prop · H503185 · 2018-03-20 00:00:00 — Föreningsstämmans beslut om likvidation 1 § Föreningsstämman får besluta att föreningen ska gå i likvidation. Enligt paragrafen är det föreningsstämman som ska besluta om frivillig likvidation. Den motsvarar 11 kap. 1 § första stycket i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 205). Majoritetskrav vid beslut om likvidation 2 § Ett beslut av föreningsstämman om likvidation är giltigt om minst två tredjedelar av de röstande har röstat för det. Av 6 kap. 33 § andra stycket framgår att det i stadgarna får tas in längre gående villkor för att ett beslut om likvidation ska vara giltigt. När det finns grund för tvångslikvidation enligt 11 eller 16 § är ett be- slut om likvidation dock alltid giltigt om majoritetskravet i 6 kap. 33 § första stycket är uppfyllt. Paragrafen innehåller bestämmelser om den majoritet som krävs för ett beslut om likvidation. Den motsvarar delvis 11 kap. 1 § andra och tredje styckena i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 2015/16:4 s. 283). Styrelsens skyldighet att låta stämman pröva frågan om likvidation 3 § Styrelsen ska genast för föreningsstämmans prövning lägga fram frågan om huruvida föreningen ska gå i likvidation, om 1.det på grund av inträffade förluster eller av någon annan orsak finns skäl att anta att föreningens ställning fortlöpande kommer att försämras så att föreningens skulder och avsättningar inte kommer att täckas av till- gångarna, 2.det finns betydande osäkerhet om föreningens ekonomiska möjlig- heter att fortsätta sin verksamhet i andra fall än som avses i 1, eller 3.antalet medlemmar i föreningen har varit mindre än tre. Paragrafen reglerar styrelsens ansvar att i vissa situationer låta förenings- stämman pröva frågan om likvidation. Den motsvarar delvis 11 kap. 2 och 3 §§ i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. s. 206 f.). Övervägandena finns i avsnitt 12.1. Första punkten stämmer överens med den hittillsvarande förenings- Andra punkten saknar motsvarighet i den hittillsvarande förenings- Den innebär att styrelsen ska låta stämman pröva frågan om lik- vidation också när det av andra orsaker än de som nämns i första punkten finns skäl att ifrågasätta föreningens möjligheter att fortleva ekonomiskt. Så kan vara fallet om föreningen kommer att ha ett positivt eget kapital, men verksamheten förutsätter en likviditet som för- eningen inte har. En annan situation kan vara att en förening vid verk- ställighet enligt utsökningsbalken har befunnits sakna tillgångar, jämför 25 kap. 13 § 2 aktiebolagslagen (2005:551). Styrelsen får i sådana situationer anses vara skyldig att kontrollera föreningens ställning sär- skilt noga, t.ex. genom att upprätta en särskild balansräkning och ställa den i relation till det som är känt om föreningens framtidsutsikter. I styrelsens ansvar för verksamheten ligger att den fortlöpande måste hålla sig underrättad om föreningens ekonomiska förhållanden. sens skyldighet att agera enligt paragrafen kan därmed inträda när som helst under räkenskapsåret, t.ex. på grund av information som styrelsen får om inträffade förluster eller likviditetsproblem. Styrelsen måste, när den får sådan information, bedöma om informationen ger anledning att anta att föreningens eget kapital håller på att förbrukas eller om det av andra skäl finns anledning att anta att föreningen saknar ekonomiska möjligheter att fortsätta sin verksamhet. normalt inte att sådana bedömningar görs sedan föreningens eget kapital redan har blivit förbrukat eller föreningen har kommit in i en akut eko- Däremot kan det vara så att styrelsen, sedan den har fått möjlighet att komplettera sitt underlag och diskutera informationen, kom- mer fram till att de farhågor som fanns inledningsvis var ogrundade. sådant fall behöver styrelsen inte lägga fram frågan om likvidation för Tidsåtgången för att ta in kompletterande information och diskutera denna bör inte få uppgå . Om det därefter fort- farande finns skäl att anta att