prop · H503178 · 2018-03-26 00:00:00 — Anordningar och tillbehör får endast tillhandahållas på marknaden om de uppfyller de grundläggande krav som anges i bilaga 1 till EU:s förordning om gasanordningar (artikel 5). I korthet kan de grundläggande kraven beskrivas på följande sätt. Anordningar ska vara konstruerade och utförda så att de fungerar på ett säkert sätt och inte utgör fara för människor, husdjur eller egendom vid normal användning. Tillbehör ska vara konstruerade och utförda så att de på ett korrekt sätt uppfyller sitt avsedda syfte när de införlivats i en anordning eller sätts samman för att utgöra en anordning. Tillverkaren ska analysera riskerna för att fastställa vilka som är tillämpliga för anordningen eller tillbehöret. Anordningen eller tillbehöret ska därefter konstrueras och utföras med beaktande av denna riskbedömning. Alla anordningar ska åtföljas av anvisningar för installation avsedda för installatören. Anordningarna ska också åtföljas av bruksanvisningar och anvisningar för underhåll avsedd för användaren. Vidare ska anordningen vara försedd med lämpliga varningstexter som även ska finnas på förpackningen. Vidare finns bestämmelser om konstruktion och utförande. Här anges hur anordningen ska vara konstruerad för att hantera vissa angivna risker, som utsläpp av oförbränd gas, tändning, förbränning, rationell 2017/18:178 energianvändning, temperatur och kontakt med livsmedel och dricksvatten. 5.3De ekonomiska aktörernas skyldigheter Tillverkaren, dennes representant, importören och distributören kallas för ekonomiska aktörer (artikel 2.21). De ekonomiska aktörerna har vissa gemensamma skyldigheter, som de har vissa specifika skyldigheter i egenskap av sina särskilda funktioner. Tillverkarens skyldigheter är mer långtgående, men en importör eller distributör kan under vissa omständigheter ådra sig samma skyldigheter som en tillverkare (artikel 11). För samtliga ekonomiska aktörer gäller att de ska se till att anordningar eller tillbehör uppfyller de tillämpliga grundläggande säkerhetskraven (artikel 7.1, 9.2 och 10.2). Om de har skäl att tro att en anordning eller ett tillbehör inte överensstämmer med förordningen ska de vidta de korrigerande åtgärder som krävs för att få anordningen eller tillbehöret att göra det beroende på vad som är lämpligt. Utgör anordningen eller tillbehöret en risk ska de ekonomiska aktörerna dessutom underrätta de behöriga nationella myndigheterna och lämna detaljerade uppgifter om i synnerhet den bristande överensstämmelsen och de korrigerande åtgärder som vidtagits (artikel 7.8, 9.7 och 10.4). Bland de specifika skyldigheter som gäller för tillverkaren kan följande nämnas. Tillverkaren ska utarbeta den tekniska dokumentation som avses i bilaga 3 och upprätta en EU-försäkran om bedömning av överensstämmelse. Tillverkaren ska även anbringa CE-märkning (artikel 7.2). Denne ska även se till att anordningar och tillbehör är försedda med kontaktuppgifter samt att de åtföljs av bruksanvisningar och säkerhetsföreskrifter (artikel 7.5 och 7.6). Både tillverkaren och importören kan bli skyldiga att utföra stickprovskontroller samt granska, och vid behov registerföra, inkomna klagomål och återkallelser. Dessutom ska tillverkaren informera distributören om all sådan övervakning (artikel 7.4 och 9.6). Importören och distributören ska se till att lagrings- eller transportförhållandena inte äventyrar anordningen eller tillbehörets överensstämmelse med de grundläggande kraven i bilaga 1 (artikel 9.5 och 10.3). Importören och distributören ska även se till att tillverkaren utfört lämplig bedömning av överensstämmelse samt försett anordningen eller tillbehöret med CE-märkning, bruksanvisning och nödvändig information. Importören ska även se till att tillverkaren har upprättat teknisk dokumentation (artikel 9.2, 9.4 och 10.2). EU-förordningen innehåller även skyldigheter för tillverkaren att förse anordningar och även tillbehör med uppgifter som gör dessa särskiljbara samt med uppgifter om tillverkaren. Importören och distributören ska kontrollera att tillverkaren har uppfyllt dessa skyldigheter (artikel 7.5, 7.6, 9.2 och 10.2). 