prop · H503157 · 2018-03-19 00:00:00 — de som anges i 2 a kap., där de obligatoriska uppgifterna som definierar finns i 4 §. De regler som gäller för öppenvårdsapoteken i 2 kap., så som kraven i 2 kap. 6 §, gäller således inte för den verksamhet som bedrivs genom apoteksombud, om det inte uttryckligen anges att en viss bestämmelse ska gälla även för apoteksombuden (jfr 2 a kap. 8 § om Detta eftersom reglerna i 2 kap. tar sikte på just Apoteksombudens verksamhet är en ren uppdragsverksamhet, dvs. apoteksombudet utför sina uppgifter på uppdrag av tillståndshavaren för ett visst öppenvårdsapotek. Övervägandena finns i avsnitt 8.4. 2 kap. 6 § I paragrafen ändras punkten 2 så att det införs ett lagstadgat krav på att tillståndshavaren, utöver att bedriva verksamheten i lokaler som är lämp- liga för sitt ändamål, ska säkerställa att de delar av lokalerna där informa- 2017/18:157 tion och rådgivning om läkemedel, utbyte av läkemedel, läkemedelsan- vändning och egenvård lämnas är utformade så att konsumentens inte- gritet skyddas. Motsvarande krav finns i 11 § föreskrifter (LVFS 2009:9) om detaljhandel vid öppenvårdsapotek. Av- sikten är att kraven i punkten ska kunna preciseras ytterligare genom föreskrifter på lägre normnivå än lag med stöd av det befintliga bemyn- digandet i 2 kap. 11 § 1. Bestämmelsen innebär att en konsument som uppsöker ett öppenvårds- apotek ska ges möjlighet att få information och rådgivning samt disku- tera känsliga frågor utan att obehöriga kan ta del av samtalet. Det innebär att den del av lokal där receptexpediering och rådgivning om receptfria läkemedel sker ska vara anpassad för detta. Apotekspersonalen kan eller ska inte avgöra vad som är integritetsmässigt känsligt för en kund eller patient, utan alla kunder ska behandlas med respektfull om- sorg (se Vägledningen till föreskrifter [HSLF-FS 2016:34] om förordnande och utlämnande av läkemedel och teknisk sprit). Övervägandena finns i avsnitt 5.12. 2 kap. 9 § Genom ändringen i andra stycket tas ”apotekare, eller annan” bort och kvar blir endast ”farmaceut”, som är definierat i 1 kap. 4 § och används som samlingsbeteckning för legitimerade apotekare och legitimerade re- ceptarier i lagen. Ändringen innebär att både avseende apotekare och receptarier ska den som utses till läkemedelsansvarig ha tillräcklig kom- petens och erfarenhet för uppgiften. avsåg kompetens- och erfa- renhetskravet när läkemedelsansvariga utsågs endast receptarier. För överväganden om vilka som omfattas av de nya kraven i förhåll- ande till lagens ikraftträdande, se avsnitt 10. har med stöd av 2 kap. 11 § 3 denna lag och 14 § 2 förordningen (2009:659) om handel med läkemedel bemyndigande att föreskriva om vilken kompetens och erfarenhet som ska krävas av farma- ceuter för att utses till läkemedelsansvariga. Övervägandena finns i avsnitt 5.9.1. 2 kap. 10 b § I paragrafen införs ett nytt andra stycke där det framgår att E-hälsomyn- digheten ska lämna uppgifter till för Läkemedels- verkets tillsyn över kravet i 2 kap. 6 § 7. Kravet i 2 kap. 6 § 7 innebär att tillståndshavaren ska lämna de uppgifter till som är nödvändiga för att myndigheten ska kunna föra statistik över detaljhan- deln, dvs. försäljningsuppgifter från detaljhandeln. För att kunna bedöma om samtliga och korrekta uppgifter har lämnats enligt uppgiftsskyldig- heten behöver kunna jämföra de uppgifter som finns i apotekens system med de uppgifter som har lämnats till E-hälsomyn- digheten. Enligt 2 a kap. 8 § ska tillståndshavaren till E-hälsomyndig- heten lämna separata uppgifter om den utlämning av beställda läkemedel som sker genom dess apoteksombud samt den försäljning av receptfria läkemedel som sker genom apoteksombudet. Dessa uppgifter omfattas Prop. 2017/18:157 således också av kravet i 2 kap. 6 § 7. De uppgifter som anses nödvändiga för statistikändamål framgår av 11 § förordningen (2009:659) om handel med läkemedel och är uppgifter om bl.a. läkemedlets namn, styrka, förpackningsstorlek och försäljnings- pris. De