prop · H503108 · 2018-02-20 00:00:00 — I artikel 5 anges vilka villkor som ska vara uppfyllda för att en tredjelandsmedborgare ska kunna beviljas inresa för säsongsarbete för vistelser som inte överstiger och i artikel 6 anges villkoren för vistelser som överstiger . Av artikel 7 framgår att direktivet inte inverkar på en medlemsstats rätt att besluta om inresekvoter för tredjelandsmedborgare som reser in på dess territorium för säsongsarbete. 4.2.4Grunder för avslag på ansökan och återkallelse av tillstånd för säsongsarbete I artikel 8 regleras grunderna för att avslå en ansökan om tillstånd för säsongsarbete och i artikel 9 anges grunderna för att återkalla ett tillstånd för säsongsarbete. I artikel 15 anges villkoren för att förlänga ett tillstånd för säsongsarbete. Artiklarna innehåller såväl obligatoriska som fakultativa bestämmelser. Enligt artikel 10 får medlemsstaterna kräva att arbetsgivaren tillhandahåller relevant information som behövs för att utfärda eller förlänga tillstånd för säsongsarbete. 4.2.5Ansökningsförfarande och utfärdande av tillstånd I artiklarna 11–21 finns bestämmelser om bl.a. ansökningsförfarandet, tillståndstider, förlängning av tillståndstiden, sanktioner, säsongs- arbetarens bostad och utfärdande av tillstånd. Exempelvis finns i artikel 12 regler om de tillstånd för säsongsarbete som ska utfärdas av I artikel 14 anges bl.a. att medlemsstaterna ska fastställa en maximal vistelseperiod för säsongsarbetare på mellan fem och nio Efter utgången av den tidsperioden ska utlänningen lämna medlemsstatens territorium, om inte han eller hon har fått ett uppehållstillstånd av andra skäl än för säsongs- Av artikel 18 följer bl.a. att ett ärende om tillstånd för säsongsarbete ska avgöras efter det att en komplett ansökan Sökanden ska skriftligen underrättas om beslutet. avslag på en ansökan om tillstånd för säsongsarbete eller återkallelse av ta ut en avgift för prövningen av en ansökan. artikel 20 framgår bl.a. att medlemsstaterna ska kräva bevis för att Prop. 2017/18:108 säsongsarbetaren under hela sin vistelse kommer att ha tillgång till en bostad med lämplig standard. 4.2.6Rättigheter och rätt till likabehandling Av artikel 22 framgår att den som har ett tillstånd för säsongsarbete har rätt till bl.a. inresa och vistelse i en medlemsstat. Enligt artikel 23 ska säsongsarbetare ha rätt till likabehandling i förhållande till värdmedlemsstatens egna medborgare i fråga om bl.a. arbetsvillkor, föreningsfrihet, social trygghet och erkännande av examensbevis och andra yrkeskvalifikationer. Av skäl 52 framgår att direktivet respekterar de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artiklarna 7, 15.3, 17, 27, 28, 31 och 33.2, i enlighet med artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen. Artikel 24 innehåller bestämmelser om övervakning och kontroll i syfte att förhindra missbruk och överträdelser av direktivet. I artikel 25 finns bestämmelser om att medlemsstaterna ska säkerställa att det finns klagomålsförfaranden för säsongsarbetare och tredjepart. Artiklarna 26–30 innehåller bestämmelser om statistik, rapporter, införlivande och ikraftträdande. 5Huvuddragen enligt gällande regler om utlänningars rätt att vistas och arbeta i I 2 kap. 1 § utlänningslagen (2005:716), förkortad UtlL, föreskrivs att en utlänning som reser in i eller vistas i ska ha pass. En utlänning som reser in i eller vistas i ska också enligt 2 kap. 3 § UtlL ha en Schengenvisering eller nationell visering. Från den regeln finns flera undantag. Med Schengenvisering avses enligt artikel 2.2 a i och rådets förordning (EG) nr 810/2009 av om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodexen) ett tillstånd som utfärdats av en medlemsstat för en planerad vistelse inom medlemsstaternas territorium som inte varar än . En nationell visering får endast beviljas 2017/18:108 än , dock högst , under förutsättning att det finns särskilda skäl (3 kap. 4 § UtlL). En utlänning som vistas i ska ha ett uppehållstillstånd (2 kap. 5 § UtlL). Uppehållstillstånd kan ges (tidsbegränsat uppehållstillstånd) eller utan tidsbegränsning (permanent uppehållstillstånd). Ett uppehållstillstånd ska sökas och vara beviljat före inresan i . Från denna huvudregel finns dock flera undantag (5 kap. 18–19 §§ UtlL). Kravet på uppehållstillstånd gäller inte för medborgare i de nordiska länderna. Det gäller inte heller för EES-medborgare och deras familjemedlemmar som har uppehållsrätt i eller för utlänningar som har visering än (2 kap. 8 b § UtlL). I lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i finns bestämmelser som ska ha företräde framför bestämmelserna i utlänningslagen. Den tidsbegränsade lagen innebär bl.a. begränsningar av möjligheten till familjeåterförening genom skärpta regler i fråga om försörjningskrav. Den tidsbegränsade lagen trädde i kraft och ska gälla i högst . En utlänning som ska arbeta i på grund av en anställning här eller utomlands ska ha ett arbetstillstånd (2 kap. 7 § UtlL). Kravet på arbetstillstånd gäller inte för medborgare i de nordiska länderna, för EES- medborgare och deras familjemedlemmar som har uppehållsrätt eller för utlänningar som har permanent uppehållstillstånd (2 kap. 8 c § UtlL). Även utlänningar som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU- stat eller är medborgare i och vissa av deras familjemedlemmar är undantagna från kravet på arbetstillstånd (5 kap. 1 § utlänningsförordningen [2006:97], härefter förkortad UtlF). Undantag gäller också för vissa särskilt angivna yrkesgrupper (5 kap. 2 § UtlF). Ett arbetstillstånd får enligt 6 kap. 2 § UtlL beviljas en utlänning som har erbjudits en anställning som gör det möjligt för honom eller henne att försörja sig. Det innebär att inkomsten från anställningen måste vara så hög att han eller hon inte behöver försörjningsstöd för att täcka sina kostnader för bl.a. boende och uppehälle (prop. 2007/08:147 s. 59). Det krävs också att de erbjudna anställningsvillkoren inte är sämre än de villkor som följer av svenska kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen (6 kap. 2 § första stycket UtlL). För att säkerställa att så inte är fallet ska sammanslutningar av arbetstagare inom det verksamhetsområde som tillståndet avser i regel ges tillfälle att yttra sig i tillståndsärendet (5 kap. 7 a § UtlF). Ett arbetstillstånd efter anställningserbjudande får ges endast om rekryteringsförfarandet är förenligt med åtaganden inom EU (6 kap. 2 § andra stycket UtlL). Det innebär bl.a. att det s.k. unionsföreträdet måste respekteras. Unionsföreträde innebär att det egna landets befolkning samt befolkningen i och ska ha företräde Prop. 2017/18:108 till befintliga arbetstillfällen. Arbetstillståndet ska ges (6 kap. 1 § UtlL) och beviljas normalt för som motsvarar anställningstiden. Ett arbetstillstånd får dock inte avse än . Om anställningen förlängs, kan arbetstillståndet efter ansökan förlängas i motsvarande utsträckning utan att utlänningen först behöver lämna . Förlängning kan ske vid ett eller flera tillfällen. Den sammanlagda tillståndstiden får vara högst . Om det finns särskilda skäl, får den sammanlagda tillståndstiden vara (6 kap. 2 a § andra stycket UtlL). Ett arbetstillstånd ska knytas till en viss arbetsgivare och avse ett visst slag av arbete. Efter en sammanlagd tillståndstid ska tillståndet endast knytas till ett visst slag av arbete (6 kap. 2 a § tredje stycket UtlL). Arbetstillstånd ska som huvudregel ha sökts och beviljats före inresan i . Från denna huvudregel finns dock flera undantag (6 kap. 4 § UtlL). I 6 a kap. UtlL finns särskilda bestämmelser om uppehålls- och arbetstillstånd för högkvalificerad anställning, s.k. EU-blåkort. Ett EU- blåkort är ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd för personer som har relevant och särskild kompetens i form av högre yrkeskvalifikationer. I propositionen 2017/18:34 Uppehålls- och arbetstillstånd för företagsintern förflyttning – genomförande av ICT-direktivet föreslås att det