prop · H503237 · 2018-04-12 00:00:00 — 3.konsumenten har uppmanats att inom en viss skälig tid vidta rättelse och, om försummelsen inte är en betalningsförsummelse, tillsammans med uppma- ningen informerats om att överföringen annars kan komma att avbrytas, 4.den skäliga tid som avses i 3 har löpt ut, 5.rättelse inte har skett, och 6.omständigheterna är sådana att det saknas anledning att befara att ett av- brott skulle medföra en personskada som inte är obetydlig eller en omfattande sakskada. Om konsumenten har handlat otillbörligt får överföringen avbrytas trots att omständigheterna inte är sådana som anges i första stycket 6. I paragrafen behandlas de grundläggande förutsättningarna för att av- bryta överföringen av el till en konsument som har gjort sig skyldig till ett avtalsbrott. Ändringarna i paragrafen är redaktionella och språkliga. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen riktar sig mot både nätföretaget och elhandelsföretaget. Det är dock endast nätföretaget, vilket svarar för nätverksamheten och de an- läggningar med vilkas hjälp överföringen sker, som de facto kan avbryta överföringen. Om elhandelsföretaget anser att det finns grund för att av- bryta överföringen på grund av konsumentens försummelse, får det vän- da sig till nätföretaget och begära att detta ska avbryta överföringen. För- hållandet mellan nätföretaget och elhandelsföretaget får regleras genom avtal. Ansvaret för att avbrytandet av överföringen sker i enlighet med bestämmelserna i detta kapitel ligger på den som tar initiativ till åtgärden (8 § andra stycket). Av första stycket första punkten framgår att en grundläggande förut- sättning för att överföringen ska få avbrytas är att konsumenten har för- summat sina skyldigheter enligt ett avtal med antingen nätföretaget eller elhandelsföretaget. Konsumenten kan bryta mot avtalet på olika sätt, t.ex. genom att inte följa säkerhetsföreskrifter. Den vanligaste försummelsen torde dock vara bristande betalning av nätavgift respektive avgift för levererad el. En konsument kan ha flera olika abonnemang med samma elhandels- företag eller nätföretag. Överföringen får dock endast avbrytas beträffan- de det avtal som konsumenten har brutit mot. 2017/18:237 för elen till en fritidsbostad, kan detta avtalsbrott inte läggas till grund för att bryta överföringen till konsumentens ordinarie bostad. Försummelsen ska enligt andra punkten vara sådan att avtalsbrottet är ett väsentligt avtalsbrott. Väsentlighetsbedömningen bör ske utifrån av- talsbrottets betydelse för nätföretaget respektive elhandelsföretaget i enlighet med allmänna kontraktsrättsliga principer. När det gäller bristan- de betalning bör sådana omständigheter som skuldens storlek och antalet obetalda avgifter vara av avgörande betydelse. Är det fråga om något en- staka dröjsmål avseende mindre belopp, bör väsentlighetskravet normalt inte anses uppfyllt. I 4 § behandlas särskilda förutsättningar som ska vara uppfyllda för att överföringen ska få avbrytas när försummelsen avser bristande betalning. I tredje punkten finns ett generellt krav, som innebär att konsumenten ska uppmanas att inom viss skälig tid vidta rättelse innan överföringen avbryts. Tidsfristen ska anges uttryckligen i uppmaningen och vara skä- lig. Skälig tid beträffande betalningsdröjsmål torde normalt inte under- stiga . Vid andra typer av försummelser får frågan vad som ska anses vara skälig tid avgöras från fall till fall. Om försummelsen inte gäller betalning, ska konsumenten enligt tredje punkten även erinras om att överföringen kan komma att avbrytas om rättelse inte sker. Beträffan- de betalningsförsummelse finns regler om underrättelse och meddelande till socialnämnden i 4 §. Av uppmaningen bör framgå att sociala myndig- heter kan komma att kopplas in i ett senare skede. Enligt sjätte punkten får överföringen av el avbrytas endast om om- ständigheterna är sådana att det saknas anledning att befara att ett avbrott skulle