga regleringen är tydlig. Det ska inte för enskilda och myndigheter råda någon tvekan om vilka som ska anses som ett barns föräldrar. Frågan om erkännande av en könskorrigering omfattas vidare av rätten till privatliv enligt artikel 8 i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (mot , mål nr 28957/95 [2002]). En registrering av en man som mor har av svenska förvaltningsdomstolar också ansetts stå i strid med den enskildes rätt till respekt för privatlivet. Regeringen delar mot denna bakgrund utredningens bedömning att det bör införas särskilda regler för situationer där personer får barn efter det att någon av dem eller båda har ändrat könstillhörighet och att föräldraskapet i dessa situationer bör betecknas och registreras på ett sätt som avspeglar förälderns juridiska könstillhörighet. Enligt regeringen bör den föräldraskapsrättsliga regleringen, när någon av eller båda föräldrarna har ändrat könstillhörighet, utgå från den könstillhörighet som framgår av folkbokföringen. En man som föder ett barn bör således betecknas och registreras som far till barnet. Om mannen har genomgått en assisterad befruktning som ensamstående bör motsvarande regler som gäller vid assisterad befruktning av ensamstående kvinnor gälla för honom. Även en man som uppfyller villkoren för att fastställas som far eller, efter en assisterad befruktning, anses som far, bör betecknas och registreras som far. Det innebär att han ska anses som far till barnet om det genom en genetisk undersökning är utrett att han är barnets far, eller om det är utrett att han har haft samlag med den förälder som fött barnet eller en assisterad befruktning har utförts med hans spermier då barnet kan ha tillkommit och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har tillkommit genom samlaget eller behandlingen (1 kap. 5 § ). Han ska även anses som far till barnet om han har samtyckt till att hans make eller sambo genomgår en assisterad befruktning och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet kommit till genom behandlingen. Om donerade spermier har använts, krävs att behandlingen har utförts inom svensk hälso- och sjukvård eller vid en behörig inrättning i utlandet där barnet har rätt att ta del av uppgifter om spermiedonatorn (1 kap. 8 § ). En kvinna som uppfyller motsvarande villkor bör betecknas och registreras som mor till barnet. Att en kvinna som föder barn ska anses som barnets mor följer redan av den oskrivna moderskapsprincipen och behöver inte regleras särskilt. Genom den föreslagna regleringen undviks de tillämpningsproblem som RFSL och vid vid befarar kan uppkomma om den person som ändrat könstillhörighet är intersexuell eller har ändrat könstillhörighet mer än en gång innan han eller hon får barn. De särskilda reglerna vid ändrad könstillhörighet innebär att två män som får barn tillsammans båda kommer att vara far till barnet, och att två kvinnor som får barn tillsammans båda kommer att vara mor till barnet. Som några remissinstanser framhåller skiljer sig detta från vad som gäller när två kvinnor som inte ändrat könstillhörighet får barn tillsam- mans genom assisterad befruktning. I dessa fall är den födande kvinnan barnets mor, medan kvinnans make eller sambo är barnets förälder enligt 1 kap. 9 § . Situationen att ett barn har två fäder eller två mödrar förekommer dock i viss utsträckning även , nämligen när två samkönade makar adopterar gemensamt eller när den ena av makarna adopterar den andra makens barn. Att den föreslagna regleringen medför att barn i vissa fall kommer att ha två mödrar eller två fäder behöver därför inte, som RFSL och vid vid befarar, innebära att en persons transbakgrund kommer att röjas. Enligt vid kan det ifrå- gasättas om inte den föreslagna regeln om att den kvinna som inte föder barnet ska anses som mor till barnet borde gälla mer generellt, dvs. när ett samkönat kvinnligt par som inte ändrat könstillhörighet får barn. Syftet med att i lagtexten benämna maken eller sambon till modern som ”förälder” i stället för ”mor” är dock att undvika missförstånd vid tillämpning av vissa bestämmelser i och i