prop · H503205 · 2018-04-06 00:00:00 — Med tanke på vikten av internationellt samarbete på området cybersäkerhet, bör CSIRT-enheterna kunna delta i internationella samarbetsnätverk utöver det som inrättas genom detta direktiv. (35)Eftersom de f lesta nätverks- och informationssystem drivs privat, är det mycket viktigt med samarbete mellan offentlig och privat sektor. Leverantörer av samhällsviktiga tjänster och leverantörer av digitala tjänster bör uppmuntras att upprätta egna informella samarbetsmekanismer för att säkerställa säkerheten i nätverks- och informationssystem. Samarbetsgruppen bör vid behov kunna bjuda in berörda parter till diskussionerna. För att effektivt uppmuntra utbyte av information och bästa praxis är det mycket viktigt att säkerställa att samarbetet inte leder till nackdelar för de leverantörer av samhällsviktiga tjänster och leverantörer av digitala tjänster som deltar i sådana utbyten. (36)bör bistå medlemsstaterna och kommissionen genom att tillhandahålla expertis och rådgivning och underlätta utbytet av bästa praxis. Kommissionen bör samråda med vid tillämpningen av detta direktiv, och medlemsstaterna bör ha möjlighet att göra detta. För att bygga upp kapacitet och kunskap bland medlemsstaterna bör samarbetsgruppen också fungera som ett instrument för utbyte av bästa praxis, diskussioner om medlemsstaternas kapacitet och beredskap och, på frivillig grund, bistå medlemmarna vid utvärdering av nationella strategier för säkerhet i nätverks- och informationssystem, vid kapacitetsuppbyggnad och utvärderingar av övningar som avser säkerheten i nätverks- och informationssystem. (37)Medlemsstaterna bör vid behov kunna använda eller anpassa befintliga organisationsstrukturer eller strategier vid tillämpningen av detta direktiv. (38)Samarbetsgruppens och respektive uppgifter är beroende av och kompletterar varandra. bör generellt bistå samarbetsgruppen i utförandet av dess uppgifter i enlighet med mål enligt och rådets förordning (EU) nr 526/2013 (1), nämligen att bistå unionens institutioner, organ och byråer samt medlemsstaterna med att genomföra de strategier som krävs för att uppfylla rättsliga och regleringsmässiga krav på säkerhet i nätverks- och informationssystem i befintliga och framtida unionsrättsakter. bör särskilt tillhandahålla bistånd på de områden som motsvarar dess egna uppgifter enligt förordning (EU) nr 526/2013, nämligen att analysera strategier för säkerhet i nätverks- och informationssystem, stödja anordnandet och genomförandet av övningar på unionsnivå som avser säkerhet i nätverks- och informationssystem samt utbyta information och bästa praxis vad gäller åtgärder för ökad medvetenhet och utbildning. bör också delta i utarbetandet av riktlinjer för sektorsspecifika kriterier för fastställande av hur betydande en incidents inverkan är. (1) och rådets förordning (EU) nr 526/2013 av om Europeiska unionens byrå för nät- och informationssäkerhet () och om upphävande av förordning (EG) nr 460/2004 (EUT L 165, , s. 41). Europeiska unionens officiella tidning L 194/7 (39)I syfte att främja avancerad säkerhet i nätverks- och informationssystem bör samarbetsgruppen vid behov samarbeta med berörda unionsinstitutioner, -organ, och -byråer för att utbyta sakkunskap och bästa praxis samt ge råd om säkerhetsaspekter på nätverks- och informationssystem som kan påverka deras arbete, som befintliga arrangemang för utbyte av konfidentiell information respekteras. Vid samarbete med rättsvårdande myndigheter om säkerhetsaspekter på nätverks- och informationssystem som kan påverka deras arbete bör samarbetsgruppen respektera befintliga informationskanaler och etablerade nätverk. (40)Information om incidenter blir allt mer värdefull för allmänheten och företag, särskilt små och medelstora företag. I vissa fall tillhandahålls sådan information redan via webbplatser på nationell nivå, på ett specifikt lands språk, och