försäljningsuppgifter som samlar in enligt 2 kap. 6 § 7 hanteras som regel inom ramen för statistikverksamhet. Det betyder att de omfattas av s.k. statistiksekretess enligt 24 kap. 8 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL. Enligt 10 kap. 28 § OSL hindrar inte sekretess att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. Vid kan uppgifter omfattas av sekretess enligt 30 kap. 23 § OSL och 9 § offentlighets- och sekretess- förordningen (2009:641) jämförd med p. 33 i bilagan till förordningen, då uppgifterna avser tillsyn över lagen om handel med läkemedel. Övervägandena finns i avsnitt 7.11. 2 a kap. Apoteksombud 2 a kap. 1 § Kapitlet är nytt och reglerar sådana uppgifter som utförs av apoteksom- bud på uppdrag av den som har tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel (tillståndshavaren). Begreppet apoteksombud definieras i 1 kap. 4 §. Paragrafen, som har utformats i huvudsak i enlighet med Lag- rådets förslag, anger grundförutsättningarna för vad ett uppdrag till apo- teksombud innebär och vem som bär ansvaret för verksamheten. I första stycket regleras möjligheten för tillståndshavaren att ge en annan näringsidkare i uppdrag att utföra uppgifter som apoteksombud för ett visst öppenvårdsapotek. I stycket anges även att apoteksombudens verksamhet bidrar till att tillgängligheten till läkemedel förbättras i om- råden där befolkningsunderlaget inte medger etablering av ett fysiskt Ombudens verksamhet utgör en särskild lösning som är ett komplement till öppenvårdsapotek och som finns till för att säkerställa konsumenternas tillgång till läkemedel. Uppdraget ska avse de uppgifter som anges i 2 a kap. 4 §, dvs. dessa uppgifter ska apoteksombudet kunna erbjuda och i förekommande fall utföra. ge apoteksombudet i uppdrag att förmedla försäljning av receptfria läke- medel enligt 2 a kap. 5 och 6 §§. I andra stycket anges att det är tillståndshavaren som ansvarar för den verksamhet som bedrivs av apoteksombuden. innebär att tillståndshavaren måste säkerställa att ombuden utför sina uppgifter i enlighet med de föreskrifter som är tillämpliga för ombuds- Tillståndshavaren har således ansvar för att reglerna följs och att apoteksombudet har förutsättningar att utföra sina uppgifter i en- lighet med dessa krav. De föreskrifter som i huvudsak är tillämpliga för den verksamhet som bedrivs genom apoteksombud är bestämmelserna i detta kapitel och an- slutande föreskrifter, övriga bestämmelser som uttryckligen omfattar om- 2017/18:157 budsverksamhet, de allmänna bestämmelserna i lagen som omfattar all verksamhet och bestämmelserna i t.ex. läkemedelslagen (2015:315) om bl.a. försiktighetskrav vid hantering av läkemedel och om utlämnande av läkemedel. De regler som gäller för öppenvårdsapoteken i 2 kap., så som kraven i t.ex. 2 kap. 6 §, gäller inte för den verksamhet som bedrivs genom apoteksombud, om det inte uttryckligen anges att en viss bestäm- melse ska gälla även för apoteksombuden (jfr 2 a kap. 8 § om rapporte- ringsskyldighet). Detta eftersom reglerna i 2 kap. tar sikte på just öppen- vårdsapoteken. Att tillståndshavaren har ansvar för verksamheten vid apoteksombuden har även betydelse för frågan om tillsyn över apoteksombudens verk- samhet. bör således vända sig till den tillståndshavare som har avtal med apoteksombudet om det framkommer brister i om- budets verksamhet. Apoteksombudet har gentemot tillståndshavaren ansvar för de uppgif- ter som denne utför utifrån de avtalsrättsliga förpliktelser som följer av avtalet. Övervägandena finns i avsnitt 8.5. 