andra författ- ningar som särskilt tar sikte på den kvinna som föder ett barn (prop. 2004/05:137 s. 43 och 44). Det är därför inte ändamålsenligt att mer generellt benämna en kvinna som ”mor”, oavsett om hon har fött barnet Situationen är en annan när en person som ändrat könstill- hörighet får barn. I dessa fall kommer det, som regeringen återkommer till nedan, att finnas ett generellt behov av att knyta andra rättigheter och skyldigheter till föräldern än de som framgår av den föräldraskaps- Det skulle vidare skapa lagtekniska svårigheter att också använda begreppet förälder enligt 1 kap. 9 § i dessa RFSL och vid vid universitet framhåller att myndigheterna med den föreslagna lösningen inte alltid kommer att ha tillgång till information om en ändrad könstill- hörighet, vilket kan leda till registrering av föräldraskap som inte upp- fyller villkoren i lagen och därmed till en rättsligt osäker situation. ringen bedömer dock att risken för felaktig registrering är liten. promemoria Folkbokföring och ändrad könstillhörighet framgår att en anmälan om ett barns födelse handläggs i särskild ordning när det är känt att någon av eller båda föräldrarna har ändrat könstill- Om det är en man som har fött barnet kommer detta ärende således alltid att handläggas manuellt. Det kan vara svårare för Skatte- verket att fånga upp födelseärenden när det är en kvinna som har fött barnet och barnets andra förälder är en KtM eller en MtK. Om det i ett sådant fall skulle göras en felaktig registrering i folkbokföringen, kommer detta dock inte att leda till några rättsförluster för barnet eller Som framgår nedan kommer i dessa fall den förälder som inte har fött barnet att ha samma rättigheter och skyldigheter som en far, oavsett om personen registreras som mor eller far. personen registreras som förälder enligt 1 kap. 9 § efter- som de bestämmelser som särskilt reglerar vad som gäller beträffande ett Prop. 2017/18:155 barns far också gäller beträffande en förälder enligt 1 kap. 9 § föräldra- Det kan övervägas om det med anledning av den föreslagna regleringen nu finns anledning att lagfästa den oskrivna principen att den kvinna som föder ett barn är barnets mor. Frågan kan inte behandlas i detta lagstiftningsärende, men det kan finnas skäl att återkomma till frågan i ett annat sammanhang. Som Lagrådet framhåller kan det också finnas anledning att överväga en mer heltäckande översyn av reglerna i 1 kap. . Regeringen förutsätter att Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd ser över sina föreskrifter och allmänna råd i syfte att anpassa dem till lagändringarna. Föräldrar bör i vissa fall ha andra rättigheter och skyldigheter än de som följer av den föräldraskapsrättsliga beteckningen Som nämns ovan finns det vissa bestämmelser som enligt sin ordalydelse ger upphov till olika rättigheter och skyldigheter beroende på om en förälder är mor, far eller förälder enligt 1 kap. 9 § . Det gäller bl.a. bestämmelser om rätt till föräldrapenning i samband med ett barns födelse och bestämmelser om folkbokföring, arv och underhåll. Även om föräldraskapet ska betecknas och registreras i överensstämmelse med den rättsliga könstillhörigheten, bör en KtM som föder barn ha samma rättigheter, förmåner och skyldigheter som han hade haft om han inte ändrat könstillhörighet. Han bör alltså omfattas av de bestämmelser som gäller för en mor. Om en KtM är ogift vid barnets födelse, bör han således få ensam vårdnad om barnet (6 kap. 3 § ). På motsvarande sätt bör den MtK som bidragit med sina spermier, eller som samtyckt till en assisterad befruktning av sin make eller sambo, omfattas av de bestämmelser som gäller för en far. Detta innebär bl.a. att om moderskapet för en MtK upphävs, kan hon ha rätt till ersättning av allmänna medel för utgivna underhållsbidrag (lagen [1969:620] om ersättning i vissa fall för utgivna underhållsbidrag). Även en kvinna som inte har ändrat könstillhörighet och som samtycker till en assisterad befruktning av sin make eller sambo bör omfattas av de bestämmelser som gäller för en far, när maken eller sambon är en KtM. Att en person