är främst inriktad på incidenter och händelser med en nationell dimension. Eftersom företag i allt större utsträckning bedriver gränsöverskridande verksamhet och medborgare använder onlinetjänster, bör information om incidenter tillhandahållas i samlad form på unionsnivå. sekretariat uppmuntras att upprätta en webbplats eller upplåta utrymme åt en särskild sida på en befintlig webbplats, där allmän information om allvarliga incidenter i unionen görs tillgänglig för allmänheten. Informationen ska vara särskilt inriktad på företags intressen och behov. CSIRT-enheter som deltar i uppmanas att på frivillig grund tillhandahålla den information som ska offentliggöras på denna webbplats, utan att därvid inkludera konfidentiell eller känslig information. (41)I fall då information anses vara konfidentiell enligt unionsbestämmelser och nationella bestämmelser om affärshemligheter, bör konfidentiell behandling säkerställas vid genomförande av verksamhet och uppfyllande av mål enligt detta direktiv. (42)Övningar där incidentscenarier simuleras i realtid är viktiga för att testa medlemsstaternas beredskap och samarbete när det gäller säkerhet i nätverks- och informationssystem. Övningsserien CyberEurope, som samordnas av med deltagande av medlemsstaterna är ett användbart verktyg för att testa och utarbeta rekommendationer för hur incidenthanteringen på unionsnivå bör förbättras . Med tanke på att medlemsstaterna inte har någon skyldighet att vare sig planera eller delta i övningar, bör inrättandet av enligt detta direktiv göra det möjligt för medlemsstaterna att delta i övningar på grundval av noggrann planering och strategiska val. Den samarbetsgrupp som inrättas enligt detta direktiv bör diskutera de strategiska besluten om övningar, särskilt men inte enbart när det gäller övningarnas regelbundenhet och utformningen av scenarierna. bör i enlighet med sitt mandat stödja anordnandet och genomförandet av unionsomfattande övningar genom att tillhandahålla expertis och rådgivning till samarbetsgruppen och CSIRT- nätverket. (43)I och med att säkerhetsproblem som påverkar nätverks- och informationssystem är globala till sin natur behövs ett närmare internationellt samarbete för att förbättra säkerhetsstandarder och informationsutbyte och för att främja ett gemensamt sätt att hantera säkerhetsfrågor. (44)Ansvaret för att säkerställa säkerheten i nätverks- och informationssystemen vilar i hög grad på leverantörer av samhällsviktiga tjänster och leverantörer av digitala tjänster. En riskhanteringskultur, som inbegriper riskbedömning och genomförande av säkerhetsåtgärder som är anpassade till riskerna, bör främjas och utvecklas genom ändamålsenliga krav i lagstiftning och frivillig branschpraxis. Att skapa trovärdiga och lika konkurrens villkor är också avgörande för att samarbetsgruppen och ska fungera effektivt och för att säkerställa ett effektivt samarbete från alla medlemsstater. (45)Detta direktiv är tillämpligt endast på offentliga förvaltningar vilka identifieras som leverantörer av samhällsviktiga tjänster. Det är därför medlemsstaternas ansvar att säkerställa säkerheten i nätverks- och informationssystem som används av offentliga förvaltningar som inte omfattas av detta direktiv. (46)Åtgärder för riskhantering omfattar åtgärder för att identifiera alla incidentrisker, för att förebygga, upptäcka och hantera incidenter och för att begränsa deras inverkan. Säkerheten i nätverks- och informationssystem omfattar lagrade, överförda och behandlade uppgifters säkerhet. L 194/8 Europeiska unionens officiella tidning (47)Behöriga myndigheter bör behålla rätten att anta nationella riktlinjer angående de omständigheter under vilka leverantörer av samhällsviktiga tjänster är skyldiga att rapportera incidenter. (48)Många företag i unionen är beroende av leverantörer av digitala tjänster för att tillhandahålla sina tjänster. Eftersom vissa digitala