prop · H503223 · 2018-04-10 00:00:00 — 1.vilka uppgifter registret får innehålla, 2.tystnadsplikts- och säkerhetsbestämmelser, 2017/18:223 3. rätten enligt artikel 82 i EU:s dataskyddsförordning och 7 kap. 1 § lagen (2018:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s data- skyddsförordning till skadestånd vid behandling av personuppgifter i strid med denna lag, 5.utlämnande av uppgifter på medium för automatiserad behandling, 6.direktåtkomst, samtycke och spärrning, 7.behandling av uppgifter om patienter som får dosdispenserade läke- medel, och 8.att registreringen inte är frivillig med de undantag som framgår av 4 kap. 1 §. 8 kap. Behörigheter och åtkomstkontroll 1 § ska bestämma villkor för tilldelning av behö- righet till den som arbetar hos myndigheten för åtkomst till den natio- nella läkemedelslistan. Behörigheten ska begränsas till det som behövs för att den som arbetar hos ska kunna fullgöra sina arbetsuppgifter där. ska se till att åtkomst till uppgifter i den natio- nella läkemedelslistan dokumenteras så att åtkomsten kan kontrolleras. Myndigheten ska systematiskt och återkommande kontrollera om någon obehörigen tar del av uppgifter i registret. 2 § Direktåtkomst till uppgifter i den nationella läkemedelslistan får ges först sedan försäkrat sig om att behörighets- och säkerhetsfrågorna är lösta på ett sätt som är tillfredsställande ur integri- tetssynpunkt och att behörigheten hos den som ska få direktåtkomst är begränsad till att endast gälla sådana uppgifter som denne har rätt att få ut enligt denna lag. Krav på hälso- och sjukvården och öppenvårdsapotek 1 § Den som bedriver verksamhet inom hälso- och sjukvården som innefattar ordination och förskrivning av läkemedel eller andra varor ska 1.ha ett elektroniskt system som gör det möjligt att få direktåtkomst till uppgifter i den nationella läkemedelslistan, och 2.vid en elektronisk förskrivning lämna de uppgifter till den nationella läkemedelslistan som anges i 3 kap. 8 §. 2 § De krav som ställs på att den som har tillstånd att bedriva öppen- vårdsapotek ska ha ett elektroniskt system som gör det möjligt att få direktåtkomst till uppgifter hos och vid expediering av en förskrivning lämna vissa uppgifter till anges i 2 kap. 6 § 5 och 6 lagen (2009:366) om handel med läkemedel. 10 kap. Övriga bestämmelser 1 § får ta ut avgifter av den som har tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek för att täcka kostnaderna för att föra den natio- nella läkemedelslistan. Rätt att meddela föreskrifter 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om avgifter som avses i 1 §. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om hur ordinationsorsak enligt 3 kap. 8 § ska registreras och redovisas. Denna lag träder i kraft i fråga om 7 kap. 1 § och 9 kap. 1 § och i övrigt . 2.Genom lagen upphävs lagen (1996:1156) om receptregister och lagen (2005:258) om läkemedelsförteckning. 3.Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om gallring av uppgifter som har tillförts receptregistret och läkemedelsförteckningen före ikraft- trädandet. 4.Uppgifter som finns registrerade i receptregistret och i läkemedels- förteckningen dagen före lagens ikraftträdande ska i och med ikraft- trädandet föras över till den nationella läkemedelslistan. Överförda upp- gifter får från och med lagens ikraftträdande behandlas i den nationella läkemedelslistan enligt denna lag för samma ändamål som tidigare och med dem inte oförenliga ändamål. 2017/18:223 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1157) Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1996:1157) om läkemedelskom- mittéer ska ha följande lydelse. råde och som registrerats enligt råde och som registrerats enligt lagen (1996:1156) om receptregis- lagen (2018:000) Om kommittén finner att det förekommer brister i läkemedelsanvänd- ningen inom verksamhetsområdet ska kommittén göra de påpekanden som behövs och vid behov erbjuda hälso- och sjukvårdspersonalen utbildning för att avhjälpa bristerna. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2013:1022. Förslag till lag om ändring i patientdatalagen Härigenom föreskrivs att 4 kap. 6 § patientdatalagen (2008:355) ska ha I 14 § lagen (1996:1156) om re- I 6 kap. 3 § lagen (2018:000) om nationell läkemedelslista finns be- stämmelser om att E-hälsomyndig- lämna ut vissa uppgifter till lands- heten ska lämna ut vissa uppgifter tingen om förskrivning av läke- till landstingen om förskrivning av medel och andra varor och att upp- läkemedel och andra varor och att gifter om patientens identitet ska uppgifter om patientens identitet vara krypterade vid utlämnandet. ska vara krypterade vid utlämnan- Uppgifter som avses i första stycket får inte behandlas i syfte att röja en patients identitet utan att patienten samtycker till det. Uppgifter om en patients identitet som har dokumenterats inom hälso- och sjukvården och som landstingen ska sambearbeta med sådana upp- gifter som avses i första stycket, ska vara krypterade så att patientens identitet skyddas vid behandlingen. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2013:1024. 2017/18:223 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (2009:366) om handel med läkemedel Härigenom föreskrivs att 2 kap. 6 § lagen (2009:366) om handel med läkemedel ska ha följande lydelse. Lydelse enligt lagförslag 2.3 i Den som har tillstånd enligt 1 § att bedriva detaljhandel med läkemedel till konsument ska 1.ha lokalen bemannad med en eller flera farmaceuter under öppet- hållandet, 2.bedriva verksamheten i lokaler som är lämpliga för sitt ändamål och säkerställa att de delar av lokalerna där information och rådgivning om läkemedel, utbyte av läkemedel, läkemedelsanvändning och egenvård lämnas är utformade så att konsumentens integritet skyddas, 3.tillhandahålla samtliga förordnade läkemedel, och samtliga förord- nade varor som omfattas av lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. så snart det kan ske, 4.ha en läkemedelsansvarig för som ska ha det inflytande över verksamheten som krävs för att han eller hon ska kunna fullgöra sina uppgifter, 5. vid expediering av en för- skrivning lämna de uppgifter som anges i 8 § lagen (1996:1156) om receptregister till E-hälsomyndig- heten, 5. vid expediering av en för- skrivning lämna de uppgifter som anges i 3 kap. 8 § lagen (2018:000) om nationell läke- medelslista till E-hälsomyndig- heten, 6.ha ett elektroniskt system som gör det möjligt att få direktåtkomst till uppgifter hos , 7.till lämna de uppgifter som är nödvändiga för att myndigheten ska kunna föra statistik över detaljhandeln, 8.utöva särskild kontroll (egenkontroll) över detaljhandeln och hante- ringen i övrigt och se till att det finns ett för verksamheten lämpligt egen- kontrollprogram, 9.på begäran utfärda intyg enligt 3 a § lagen (1992:860) om kontroll av narkotika, 10.på begäran erbjuda konsumenter delbetalning av läkemedel och varor som omfattas av lagen om läkemedelsförmåner m.m., 11.tillhandahålla individuell och producentoberoende information och rådgivning om läkemedel, utbyte av läkemedel, läkemedelsanvändning och egenvård till konsumenter samt se till att informationen och rådgiv- ningen endast lämnas av personal med tillräcklig kompetens för upp- giften, 1 Senaste lydelse 2015:334. 12. ha ett för registrerat varumärke för öppenvårds- Prop. 2017/18:223 apotek väl synligt på , 13.i de fall tillståndshavaren inte direkt kan tillhandahålla ett läke- medel eller en vara som avses i 3, informera konsumenten om på vilket eller vilka öppenvårdsapotek läkemedlet eller varan finns för försäljning, och 14.kontrollera sådana säkerhetsdetaljer som avses i 4 kap. 1 § andra stycket läkemedelslagen (2015:315) på de humanläkemedel som till- Denna lag träder i kraft . 