ska införas ett nytt kapitel i utlänningslagen, 6 b kap., om tillstånd för företagsintern förflyttning, ICT. Tillstånd för företagsintern förflyttning, dvs. ICT-tillstånd och ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse, är kombinerade uppehålls- och arbetstillstånd för personer i tredjeland som är anställda av ett företag som är etablerat utanför EES-staterna och och som avser att tjänstgöra som chef, specialist eller praktikant i ett företag som dels är etablerat i , dels är en enhet som tillhör samma företag eller ett företag inom samma koncern som företaget som är etablerat utanför EES-staterna. Lagändringarna föreslås träda i kraft . I viseringskodexen finns bestämmelser om upphävande och återkallelse av en Schengenvisering. En Schengenvisering ska upphävas eller återkallas om det är uppenbart att villkoren för utfärdandet av viseringen inte var eller är uppfyllda (artikel 34). Bestämmelser om återkallelse av nationell visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd finns i 7 kap. UtlL. Dessa tillstånd får återkallas bl.a. för en utlänning som medvetet har lämnat oriktiga uppgifter eller som medvetet har förtigit omständigheter som varit av betydelse för att få tillståndet. För en utlänning som har rest in i får ett uppehållstillstånd återkallas om han eller hon utan arbetstillstånd bedriver verksamhet som kräver ett sådant tillstånd, om en anställning har upphört under pågående uppehålls- och arbetstillståndsperiod eller om det på grund av tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas att utlänningen kommer att bedriva sabotage, spioneri eller olovlig underrättelseverksamhet i 2017/18:108 eller i något annat nordiskt land. Vidare ska ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för arbete för en utlänning som har beviljats arbetstillstånd enligt 6 kap. 2 § första stycket UtlL återkallas om förutsättningarna för arbetstillståndet av något annat skäl än att anställningen har upphört är uppfyllda. Tillståndet behöver dock inte återkallas på denna grund om arbetsgivaren har avhjälpt bristen utan att har vidtagit någon åtgärd. Vidare ska arbetstillstånd återkallas om utlänningen inte från tillståndets första giltighetsdag har påbörjat arbetet. I 6 a kap. UtlL finns särskilda bestämmelser om återkallelse av EU- blåkort. Särskilda bestämmelser om återkallelse av tillstånd för företagsintern förflyttning föreslås även i prop. 2017/18:34. 6Förhållandet till reglerna om arbetskraftsinvandring Regeringens förslag: De bestämmelser som behövs för att genomföra säsongsanställningsdirektivet ska huvudsakligen föras in i ett nytt kapitel i utlänningslagen. Frånsett denna särreglering ska, om inte annat föreskrivs, de allmänna reglerna i lagen gälla. Ett tillstånd för säsongsarbete ska beviljas i form av ett arbetstillstånd för säsongsarbete, om vistelsen inte överstiger . Om vistelsen överstiger , ska ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd beviljas. Ett arbetstillstånd enligt de allmänna reglerna ska inte beviljas om utlänningen har erbjudits en tidsbegränsad anställning som säsongsarbetare i av en arbetsgivare som är etablerad här, förutom i fall då utlänningen tillhör en kategori av personer som är undantagen från möjligheten att beviljas ett tillstånd för säsongsarbete. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens med den skillnaden att enligt promemorian ska ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd betecknas säsongsarbetstillstånd. Remissinstanserna: Kammarrätten i ifrågasätter om definitionen av säsongsarbetstillstånd behövs och har i övrigt vissa lagtekniska synpunkter. anser att ett parallellt system för tillstånd för säsongsarbete är svårtillämpat för verket och oförutsägbart för sökanden. anser att den föreslagna terminologin för kortare respektive längre vistelser är alltför liktydig och kan ge upphov till oklarheter. i (LO) befarar att effekten av att låta regler som ger arbetstagare en starkare ställning vara exklusiva för