tjänster skulle kunna utgöra en viktig resurs för sina användare, inklusive leverantörer av samhällsviktiga tjänster, och dessa användare inte alltid har alternativ tillgängliga, bör detta direktiv också gälla för leverantörer av sådana tjänster. För många företag är säkerheten, kontinuiteten och tillförlitligheten hos den typ av digitala tjänster som avses i detta direktiv av avgörande betydelse för att företaget ska fungera väl. ien sådan digital tjänst kan hindra tillhandahållandet av andra tjänster som är beroende av den och därmed påverka viktig ekonomisk och samhällelig verksamhet i unionen. Sådana digitala tjänster skulle därför kunna vara av avgörande betydelse för att företag som är beroende av dem ska fungera väl och för dessa företags deltagande iden inre marknaden och den gränsöverskridande handeln inom unionen. Leverantörer av digitala tjänster som omfattas av detta direktiv är sådana som anses erbjuda digitala tjänster som många företag i unionen i allt högre grad är beroende av. (49)Leverantörer av digitala tjänster bör säkerställa en säkerhetsnivå som är anpassad till graden av risk för de digitala tjänster som de tillhandahåller, med beaktande av den betydelse som deras tjänster har för verksamhet som bedrivs av andra företag inom unionen. Graden av risk för leverantörer av samhällsviktiga tjänster, som ofta är viktiga för att upprätthålla kritisk samhällelig och ekonomisk verksamhet, är i praktiken högre än för leverantörer av digitala tjänster. Säkerhetskraven för leverantörer av digitala tjänster bör därför vara lindrigare. Leverantörer av digitala tjänster bör fritt kunna vidta de åtgärder som de anser lämpliga för att hantera risker för säkerheten i deras nätverks- och informationssystem. Leverantörer av digitala tjänster bör, på grund av den gränsöver skridande arten, omfattas av ett mer harmoniserat tillvägagångssätt på unionsnivå. Genomförandeakter bör underlätta fastställandet och genomförandet av sådana åtgärder. (50)Trots att hårdvarutillverkare och mjukvaruutvecklare varken är leverantörer av samhällsviktiga tjänster eller leverantörer av digitala tjänster, ökar deras produkter säkerheten i nätverks- och informationssystem. De spelar därför en viktig roll när det gäller att göra det möjligt för leverantörer av samhällsviktiga tjänster och leverantörer av digitala tjänster att skydda sina nätverks- och informationssystem. Sådana hårdvaru- och mjukvaruprodukter omfattas redan av befintliga bestämmelser om produktansvar. (51)De tekniska och organisatoriska åtgärder som leverantörer av samhällsviktiga tjänster och leverantörer av digitala tjänster åläggs bör inte innebära krav på att någon särskild kommersiell informations- och kommunika tionsteknisk produkt utformas, utvecklas eller tillverkas på ett visst sätt. (52)Leverantörer av samhällsviktiga tjänster och leverantörer av digitala tjänster bör säkerställa säkerheten i de nätverks- och informationssystem som de använder. Det rör sig framför allt om privata nätverks- och informationssystem som antingen förvaltas av deras interna it-personal eller vilkas säkerhet har lagts ut på entreprenad. Säkerhets- och rapporteringskraven bör gälla för relevanta leverantörer av samhällsviktiga tjänster och leverantörer av digitala tjänster, oavsett om de sköter underhållet av sina nätverks- och informationssystem internt eller lägger ut uppgifterna på entreprenad. (53)För att undvika oproportionella finansiella och administrativa bördor för leverantörer av samhällsviktiga tjänster och leverantörer av digitala tjänster bör kraven stå i proportion till den risk som det berörda nätverks- och informationssystemet utgör, med beaktande av den senaste tekniska utvecklingen. När det gäller leverantörer av digitala tjänster, bör dessa krav inte gälla för mikroföretag och små företag. (54)När offentliga förvaltningar i medlemsstaterna använder tjänster som erbjuds av leverantörer