prop · H503228 · 2018-04-12 00:00:00 — Energiföretagen menar att inte tagit hänsyn till EU:s lagstiftningspaket energi för alla i . delar bilden att underliggande elnät bör ges möjlighet att ta större ansvar för delsystemen, särskilt i storstäder där effektbehoven är större än vad överliggande nät kan bygga ut. En rollförändring kräver, enligt , tydligare incitament för att få marknaden att säkerställa leveranssäkerhet, till exempel genom garantier från fjärrvärmesystem. Skälen för regeringens bedömning: De nya energipoliska mål som regeringen föreslår innebär att energisystemet i kommer att förändras. Redan nu pågår en modernisering av det svenska elsystemet, och många anläggningar kommer att behöva bytas ut av åldersskäl. Det är därför av stor vikt att klargöra i vilken utsträckning nuvarande lagstiftning är anpassad för att underlätta den omställning som energisystemet står inför. En tydlig roll- och ansvarsfördelning mellan marknadsaktörerna är en förutsättning för en kostnadseffektiv planering av nätutbyggnaden där rätt incitament för marknadsaktörerna ger nätägarna korrekta prissignaler inför sina avvägningar mellan nätinvesteringar, åtgärder på efterfrågesidan och investeringar i energilagring. Regeringen delar därför bedömning att nätägarrollen kan behöva se annorlunda ut. Även Energimarknadsinspektionen har påtalat att det är viktigt att beakta att nätägarrollen är under utveckling. Regeringen bedömer att det kan behövas ökade krav på samarbete, koordinering och styrning mellan stam-, region- och lokalnät för att säkerställa en god driftövervakning och styrning för att upprätthålla hög leveranskvalitet. Genomförandet av förslagen i paket energi för alla i kommer troligtvis även innebära förändringar när det gäller nätägarnas roller och ansvar, varför det sannolikt kommer att krävas att ny reglering införs på området i . Regeringen kommer att återkomma i frågan när förslag är beslutade. 6.7Möjlighet att prova nya tariffer Regeringens bedömning: Elnätsföretagen ska få införa tariffer för en begränsad krets av elanvändare för att utveckla nya tariffer som främjar ett effektivt utnyttjande av elnätet. bedömning överensstämmer delvis med regeringens. bedömning bygger helt på ett ansökningsförfarande och har inte något krav att de nya tarifferna ska syfta till att främja ett effektivt utnyttjande av elnätet. Remissinstanserna: , . kommun, Energiföretagen , , och Circle tillstyrker förslaget. Energiföretagen anser dock också att det behöver förtydligas vad som är ett demonstrations- eller pilotprojekt. anser att demonstrations- eller pilotprojekt kan vara utrymmen för marknadsintroduktion av havsbaserad vindkraft. Energiföretagen anser att det behöver utredas hur ökad samredovisning av elnät kan ske, vilka mål som ska gälla för elnätsregleringen, hur energilager ska regleras och hur transmissionsnättarrifferna påverkar investeringar och drift av elproduktionsanläggningar. anser att den framtida intäktsregleringen måste ta hänsyn till de ökade krav som kommer att ställas på elnätet. Kravet om geografisk närhet för samredovisning av elnät bör tas bort. anser att insatser som skapar en initial marknad bortom pilotprojekt inte tas upp, vilket borde vara ett fokus för att kunna skapa framtida ekonomiska vinster snarare än statisk kostnadseffektivitet. Skälen för regeringens bedömning: Kundernas avgifter (s.k. nättariffer) ska enligt ellagen vara objektiva och icke-diskriminerande. Nättarifferna ska också enligt ellagen vara utformade på ett sätt som är förenligt med ett effektivt utnyttjande av elnätet och en effektiv elproduktion och elanvändning. Nätföretagen har därmed möjlighet att införa olika modeller av flexibel nättariff, men för att dessa inte ska anses vara diskriminerande måste de gälla för alla kunder inom nätområdet. För att kunna demonstrera och analysera nya affärsmodeller, incitament och prismodeller innan de införs i större skala anser att elnätsföretag bör kunna beviljas demonstrations- och