säsongsanställda från tredjeland kan bli att mycket få arbetsgivare kommer att använda sig av det nya regelverket. () avstyrker förslaget om att ett arbetstillstånd enligt de allmänna reglerna inte ska få beviljas om utlänningen har erbjudits en tidsbegränsad anställning som säsongsarbetare i av en arbetsgivare som är etablerad här. Om regeringen går vidare med förslaget önskar TCO förtydliganden av hur vissa gränsdragningsproblem ska Prop. 2017/18:108 hanteras. Även och önskar en analys av olika gränsdragningsproblem som kan uppstå i förhållande till de allmänna reglerna om arbetstillstånd. efterfrågar vidare ett förtydligande angående familjemedlemmars möjlighet att få uppehållstillstånd. Skälen för regeringens förslag Ett nytt kapitel i utlänningslagen Utlänningslagens bestämmelser om arbetstillstånd är i huvudsak generella och kan sägas gälla för alla slag av arbeten. Säsongsanställningsdirektivet och dess bestämmelser utgör en särreglering i och med att det endast omfattar villkor för inresa och vistelse för säsongsanställning. Utgångspunkten vid genomförandet av direktivet bör vara att nuvarande regler för arbetskraftsinvandring behålls så mycket som det är möjligt. Som är inne på kan parallella system för olika grupper i och för sig innebära att reglerna blir mer svårtillämpade. Direktivet kräver dock att det införs särskilda regler för säsongsanställning. Vid tidigare genomföranden av EU-direktiv som avviker från utlänningslagens systematik har man valt att ta in bestämmelserna i särskilda kapitel i utlänningslagen (se t.ex. 6 a kap. UtlL om EU-blåkort, prop. 2012/13:148, och förslaget till 6 b kap. om tillstånd för företagsintern förflyttning, prop. 2017/18:34). Regeringen bedömer att det är mest lämpligt att även i detta fall ta in nationella bestämmelser som genomför direktivet i ett nytt kapitel i utlänningslagen. Med hänsyn till förslagen i prop. 2017/18:34 bör kapitlet betecknas 6 c kap. Direktivet gör skillnad på vistelser beroende på deras längd. För vistelser som inte överstiger reglerar direktivet enbart villkoren för arbete. Villkoren för inresa och vistelse regleras i stället av , bl.a. viseringskodexen. För vistelser som överstiger reglerar direktivet däremot både villkoren för inresa och vistelse och villkoren för att arbeta (jfr skäl 19 och 21 och artiklarna 1.2 och 12). Enligt artikel 12.1 ska medlemsstaterna för vistelser som inte överstiger utfärda antingen en visering för kortare vistelse med angivande av att den utfärdats för säsongsarbete eller en visering för kortare vistelse och ett arbetstillstånd med angivande av att båda tillstånden utfärdats för säsongsarbete. När tredjelandsmedborgaren är undantagen från viseringskravet ska enbart ett arbetstillstånd utfärdas, med angivande av att det utfärdats för säsongsarbete. Enligt artikel 12.2 kan medlemsstaterna för vistelser som överstiger välja att utfärda antingen en visering för längre vistelse med angivande av att den utfärdats för säsongsarbete, ett säsongsarbetstillstånd eller ett säsongsarbetstillstånd och en visering för längre vistelse om det enligt nationell rätt för inresa till territoriet krävs en visering för längre vistelse. Mot denna bakgrund föreslås i promemorian att tillstånd för säsongsarbete bör beviljas en utlänning i form av ett arbetstillstånd för 2017/18:108 säsongsarbete om vistelsen inte överstiger . För vistelser som är längre än föreslås att ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd bör utfärdas och att detta i enlighet med direktivets bestämmelser bör kallas för säsongsarbetstillstånd. För att undvika en alltför liktydig terminologi för kortare respektive längre vistelser anser att det är lämpligt att i stället använda beteckningarna ”visering för kortare vistelse” och ”visering för längre vistelse”. Även om en sådan terminologi skulle kunna underlätta särskiljandet mellan tillståndstyperna anser regeringen, bl.a. mot bakgrund av direktivets krav och hur det svenska regelverket är uppbyggt (jfr