2017/18:223 2.5 Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse. Sekretessen enligt 1–5 §§ gäller Sekretessen enligt 1–5 §§ gäller i förhållande till den vård- eller i förhållande till den vård- eller uppgift om hans eller hennes uppgift om hans eller hennes hälsotillstånd, om det med hänsyn hälsotillstånd, om det med hänsyn till ändamålet med vården eller till ändamålet med vården eller behandlingen är av synnerlig vikt behandlingen är av synnerlig vikt att uppgiften inte lämnas till att uppgiften inte lämnas till honom eller henne. gäller i fråga om sekretess enligt tillståndet avser ordinationsorsak i enligt lagen (2018:000) om natio- Sekretessen enligt 17 a § hindrar inte att uppgift i läkemedels- förteckningen lämnas enligt lagen (2005:258) om läkemedelsförteck- lämnas enligt lagen (2018:000) om ning till en förskrivare av läke- nationell läkemedelslista till hälso- medel eller till en legitimerad behörighet att förskriva läkemedel eller andra varor, en sjuksköterska utan behörighet att förskriva läke- medel eller andra varor, en dietist, en farmaceut i hälso- och sjuk- vården eller till expedierande per- sonal på öppenvårdsapotek. lämnas enligt lagen (2016:526) om (2016:526) om behandling av per- ärenden om licens för läkemedel 1 Senaste lydelse 2016:528. för läkemedel till öppenvårdsapo- tek, hälso- och sjukvårdpersonal eller den som är behörig att förord- na läkemedel. som är behörig att förordna läke- Prop. 2017/18:223 medel. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning tog fram promemorian Nationell läkeme- delslista (Ds 2016:44). En sammanfattning av promemorian finns i Promemorians lagförslag framgår av bilaga 2. remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena och en samman- ställning av dessa finns tillgängliga i diarium (dnr S2017/00117/FS). antogs och rådets förordning (EU) 2016/679 om skydd för enskilda personer med avseende på behand- ling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), Dataskyddsförordningen utgör en ny gene- rell reglering för behandling av personuppgifter inom EU och ersätter dataskyddsdirektivet när den börjar tillämpas . ingen har av denna anledning föreslagit anpassningar av gällande lagstift- ning inom verksamhetsområde till dataskyddsför- ordningen i propositionen Dataskydd inom verk- samhetsområde – en anpassning till EU:s dataskyddsförordning (prop. 2017/18:171). I denna proposition behandlas förslagen i departementspromemorian Nationell läkemedelslista, men även de förslag som lämnats i ovan nämnda proposition och som avser ändringar i lagen (1996:1156) om receptregister och lagen (2005:258) om läkemedelsförteckning har har lämnat ett tillkännagivande (bet. 2017/18:SoU2 punk2, 2017/2018:5) till regeringen om framtagning av en nationell läke- I tillkännagivandet ställer sig bakom det som anför om att regeringen bör fullfölja arbetet med att ta fram en nationell läkemedelslista och tillkännager detta för reger- I sin årliga redogörelse för behandling av skrivelser till regeringen angavs att regeringen planerar en proposition om nationell Tidsramarna för arbetet med att ta fram en proposition om en nationell läkemedelslista har i hög utsträck- ning påverkats av att den nya lagen behöver förhålla sig till bedömningar i och propositioner avseende tillämpningen av EU:s dataskyddsförordning. om propositionen Ny dataskyddslag (prop. 2017/18:105) 2018 och om propositionen Dataskydd inom verk- samhetsområde – en anpassning till EU:s dataskyddsförordning (prop. 2017/18:171) . två förstudieuppdrag till i syfte att förbereda in- förandet av en nationell läkemedelslista: förstudie om genomförande av nationella läkemedelslistan (S2017/03898-1/FS) och fördjupad förstudie om införandet av en nationell läkemedelslista (S2017/015731/FS). ligare regeringsuppdrag med koppling till en kommande nationell läke- medelslista har lämnats till ett flertal myndigheter inom ramen för den Prop. 2017/18:223 nationella läkemedelsstrategin. Inriktningen för dessa uppdrag är främst att säkerställa att uppgifter som ska få registreras i det nya registret i möjligaste mån ska vara strukturerade och standardiserade