ska anses exempelvis som far och i andra avseenden behandlas som mor innebär att folkbokföringen inte korrekt kommer att kunna förmedla vilka rättigheter, förmåner och skyldigheter personen har i egenskap av förälder till ett barn. Enligt är det problematiskt att en person kan vara tvungen att upplysa myndigheterna om att han eller hon har ändrat könstillhörighet för att kunna göra gällande en viss rättighet eller förmån. Regeringen konstaterar dock att denna problematik är svår att undvika om man ska erkänna den ändrade könstillhörigheten fullt ut. Det får därför anses vara rimligt att en enskild i vissa fall själv kommer att behöva informera om sin ändrade könstillhörighet för att kunna komma i åtnjutande av en viss förmån eller rättighet. Faderskap eller moderskap för den som inte har fött barnet bör fastställas genom bekräftelse eller dom Om modern när ett barn föds är gift med en man, anses mannen som barnets far (1 kap. 1 § ). Presumtionen gäller även om barnet har kommit till genom assisterad befruktning. Om det inte finns en faderskapspresumtion, ska faderskapet fastställas genom bekräftelse eller dom. Ett föräldraskap enligt 1 kap. 9 § måste alltid fastställas genom en bekräftelse eller en dom. Det finns alltså i dessa fall inte någon motsvarighet till en faderskapspresumtion (1 kap. 3 och 9 §§ ). Utredningen om faderskap och föräldraskap har dock i uppdrag att bl.a. ta ställning till om föräldraskapet enligt 1 kap. 9 § för en make eller registrerad partner vid assisterad befruktning bör presumeras på motsvarande sätt som faderskapet presumeras för en gift man (dir. 2017:28). Frågan är vad som ska gälla i de fall ett barn föds efter det att någon av eller båda föräldrarna har ändrat könstillhörighet. Enligt regeringen bör faderskapet eller moderskapet i de fall den som föder barnet inte är gift med barnets andra förälder, liksom i andra fall där den födande föräldern inte är gift, fastställas genom bekräftelse eller dom. Utredningen föreslår att faderskapet eller moderskapet ska fastställas genom bekräftelse eller dom även när den födande föräldern är gift. Några remissinstanser, bl.a. , anser dock att en gift partner bör omfattas av faderskapspresumtionen eller en motsvarande moderskapspresumtion. Faderskapspresumtionen bygger dock på tanken att den i de allra flesta fall anger den genetiska fadern som barnets rättsliga far. Det kan inte i samma utsträckning antas att en person som har ändrat könstillhörighet och ska fastställas som far eller mor till barnet kommer att ha bidragit med sina spermier till befruktningen. Det är också ett av skälen till att det inte finns någon motsvarande presumtion för den kvinna i ett samkönat äktenskap som inte har fött barnet. Regeringen anser därför att ett faderskap eller moderskap för den som inte har fött barnet bör fastställas genom bekräftelse eller dom när någon av eller båda föräldrarna har ändrat könstillhörighet även i de fall föräldrarna är gifta med varandra. Liksom i andra fall av bekräftelse av föräldraskap bör socialnämndens beslut om godkännande av bekräftelsen kunna delegeras. Detta bör komma till uttryck i lag (10 kap. 5 § socialtjänstlagen [2001:453]). Det bör inte införas särskilda regler om föräldraskap för de fall en person redan har barn vid ändring av könstillhörigheten anser att de nya reglerna om föräldraskap även bör gälla i förhållande till personer som redan har en relation registrerad till en person som har ändrat könstillhörighet, exempelvis ett barn som är fött före ändringen av könstillhörigheten. Syftet med den föräldraskapsrättsliga regleringen är emellertid att fastställa vem som är förälder till ett barn när barnet föds. Även om reglerna kan komma att tillämpas i ett senare skede av ett barns liv, ska de inte tillämpas för att fastställa vem som är ett barns förälder när en sådan är fastställd (jämför 1 kap. 3 § ). Det bör därför inte införas särskilda regler om föräldraskap för de fall en person redan har barn när hans eller hennes könstillhörighet ändras. 2017/18:155 konstaterar dock att det i egenskap av folkbokföringsmyndighet åligger