förhållandena är sådana som sägs i punkten, måste styrelsen genast kalla till stämma. Kallelsen får alltså inte dröja längre än det som krävs för att praktiska kallelseåtgärder ska kunna vid- Om det är möjligt att pröva likvidationsfrågan på en ordinarie stäm- ma, kan ett par veckors fördröjning godtas. Att styrelsen är skyldig att ta upp frågan om likvidation på en stämma innebär inte att styrelsen också måste rekommendera stämman att för- eningen ska gå i likvidation. Det är ju möjligt att styrelsen bedömer att föreningens ekonomiska svårigheter går att lösa, t.ex. genom tillskott Styrelsen måste däremot lämna ett förslag till beslut som stämman kan ta ställning till, se 4 §. Till skillnad från det som gäller enligt aktiebolagslagen finns det inte något krav på styrelsen att upprätta en s.k. kontrollbalansräkning. Styrelsen ska däremot alltid ta fram det material som i det enskilda fallet krävs för att en bedömning av för- eningens ekonomiska läge ska kunna göras. Ofta kan det vara tillräckligt att stämman har tillgång till föreningens årsredovisning och de komplet- teringar till denna som anges i 5 §. kan det dock vara nödvändigt att en ny balansräkning upprättas. I ett sådant fall bör balansräkningen lämpligen avse föreningens förhållanden vid tiden för kallelsen till för- eningsstämman. Om styrelsen inte låter stämman pröva frågan om likvidation, kan styrelseledamöterna i vissa fall bli skadeståndsskyldiga enligt 21 kap. Även ansvar för brott mot borgenärer kan komma i fråga. Av tredje punkten framgår att styrelsen även är skyldig att lägga fram frågan om likvidation för stämmans prövning om antalet medlemmar i föreningen har gått ner under det i lagen föreskrivna minimiantalet, dvs. om det finns färre än tre medlemmar. Investerande medlemmar ska då inte räknas med. Detta gäller även enligt den hittillsvarande förenings- lagen (11 kap. 3 §). En nyhet är däremot att styrelsen inte behöver agera förrän minimiantalet medlemmar har underskridits under en månad. Där- efter måste styrelsen genast kalla till en stämma, där frågan om likvi- dation ska behandlas. Styrelsen måste även i detta fall lämna ett förslag till beslut till stämman om huruvida föreningen ska gå i likvidation tillsammans med visst ytterligare underlag (se 4 och 5 §§). Föreningsstämman kan besluta att föreningens verksamhet ska fort- sätta, även om det vid stämmotillfället inte har tillkommit några nya medlemmar. Som framgår av 16 § får verksamheten dock fortsätta enbart från det att antalet medlemmar kom att understiga tre. från sexmånadersfristens utgång är styrelsen skyldig att hos ansöka om att föreningen ska gå i likvidation. Gör den inte det, kan styrelsens ledamöter bli personligt betalningsansvariga för de skyldigheter som därefter uppkommer för föreningen (se 20 §). Det- samma gäller enligt 21 § för medlemmar som deltar i ett beslut att efter sexmånadersfristens utgång driva verksamheten vidare. Förslag till beslut i frågan om likvidation 4 § Om föreningsstämman ska pröva en fråga om likvidation ska styrel- sen eller, om förslaget väcks av någon annan, förslagsställaren upprätta ett förslag till beslut. I förslaget till beslut ska det finnas uppgifter om skälen för att för- eningen ska gå i likvidation eller inte, och vilka alternativ till likvidation som finns. För det fall förslaget innebär att föreningen ska gå i likvi- dation, ska det även innehålla uppgifter om 1.från vilken dag som beslutet om likvidation bör gälla, 2.den beräknade tidpunkten för skiftet, 3.skifteslikvidens beräknade storlek, och 4.styrelsens eller förslagsställarens eventuella förslag till likvidator. Om det är styrelsen som väcker frågan om likvidation i ett fall som avses i 3 § 1 eller 2, ska det till förslaget även bifogas en redogörelse som belyser föreningens ekonomiska framtidsutsikter och som är under- tecknad av styrelsen. Till förslaget ska det även bifogas ett yttrande över styrelsens redogörelse som är undertecknat av föreningens revisor. Paragrafen