när en natio- nell läkemedelslista finns på plats. Regeringen anser därmed att till- kännagivandet är slutbehandlat. Regeringen beslutade att hämta in Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets förslag och beaktat Lagrådets synpunkter. Lagrådets förslag och synpunkter behand- las i avsnitten 7.1, 7.6.2, 7.10, 7.20–7.23, 7.25, 9 och i författnings- kommentaren. I förhållande till lagrådsremissen har dessutom lagen om nationell läkemedelslista delats in i kapitel, utan att några sakliga ändringar i övrigt gjorts i lagförslagen. Vissa språkliga och redaktionella ändringar har gjorts i förhållande till lagrådsremissen. 4 Bakgrund och gällande rätt Läkemedelsbehandling är den vanligaste behandlingsinsatsen inom hälso- och sjukvården. Av statistikpubliceringar inom detta område framgår att ungefär två tredjedelar av befolkningen hämtar ut minst ett receptförskrivet läkemedel på öppenvårdsapotek. Det är också vanligt att hälso- och sjukvården tillhandahåller läkemedel till patienter (s.k. rekvisitionsläkemedel), t.ex. i samband med en sjukhus- inläggning eller ett besök på en öppenvårdsmottagning där patienten kan få hjälp med administreringen av ett eller flera läkemedel. Störst andel personer som använder läkemedel finns bland personer som är , men även i andra åldersgrupper är läkemedelsbehandling vanligt förekommande. För många patientgrupper innebär läkemedelsbehandling förbättrad livskvalitet och minskat sjukvårdsbehov. som fler nya, ibland mycket potenta läkemedel introduceras och fler sjukdomar kan behandlas ökar dock också risken för exempelvis allvarliga biverk- ningar och interaktioner. I detta bakgrundsavsnitt redogörs, utifrån gällande regelverk, för vilka moment som brukar förknippas med läke- medelsbehandling som behandlingsinsats, vilka aktörer som är involvera- de och vikten av att rätt information om patientens läkemedelsbehandling finns att tillgå. I betänkandet ”Nästa fas i e-hälsoarbetet” (SOU 2015:32) används den övergripande formuleringen läkemedelsprocessen för att beskriva samt- liga de aktiviteter som sker från det att en patient bedöms vara i behov av 2017/18:223 läkemedelsbehandling till dess att behandlingen följs upp eller avslutas. Läkemedelsprocessen kan delas upp i olika delprocesser (ordinations- processen, läkemedelshanteringsprocessen och uppföljning av enskilda läkemedelsordinationer), som i sin tur omfattar än mer detaljerade steg. Avsnitten nedan beskriver de steg som är viktigast att känna till för att förstå bakgrunden till denna proposition: 1. ordination och förskrivning av läkemedel i hälso- och sjukvården, 2. expediering av läkemedel på öppenvårdsapotek och 3. patientens hantering av uthämtade läkemedel. 4.1.1 Ordination och förskrivning av läkemedel i hälso- och sjukvården Behörigheten att ordinera och förskriva läkemedel styrs i grunden av den s.k. förskrivningsrätten, som bl.a. innefattar rätten att utfärda recept som avser läkemedel för behandling av människor. förskrivning används ofta som synonymer, men har i själva verket olika Enligt termbank menas med en ordination ett beslut av behörig hälso- och sjukvårdspersonal som är avsett att påverka en patients hälsotillstånd genom en hälso- och sjukvårdsåtgärd. medelsordination avser således en ordination som rör läkemedelsbehand- Oavsett om ett läkemedel ska hämtas ut av en patient eller dennes ombud på öppenvårdsapotek eller om det tillhandahålls och hanteras av hälso- och sjukvårdspersonal behöver det alltid finnas en läkemedels- ordination i botten. Vem som har rätt att förskriva läkemedel regleras av Läkemedels- verkets föreskrifter (HSLF-FS 2016:34) om förordnande och utlämnande av läkemedel och teknisk sprit, även kallade receptföreskrifterna. som har rätt att ordinera läkemedel regleras av . 