medföra en personskada som inte är obetydlig eller en omfattande sakskada. Kravet rör akuta situationer och innebär inte någon undersök- ningsplikt för elhandelsföretaget eller nätföretaget. Som exempel på fall då omständigheterna i det enskilda fallet är sådana att det kan saknas för- utsättningar att avbryta överföringen kan nämnas att det för avstängning råder sträng kyla, att det är fråga om ett eluppvärmt bostadshus som är ensligt beläget och att abonnenten är mycket gammal. Ett annat exempel är att nätföretaget får uppgift om att konsumenten eller någon annan i dennes hushåll lider av allvarlig sjukdom och det är sanno- likt att tillståndet hastigt skulle försämras genom en avstängning. Med omfattande sakskador avses värdemässigt stora skador, företrädesvis på en byggnad. Kan det befaras att vattenledningssystemet i en byggnad fryser sönder bör således inte överföringen avbrytas. Av andra stycket framgår att första stycket 6 inte hindrar att överför- ingen avbryts om konsumenten handlar otillbörligt. Som exempel kan nämnas att en konsument som riskerar att drabbas av skada underlåter att betala för överföringen, trots att konsumenten har betalningsförmåga. Avbryts överföringen utan att förutsättningarna i denna paragraf och, vid betalningsförsummelse, 4 § är uppfyllda, har konsumenten rätt till er- sättning av den som tagit initiativ till att avbryta överföringen (8 §). 4 § När försummelsen är en betalningsförsummelse, får överföringen avbrytas endast om 1.betalningen avser överföring eller leverans av el, 2.förutsättningarna för avbrytande enligt 3 § är uppfyllda, 3. konsumenten efter att den tid för rättelse som avses i 3 § första stycket 3 löpt Prop. 2017/18:237 ut har uppmanats att betala från det att konsumenten har delgetts uppmaningen tillsammans med information om att överföringen annars kan avbrytas, 4.ett meddelande om den uteblivna betalningen med uppmaningen enligt 3 har lämnats till socialnämnden i den kommun där konsumenten får elen överförd, 5.de som avses i 3 har löpt ut, 6.socialnämnden inte inom de skriftligen har meddelat den som lämnade meddelandet enligt 4 att nämnden tar på sig betalningsansvaret för skulden, 7.betalningen inte är gjord, och 8.fordringen inte är tvistig. Paragrafen behandlar särskilda förutsättningar som ska vara uppfyllda för att överföringen ska få avbrytas då försummelsen avser bristande betal- Ändringarna i paragrafen är till större delen redaktionella och språk- En nyhet i förhållande till dagens bestämmelser är dock att det ut- tryckligen framgår, av första punkten, att överföringen får avbrytas med hänvisning till betalningsförsummelse endast om betalningen avser över- föring eller leverans av el. Att konsumenten åsidosätter skyldigheten att betala andra avgifter som följer av avtalet ger inte nätföretaget eller el- handelsföretaget rätt att avbryta överföringen ens om försummelsen skulle vara ett väsentligt avtalsbrott. Överföringen kan alltså aldrig av- brytas med hänvisning till underlåtenhet att betala exempelvis för andra nyttigheter än överföring eller leverans av el eller för betalningspå- minnelser och förfarandekostnader. Övervägandena finns i avsnitt 8.1. Av andra punkten följer bl.a. att betalningsförsummelsen måste vara ett väsentligt avtalsbrott. Har tiden för rättelse enligt 3 § 3 gått ut, ska konsumenten uppmanas att betala från det att konsumenten har delgetts upp- maningen och information om att överföringen annars kan avbrytas. överföringen annars inte får avbrytas framgår av tredje punkten. menten ska delges enligt reglerna i delgivningslagen (2010:1932). som uppmaningen och underrättelsen används, ska social- nämnden i den kommun där överföringen sker få meddelande om för- hållandena enligt fjärde punkten. Om kommunen saknar socialnämnd, får meddelandet lämnas till den nämnd som fullgör uppgifter inom social- De personuppgifter som lämnas till nämnden omfattas där av sekretess enligt 26 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Som