reglerar utformningen av ett förslag till beslut i frågan om lik- vidation. Den saknar motsvarighet i den hittillsvarande föreningslagen. I huvudsak motsvarande bestämmelser finns däremot i 25 kap. 3 § aktie- bolagslagen (2005:551). Övervägandena finns i avsnitt 12.2. I de allra flesta fall torde det vara styrelsen som lägger fram ett förslag om likvidation till stämman. Men ett sådant förslag kan läggas fram även 2017/18:185 av någon annan som har rätt att väcka ett ärende på stämman. I första stycket benämns en sådan person förslagsställare. Enligt andra stycket, som är utformat enligt Lagrådets förslag, ska förslaget ange skälen för att föreningen ska eller inte ska gå i likvidation. Ett skäl för att föreningen ska gå i likvidation kan t.ex. vara att det inte längre finns ekonomiska förutsättningar att driva verksamheten vidare. I förslaget ska det också anges vilka alternativ till likvidation som finns. Om skälet för förslaget är att föreningen inte har tillräckligt med kapital för att driva föreningen vidare, kan det exempelvis finnas anledning att informera om möjligheterna för föreningen att skaffa nödvändigt kapital. Om förslaget är att föreningen ska gå i likvidation, ska det i förslaget enligt andra stycket första punkten också anges den dag då föreningen föreslås gå i likvidation. Normalt sett är det mest naturliga att föreningen går i likvidation i samband med likvidationsbeslutet. Som framgår av 10 § finns det dock ett visst utrymme att bestämma en senare tidpunkt då beslutet ska börja gälla. Enligt andra stycket andra och tredje punkterna ska det i förslaget, om förslaget är att föreningen ska gå i likvidation, anges den beräknade tidpunkten för skifte och skifteslikvidens beräknade storlek. Det kan vara svårt att med säkerhet förutse tidpunkten för ett skifte och skiftes- likvidens storlek, varför beräkningarna endast kommer att vara grova uppskattningar. Strävan bör dock vara att göra så realistiska beräkningar som möjligt för att ge medlemmarna bästa möjliga underlag inför beslutet i likvidationsfrågan. Om förslaget är att föreningen ska gå i likvidation kan det också, enligt andra stycket fjärde punkten, innehålla ett förslag på person att utse till likvidator. Det är dock som sedan utser likvidatorn (se 23 §). Tredje stycket är tillämpligt om det är styrelsen som låter stämman pröva frågan om likvidation enligt 3 § första eller andra punkten. Det rör situationer då styrelsen som grund för likvidation åberopar inträffade förluster eller att det av någon annan orsak finns skäl att anta att för- eningens ställning fortlöpande kommer att försämras så att föreningens skulder och avsättningar inte kommer att täckas av tillgångarna. Vidare rör det situationer då det finns betydande osäkerhet om föreningens eko- nomiska möjligheter att fortsätta sin verksamhet. I sådana fall ska det till förslaget även bifogas en redogörelse från styrelsen där föreningens eko- nomiska framtidsutsikter blir belysta. Det ska vara en mer ingående bedömning av föreningens framtidsutsikter än den som ska lämnas i en årsredovisning. Det är naturligt att särskild uppmärksamhet ägnas åt de förhållanden som har gett styrelsen anledning att lägga fram frågan om likvidation för stämmans prövning. I det ligger att ett ställningstagande till om likvidationsgrunden är uppfylld bör göras. Föreningens revisor ska yttra sig över redogörelsen. Om det är någon annan än styrelsen som väcker frågan om likvidation (jämför första stycket), finns det inte någon motsvarande skyldighet för förslagsställaren att lämna något underlag. kan det dock vara lämpligt att förslagsställaren likväl tar fram ett motsvarande beslutsunderlag. Om stämman anser att underlaget behöver kompletteras, kan den begära att styrelsen gör det. Paragrafen är uppställd till skydd för medlemmarna. Det innebär att den enligt allmänna associationsrättsliga principer får frångås, om samt- liga medlemmar går med på det. 5 § Om en fråga om likvidation i ett fall som avses i 3 § 1 