av digitala tjänster, särskilt molntjänster, är det möjligt att de från leverantörerna av dessa tjänster vill kräva ytterligare säkerhets åtgärder utöver dem som leverantörer av digitala tjänster vanligtvis skulle erbjuda i överensstämmelse med kraven i detta direktiv. De bör kunna göra detta genom avtalsförpliktelser. (55)Definitionerna av internetbaserade marknadsplatser, internetbaserade sökmotorer och molntjänster i detta direktiv är specifika för det här direktivet och påverkar inte andra instrument. Europeiska unionens officiella tidning L 194/9 (56)Detta direktiv bör inte hindra medlemsstaterna från att anta nationella åtgärder som innebär krav på offentliga organ att säkerställa särskilda säkerhetskrav när de sluter avtal om molntjänster. Alla sådana nationella åtgärder bör tillämpas på det berörda offentliga organet och inte på leverantören av molntjänster. (57)Med tanke på de avgörande skillnaderna mellan leverantörer av samhällsviktiga tjänster och leverantörer av digitala tjänster, särskilt de förstnämndas direkta koppling till fysisk infrastruktur och de senares gränsöver skridande art, bör harmoniseringsnivån för dessa två grupper av enheter i detta direktiv differentieras. Medlemsstaterna bör kunna identifiera de relevanta leverantörerna av samhällsviktiga tjänster och införa strängare krav än de som fastställs i detta direktiv. Medlemsstaterna bör inte identifiera leverantörer av digitala tjänster, eftersom detta direktiv bör gälla för alla leverantörer av digitala tjänster som omfattas av dess tillämpningsområde. Dessutom bör detta direktiv och de genomförandeakter som antas enligt detsamma säkerställa en hög harmoniseringsnivå för leverantörer av digitala tjänster med avseende på säkerhets- och rapporteringskrav. bör möjliggöra en enhetlig behandling av leverantörer av digitala tjänster i hela unionen, på ett sätt som står i proportion till leverantörernas art och den grad av risk de kan utsättas för. (58)Utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter enligt unionsrätten bör detta direktiv inte hindra medlemsstaterna från att införa säkerhets- och rapporteringskrav för enheter som inte är leverantörer av digitala tjänster inom ramen för detta direktivs tillämpningsområde. (59)Behöriga myndigheter bör säkerställa att de upprätthåller informella och tillförlitliga kanaler för informationsutbyte. Vid offentliggörande av incidenter som rapporteras till de behöriga myndigheterna bör allmänhetens intresse av att få information om hot vägas mot eventuell renomméskada och kommersiell skada för de leverantörer av samhällsviktiga tjänster och de leverantörer av digitala tjänster som rapporterar incidenter. Vid genomförandet av rapporteringsskyldigheterna bör behöriga myndigheter och CSIRT-enheterna särskilt ta hänsyn till behovet av att hålla uppgifter om produkters sårbara aspekter strikt konfidentiella till dess att lämpliga säkerhetslösningar släpps. (60)Leverantörer av digitala tjänster bör omfattas av mindre ingripande, reaktiv efterhandstillsyn som är anpassad till deras tjänsters och verksamheters art. Den berörda behöriga myndigheten bör därför endast vidta åtgärder när den har mottagit bevis – till exempel från leverantören av digitala tjänster själv, från en annan behörig myndighet, inbegripet en behörig myndighet i en annan medlemsstat, eller från en tjänsteanvändare – för att en leverantör av digitala tjänster inte uppfyller kraven i detta direktiv, särskilt efter en incident. Den behöriga myndigheten bör därför inte ha någon allmän skyldighet att utöva tillsyn av leverantörer av digitala tjänster. (61)Behöriga myndigheter bör ha de medel som de behöver för att kunna fullgöra sina förpliktelser, inbegripet befogenhet att inhämta tillräckligt med information för att bedöma nivån på säkerheten i nätverks- och informationssystem. (62)Incidenter kan vara en följd av brottslig verksamhet, vars