5.4 Organ som ska göra en bedömning av Prop. 2017/18:178 överensstämmelse mellan gasanordningar och de krav som ställs i förordningen Bedömningen av överensstämmelse mellan gasanordningar och de krav som ställs i förordningen utförs av särskilt utsedda så kallade anmälda organ, som ska uppfylla vissa krav. Medlemsstaterna ska anmäla dessa organ till Europeiska kommissionen (artikel 19). Medlemsstaterna ska vidare utse en anmälande myndighet som ansvarar för att inrätta och genomföra de förfaranden som krävs för bedömning av de anmälda organen och för övervakning av dem och deras eventuella underentreprenörer och dotterbolag (artikel 20.1). Medlemsstaterna får bestämma att bedömningen och övervakningen ska utföras av ett nationellt ackrediteringsorgan i enlighet med EU:s förordning om ackreditering och marknadskontroll (artikel 20.2). Det finns ett flertal bestämmelser som ska garantera att de anmälande myndigheternas verksamhet är objektiv och opartisk. Myndigheterna ska även skydda konfidentiell information. Därutöver finns ett krav på att de ska ha tillgång till tillräckligt med personal med lämplig kompetens för att kunna utföra sina uppgifter (artikel 21). Det finns ett flertal detaljerade krav som gäller för de anmälda organen (artikel 23). Om ett organ för bedömning av överensstämmelse kan visa att det uppfyller harmoniserade standarder som har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning finns en presumtion för att det uppfyller kraven (artikel 24). Det finns även bestämmelser om anmälningsförfarandet som gäller för de organ som ska utföra bedömningar, hur förteckningar över anmälda organ ska föras, kommissionens möjlighet att ifrågasätta det anmälda organets kompetens samt de anmälda organens operativa skyldigheter. Bland de operativa skyldigheterna kan nämnas att bedömningarna ska utföras i enlighet med bilaga 3 till EU-förordningen (artikel 26–31). De anmälda organen ska alltså använda den metod som framgår av bilagan. De anmälda organen är också skyldiga att se till att det finns ett förfarande för överklagande av deras beslut (artikel 32). De ska hålla den anmälande myndigheten informerad om bl.a. beslut om avslag, begränsningar och tillfällig eller slutlig återkallelse. Organen ska även lämna relevant information till övriga organ som utför liknande bedömningar (artikel 33). Kommissionen ska se till att det förekommer ett utbyte av erfarenhet mellan de nationella myndigheterna samt att samordning och samarbete sker mellan de anmälda organen (artikel 34 och 35). 5.5 Bestämmelser om marknadskontroll Den marknadskontroll som ska utföras med stöd av EU:s förordning om gasanordningar ansluter till bestämmelserna om marknadskontroll i EU:s förordning om ackreditering och marknadskontroll. bestämmelserna gäller även för anordningar och tillbehör (artikel 36). Marknadskontrollen ska enligt EU:s förordning om gasanordningar utföras av marknadskontrollmyndigheter som, när det finns tillräckliga 2017/18:178 skäl att anta att en gasanordning eller ett tillbehör utgör en risk för människors hälsa eller säkerhet eller för husdjur eller egendom, ska göra en utvärdering av anordningen eller tillbehöret. att fastslå om anordningen eller tillbehöret uppfyller alla relevanta krav som fastställs i EU:s förordning om gasanordningar. marknadskontrollmyndigheterna utan dröjsmål ålägga den berörda ekonomiska aktören att vidta alla lämpliga korrigerande åtgärder, dra tillbaka anordningen eller tillbehöret eller återkalla dessa. Marknadskontrollmyndigheterna ska i samband med detta informera berört anmält organ. I de fall fler medlemsstater berörs ska de och kommissionen informeras om utvärderingsresultaten. marknadskontrollmyndigheterna vidta alla lämpliga tillfälliga åtgärder för att