eller 2 ska behandlas på en annan föreningsstämma än en årsstämma, ska det till förslaget till stämman även bifogas 1.en kopia av den årsredovisning som innehåller de senast fastställda balans- och resultaträkningarna, med en anteckning om föreningsstäm- mans beslut om föreningens vinst eller förlust, och 2.en kopia av revisionsberättelsen som årsredovisningen avser. Om det är styrelsen som väcker frågan, ska det dessutom bifogas en redogörelse för händelser av väsentlig betydelse för föreningens ställning som har inträffat efter det att årsredovisningen lämnades. Redogörelsen ska vara undertecknad av styrelsen. Vidare ska det bifogas ett yttrande över styrelsens redogörelse som är undertecknat av föreningens revisor. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka ytterligare handlingar som ska bifogas till förslaget till beslut i frågan om likvidation i vissa fall, om frågan ska behandlas på en annan stämma än årsstämman. Den saknar motsvarighet i den hittillsvarande föreningslagen. Motsvarande bestäm- melser finns däremot i 25 kap. 4 § aktiebolagslagen (2005:551). Över- vägandena finns i avsnitt 12.2. När frågan om likvidation behandlas vid en årsstämma så tillgodoses medlemmarnas behov av beslutsunderlag av dels den årsredovisning som presenteras vid stämman, dels den information som ska ingå i förslaget (se 4 §). Paragrafen har till syfte att ge medlemmarna ett motsvarande underlag när frågan om likvidation tas upp på en annan stämma än års- stämman. Den är enligt första stycket tillämplig i fall enligt 3 § 1 och 2. Det rör situationer då styrelsen eller förslagsställaren som grund för likvidation åberopar inträffade förluster eller att det av någon annan orsak finns skäl att anta att föreningens ställning fortlöpande kommer att försämras så att föreningens skulder och avsättningar inte kommer att täckas av tillgångarna. Vidare rör det situationer då det finns betydande osäkerhet om föreningens ekonomiska möjligheter att fortsätta sin verksamhet. Första stycket är tillämpligt oavsett vem som lägger fram frågan om likvidation för stämmans prövning. Andra stycket är endast tillämpligt när det är styrelsen som låter stäm- man pröva frågan om likvidation. Enligt stycket ska styrelsen lämna viss kompletterande information tillsammans med ett revisorsyttrande. Denna information ska avse tiden efter det att årsredovisningen lämnades. Det finns inte någon skyldighet att lämna underlag enligt andra stycket om en annan förslagsställare än styrelsen lämnar förslaget om lik- vidation. kan det dock vara lämpligt att förslagsställaren likväl tar fram ett motsvarande underlag. Om stämman anser att under- laget behöver kompletteras, kan den begära att styrelsen gör det. I likhet med föregående paragraf är den förevarande paragrafen upp- ställd till skydd för medlemmarna. Det innebär att den enligt allmänna associationsrättsliga principer får frångås, om samtliga medlemmar går med på det. 6 § I kallelsen till den föreningsstämma som ska pröva frågan om lik- vidation ska förslagets huvudsakliga innehåll anges. Paragrafen reglerar innehållet i en kallelse till en föreningsstämma. Den motsvarar 11 kap. 2 a § i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 2015/16:4 s. 283). Tillhandahållande av förslag till beslut 7 § Styrelsen ska från tidpunkten för kallelsen och fram till förenings- stämman hålla ett förslag till beslut i frågan om likvidation tillgängligt hos föreningen för medlemmar, röstberättigade som inte är medlemmar och innehavare av förlagsandelar. I förekommande fall ska de handlingar som avses i 4 och 5 §§ hållas tillgängliga tillsammans med förslaget. En kopia av förslaget med bifogade handlingar ska genast och utan kostnad för mottagaren skickas med post till de personer enligt första stycket som begär det och som uppger sin adress. I vilka fall handlingar får skickas med elektroniska hjälpmedel anges i 1 kap. 16 §. Handlingarna ska läggas fram på stämman. Paragrafen innehåller bestämmelser om