framgår av femte punkten måste elföretaget invänta treveckors- fristens utgång innan överföringen får avbrytas. Av sjätte punkten framgår att överföringen inte får avbrytas om social- nämnden inom de har meddelat den som lämnat underrättel- sen att nämnden tar på sig betalningsansvaret. Det bör räcka att åtagandet avser själva skulden och inte ränta. Att överföringen inte får avbrytas om betalning sker följer av sjunde Överföringen får inte heller avbrytas i anledning av en fordran som är Detta framgår av åttonde punkten. Enbart den omständigheten att konsumenten underlåter att betala en skuld medför inte att fordran är att 2017/18:237 betrakta som tvistig. Normalt bör krävas att konsumenten muntligen eller skriftligen framställer en invändning i sak som kan sägas ha rättslig rele- vans. Är fordringen endast delvis tvistig kan den del av fordringen som inte är tvistig, om övriga förutsättningar är uppfyllda, föranleda att över- föringen avbryts. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om utformning- en av uppmaningar, information och meddelanden enligt paragrafen. gäller enligt 6 § att underrättelser och meddelanden ska lämnas enligt formulär som fastställs av regeringen eller den myndighet som regering- en bestämmer. Den bestämmelsen tas bort. 5 § En nätkoncessionshavare eller elleverantör har rätt till skälig ersättning av konsumenten för kostnader för 1.uppmaningar och information till konsumenten enligt 3 och 4 §§, 2.meddelanden till socialnämnden enligt 4 §, och Paragrafen behandlar konsumentens skyldighet att utge ersättning för nätföretagets och elhandelsföretagets kostnader i anledning av förfaran- det i 3 och 4 §§. Lydelsen förtydligas utan att det görs någon huvudsaklig ändring. Nätföretaget och elhandelsföretaget har rätt till ersättning för kostnader för uppmaningar och information till konsumenten (första punkten), meddelanden till socialnämnden (andra punkten) och själva avstäng- ningsåtgärden (tredje punkten). Rätten till ersättning för uppmaningar till konsumenten omfattar bl.a. delgivningsförfarandet. Nätföretaget och el- handelsföretaget har inte rätt till ersättning i större utsträckning än vad som med hänsyn till omständigheterna kan anses skäligt. I de fall där initiativet till att överföringen avbryts kommer från elhan- delsföretaget bör nätföretaget kunna kräva antingen elhandelsföretaget eller konsumenten på ersättning för avstängningsåtgärden. Om nätföre- taget kräver elhandelsföretaget, får detta i sin tur påföra konsumenten kostnaden. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. 16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för nätkoncessionshavare att informera en myndighet om avbrytande av överföringen av el till elanvändare och skälen till avbrytandet. I paragrafen, som är ny, finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om skyl- dighet för nätföretag att informera en myndighet om avbrytande av över- föringen av el till elanvändare och skälen till avbrytandet. Bestämmelsen ska ses mot bakgrund av bl.a. artikel 37.1 j i elmarknadsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 8.3. 5 § beslut enligt 2 kap. 1, 4–5, 14, 15, 15 b, 15 j, 16, 16 a och 17 §§ får överklagas till regeringen, om ärendet avser en ledning som ingår i ett transmissionsnät. beslut att inte inleda en omprövning efter en ansökan som avses i 2 kap. 15 c § får överklagas till regeringen, om ärendet avser en ledning som ingår i ett transmissionsnät eller avser en utlandsförbindelse. I sak ändras paragrafen endast på så sätt att det som gäller en stam- ledning ska gälla en ledning som ingår i ett transmissionsnät. I övrigt ändras paragrafen språkligt och redaktionellt. 