1 § föreskrifter (HSLF-FS 2017:37) och allmänna råd om ordination och hantering av läkemedel i hälso- och sjukvården fram- går att den som har rätt att förordna ett läkemedel enligt Läke- medelsverkets föreskrifter också har rätt att ordinera läkemedel. nande är ett samlingsbegrepp för både förskrivning av läkemedel på recept och rätten att utfärda rekvisitioner av läkemedel. 21 legitimerade yrkesgrupper som finns inom hälso- och sjukvården rätten att förordna läkemedel: läkare, tandläkare, tandhygienister samt sjuksköterskor och barnmorskor som genomgått fortbildning och upp- fyller de krav som föreskriver. tandläkare, tandhygienister, sjuksköterskor och barnmorskor är alltid Med förskrivning avses utfärdande av recept, hjälpmedelskort och livs- medelsanvisning (jfr 1 kap. 7 § HSLF-FS 2016:34 och 7 och 8 §§ förord- ningen [2002:687] om läkemedelsförmåner m.m.). därmed betraktas som en auktorisering av en läkemedelsordination när avsikten är att läkemedlet (eller en läkemedelsnära vara) ska expedieras Om det är hälso- och sjukvårdspersonal som ska ge ett läkemedel till patienten, oavsett om läkemedlet direkt ska tillföras kroppen (t.ex. genom en injektion) eller lämnas över till patienten, behöver personalen få en instruktion av den som har ordinerat läke- Det finns ingen gängse beteckning för detta steg, som motsvarar förskrivning av läkemedel som ska hämtas ut på öppenvårdsapotek, men syftet är även här att auktorisera läkemedelsbehandlingen. Ett signerat underlag ska ge berörd hälso- och sjukvårdspersonal de uppgifter som behövs för att på ett patientsäkert sätt kunna verkställa ordinationen. Att det ingår i hälso- och sjukvårdspersonalens ansvar att beakta infor- mation om patientens aktuella läkemedelsbehandlingar i olika delar av läkemedelsprocessen framgår av ett antal lagar och föreskrifter. En bestämmelse av allmän karaktär som ligger till grund för all hälso- och sjukvårdsverksamhet är att legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal enligt 6 kap. 1 § patientsäkerhetslagen (2010:659) ska utföra sitt arbete i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. En patient ska ges sakkunnig och omsorgsfull vård som uppfyller dessa krav. Detta ansvar betonas även i läkemedelslagen (2015:315). Den som förordnar eller lämnar ut läkemedel ska särskilt iaktta kraven på sakkunnig och omsorgsfull vård samt på upplysning till och samråd med patienten eller företrädare för denne. Av 5 kap. 1 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) framgår dessutom att hälso- och sjukvården ska tillgodose patientens behov av trygghet, kontinuitet och säkerhet i vården. En bestämmelse som mer specifikt handlar om vikten av att ta del av information om patientens pågående läkemedelsbehandlingar och som avser ordination av läkemedel (t.ex. in- och utsättning av läkemedel samt ändring av pågående läkemedelsordinationer) finns i föreskrifter (HSLF-FS 2017:37) och allmänna råd om ordination och hantering av läkemedel i hälso- och sjukvården. Av 6 kap. 2 § dessa föreskrifter framgår att den som ordinerar läkemedel ska säkerställa att ordinationen är lämplig med utgångspunkt i patientens behov, vilket inkluderar att ta ställning till patientens övriga läkemedelsanvändning och eventuella överkänsligheter mot läkemedel. Samtliga yrkesgrupper som har förskrivningsrätt och som ordinerar läkemedel behöver förhålla sig till dessa föreskrifter. Ytterligare bestämmelser om vad en patient- journal ska innehålla, även i samband med ordination av läkemedel, finns i föreskrifter och allmänna råd (HSLF-FS 2016:40) om journalföring och behandling av personuppgifter i hälso- och sjukvården. Informationens betydelse för en patientsäker hälso- och sjukvård Information om en patients ordinerade läkemedel kan avse olika typer av uppgifter. Särskilt viktigt att veta för samtliga involverade aktörer är vilket läkemedel som en patient har fått ordinerat och av vilken anledning. Att få svar på dessa frågor är angeläget i alla situationer där en patients hälsotillstånd behöver bedömas och där beslut behöver fattas om fortsatt behandling, t.ex. i form av en ny läkemedelsordination. Bättre