förbjuda eller begränsa tillhandahållandet av anordningarna eller tillbehören på sin nationella marknad, dra tillbaka den eller återkalla dessa. kommissionen och de andra medlemsstaterna om dessa åtgärder. med detta ska bl.a. information som gör det möjligt att identifiera anordningarna eller tillbehören lämnas. Det ska särskilt anges om den bristande överensstämmelsen beror på att anordningen eller tillbehöret inte uppfyller kraven med avseende på skydd av människors hälsa eller säkerhet eller skydd av husdjur eller egendom eller på grund av att en harmoniserad standard är bristfällig. Förfarandet innebär också att övriga medlemsstater ska lämna information till varandra och till kommissionen om åtgärder som de vidtagit och om eventuella kompletterande uppgifter som de har tillgång till med avseende på den berörda anordningens eller tillbehörets bristande överensstämmelse med kraven. medlemsstat invänt anses åtgärden som marknadskontrollmyndigheten vidtagit berättigad. så fall se till att lämpliga begränsande åtgärder vidtas även hos dem (artikel Om invändningar framkommer lyfts ärendet till kommissionen, som utan dröjsmål ska inleda samråd mellan medlemsstaterna och berörd ekonomisk aktör samt därefter utvärdera åtgärden. Ett ärende inleds också om kommissionen anser att en nationell åtgärd strider mot Kommissionen ska efter samrådet avgöra om den nationella åtgärden var berättigad eller inte. Om den anses berättigad ska alla medlemsstater se till att anordningen eller tillbehöret dras tillbaka från deras respektive marknader. I annat fall ska åtgärden upphävas (artikel 38). När en marknadskontrollmyndighet har utvärderat en anordning eller ett tillbehör och det har visat sig att denna i och för sig uppfyller kraven i EU:s förordning om gasanordningar, men att den trots det utgör en risk för människors hälsa eller säkerhet eller för husdjur eller egendom, ska medlemsstaten ingripa mot den ekonomiska aktören. Även en sådan åtgärd kan prövas av kommissionen på samma sätt som beskrivits ovan (artikel Ingripanden ska även göras om det finns vissa formella brister. då röra sig om brister med anknytning till CE-märkning, identifikationsnummer, EU-försäkran om överensstämmelse, dokumentation, att tillverkaren eller importören gett viss information som är bristfällig eller att dessa inte uppfyllt de administrativa krav som EU:s Prop. 2017/18:178 förordning om gasanordningar ställer. Medlemsstaten ska då ålägga den ekonomiska aktören att åtgärda bristerna. Om bristerna trots detta kvarstår ska den berörda medlemsstaten vidta alla lämpliga åtgärder för att begränsa eller förbjuda tillhandahållandet på marknaden eller se till att anordningen eller tillbehöret återkallas eller dras tillbaka (artikel 40). 5.6Delegerade akter, slutbestämmelser och ikraftträdande Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter. Vissa förbehåll gäller emellertid för kommissionens befogenhet att anta delegerade akter om leveransvillkor för gas (artikel 41). Kommissionen ska biträdas av en kommitté för anordningar i enlighet med ett kommittéförfarande (artikel 42). Medlemsstaterna ska fastställa regler om sanktioner för ekonomiska aktörers överträdelser av bestämmelserna i . Sådana regler får omfatta straffrättsliga påföljder för allvarliga överträdelser. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska även vidta alla åtgärder som krävs för att se till att deras sanktionsregler efterlevs (artikel 43). EU-förordningen ska tillämpas fr.o.m. , med undantag för artiklarna om leveransvillkor för gas (artikel 4), anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse (artikel 19–35), kommittéförfarande (artikel 42) och bestämmelser om innehåll i medlemsstaternas meddelanden om leveransvillkoren för gas (bilaga 2) som ska tillämpas från samt för bestämmelserna om medlemsstaternas skyldighet att meddela sanktioner (artikel 43.1), som ska tillämpas (artikel 46). Direktiv /142/EG upphör att gälla som EU- förordningen ska tillämpas. Det finns en jämförelsetabell som hanterar hänvisningarna till det gamla direktivet (bilaga 6). Medlemsstaterna får inte förhindra att anordningar eller tillbehör som omfattas av och är förenliga med direktiv /142/EG om gasanordningar och som släpps ut på marknaden före tillhandahålls på marknaden (artikel 44). 