6 § Andra beslut av nätmyndigheten enligt 2 kap. än de som anges i 5 § får överklagas till mark- och miljödomstol. Beslut enligt 2 kap. 15 c § att inleda en omprövning får dock inte överklagas. Bestämmelserna i paragrafen får en mer generell utformning, som inne- bär att det inte närmare anges vilka beslut som får överklagas. Vidare an- ges uttryckligen att vissa beslut inte får överklagas. Den nya konstruktionen innebär inte någon väsentlig utökning av över- klagbarheten. går det att överklaga nästan alla beslut som nätmyndigheten meddelar i ärenden enligt 2 kap. Det finns vidare i rätts- praxis allmänna riktlinjer för när ett beslut är överklagbart. De principer- na gäller även i fråga om beslut enligt lagen. Av första stycket följer att det på samma sätt som går att över- klaga nätmyndighetens beslut i frågor om nätkoncession till mark- och miljödomstol, med undantag för vissa ärenden som avser en ledning som ingår i ett transmissionsnät eller en utlandsförbindelse. Beslut i sådana ärenden överklagas till regeringen (5 §). En rad beslut enligt 2 kap. överklagas alltid till mark- och miljödom- stol. Detta gäller nätmyndighetens beslut i ärenden om ändring av grän- serna för en nätkoncession för område (2 kap. 12 §), beslut om före- läggande enligt 2 kap. 15 h § andra stycket, beslut ändring av villkoren för nätkoncession för område (2 kap. 15 k §), beslut i ett ärende om åter- kallelse av nätkoncession (2 kap. 18 §) och beslut i frågor om återställ- ningsåtgärder (2 kap. 19–21 §§). I andra stycket anges att ett beslut enligt 2 kap. 15 c § att inleda en om- prövning av nätkoncession för linje inte får överklagas. Ett beslut att inte inleda en sådan omprövning efter ansökan får däremot överklagas. Rege- ringen prövar överklagandet om ärendet avser en ledning som ingår i ett transmissionsnät eller en utlandsförbindelse (1 §). I övriga fall får be- slutet överklagas till mark- och miljödomstol enligt första stycket. Övervägandena finns i avsnitt 9. 7 § Andra beslut av en förvaltningsmyndighet enligt denna lag än de som avses i 5 och 6 §§ får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Den systemansvariga myndighetens beslut enligt 8 kap. 2 § får dock inte över- klagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 2017/18:237 Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande till allmän förvalt- ningsdomstol. Av första stycket framgår att beslut enligt lagen ska överklagas till all- män förvaltningsdomstol, med undantag för beslut enligt 2 kap. Bestäm- melsen gäller beslut av en förvaltningsmyndighet, dvs. De flesta beslut som omfattas av paragrafen meddelas av nätmyndig- heten. Bestämmelsen gäller vidare beslut av den systemansvariga myn- digheten och den myndighet som utövar tillsyn när det gäller frågor om driftsäkerheten hos det nationella elsystemet enligt 12 kap. 1 § första stycket. Det som anges i första stycket är vilken instans som är behörig att pröva ett överklagande. Frågan om vilka beslut som kan överklagas regleras inte närmare i lagen, med undantag för ett fall där det finns ett uttryckligt överklagande- förbud. Av andra stycket framgår att den systemansvariga myndighetens beslut att beordra en ökning eller minskning av produktionen eller be- gränsning eller avbrytande av överföringen av el inte får överklagas. I tredje stycket görs en språklig ändring. Övervägandena finns i avsnitt 9. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den som före har beviljats nätkoncession för en utlands- förbindelse och inte är ett transmissionsnätsföretag eller en juridisk person där ett sådant företag har ett bestämmande inflytande får inneha nätkoncessionen trots 2 kap. 10 § andra stycket första meningen. I fråga om en sådan nätkoncession tillämpas inte 2 kap. 18 § första stycket 3. 3.För en intäktsram som fastställts före ikraftträdandet tillämpas 5 kap. 6–9 §§ i den äldre lydelsen i stället för 5 kap. 1, 7, 9 och 11 §§. 4.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för en sådan omprövning enligt 5 kap. 12 eller 13 § i den äldre lydelsen som har inletts före ikraftträdandet. 5.