pilotprojekt för särskilda geografiska områden. Bland annat Energiföretagen anser att det finns behov av sådana möjligheter. Regeringen gav i uppdrag att utreda vilka förutsättningar och hinder det finns för olika elkunder att öka den samhällsekonomiska effektiviteten på elmarknaden genom ökad efterfrågeflexibilitet (dnr M2015/02387/Ee). redovisade uppdraget i rapporten för ökad efterfrågeflexibilitet i det svenska elsystemet (Ei R2016:15). Ett av förslagen i rapporten är att elnätsföretagen ska få införa tariffer för en begränsad krets av elanvändare för att utveckla nya tariffer som syftar till ett effektivt utnyttjande av elnätet och en effek- tiv elproduktion och elanvändning. förslag överensstämmer delvis med Prop. 2017/18:228 bedömning. En skillnad är att kommissionens be- dömning bygger på ett ansökningsförfarande, vilket förslag inte gör. Vidare har bedömning inte något krav på att tarifferna ska syfta till ett effektivt utnyttjande av elnätet och en effektiv elproduktion och elanvändning. Regeringen har beslutat om lagrådsremissen Elmarknadsfrågor (dnr M2018/ 00743/R) med bl.a. förslag om möjlighet att pröva nya tariffer. I lagrådsremissen föreslår regeringen att nättariffer för överföring av el för område ska få gälla för en begränsad krets av elanvändare inom ett koncessionsområde eller inom flera koncessionsområden som redovisas samlat, om det behövs för att utveckla nättariffer som främjar ett effektivt utnyttjande av elnätet och nätkoncessionshavaren har informerat nätmyndigheten. En sådan nättariff ska dock inte få tillämpas än utan tillstånd av nätmyndigheten. ska ge tillstånd om nättariffen är objektiv och icke-diskriminerande och har utformats på ett sätt som är förenligt med ett effektivt utnyttjande av elnätet och en effektiv elproduktion och elanvändning behöver tillämpas än för att utveckla nättariffer som främjar ett effektivt utnyttjande av elnätet. Regeringen kommer även att följa upp den kommande regleringen och se om det kan finnas skäl att ändra eller utveckla regleringen, t.ex. enligt förslag. Vissa remissinstanser har tagit upp behovet av att utreda av samredovisning av elnät. Med samredovisning avses att olika nätområden redovisas ekonomiskt tillsammans och att en gemensam intäktsram gäller för områdena. Det krävs dock att områdena ligger nära varandra geografiskt och att en samredovisning, inklusive gemensam nättariff, inte medför en olämplig enhet. Det finns t.ex. ingen möjlighet att samredovisa lokalnät som ligger geografiskt långt från varandra, eller att samredovisa olika regionnät. Det är inte frivilligt att samredovisa, utan nätmyndigheten ska fatta beslut om sådan redovisning enligt ellagen när det finns skäl för det. Regeringen har tillsatt utredningen av regelverket för nätkoncessioner (dir. 2018:6) som bl.a. ska överväga om möjligheten till samredovisning av elnät bör ändras och vid behov lämna nödvändiga förslag. Utredningen ska beskriva förutsättningarna för att utöka samredovisningsmöjligheterna, dvs. möjligheten att behandla flera redovisningsområden som ett enda område i redovisningen, vilket också innebär en gemensam intäktsram för de samredovisade områdena. Utredningen ska redovisa sitt uppdrag senast . Regeringens bedömning: Det finns inget skäl att i det korta perspektivet ändra den befintliga elmarknadsmodell som och använder där producenter får betalt för den el de säljer. Däremot är det rimligt att föra en bred diskussion om den framtida marknadsutformningen. bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna, däribland , i , Svensk Solenergi och Energiföretagen delar bedömning att det på kort sikt inte finns någon anledning att ändra marknadsmodell. understryker att det är viktigt att inte hantera den svenska elmarknaden som separat från den europeiska. Tillväxtanalys delar inte bedömning utan anser att dagens marknad är dåligt för framtidens energisystem med mer förnybar elproduktion och energilagring. Även länsstyrelserna i