avsnitt 5), att det inte finns anledning att använda dessa beteckningar. Som Kammarrätten i påpekar används inte heller begreppet säsongsarbetstillstånd återkommande i det föreslagna 6 c kap. Till skillnad från vad som föreslås i promemorian anser regeringen därför att det inte finns tillräckliga skäl att införa det begreppet i lagtexten. Det uppehålls- och arbetstillstånd som föreslås för längre vistelser än motsvarar dock det tillstånd som i direktivet benämns säsongsarbetstillstånd. I avsnitt 10.11 utvecklas dels hur bevis om tillstånden bör utformas, dels vissa särskilda viseringsfrågor. Frånsett den särreglering som ställs upp i förslaget till ett nytt kapitel i utlänningslagen bör de allmänna reglerna i utlänningslagen gälla, t.ex. för avvisning och utvisning samt merparten av förfarandereglerna. Tillstånd för säsongsarbete ska ha företräde framför de allmänna bestämmelserna om arbetstillstånd Efter att säsongsanställningsdirektivet har genomförts i svensk rätt kommer de allmänna bestämmelserna om arbetstillstånd att gälla vid sidan av bestämmelserna om säsongsarbete i det nya kapitlet. Flera remissinstanser, däribland , LO och TCO, tar upp de eventuella gränsdragningsproblem som kan uppkomma. En fråga i detta sammanhang är om medlemsstaterna tillåts bevilja en utlänning som ska arbeta som säsongsarbetare andra arbetstillstånd än sådana som avses i direktivet. Artikel 2.1 i säsongsanställningsdirektivet anger att direktivet är tillämpligt på tredjelandsmedborgare som befinner sig utanför medlemsstaternas territorium och ansöker om att resa in eller som har beviljats inresa enligt villkoren i säsongsanställningsdirektivet, på en medlemsstats territorium för säsongsanställning. Av denna bestämmelse framgår visserligen inte att arbetstillstånd för säsongsarbete inte får beviljas enligt de nationella bestämmelserna utan endast att direktivet är tillämpligt i sådana fall. TCO avstyrker den bedömning som görs i promemorian som innebär att ett arbetstillstånd enligt de allmänna reglerna inte ska få beviljas om utlänningen har erbjudits en tidsbegränsad anställning som säsongsarbetare. Enligt regeringens bedömning bör det emellertid inte vara möjligt för medlemsstaterna att välja de nationella bestämmelserna framför säsongsanställningsdirektivets bestämmelser, som bl.a. innehåller skyddsregler till förmån för säsongsarbetaren. Ett skäl till att så inte bör vara fallet är att säsonganställningsdirektivets bestäm- melser lätt skulle kunna kringgås om det står medlemsstaterna fritt att tillämpa ett annat regelverk än det som slås fast i direktivet. Kommissionen har även vid ett kontaktkommittémöte angående genomförandet av direktivet informerat medlemsstaterna om att kommissionen anser att de bestämmelser som införs med anledning av direktivet ska ha företräde framför andra nationella bestämmelser om uppehålls- och arbetstillstånd. En annan ordning skulle enligt kommissionen stå i strid med . Även den finska regeringen har gjort tolkningen att säsongsarbetare inte får beviljas nationella tillstånd om kriterierna för säsongsarbetstillstånd enligt direktivet är uppfyllda (RP 80/2017 rd s. 50). Medlemsstaterna bör alltså inte kunna bevilja ett tillstånd enligt de allmänna reglerna om arbetskraftsinvandring om personen i fråga omfattas av direktivets tillämpningsområde. Det borde därmed inte heller finnas någon risk, som LO befarar, att arbetsgivare inte kommer att använda sig av det nya regelverket om tillstånd för säsongsarbete när de ska anställa säsongsarbetskraft från tredjeland. Omvänt gäller givetvis att en tredjelandsmedborgare som inte omfattas av direktivets tillämpningsområde har möjlighet att ansöka om arbetstillstånd enligt de allmänna reglerna. I de fall oklarheter behöver utredas, t.ex. vilken typ av tillstånd utlänningen ansöker om eller om han eller hon omfattas av reglerna om tillstånd för säsongsarbete, bör kunna göra det inom ramen för sin utredningsskyldighet. Den information som tillhandahåller (se vidare avsnitt 10.1) kan bidra till att undvika avslagsbeslut på grund av att en utlänning söker fel tillstånd. För ytterligare vägledning om gränsdragningen mellan tillstånd för säsongsarbete och arbetstillstånd enligt de allmänna reglerna hänvisas till avsnitt 8.2. Regeringen anser mot denna bakgrund att det bör föreskrivas att regleringen i det nya kapitlet om tillstånd för säsongsarbete ska ha företräde framför de allmänna reglerna om arbetstillstånd. En bestämmelse om detta bör utformas så att ett arbetstillstånd enligt de allmänna reglerna inte ska få beviljas om utlänningen har erbjudits en tidsbegränsad anställning som säsongsarbetare i av en arbetsgivare som är etablerad här och utlänningen inte tillhör en sådan kategori av personer som är undantagen från möjligheten att beviljas ett tillstånd för säsongsarbete (se vidare avsnitt 7). Av 6 a kap. 1 § UtlL framgår att en förutsättning för att beviljas ett uppehålls- och arbetstillstånd för högkvalificerad anställning (EU-blåkort) bl.a. är att utlänningen erbjudits en anställningstid om . Av 2 § 6 i samma kapitel framgår vidare att ett EU-blåkort inte ska beviljas en utlänning som har beviljats arbetstillstånd, eller är undantagen från kravet på arbetstillstånd, för säsongsarbete i . Av det föreslagna 6 b kap. UtlL (prop. 2017/18:34) framgår vidare att en förutsättning för tillstånd för företagsintern förflyttning bl.a. är att utlänningen är anställd av ett företag som är etablerat utanför EES-staterna och . En utlänning som faller in under bestämmelserna om tillstånd för säsongsarbete kan således inte bli aktuell för tillstånd enligt 6 a kap. eller det föreslagna 6 b kap. UtlL. Några motsvarande bestämmelser om att tillstånd inte får meddelas enligt dessa kapitel om utlänningen har erbjudits en tidsbegränsad anställning som säsongsarbetare i är således inte nödvändiga. tar upp frågan om möjligheten för familjemedlemmar till säsongsarbetare att få uppehållstillstånd. Säsongsarbete är till sin natur 2017/18:108 tillfälligt och kortvarigt. Dessutom ska en säsongsarbetare i enlighet med direktivet ha sin huvudsakliga bosättningsort i ett tredjeland. Direktivet innehåller inte några föreskrifter om familjeåterförening (jfr skäl 46 tredje stycket). Rådets direktiv /86/EG av om rätt till familjeåterförening, kallat familjeåterföreningsdirektivet, är inte heller tillämpligt vid tillstånd för säsongsarbete, eftersom det direktivet förutsätter att referenspersonen har ett uppehållstillstånd med en giltighetstid och har välgrundade utsikter att få ett varaktigt uppehållstillstånd. Genomförandet av säsongsanställningsdirektivet medför därför inte några särskilda bestämmelser om uppehållstillstånd för familjemedlemmar till utlänningar som beviljas tillstånd för säsongsarbete. Om säsongsarbetaren efter att tillståndstiden för säsongsarbete har löpt ut, beviljas ett uppehålls- och arbetstillstånd enligt 5 kap. 10 § och 6 kap. 2 § UtlL, se avsnitt 11, blir reglerna i 4 kap. 4 a § UtlF om uppehållstillstånd för familjemedlemmar tillämpliga. 7 Personkategorier som ska undantas Regeringens förslag: Ett tillstånd för säsongsarbete ska inte beviljas en utlänning som –är bosatt inom Europeiska unionens medlemsstaters territorier, –är EES-medborgare eller medborgare i eller familjemedlem till en sådan person, eller –bedriver verksamhet på ett i en annan medlemsstat etablerat företags vägnar inom ramen för tillhandahållande av tjänster enligt fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: efterlyser en fördjupad analys av den effekt som begreppet bosatt får och i vilken utsträckning effekten kan tänkas motsvara de syften direktivet avser att tillgodose. noterar att säsongsarbetare från EU kan vara utsatta på samma sätt som säsongsarbetare från tredjeland och anser därför att det är en fördel om dessa grupper i möjligaste mån omfattas av så lika regler som möjligt när det gäller t.ex. krav på boende för att förhindra att olika grupper får olika förmånliga villkor.