6 Kompletterande svenska bestämmelser till EU:s förordning om gasanordningar EU-förordningar är, i enlighet med artikel 288 andra stycket i Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, till alla delar bindande och direkt tillämpliga i varje medlemsstat. De ska tillämpas av domstolar och myndigheter i medlemsstaterna som direkt gällande rätt och de kan åberopas av enskilda. EU:s förordning om gasanordningar är således bindande och direkt tillämplig i . 2017/18:178 En EU-förordning får inte inkorporeras eller transformeras till nationell rätt och medlemsstaterna får inte utfärda bestämmelser i sådana frågor som regleras i förordningen. Det förekommer dock att EU-förordningar innehåller bestämmelser som medför en skyldighet för medlemsstaterna att anta nationella bestämmelser i vissa frågor. En EU-förordning hindrar inte heller att en medlemsstat inför regler av verkställande karaktär. Exempelvis kan det behövas nationella regler om vilken myndighet som ska ansvara för tillämpningen av förordningens bestämmelser. I EU:s förordning om gasanordningar anges i skälen (63) att förordningen inte hindrar medlemsstaterna att välja vilka behöriga myndigheter som ska utföra de uppgifter som förordningen ålägger medlemsstaterna. Medlemsstaterna är vidare skyldiga att se till att det finns bestämmelser som gör att en EU-förordning kan tillämpas i praktiken och få effektivt genomslag. I detta syfte kan det t.ex. behöva införas administrativa och processuella regler. Av artikel 43 framgår att medlemsstaterna ska fastställa regler om sanktioner för ekonomiska aktörers överträdelser av bestämmelserna i förordningen. I de följande avsnitten lämnas förslag på de lagändringar som behövs för att komplettera EU:s förordning om gasanordningar. 6.1En ny lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om gasanordningar Regeringens förslag: En ny lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om gasanordningar ska införas. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker eller har inga synpunkter på förslaget. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap tillstyrker förslaget och anför att den föreslagna regleringen kommer att medföra en tydlighet i hur marknadskontrollen över harmoniserade gasanordningar är organiserad i . Även Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) ställer sig positiv till förslaget om införande av en enda lag med tillhörande förordning som reglerar marknadskontrollen av gasanordningar. , som har ansvar för produktsäkerheten hos de gasanordningar som inte omfattas av EU:s förordning om gasanordningar, anser att den föreslagna lagen alternativt annan lagstiftning ska kompletteras så att den omfattar även gasanordningar som inte ryms under EU:s förordning om gasanordningar. En sådan lagstiftning ska då ge marknadskontrollansvar till de sektorsmyndigheter som har den erforderliga kompetensen att utöva marknadskontrollen. Energigas framför att man ser en betydande risk i användningen av begreppet gasanordningar och menar att man i författningarna i stället ska använda sig av det mer vedertagna begreppet gasapparater. Skälen för regeringens förslag Bestämmelserna bör införas i en ny lag Det nu gällande direktivet om gasanordningar är genomfört i olika svenska myndigheters regelverk. I huvudsak är direktivet genomfört i Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps föreskrifter. I vissa delar är dock direktivets bestämmelser omhändertagna genom , Kemikalieinspektionens respektive regelverk. utövar marknadskontroll av de gasanordningar som inte omfattas av EU:s direktiv om