och menar att marknaden har brister och att det finns ett behov av översyn av regelverket för att hantera sekund-, dygns- och säsongsreglering. Uniper har en liknande synpunkt och påtalar att energiproducenter kan inte tjäna pengar på att sälja el och att det därför finns ett behov av översyn. Uniper delar inte heller bedömning att dagens marknadsmodell har en god förmåga att hantera mer variabel elproduktion, eftersom kommer effekt att vara viktigare, vilket inte prissätts . SERO anser att nuvarande marknadsmodell behöver ändras, eftersom den nuvarande modellen inte tar hänsyn till produktionskostnaden för el från olika anläggningar jämförd med investeringskostnaden. m.fl. föreslår en kundcentrisk elmarknadsmodell där nätägarna får ansvar för att både sälja och leverera el. anser att förslagen i betänkandet gällande marknad och styrmedel inte är tillräckliga för att skapa lönsamma investeringar i den utsträckning som krävs för att nå målen. saknar en beskrivning av hur den elhandlarcentriska modellen och elmarknadshubben kommer att påverka marknadsmodellen. Energigas och m.fl. föreslår att får i uppdrag att beräkna och övervaka leveranssäkerheten för både effekt och energi och att bedöma om ökad leveranssäkerhet borde upphandlas av affärsverket. Energiföretagen saknar ett förslag om vilken leveranssäkerhet som skulle vara acceptabel från effektsynpunkt. Även anser att effekt måste prissättas. i anför att det är viktigt att uppmärksamma hur elmarknaden samverkar med exempelvis fjärrvärme- och gasmarknaderna. Skälen för regeringens bedömning: har gynnats av ett stabilt och tillförlitligt elsystem och en välfungerande elmarknad som är tätt sammankopplad i . Den nordiska elmarknaden har en liknande struktur den europeiska elmarknadsmodellen. elmarknadsmodellen karakteriseras av en marknadskopplad dagen-före- marknad, en intradagsmarknad som är på väg att kopplas samman och en reglerkraftsmarknad. Den europeiska elmarknaden kommer inom att fortsätta harmoniseras i takt med att gemensamma metoder och villkor, som följer på de så kallade nätkoderna, upprättas. Den nordiska och europeiska elmarknadsmodellen har för svenskt vidkommande fungerat väl hitintills. Sedan omregleringen av elmarknaden har marknaden fungerat väl och successivt utvecklats och anpassats för att möta nya behov. Regeringen instämmer i bedömning att det inte finns skäl för att i det korta perspektivet ändra den befintliga marknadsmodell som tillämpar där producenter får betalt för den el som säljs (den s.k. energy only-modellen). Även majoriteten av remissinstanserna delar regeringens bedömning. Frihetsgraden för ändringar är också starkt begränsad då elmarknadsmodellen i stor utsträckning bestäms av EU-lagstiftning. Exempelvis skulle införande av en s.k. kapacitetsmekanism behöva prövas utifrån , dvs. införande av ett system med separata betalningar utanför den ordinarie elmarknaden till producenter och förbrukare för att finnas tillgängliga för att öka eller minska sin effektinmatning respektive effektuttag, Det är viktigt med en fortsatt effektiv konkurrens på elmarknaden och att befintligt regelverk inte hindrar nya affärsmodeller eller nya aktörer från att komma in på marknaden. Däremot är det motiverat att föra en bred diskussion om framtida marknadsdesign, både inom och inom EU för att utveckla marknaden och möta framtida utmaningar. pågår utveckling av den befintliga marknadsmodellen. presenterade förslag till revidering av bestämmelserna på elmarknadsområdet i paketet energi för alla i . Förslagen syftar bl.a. till att skapa bättre förutsättningar att möta omställningen till ett elsystem med större andel förnybar produktion, att stärka konsumenternas ställning på elmarknaden och att förbättra det regionala samarbetet inom elsektorn, inte minst vid eventuella krissituationer. Regeringen arbetar även brett med ett antal olika förslag för att utveckla elmarknaden på nationell nivå, inte minst för att underlätta för konsumenterna