tillhandahållande av förslaget till beslut i frågan om likvidation. Den motsvarar delvis 11 kap. 2 b § i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 2015/16:4 s. 284). Innehållet i föreningsstämmans beslut 8 § Ett beslut om likvidation ska innehålla en uppgift om att likvi- dationsbeslutet ska gälla eller en uppgift om den senare dag som beslutet ska gälla från. Beslutet ska även innehålla stämmans eventuella förslag till likvidator. Paragrafen reglerar det som föreningsstämmans beslut om likvidation ska innehålla. Den saknar motsvarighet i den hittillsvarande föreningslagen. En motsvarande bestämmelse finns däremot i 25 kap. 7 § aktiebolags- lagen (2005:551). Stämmans beslut om likvidation ska innehålla uppgifter om den tid- punkt från vilken likvidationsbeslutet ska gälla och, om frågan har behandlats av stämman, vem föreningen föreslår som likvidator. Registrering av ett beslut om likvidation 9 § Föreningsstämman ska se till att ett beslut om likvidation genast anmäls för registrering i föreningsregistret. Paragrafen reglerar vilket organ som är ansvarigt för att likvidations- beslutet registreras. Den motsvarar 11 kap. 1 § fjärde stycket i den hit- tillsvarande föreningslagen (jämför prop. 2002/03:147 s. 43). Den tidpunkt då ett beslut om likvidation börjar gälla 10 § Föreningsstämmans beslut om likvidation gäller eller från och med den senare dag som stämman bestämmer. När det finns grund för tvångslikvidation enligt 11 eller 16 § gäller beslutet alltid . Paragrafen reglerar när beslutet om likvidation börjar gälla. Den mot- Prop. 2017/18:185 svarar delvis 11 kap. 1 § andra och tredje styckena i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 1986/87:7 s. 205 f.). 11 § ska besluta att en förening ska gå i likvidation, om 1.föreningen inte på föreskrivet sätt har lämnat in en anmälan till om en sådan behörig styrelse, särskild delgivningsmot- tagare eller revisor som ska finnas enligt denna lag, 2.föreningen enligt 8 kap. 3 eller 16 § årsredovisningslagen (1995:1554) är skyldig att självmant lämna in årsredovisning och revisionsberättelse och i förekommande fall koncernredovisning och koncernrevisionsberät- telse till men inte har gjort det från det att räkenskapsåret gick ut, eller 3.Bolagsverket enligt 8 kap. 3 eller 16 § årsredovisningslagen har före- lagt föreningen att lämna in årsredovisning, revisionsberättelse, koncern- redovisning eller koncernrevisionsberättelse till verket men föreningen inte har gjort det från det att den utsatta tiden gick ut. Ett beslut om likvidation ska dock inte meddelas om likvidationsgrun- den har upphört under ärendets handläggning hos . En fråga om likvidation enligt första stycket ska prövas av Bolags- verket självmant eller på ansökan av styrelsen, en styrelseledamot, en verkställande direktör, en medlem, en innehavare av förlagsandelar, en borgenär eller, i ett sådant fall som avses i första stycket 1, någon annan vars rätt är beroende av att det finns någon som kan företräda föreningen. Paragrafen reglerar i vilka fall ska besluta att en ekonomisk förening ska gå i likvidation. Den motsvarar delvis 11 kap. 4 a § första–tredje styckena i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. Övervägandena finns i avsnitt 12.3. Av första stycket första punkten följer att en förening kan tvingas i lik- vidation om den inte inom har kommit in med en anmälan till om vissa av föreningens funktionärer. Enligt den hittills- varande föreningslagen kan en förening tvingas i likvidation även när den inte har kommit in med anmälan om verkställande direktör. Eftersom kravet på att ha en verkställande direktör är upphävt, tas den likvidations- grunden bort (jämför prop. 2015/16:4 s. 130 f.). Som ny likvidations- grund införs att sådana föreningar som har en skyldighet att ha en aukto- riserad eller en godkänd revisor, som enligt 8 kap. 51 § ska anmälas till , kan tvingas att gå i likvidation om en sådan anmälan inte görs. Detta motsvarar det som gäller för aktiebolag enligt aktiebolags- lagen (2005:551). Första stycket andra punkten innebär att en förening som är skyldig att självmant lämna in årsredovisning och revisionsberättelse eller koncern- redovisning och koncernrevisionsberättelse till men inte gör det från räkenskapsårets utgång ska försättas i likvidation. Punkten saknar motsvarighet i den hittillsvarande förenings- lagen och är utformad efter mönster av 25 kap. 11 § första stycket 2 aktiebolagslagen. Flertalet ekonomiska föreningar är inte skyldiga att självmant lämna in de handlingar som avses i andra punkten till . 