gasanordningar. Lagen om brandfarliga och explosiva varor innehåller bestämmelser som reglerar Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps marknadskontroll av gasanordningar. Nämnda lag reglerar emellertid inte de övriga myndigheternas marknadskontroll av gasanordningar. Direktivet om gasanordningar ersätts med en förordning som bl.a. innebär att bestämmelserna om gasanordningar anpassas till och rådets beslut 768/2008/EG om en gemensam ram för saluföring av produkter. Beslutet innehåller en mall för produktlagstiftning. Även lagen om brandfarliga och explosiva varor har genom en lagändring som trädde i kraft anpassats till ovan nämnda mall för produktlagstiftning. EU:s förordning om gasanordningar förutsätter att vissa kompletterande bestämmelser införs på nationell nivå. En del av dessa bestämmelser kräver lagform, t.ex. regler om sanktioner vid överträdelse av förordningen. De kompletterande bestämmelserna bör införas i en ny lag. Lagen bör kompletteras med en förordning. Det blir då enklare för såväl enskilda som myndigheter att överblicka hur marknadskontrollen är utformad och vilka befogenheter och sanktionsmöjligheter som gäller. Den nya lagen ska vara tillämplig för samtliga myndigheter som utövar marknadskontroll av gasanordningar enligt EU:s förordning om gasanordningar. Regeringen har visserligen förståelse för de synpunkter som framför men konstaterar att det inte är möjligt att i detta ärende ta fram en lagstiftning som skulle omfatta även gasanordningar som inte regleras av EU:s förordning om gasanordningar. Den nya lagen som föreslås bör utformas i överensstämmelse med övrig nationell produktlagstiftning som anpassats till på området. Energigas anser att lagen bör använda det inarbetade begreppet gasapparater. I EU:s förordning om anordningar för förbränning av gasformiga bränslen förekommer dock inte begreppet gasapparater. Eftersom lagen kompletterar denna förordning anser regeringen därför att det är lämpligare att i lagen använda ordet gasanordningar. De föreskrifter som gäller för gasanordningar, och som i vissa fall använder begreppet gasapparater, kommer till stora delar att ersättas av den nya EU-förordningen. Lagen om brandfarliga och explosiva varor kommer även efter det att den nu föreslagna lagen träder i kraft att till vissa delar reglera gasanordningar. Bland annat kommer bestämmelsen i 10 § om bygg- nads-, anläggnings- och anordningskrav även i fortsättningen att gälla för gasanordningar. 2017/18:178 Hänvisningsteknik Hänvisningar till EU-rättsakter kan göras antingen statiska eller dynamiska. En statisk hänvisning innebär att hänvisningen avser EU- rättsakten i en viss angiven lydelse. En dynamisk hänvisning innebär att hänvisningen avser EU-rättsakten i den gällande lydelsen. Den föreslagna lagen hänvisar till två EU-förordningar: EU:s förordning om gasanordningar respektive EU:s förordning om ackreditering och marknadskontroll. De aktuella lagbestämmelserna rör till stor del tvångsmedel eller liknande åtgärder. Med hänsyn till detta har statisk hänvisning valts. Vad som menas med olika begrepp som används i förordningen framgår av definitionerna av begreppen i artikel 2. Av bestämmelsen framgår bl.a. följande. Med anordning menas anordning för förbränning av gasformiga bränslen avsedd för matlagning, kylning, luftkonditionering, uppvärmning, varmvattenberedning, belysning eller tvätt, samt även fläktgasbrännare och uppvärmningsanordningar som ska förses med en sådan brännare. Med tillbehör avses säkerhetsanordningar, styr- eller reglerdon samt delkomponenter av dessa som konstruerats för att ingå i en anordning eller sättas samman för att utgöra en anordning. Med ekonomisk aktör avses tillverkaren, tillverkarens representant, importören och distributören. Ackreditering och teknisk kontroll Regeringens förslag: Det behövs inte några lagändringar för att komplettera artiklarna 19–35 om anmälan av organ som har till uppgift att utföra bedömning av överensstämmelsen enligt EU:s förordning om Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) bör vara den myndighet som anmäler enligt bestämmelserna i artikel 20–22. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inga synpunkter. Skälen för regeringens bedömning: I kapitel 4 i EU:s förordning om gasanordningar finns bestämmelser om anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse mellan gasanordningar och de krav som ställs i förordningen (artiklarna 19–35). Enligt artikel 19 i EU:s förordning om gasanordningar ska medlemsstaterna anmäla de organ till kommissionen som fått i uppdrag att utföra bedömningen av överensstämmelse. EU:s förordning om ackreditering och marknadskontroll fastställer regler om ackreditering av de organ som ska utföra bedömning av överensstämmelse och kompletterar på så sätt bestämmelserna i förordning om gasanordningar. I och rådets beslut 768/2008/EG fastställs gemensamma principer och referensbestämmelser som är tänkta att användas i sektorsspecifik lagstiftning. För att säkerställa förenlighet med Prop. 2017/18:178 annan sektorsspecifik produktlagstiftning är artiklarna 19–35 i EU:s förordning om gasanordningar nästan identiska med referensbestämmelserna i beslutet. EU:s förordning om marknadskontroll kompletteras i svensk rätt av lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll och den tillhörande förordningen (2011:811) samt genom de föreskrifter och allmänna råd som Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) har utfärdat. I 4 § lagen om ackreditering och teknisk kontroll anges att Swedac utsetts att vara nationellt ackrediteringsorgan. Av nämnda lag och förordningen (2009:895) med instruktion för Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) framgår att myndigheten ska anmäla och utöva tillsyn över anmälda organ. De regler som behövs för att komplettera bestämmelserna om anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse i EU:s förordning om gasanordningar finns således redan på plats. Kapitel 5 i EU:s förordning om gasanordningar innehåller bestämmelser om marknadskontroll. Marknadskontroll innebär att ansvarig myndighet (marknadskontrollmyndigheten) kontrollerar om produkter som finns på marknaden uppfyller krav i gällande lagstiftning och att de är märkta och provade enligt regelverket. Marknadskontroll syftar till att garantera säkerhet, hälsa och konsumentskydd och att motverka snedvridning av konkurrens mellan företag. Marknadskontrollen sker i form av planerade kontroller hos tillverkare, importörer eller distributörer eller som reaktioner på rapporterade olyckor, klagomål från allmänheten eller varningar från myndigheter i andra länder. Regeringens förslag: Marknadskontroll enligt EU:s förordning om gasanordningar och enligt den nya lagen ska utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker eller har inga synpunkter på förslaget. Swedac stöder utpekandet av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, och som marknadskontrollmyndigheter. menar att även ändringar i plan- och bygglagstiftningen kan behövas för att anpassa svensk rätt till EU:s förordning om gasanordningar. konstaterar att verket enligt bestämmelser i plan- och byggförordningen (2011:338) har ett tillsynsansvar för gasapparater som utgör byggprodukter. anför att när det kommer till implementeringen av direktiv har ansvaret för bl.a. utövande av marknadskontroll fördelats på 2017/18:178 olika sätt. I vissa fall har en sektoriell fördelning av marknadskontrollen valts (utifrån respektive myndighets ansvarsområde) och i andra fall har man valt att ge en myndighet hela ansvaret. anser att i detta fall medför en fördelning av ansvaret för marknadskontrollen på olika marknadskontrollmyndigheter att en effektivitetsförlust uppstår och att denna inte motiveras av någon nytta. Även anser att ansvaret för marknadskontrollen när det gäller gasanordningar inte ska vara delat mellan olika myndigheter.