2 a kap. 2 § I paragrafen finns vissa begränsningar för när en tillståndshavare får ge en annan näringsidkare i uppdrag att utföra uppgifter som apoteksombud. Begränsningarna tar sikte på omständigheter som är hänförliga till om- Paragrafen har utformats i huvudsak i enlighet med Lagrådets för- Första meningen tar sikte på den situationen då näringsidkaren redan är apoteksombud vid samma försäljningsställe för en annan tillståndshava- Eftersom det är tillståndshavaren som ansvarar för att apoteksombudet utför de uppgifter och följer de krav som gäller för om- budsverksamhet, är det inte lämpligt att flera tillståndshavare ansvarar för Denna begränsning är också en förutsättning för att ska kunna vända sig till rätt tillståndshavare när verket utövar tillsyn över apoteksombudets verksamhet. I andra meningen anges att ett sådant uppdrag inte heller får ges till en näringsidkare som avser att bedriva verksamhet som apoteksombud i närheten av ett fysiskt öppenvårdsapotek, om det inte finns särskilda skäl Den närmare innebörden av kravet i andra meningen bör ges i före- skrifter på lägre normnivå än lag. Ett bemyndigande finns därför i 2 a kap. 9 § 1 genom vilket det finns möjligheter att precisera vad som avses med ”i närheten av ett öppenvårdsapotek” och vad som kan utgöra ”särskilda skäl”. Övervägandena finns i avsnitt 8.6. 2 a kap. 3 § I paragrafen regleras skyldigheten för tillståndshavaren att anmäla verk- samhet som bedrivs genom apoteksombud. Paragrafen har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter. I första stycket framgår att den tillståndshavare som avser att bedriva verksamhet genom apoteksombud respektive som avser att avsluta sådan verksamhet, ska anmäla det till den myndighet som regeringen bestäm- mer. Att verksamheten är anmäld och att den lever upp till de krav som ställs är en förutsättning för att den ska få bedrivas. Om det finns brister i det avseendet kan de föranleda tillsynsåtgärder från tillsynsmyndighetens sida. Anmälningsskyldigheten omfattar de som avser att bedriva verksamhet genom apoteksombud enligt de nya bestämmelserna i denna lag. Även måste således anmäla befintliga ombud som de avser att ha kvar efter ikraftträdandet. Inkomna anmälningar kommer, på samma sätt som gäller för ansök- ningar om tillstånd för öppenvårdsapotek, att omfattas av bestämmelser- na i 30 kap. 23 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) och punk- ten 33 i bilagan till offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641). Det innebär att sekretess kan gälla för uppgifterna och att den som an- mäler en ny ombudsverksamhet inte alltid kommer att ha kännedom om ifall en annan aktör har sökt tillstånd för att etablera ett öppenvårds- apotek i närheten, vilket kan påverka möjligheterna att få starta och bedriva en ombudsverksamhet. Föreskrifter om när en anmälan ska göras, vad den ska innehålla och vad som gäller när ett öppenvårdsapotek ska avsluta en viss ombuds- verksamhet kan meddelas inom ramen för regeringens restkompetens. Övervägandena finns i avsnitt 8.11. Apoteksombudets uppgifter 2 a kap. 4 § I paragrafen anges de obligatoriska uppgifterna för apoteksombuden. Ett apoteksombud måste kunna utföra dessa uppgifter och uppfylla dessa krav. Det är tillståndshavaren som, enligt vad som följer av 2 a kap. 1 § andra stycket, ansvarar för att apoteksombuden följer dessa bestämmel- ser. Ett apoteksombud ska tillhandahålla betydligt färre tjänster än ett öppenvårdsapotek och kraven på ombudens verksamhet är därför inte lika omfattande. Paragrafen har i allt väsentligt utformats i enlighet med I första stycket punkten 1 anges att apoteksombudet utan extra kostnad för konsumenten ska lämna ut beställda läkemedel och beställda för- skrivna varor. Det rör således alla läkemedel men endast sådana andra varor som har förskrivits. Apoteksombudet ska även, till skillnad från vanliga paketutlämningsställen, kunna lämna ut kylvaror. Det finns ingen skyldighet för ombudet att lämna ut beställda läkemedel och varor från andra öppenvårdsapotek. Apoteksombudet ska utföra dessa uppgifter utan extra kostnader för konsumenten, vilket innebär att de ska tillämpa samma priser som öppen- vårdsapoteken skulle ha tillämpat. Den ersättning som ett apoteksombud kan få för sitt uppdrag bestäms i avtalsform mellan tillståndshavaren och företrädaren för apoteksombudet. I första stycket punkten 2 anges att ombudet ska förmedla