genom bl.a. en elmarknadshubb för samlad hantering av mätdata som möjliggör nya tjänster och underlättar för konsumenter att vara aktiva, åtgärder som underlättar efterfrågeflexibilitet, en elhandlarcentrisk modell där elhandelsföretaget blir den centrala parten på marknaden vilket leder till ökad konkurrens, nya funktionskrav på elmätare i syfte att förbättra marknadens funktion, en tydligare elnätreglering som förbättrar förutsägbarheten och minskar långdragna domstolsprocesser. Vid sidan av regeringens arbete utvecklas elmarknaden också genom att marknadens aktörer agerar och tar ansvar för exempelvis system- och transmissionsnätsfrågor som bl.a. balansansvarsavtal och avräkningsbestämmelser. 2017/18:228 I avsnitt 6.11 beskrivs också åtgärder för att stärka konsumenternas ställning på elmarknaden som bidrar till att förbättra marknadens funktion. 6.9Samarbete på den gemensamma elmarknaden Regeringens bedömning: Det nordiska samarbetet bör fördjupas för att kunna möta framtida utmaningar på den gemensamma elmarknaden. bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Teknikföretagen, , och Energiföretagen delar bedömningen. Energiföretagen efterlyser en nordisk plattform för marknadsaktörer, regulatorer, systemoperatörer och politiker. Skälen för regeringens bedömning: Det nordiska samarbetet inom elmarknadsfrågor är väl etablerat . Samarbetet sker på politisk nivå och mellan myndigheter samt mellan system- och transmissionsföretagen. enades de nordiska energiministrarna om en vision om en fri och öppen elmarknad med effektiv handel mellan länderna, den s.k. Louisiana-deklarationen. De nordiska stamnätsoperatörerna och tillsynsmyndigheterna bedriver ett omfattande samarbete för att harmonisera villkor och metoder som följer av de s.k. nätkoderna från EU:s tredje inremarknadspaket. De lagförslag som presenterats av EU- kommissionen i paketet energi för alla i innehåller också förslag som leder till ökad harmonisering mellan såväl de nordiska länderna som mellan och övriga EU. Det finns således starka skäl att tro att elmarknaden på EU-nivå kommer att fortsätta utvecklas mot än mer gränsöverskridande samarbete . Ett fördjupat samarbete underlättar den pågående omställningen mot ett mer decentraliserat, förnybart elsystem med mer elhandel mellan länderna. Samarbetet ger effektiviseringsvinster och en större marknad innebär ökad konkurrens vilket bedöms gynna konsumenterna. Energipolitiken tar sin utgångspunkt i att är tätt sammankopplat med sina grannländer i norra och syftar till att hitta gemensamma lösningar på utmaningar på den gemensamma elmarknaden. Ett exempel på detta är det uppdrag som de nordiska transmissions- och systemoperatörerna fått att ta fram en gemensam handlingsplan för hantering av effektfrågan och det fortsatta utvecklande av elmarknaden vid det nordiska energiministermötet i . Regeringen instämmer i slutsatser om att det nordiska samarbetet bör fördjupas. avser därför under sitt ordförandeskap i bl.a. att arbeta för fortsatt utveckling av det nordiska samarbetet tillsammans med marknadens aktörer, vilket är ett behov som bl.a. Energiföretagen har påtalat. En av utgångspunkterna i det arbetet blir den s.k. om strategisk genomlysning av det nordiska energisamarbetet som har genomförts på uppdrag av . Regeringens bedömning: har ansvar för att analysera behovet av och tillgången till systemtjänster och för att vid behov föreslå förändringar av regelverket. bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Försvarsmakten och Svensk Vindenergi delar bedömning. Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap tycker att frågan om effektreserv är viktig och att borde tagit ställning i frågan. menar att de bedömningar och förslag som finns i betänkandet inte tar tillräcklig hänsyn till framtida teknikutveckling. anser att det är viktigt att inte regeländringar försvårar mikroproduktion av el. Svensk Vindenergi framhåller att det finns tekniska lösningar som gör att vindkraftverk kan stötta elsystemet vad gäller både frekvens- och spänningsreglering, men det saknas incitament. Skälen för regeringens bedömning: Systemtjänster är ett samlingsuttryck för funktioner som tillhandahålls för att stötta och stabilisera kraftsystemet. De funktioner som avses är bl.a. balans- och frekvensreglering samt spänningshållning som beskrivs i avsnitt 4.3. Både producenter och kunder kan bidra med systemtjänster som stöttar och stabiliserar elsystemet men som i flera fall inte ger någon specifik ersättning för tjänsterna. Tillgången till systemtjänster förändras i takt med att elsystemets egenskaper förändras. Elsystemet går från att karaktäriseras av att ha stora centrala produktionsenheter till att bli mer decentraliserat. En kontrollerad omställning till förnybar elproduktion ställer krav på mer och nya systemtjänster. Det beror bl.a. på att den förnybara elproduktionens möjligheter att bidra med systemtjänster ofta är väderberoende. Det beror också på att mängden svängmassa i systemet kommer att minska när flera av de befintliga kärnkraftreaktorerna läggs ned under närmaste åren. Dessutom innebär de nätkoder som följer av EU:s tredje inremarknadspaket krav på att det ska finnas en förmåga att tillhandahålla olika typer av systemtjänster. har som systemansvarig myndighet för el enligt ellagen, det övergripande ansvaret för att elektiska anläggningar samverkar på ett driftsäkert sätt så att balans kortsiktigt upprätthålls mellan produktion och förbrukning av el. I likhet med anser regeringen att som systemansvarig myndighet har ett tydligt ansvar för att löpande se över behovet av och tillgången till systemtjänster och vid behov vidta åtgärder inom sitt uppdrag eller föreslå nödvändiga förändringar av regelverk. Regeringen avser att följa upp Svenska kraftnäts arbete för att få en bättre bild av det framtida behovet och vikten av systemtjänster. Det bör även tydliggöras om och i så fall hur aktörerna ska kunna ersättas för den systemtjänst de bidrar med. Svensk Vindenergi har bl.a. påtalat att det finns tekniska lösningar som gör att vindkraftverk kan delta och stötta systemet i fråga om både frekvens- och spänningsreglering, men att 2017/18:228 det saknas incitament. I vissa fall kan det dock vara olämpligt med marknadslösningar och i stället mer effektivt att ställa direkta krav på aktörer. Även detta bör ses över. Traditionellt har det varit elproducenter som bidragit med systemtjänster. är det även viktigt att ta hänsyn till hur konsumenter kan bidra i detta sammanhang, t.ex. när det gäller automatiska reserver eller bud på reglerkraftmarknaden. 6.11Betydelsen av aktiva elkunder och efterfrågeflexibilitet Regeringens bedömning: Det är angeläget att det finns förutsättningar för en väl fungerande efterfrågeflexibilitet så att kunderna fullt ut ska kunna delta på elmarknaden. bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som yttrat sig delar i huvudsak bedömning. , i och Världsnaturfonden. och Sportfiskarna anser att efterfrågeflexibilitet, tillsammans med energilagring bör prioriteras eftersom det bl.a. kan möjliggöra en minskning av vattenkraftens miljöpåverkan. Ett antal remissinstanser är negativt eller tveksamt inställda till en ökad efterfrågeflexibilitet. och menar att kunderna inte vill ha efterfrågeflexibilitet, utan hellre trygg försörjning och säker tillgång till effekt. , i och Svenska anser att efterfrågeflexibilitet inte är någon gångbar väg så länge som elpriset inte utgör en större andel av den totala elanvändningskostnaden för hushållen. Energigas tror inte att efterfrågeflexibilitet kommer att vara tillräckligt för att möta den framtida effektbristen. anser att det är viktigt att inte överdriva efterfrågeflexibilitetens potential vid ett normalår. Ingenjörer anser att efterfrågeflexibilitet kan komma att medföra att behovet av reglerkraft minskar, men att det inte går att säga med säkerhet. Flera har också haft synpunkter om incitament för