2017/18:185 däremot förelägga en förening att lämna in dessa handlingar (se 8 kap. 3 § första stycket 2 och 16 § årsredovisningslagen). Enligt första stycket tredje punkten kan en förening som har fått ett sådant föreläggande från tvingas att gå i likvidation. En förutsättning är att föreningen inte efter den utsatta tidens utgång har följt före- läggandet. Inte heller denna punkt har någon motsvarighet i den hit- tillsvarande föreningslagen. Andra och tredje styckena motsvarar regleringen i den hittillsvarande föreningslagen. 12 § I ett ärende enligt 11 § ska förelägga föreningen och de medlemmar, innehavare av förlagsandelar och borgenärer som vill yttra sig i ärendet att lämna in ett skriftligt yttrande eller efterfrågade handlingar till verket inom (likvidationsföreläggande). Föreläggandet ska delges föreningen om det kan göras på något annat sätt än enligt 38 och 47–51 §§ delgivningslagen (2010:1932). Bolags- verket ska kungöra föreläggandet i Post- och minst en månad före utgången av den utsatta tiden. Paragrafen innehåller bestämmelser om handläggningen av ett ärende om tvångslikvidation hos . Den motsvarar delvis 11 kap. 6 § i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 2002/03:147 s. 47). I förhållande till den hittillsvarande föreningslagen tydliggörs att även innehavare av förlagsandelar ska föreläggas att yttra sig. Vidare kortas minimitiden för kungörandet till minst en månad, vilket överensstämmer med den motsvarande bestämmelsen i 25 kap. 24 § aktiebolagslagen (2005:551). När beslut om tvångslikvidation börjar gälla 13 § beslut om tvångslikvidation gäller . Det ska registreras i föreningsregistret. Av paragrafen framgår när beslut om tvångslikvidation börjar gälla och att det ska registreras i föreningsregistret. Den motsvarar 11 kap. 4 a § fjärde stycket och 6 a § i den hittillsvarande föreningslagen (jämför prop. 2002/03:147 s. 44 f. och 47). Avgift för kostnaderna i likvidationsförfarandet 14 § Om självmant meddelar ett likvidationsföreläggande som grundar sig på 11 § första stycket 1, ska verket besluta att för- eningen ska betala en särskild avgift för kostnaderna i likvidationsför- farandet. Ett sådant avgiftsbeslut får fattas endast om senast likvidationsföreläggandet meddelades har skickat en påminnelse till föreningens senast anmälda postadress om den brist som föreläggandet avser. Påminnelsen ska innehålla en upplysning om att för- eningen kan bli skyldig att betala en avgift om bristen inte avhjälps. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om avgiftens storlek. Paragrafen reglerar i vilken situation som ska ta ut en avgift till följd av ett likvidationsföreläggande. Den saknar motsvarighet i den hittillsvarande föreningslagen. Motsvarande bestämmelser finns däremot i 25 kap. 26 § första, andra och fjärde styckena aktiebolagslagen (2005:551). Övervägandena finns i avsnitt 12.3. ska enligt första stycket förplikta föreningen att betala en särskild avgift motsvarande verkets kostnader i likvidationsärendet. Avgiften ska betalas i de fall som föreningen inte har kommit in med en registreringsanmälan om styrelse, särskild delgivningsmottagare eller revisor (jämför 11 § första stycket 1). Stycket är endast tillämpligt i ett fall där verket självmant har tagit upp frågan om likvidation. Avgiften kan påföras föreningen så snart likvidationsärendet har inletts, dvs. när ett likvidationsföreläggande enligt 12 § har meddelats.