beställningar av förskrivna läkemedel och andra varor från konsument till öppenvårds- . Aktörerna får närmare utveckla metoder för hur sådana beställ- 2017/18:157 ningar ska kunna förmedlas. har rutiner för att konsumenter som har pappersrecept kan lämna in dem i en receptpåse för förmedling till . Konsumenter kan också ha en lista med sig med ”Mina sparade recept” och pricka för på pappret vilket recept konsumenten vill få expedierat. Det läggs också i en receptpåse för vidareförmedling. Det bör också vara möjligt för konsumenter med hjälpmedelskort att beställa varor genom apoteksombud. Även för denna uppgift gäller att någon extra kostnad för konsumenten inte ska uppstå. Enligt första stycket punkten 3 ska ombudet se till att konsumenten får tillgång till individuell och producentoberoende information och rådgiv- ning om läkemedel, utbyte av läkemedel, läkemedelsanvändning och egenvård av personal vid öppenvårdsapoteket med tillräcklig kompetens för uppgiften. Detta krav överensstämmer med det krav som gäller för öppenvårdsapoteken enligt 2 kap. 6 § 11, så när som på att ombudet endast ska förmedla sådan information och rådgivning och inte tillhanda- hålla den. Aktörerna får närmare utveckla hur konsumenten ska kunna få tillgång till sådan information och rådgivning. Enligt andra stycket ska ombudet hantera, förvara och lämna ut läke- medel och andra varor på ett säkert och i övrigt lämpligt sätt. Det innebär ett krav i förhållande till hur apoteksombudet tillhandahåller samtliga läkemedel och andra varor, dvs. både de receptfria läkemedlen som säljs från lager hos ombudet och de förskrivna läkemedlen och andra beställda varor som ska lämnas ut till konsumenten. Detta krav tar bl.a. sikte på den fysiska miljön där varorna förvaras, av vem och hur varorna hanteras samt när och hur de lämnas ut. Det innebär även kvalitativa krav på verksamheten genom att detta ska ske på ett säkert och i övrigt lämpligt sätt. Vad detta innebär och vilka rutiner som kan behövas i detta avse- ende får med stöd av det bemyndigande som finns kopplat till paragrafen vid behov förtydligas. Enligt tredje stycket ska ombudet ha en skylt väl synlig där det framgår att verksamheten är ett apoteksombud. Det ska även framgå vilken till- ståndshavare som är ansvarig för verksamheten. Avseende samtliga uppgifter i denna paragraf bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela ytterligare föreskrifter, se 2 a kap. 9 § 2. Övervägandena finns i avsnitt 8.7. Försäljning av receptfria läkemedel 2 a kap. 5 § Paragrafen, som i allt väsentligt har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, behandlar tillståndshavarens möjlighet att genom apoteksom- budet sälja receptfria läkemedel för människor och djur som inte har för- skrivits. Sådan försäljning får ske utifrån de förutsättningar som till- ståndshavaren och apoteksombudet kommer överens om. Tillståndshavaren för öppenvårdsapoteket bestämmer vilka receptfria läkemedel som apoteksombudet ska kunna tillhandahålla. Det får dock inte vara sådana läkemedel som är olämpliga att sälja genom apoteksom- bud med hänsyn till patientsäkerheten och skyddet för folkhälsan. Apo- teksombudet bör kunna påverka sortimentet genom att informera till- ståndshavaren om vilka läkemedel som särskilt efterfrågas lokalt. 2017/18:157 kring sortimentet kan också ske med den lokala hälso- och sjukvården. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om försäljning av receptfria läkemedel enligt denna paragraf, vilket följer av 2 a kap. 9 § 3. Genom sådana föreskrifter kan t.ex. anges vilka receptfria läkemedel som inte får säljas genom apoteks- ombud med hänsyn till patientsäkerheten och skyddet för folkhälsan. Övervägandena finns i avsnitt 8.8. 