efterfrågeflexibilitet. vill se konkreta förslag för att stimulera effektiv elanvändning vid lågpristimmar. SKGS, IKEM, Svemin, och anser att utbjudandet av efterfrågeflexibilitet måste vara frivilligt. Energiföretagen pekar på vikten av att se till helhetsbilden när det gäller efterfrågeflexibilitet, så att incitament samverkar och inte motverkar varandra. anser att det saknas tillräckliga incitament för kunderna, men att timavräkning och förändrade skatteregler skulle kunna förbättra förutsättningarna. kommenterar att nättariffer som styr effektanvändning kan vara bra i nätområden med kapacitetsproblem, men inte i andra nätområden, samt att nätägarna bör därför få köpa flexibilitetstjänster från stora uttagskunder eller aggregatorer. uttrycker en oro för att incitament för eller krav på att apparater ska användas exempelvis riskerar att leda till att elfelsorsakade bränder får större konsekvenser än . Skälen för regeringens bedömning: På en framtida elmarknad med en högre andel variabel elproduktion i form av vind- och solkraft kommer det att bli viktigt att ta tillvara kostnadseffektiva flexibilitetsresurser i elsystemet, t.ex. flexibel produktion, lagring och efterfrågan. Flexibilitet i efterfrågan (efterfrågeflexibilitet) handlar om att elkunderna förändrar sin elanvändning utifrån olika signaler. Det kan t.ex. handla om att kunderna minskar sin elanvändning när elnätet är hårt belastat eller att kunderna ökar sin elanvändning när elpriset är lågt, exempelvis till följd av god tillgång till förnybar elproduktion. För att en marknad ska fungera väl är det viktigt att kunderna kan vara aktiva och reagera på prissignaler. I en bristsituation där priset på grossistmarknaden blir högt ges incitament till bl.a. efterfrågeflexibilitet. På så sätt kan flexibilitet i efterfrågan bidra till att minska pristoppar på grossistmarknaden. Detta kan även minska risken för att enskilda producenter kan få en möjlighet att utöva oönskad marknadsmakt. Regeringen har arbetat för att öka möjligheten till efterfrågeflexibilitet i . I likhet med majoriteten av remissinstanserna delar regeringen bedömning att det är angeläget att skapa förutsättningar för en väl fungerande efterfrågeflexibilitet. Med rätt förutsättningar för teknik och marknad kan efterfrågeflexibilitet vara ett verktyg och användas som en effektiv resurs för balansering och reglering av elsystemet. Åtgärder för ökad efterfrågeflexibilitet är inte ett självändamål utan bör vara samhällsekonomiskt motiverade gentemot andra alternativa åtgärder för att uppnå samma resultat. För att skapa bättre förutsättningar för efterfrågeflexibilitet så att kunderna fullt ut ska kunna delta på elmarknaden avser regeringen att införa en ordning där elhandlaren blir den centrala parten på marknaden, införa en elmarknadshubb för samlad hantering av mätdata, införa nya funktionskrav för nästa generations elmätare. Regeringen arbetar för att underlätta för kunder att göra aktiva val samt att öka konkurrensen genom att införa en ordning där elhandlaren blir den centrala parten på marknaden. För att möjliggöra ökad kundaktivitet samt nya tjänster har regeringen och myndigheterna också inlett arbete med att införa en elmarknadshubb för samlad hantering av mätdata samt nya funktionskrav för nästa generations elmätare (se även avsnitt 6.7). En viktig del i det fortsatta arbetet med att införa elmarknadshubben är att säkerställa en hög nivå av informationssäkerhet och genomföra en riskanalys, bl.a. ur ett säkerhetsskyddsperspektiv. Analysen kommer att genomföras med stöd av myndigheter med ansvar för eller kunskap om informationssäkerhet. För att öka möjligheterna till efterfrågeflexibilitet har regeringen gett i uppdrag att utreda vilka förutsättningar och hinder det finns för olika elkunder att öka den samhällsekonomiska effektiviteten på elmarknaden genom efterfrågeflexibilitet. redovisade sina slutsatser i rapporten för ökad efterfrågeflexibilitet i det svenska elsystemet (Ei R2016:15).