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för överklagande av beslut som har meddelats före ikraftträdandet. Enligt första punkten träder lagändringarna i kraft . Övervägandena finns i avsnitt 10.1. Andra punkten motsvarar punkten 2 i övergångsbestämmelserna till lagen (1998:1651) om ändring i ellagen (1997:857). För överväganden och kommentar hänvisas till äldre förarbeten (prop. 1997/98:159 s. 73). I tredje punkten anges att vissa av bestämmelserna i nuvarande 5 kap. ska tillämpas i stället för motsvarande nya bestämmelser. En sådan tillämpning blir aktuell främst vid en omprövning efter tillsynsperioden enligt 5 kap. 22 §. Punkten får praktisk betydelse när det gäller kvalitets- regleringen. Övervägandena finns i avsnitt 10.2. Fjärde punkten gäller omprövning av intäktsramen efter en tillsynspe- riod som har gått till ända före ikraftträdandet. En omprövning som har inletts före den tidpunkten ska handläggas enligt äldre föreskrifter. Över- vägandena finns i avsnitt 10.3 Bestämmelsen i femte punkten innebär att överklaganden av beslut som har meddelats före ikraftträdandet ska handläggas enligt ellagens instans- Även frågan om överklagbarhet avgörs med tillämpning Prop. 2017/18:237 av äldre föreskrifter. Övervägandena finns i avsnitt 10.3. 12.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:710) om certifiering av stamnätsföretag för el Lagens rubrik ändras till lagen (2011:710) om certifiering av transmis- sionsnätsföretag för el. 1§ I denna lag finns bestämmelser om certifiering av transmissionsnätsföretag. Bestämmelser om certifiering finns även i artikel 3 i och rådets förordning (EG) nr 714/2009 av om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel och om upphävande av förordning (EG) nr 1228/2003. I första stycket byts ordet ”stamnätsföretag” ut mot ”transmissionsnäts- företag”. De krav som gäller den som innehar nätkoncession för stamnätet eller största delen därav ska enligt förslaget gälla den som har nätkoncession för ledning som ingår i ett transmissionsnät. Överväganden i frågan vad som ska avses med transmissionsnätföretag finns i avsnitt 4.3. 1 § Ett nätföretag får inte bedriva överföring av el för annans räkning genom ett transmissionsnät utan certifiering enligt denna lag. Paragrafen anpassas till ellagens bestämmelser om transmissionsnäts- företag. Till skillnad från gäller kravet på certifiering inte stamnätsföretag utan alla nätföretag som vill bedriva transmission. Den verksamhet som omfattas av kravet är enligt förslaget överföring av el för annans räkning genom ett transmissionsnät i stället för över- föring av el i stamledningar. Förslaget innebär en ändring i sak, om än av begränsad praktisk betydelse. gäller kravet på certifiering alla led- ningar med en spänning om eller mer. En följd av den före- slagna lydelsen är att kravet endast omfattar överföring av el på sådana ledningar som ingår i ett transmissionsnät. Övervägandena finns i avsnitt 4.4. 2 § Certifiering får beviljas efter ansökan av den som avser att bedriva över- föring av el för annans räkning genom ett transmissionsnät om kraven i 3 kap. 1 a och 1 f–1 j §§ ellagen (1997:857) är uppfyllda. I fråga om en person från tredje land, eller ett företag som kontrolleras av eller kan antas komma att kontrolleras av en eller flera personer från tredje land, krävs vidare att en certifiering inte äventyrar en trygg energiförsörjning i någon med- lemsstat i Europeiska unionen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytter- ligare föreskrifter om krav för certifiering när det gäller en sådan person eller ett sådant företag som avses i andra stycket. får certifiering beviljas efter ansökan av den som avser att bedriva Prop. 2017/18:237 överföring av el i stamledningar. Första stycket ändras på så sätt att sö- kanden ska ha för avsikt att bedriva överföring av el för annans räkning genom ett transmissionsnät. Inga ändringar görs i andra och tredje styckena. 