2 a kap. 6 § Paragrafen, som med Lagrådets förslag har fått en annan placering än i lagrådsremissen, reglerar ett förbud mot försäljning av receptfria läkeme- del från lager till personer . Förbudet avser endast sådana receptfria läkemedel som inte har förskrivits. I första stycket anges att receptfria läkemedel som avses i 5 § inte får säljas till den som är och att apoteksombudet ska förvissa sig om att konsumenten har fyllt . Personalen vid apoteksombudet ska således förvissa sig om att den som köper läkemedlet har fyllt . Det görs lämpligen genom att personalen vid tveksamhet om konsumenten är ber konsumenten att visa upp en identitetshandling eller mot- svarande. I andra stycket finns en särskild bestämmelse som rör sådana läkeme- del som inte heller har förskrivits och vars enda aktiva substans är niko- tin (i 2 kap. 6 a § definieras nikotinläkemedel). Av bestämmelsen följer att sådana läkemedel, utöver förbudet i första stycket, inte heller får säljas om det finns särskild anledning att anta att läkemedlet är avsett att lämnas över till någon som inte har fyllt . Enligt paragrafens tredje stycke ska det hos ombudet finnas en väl synlig skylt med information om dessa förbud. Tillståndshavaren ansvarar, i enlighet med vad som följer av 2 a kap. 1 § andra stycket, för att dessa förbud följs och att apoteksombuden har adekvat skyltning. Om förbuden inte följs kan tillsynsåtgärder vidtas mot tillståndshavaren från sida. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får enligt 2 a kap. 9 § 3 meddela föreskrifter utifrån denna bestämmelse. Övervägandena finns i avsnitt 8.8. Särskilt om apoteksombuds lokaler 2 a kap. 7 § Paragrafen, som med Lagrådets förslag har fått en annan placering än i lagrådsremissen, tar sikte på en begränsning såvitt avser i vilken typ av lokal som apoteksombud får bedriva sin verksamhet. Bestämmelsen har sin förebild i 11 § lagen (2009:730) om handel med vissa receptfria läke- medel. När det gäller försäljning från lager av nikotinläkemedel finns dock ett undantag i detta avseende. Övervägandena finns i avsnitt 8.9. Rapporteringsskyldighet 2 a kap. 8 § Enligt paragrafen, som med Lagrådets förslag har fått en annan placering än i lagrådsremissen, ska tillståndshavaren lämna försäljningsstatistik till över detaljhandeln enligt 2 kap. 6 § 7 även såvitt avser apoteksombuden. I enlighet med denna bestämmelse ska sådan rap- portering lämnas på ett sätt som innebär att den försäljning som skett genom ett apoteksombud går att särskilja från övrig försäljning vid öppenvårdsapoteket. De uppgifter som tillståndshavaren ska rapportera särskilt är både den försäljning som sker genom utlämning av läkemedel vid ombudet och den försäljning av receptfria läkemedel som sker från lager hos ombudet för tillståndshavarens räkning. Ett apoteksombuds eventuella försäljning av läkemedel i enlighet med lagen (2009:730) om handel med vissa receptfria läkemedel innefattas inte i ovan beskrivna krav. Övervägandena finns i avsnitt 8.10. Bemyndiganden 2 a kap. 9 § I paragrafen, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, samlas bemyndigandena för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter utifrån vissa bestämmelser i kapitlet om apoteksombud. Genom punkten 1 ges möjligheter att meddela föreskrifter utifrån 2 a kap. 2 § andra meningen, dels om vad som avses med i närheten av ett öppenvårdsapotek, dels vad som kan utgöra särskilda skäl för att en näringsidkare ändå ska få bedriva ombudsverksamhet i närheten av ett öppenvårdsapotek. I punkten 2 ges en möjlighet att meddela föreskrifter om samtliga upp- gifter och krav som anges i 2 a kap. 4 §. Genom detta bemyndigande säkerställs att tillämpningen av bestämmelserna blir ändamålsenlig uti- från de förutsättningar som gäller för just apoteksombuden, vilka kan skilja sig från vad som gäller för öppenvårdsapoteken i vissa avseenden. I punkten 3 ges en möjlighet att meddela föreskrifter om försäljning av receptfria läkemedel utifrån 2 a kap. 5 och 6 §§. Bemyndigandet ger för- utsättningar att meddela föreskrifter om vilka läkemedel som med hänsyn till patientsäkerheten och skyddet för folkhälsan är olämpliga att sälja genom apoteksombud. Uppgiftsskyldighet för 3 kap. 4 a § Paragrafen är ny och innebär att