åtkomst till information är därmed en åtgärd som på ett direkt sätt bidrar till ökad patientsäkerhet, oavsett om ett läkemedel förskrivs på recept eller om det tillhandahålls och administreras av hälso- och sjukvården. Uppgifter som hälso- och sjukvårdspersonal behöver ha åtkomst till finns delvis dokumenterade i vårdens patientjournaler. Den informa- tionen är dock ofullständig om den – i alla fall när det handlar om recept- förskrivna läkemedel – inte kompletteras med uppgifter om vad som händer med förskrivningen efter själva förskrivningstillfället. Exempel på tilläggsinformation som hälso- och sjukvårdspersonal behöver känna 2017/18:223 till är i vilken utsträckning aktuella förskrivningar fortfarande speglar den tillhörande ordinationen, antalet uttag som finns kvar på itererade recept (recept som är avsedda att expedieras mer än en gång) samt vilket läkemedel patienten faktiskt har fått expedierat. Inför varje nytt ställ- ningstagande om patientens fortsatta behandling behövs därför uppgifter om läkemedel som från början kommer från vården, men som kan ha ändrats och kompletterats efter förskrivningsögonblicket. Ju mer information om patientens samlade läkemedelsanvändning som saknas eller som inte är korrekt, desto större är risken för att det uppstår problem med patientens läkemedelsbehandling. Ett sådant problem är att läkemedel börjar interagera på ett okontrollerat sätt. Interaktioner är ett samlingsnamn för olika mekanismer som gör att läkemedel påverkar varandras effekt, t.ex. genom att förändra upptaget av läkemedlets aktiva substanser från tarmen till blodet, nedbrytningen i levern och utsönd- ringen i njurarna. Interaktioner kan leda till allvarliga biverkningar som t.ex. blödningar och hjärtarytmier, men även till minskad eller utebliven behandlingseffekt. Risken för att detta inträffar är särskilt stor för äldre patienter, som på grund av kroppsliga förändringar är mer känsliga för behandling med läkemedel än yngre patienter. Ett annat viktigt skäl till att ordinatörer har ett behov av fullständiga uppgifter om patientens läkemedelsbehandling är att dessa uppgifter kan ge en antydan om läkemedlets tidigare effekt på patientens sjukdoms- tillstånd samt om eventuella biverkningar. Detta gäller framför allt om ordinatörer, som de kan se vilka läkemedel som patienten har fått ordinerade, också får åtkomst till information om varför läkemedel eventuellt har satts ut eller blivit dosjusterade. Denna information kan vara relevant att känna till även om den avser en tidigare sjukdoms- episod, t.ex. vid antibiotikabehandling som en patient kan ha fått för länge sedan. Om ordinatören har kunskap om tidigare behandlingar minskar risken för att patienten ordineras en typ av antibiotika som varit verkningslös i en motsvarande behandlingssituation eller som patienten inte tålde. Beroende på patientens tillstånd kan information om vilka läkemedel som han eller hon har fått ordinerade och expedierade ibland vara livs- avgörande, t.ex. i samband med trafikolyckor eller akuta sjukdomsfall. Men även vid all planerad vård, t.ex. generella bedömningar av patientens hälsotillstånd eller genomförande av enkla eller fördjupade läkemedelsgenomgångar, ökar denna information förutsättningarna för att undvika läkemedelsrelaterade skador och optimera behandlings- effekten. För samtliga yrkesgrupper och samtliga situationer som nämnts ovan gäller därför att åtkomst till korrekta och fullständiga uppgifter om patientens aktuella läkemedelsbehandlingar bidrar till förbättrad patient- säkerhet i läkemedelsprocessen och underlättar för berörd personal att utföra författningsstyrda uppgifter på det sätt som avses i regelverket. Åtkomst till information om patientens läkemedelsbehandlingar Uppgifter om patientens eventuella pågående läkemedelsbehandlingar finns uppdelade i flera olika källor, t.ex. patientjournaler, recept- registret, läkemedelsförteckningen, den nationella patientöversikten