5 § Ett certifierat transmissionsnätsföretag ska till nätmyndigheten anmäla planerade transaktioner som har betydelse för bedömningen av om företaget upp- fyller kraven i 3 kap. 1 a och 1 f–1 j §§ ellagen (1997:857). Paragrafen ändras på så sätt att anmälningsskyldigheten gäller transmis- sionsnätföretag i stället för stamnätsföretag. 6 § ska ompröva en certifiering 1.efter en anmälan enligt 5 §, 2.efter en begäran från Europeiska kommissionen, eller 3.om det annars finns anledning att anta att ett transmissionsnätsföretag inte uppfyller kraven i 3 kap. 1 a och 1 f–1 j §§ ellagen (1997:857). Tredje punkten ändras på så sätt att bestämmelsen avser transmissions- nätsföretag i stället för stamnätsföretag. 7 § ska återkalla en certifiering, om transmissionsnätsföre- taget inte längre uppfyller kraven i 3 kap. 1 a och 1 f–1 j §§ ellagen (1997:857). Paragrafen ändras på så sätt att bestämmelsen avser transmissionsnäts- företag i stället för stamnätsföretag. 9 § Europeiska kommissionen och nätmyndigheten får begära att från ett trans- missionsnätsföretag eller ett företag som producerar eller handlar med el få de upplysningar och få ta del av de handlingar som de anser behövas för att förut- sättningarna för certifiering ska kunna bedömas. Paragrafen ändras i sak på så sätt att det som gäller stamnätsföretag i stället gäller transmissionsnätsföretag. 5 § Ett transmissionsnätsföretag ska till nätmyndigheten anmäla omstän- digheter som kan leda till att en eller flera personer från tredje land får kontroll över transmissionsnätsföretaget eller transmissionsnätet. Paragrafen ändras på så sätt att det som gäller stamnätsföretag och stamnätet i stället gäller transmissionsnätsföretag och transmissionsnätet. 1 § utövar tillsyn över att transmissionsnätsföretag följer denna lag. Paragrafen ändras på så sätt att det som gäller stamnätsföretag i stället gäller transmissionsnätsföretag. Elmarknadslag (Ds 2017:44) I promemorian finns ett förslag till en ny elmarknadslag, som ersätter den nuvarande ellagen (1997:857). Syftet med förslaget är främst att göra en redaktionell och systematisk bearbetning av den gällande elmarknadslag- stiftningen. Promemorian innehåller dock förslag till materiella ändringar av mindre ingripande karaktär. I detta avsnitt finns en sammanfattning av förslagen. För att anpassa lagstiftningens terminologi dels till de förhållanden som råder på elmarknaden, dels till på området föreslås att en del av de termer som används i ellagen ska bytas ut eller utgå helt och att det ska införas nya termer bl.a. för att beteckna aktörer på elmark- naden. Vidare föreslås att innebörden av några av de uttryck som används i ellagen ska justeras. Överväganden och förslag redovisas i av- snitt 6. Säkerhet för kostnader för återställningsåtgärder I promemorian föreslås att frågor om ytterligare säkerhet för kostnaderna för återställningsåtgärder alltid ska prövas av den myndighet som prövar frågan om nätkoncession. Överväganden och förslag redovisas i avsnitt 7.2. Ändrad giltighetstid för en tidsbegränsad nätkoncession Giltighetstiden för en nätkoncession för linje som har meddelats för ska enligt promemorians förslag få förlängas utan några begräns- ningar med anknytning till den återstående giltighetstiden. Om en ansökan om förlängning av giltighetstiden avslås eller avvisas, ska prövningsmyndigheten få besluta att nätkoncessionen ska fortsätta att gälla som krävs för att ledningen ska kunna tas ur bruk utan att det påverkar elförsörjningen. Tiden ska dock få bestämmas till för beslutet endast om det finns särskilda skäl. Överväganden och förslag redovisas i avsnitt 7.3. Laga kraft för koncessionsbeslut För att säkerställa att beslut i vissa frågor om nätkoncession alltid vinner laga kraft föreslås i promemorian att tiden för överklagande, för den som inte ska delges beslutet, räknas från den dag som infaller efter det att beslutet har kungjorts i Post- och . Överväganden och förslag redovisas i avsnitt 7.4. När det gäller järnvägsföretag är det olämpligt att använda en annan terminologi än den som finns i järnvägslagen (2004:519).