ska lämna uppgif- ter till för tillsyn över att parti- handlarna lämnar uppgifter, levererar läkemedel och tar emot returer en- ligt 3 § 2, 6 respektive 12. De uppgifter ska lämna till är sådana försäljningsuppgifter som partihandlarna ska rapportera enligt 3 § 2. Av 12 § förordningen (2009:659) om handel med läkemedel framgår att det bl.a. handlar om uppgifter om läkemedlets Prop. 2017/18:157 namn, styrka, antalet sålda förpackningar och försäljningspris. gången till dessa uppgifter är nödvändig för att ska kunna utöva sin tillsyn över ovan nämnda krav på ett tillfredställande sätt. De uppgifter samlar in från partihandeln enligt 3 § 2 hanteras som regel inom ramen för statistik- verksamhet. Det betyder att de omfattas av så kallad statistiksekretess enligt 24 kap. 8 § offentlighets- och sekretesslagen. Enligt 10 kap. 28 § offentlighets- och sekretesslagen hindrar inte sekretess att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. Vid kan uppgifter omfattas av sekretess enligt 30 kap. 23 § OSL och 9 § offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641) jämförd med p. 33 i bilagan till förord- ningen, då uppgifterna avser tillsyn över lagen om handel med läke- medel. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Författningsändringarna ska träda i kraft . En övergångsbestämmelse ska införas för anmälningar av apoteksombud enligt 2 a kap. 3 § som innebär att befintliga apoteks- ombud ska anmälas . Det följer av hur 2 kap. 9 § är utformad att kravet på tillräcklig kompe- tens och erfarenhet för farmaceuter som utses till läkemedelsansvariga endast avser farmaceuter som utses till läkemedelsansvariga efter ikraft- trädandet. Apotekare som vid ikraftträdandet redan är utsedda till läke- medelsansvariga omfattas således inte av bestämmelsen. Någon över- gångsbestämmelse behövs inte i denna del. Övervägandena finns i avsnitt 10. 13.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:366) om handel med läkemedel Expediering av förskrivningar 2 kap. 9 a § Paragrafen är ny. Av första stycket följer att huvudregeln vid expediering av förskrivningar är att bara farmaceuter, det vill säga legitimerade apo- tekare och legitimerade receptarier, får lämna information och rådgivning enligt 2 kap. 6 § 11 och utföra de övriga uppgifter som har särskild be- tydelse för en säker hantering och användning av läkemedel. Vilka de momenten är får preciseras i föreskrifter på längre normnivå än lag genom bemyndigandet i 2 kap. 11 § 7. I andra stycket framgår att farmaceuten i samband med receptexpedie- ringen så långt det är möjligt ska säkerställa att läkemedlet kan användas på rätt sätt. Ett liknande krav finns i föreskrifter (HSLF-FS 2016:34) om förordnande och utlämnande av läkemedel och 2017/18:157 teknisk sprit, men avser där ett krav på all apotekspersonal som med- verkar i receptexpedieringen. Med ”så långt det är möjligt” avses att informationen som ges av far- maceuten ska syfta till att patienten kan använda läkemedlet på ett opti- malt sätt och att farmaceuten ska anpassa informationen eller hanteringen i övrigt till behoven hos den som tar emot läkemedlet. Behovet av infor- mation och rådgivning kan skilja sig mycket mellan olika individer och i olika situationer. Om det framgår att patienten inte önskar rådgivning bör informationen kunna begränsas till det som farmaceuten bedömer är nöd- vändigt för läkemedelsanvändningen. Den som använt samma läkemedel behöver normalt sett inte få information om hur läke- medlet ska intas eller vilka biverkningar det kan ha vid varje nytt tillfälle då läkemedlet hämtas ut. Kravet på att så långt det är möjligt säkerställa att läkemedlet kan användas på rätt sätt gäller också när konsumenten hämtar ut ett läkemedel för någon annan persons räkning och när det är fråga om ett läkemedel för djur. Kravet gäller vidare vid all recept- expediering vid öppenvårdsapotek oavsett hur läkemedlet distribueras till konsumenten. Övervägandena finns i avsnitt 5.7 och 5.8. 2 kap. 11 §