förebyggande, utredning och lagföring stöds av samordning och samarbete mellan leverantörer av samhällsviktiga tjänster, leverantörer av digitala tjänster, behöriga myndigheter och rättsvårdande myndigheter. Om en incident misstänks ha samband med allvarlig brottslig verksamhet enligt unionsrätt eller nationell rätt, bör medlemsstaterna uppmuntra leverantörer av samhällsviktiga tjänster och leverantörer av digitala tjänster att rapportera incidenter som misstänks vara av allvarlig brottslig art till de relevanta rättsvårdande myndigheterna. När så är lämpligt är det önskvärt att samordningen mellan behöriga myndigheter och rättsvårdande myndigheter i olika medlemsstater underlättas av Europeiska it-brottscentrumet (EC3) och . (63)Säkerheten för personuppgifter undergrävs ofta till följd av incidenter. I detta sammanhang bör behöriga myndigheter och dataskyddsmyndigheter samarbeta och utbyta information om alla relevanta frågor för att hantera personuppgiftsincidenter till följd av incidenter. (64)Jurisdiktion över leverantörer av digitala tjänster bör tillkomma den medlemsstat där den berörda leverantören av digitala tjänster har sitt huvudsakliga etableringsställe i unionen, vilket i princip motsvarar den plats där leverantören har sitt huvudkontor i unionen. Det krävs att leverantören utför en faktisk och reell verksamhet med hjälp av en stabil struktur för att den ska anses vara etablerad. Den rättsliga formen för en sådan struktur bör här, oavsett om det är en filial eller ett dotterbolag med juridisk personlighet, inte vara den avgörande faktorn. L 194/10 Europeiska unionens officiella tidning kriterium bör inte vara avhängigt av om nätverks- och informationssystemen är fysiskt belägna på en viss plats; att sådana system finns och används innebär inte i sig att det rör sig om ett huvudsakligt etableringsställe och utgör därför inte ett kriterium för att fastställa det huvudsakliga etableringsstället. (65)En leverantör av digitala tjänster som inte är etablerad i unionen men erbjuder tjänster inom unionen bör utse en I syfte att fastställa om en sådan leverantör av digitala tjänster erbjuder tjänster inom unionen bör det kontrolleras om det är uppenbart att leverantören av digitala tjänster planerar att erbjuda tjänster till personer i en eller f lera medlemsstater. Enbart den omständigheten att en webbplats tillhörande leverantören av digitala tjänster eller en mellanhand, eller en e-postadress och andra kontaktuppgifter, är tillgängliga i unionen, eller att ett språk används som allmänt används i det tredjeland där leverantören av digitala tjänster är etablerad, är inte tillräcklig för att fastställa en sådan avsikt. Emellertid kan faktorer som att det används ett visst språk eller en viss valuta som allmänt används i en eller f lera medlemsstater med möjligheten att beställa tjänster på detta andra språk, eller att kunder eller användare i unionen omnämns, göra det uppenbart att leverantören av digitala tjänster planerar att erbjuda tjänster inom unionen. Företrädaren bör agera på leverantören av digitala tjänsters vägnar och det bör vara möjligt för behöriga myndigheter eller CSIRT-enheterna att kontakta företrädaren. Företrädaren bör utses uttryckligen genom en skriftlig fullmakt från leverantören av digitala tjänster att agera på dess vägnar med avseende på leverantörens skyldigheter enligt detta direktiv, inklusive incidentrapportering. (66)Standardisering av säkerhetskrav är en marknadsdriven process. För att säkerställa en enhetlig tillämpning av säkerhetsstandarder bör medlemsstaterna främja efterlevnad eller överensstämmelse med specificerade standarder för att garantera en hög nivå på säkerheten i nätverks- och informationssystem på unionsnivå. bör bistå medlemsstaterna genom rådgivning och riktlinjer. Därför kan det vara lämpligt att utarbeta harmoniserade standarder, i enlighet med och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 (1). (67)Enheter som inte omfattas av detta direktivs tillämpningsområde kan drabbas av incidenter med en betydande inverkan på de tjänster som de tillhandahåller. Om dessa enheter anser att det ligger i allmänhetens intresse att rapportera förekomsten av sådana incidenter till de berörda myndigheterna i medlemsstaterna, bör de kunna göra det på frivillig grund. Sådana rapporter bör behandlas av den behöriga myndigheten eller CSIRT-enheten förutsatt att behandlingen inte utgör en oproportionell eller orimlig börda för de berörda medlemsstaterna. (68)För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av detta direktiv bör kommissionen tilldelas genomförande befogenheter för att fastställa de förfaranden som krävs för samarbetsgruppens verksamhet och de säkerhets- och rapporteringskrav som är tillämpliga på leverantörer av digitala tjänster. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (2). När kommissionen antar genomförandeakter om de förfaranden som krävs för samarbetsgruppens verksamhet bör den ta största hänsyn till yttrandet från . (69)När kommissionen antar genomförandeakter om säkerhetskraven för leverantörer av digitala tjänster bör den ta största hänsyn till yttrandet från och samråda med berörda parter. Kommissionen uppmuntras dessutom att beakta följande exempel: när det gäller systems och anläggningars säkerhet: fysisk säkerhet och miljösäkerhet, funktionssäkerhet, kontroll av åtkomst till nätverks- och informationssystem samt nätverks- och informations systemens integritet; när det gäller incidenthantering: incidenthanteringsförfaranden, kapacitet att upptäcka incidenter, incidentrapportering och kommunikation; när det gäller driftskontinuitetshantering: strategier för tjänstekontinuitet samt beredskapsplaner, kapacitet för katastrofberedskap; när det gäller övervakning, revision och testning: strategier för övervakning och loggning, beredskapsövningar, testning av nätverks- och informationssystem, säkerhetsbedömningar och övervakning av efterlevnaden. (70)Vid genomförandet av detta direktiv bör kommissionen på lämpligt sätt samarbeta med relevanta sektorskommittéer och organ som inrättas på unionsnivå inom de områden som omfattas av detta direktiv. (1) och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 av om europeisk standardisering och om ändring av rådets direktiv /686/EEG och 93/15/EEG samt av och rådets direktiv /9/EG, 94/25/EG, 95/16/EG, 97/23/EG, 98/34/EG, 2004/22/EG, 2007/23/EG, 2009/23/EG och 2009/105/EG samt om upphävande av rådets beslut 87/95/EEG och och rådets beslut /2006/EG (EUT L 316, 14.11.2012, s. 12). (2) och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13). Europeiska unionens officiella tidning L 194/11 (71)Detta direktiv bör med jämna mellanrum ses över av kommissionen i samråd med berörda parter, främst i syfte att avgöra behovet av ändringar med hänsyn till samhällsutvecklingen, den politiska utvecklingen, den tekniska utvecklingen eller ändrade marknadsvillkor. (72)Utbytet av information om risker och incidenter inom samarbetsgruppen och och uppfyllandet av kravet att rapportera incidenter till de behöriga nationella myndigheterna eller CSIRT-enheterna kan kräva behandling av personuppgifter. Sådan behandling bör ske i enlighet med och rådets direktiv /46/EG (1) och och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (2). Vid tillämpningen av detta direktiv bör och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 (3) tillämpas där så är lämpligt. (73)Europeiska datatillsynsmannen har hörts i enlighet med artikel 28.2 i förordning (EG) nr 45/2001 och avgav ett yttrande (4). (74)Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att uppnå en hög gemensam nivå på säkerheten i nätverks- och informationssystem i unionen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av åtgärdens verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.