prop · H50394 · 2018-02-15 00:00:00 — Om tillsynsmyndigheten erhåller de uppgifter som be- hövs för tillsynen genom att ta del av handlingarna på plats eller tar del av uppgifterna muntligen kan det i vissa fall anses obehövligt för den som bedriver verksamheten att även behöva lämna ifrån sig handling- arna. Avgörande är om handlingarna är nödvändiga för tillsynen. En begäran om att ge upplysningar eller handlingar kan ske i form av ett föreläggande som kan förenas med vite, se 6 och 7 §§. Med uttrycket ”i anslutning till” avses såväl föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen som verkställighetsföreskrifter och före- skrifter som har meddelats med stöd av den s.k. restkompetensen i 8 kap. 7 och 11 §§ regeringsformen. Paragrafen motsvarar 31 a § i dess lydelse enligt SFS 2017:227 (se prop. 2016/17:55 s. 27). En tillsynsmyndighet får göra kontrollköp för att få fram underlag för en dialog med en verksamhetsutövare i frågor som rör förbudet att låta någon som inte fyllt sola i ett kosmetiskt solarium. Jfr författningskommentaren till 1 kap. 11 § för innebörden av ”kosme- tiskt solarium” och kommentaren till 4 § för innebörden av ”tillsynsmyn- dighet”. Paragrafen motsvarar 32 § första och sista stycket i dess lydelse enligt SFS 2017:227 (se prop. 1987/88:88 s. 88 f. och prop. 2016/17:55 s. 28 f.). Paragrafen genomför artiklarna 104.1 och 105 i strålskydds- direktivet om efterlevandekontroll. Enligt första stycket får tillsynsmyndigheten besluta de förelägganden som behövs för tillsynen och för att de som har skyldigheter enligt lagen, föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen eller beslut som meddelats med stöd av lagen ska fullgöra dessa. Med uttrycket ”i anslutning till” avses såväl föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen som verkställighetsföreskrifter och före- skrifter som har meddelats med stöd av den s.k. restkompetensen i 8 kap. 7 och 11 §§ regeringsformen. Ett föreläggande kan avse olika typer av skyddsåtgärder eller begräns- ningar. Även ett förbud meddelas i form av ett föreläggande. Mer ingri- pande åtgärder än vad som behövs i det enskilda fallet ska inte användas. för föreläggandet kan vara att ett visst beslut eller att ett till- ståndsvillkor överträtts i något avseende, men det kan också grundas 2017/18:94 direkt på strålskyddslagens bestämmelser, t.ex. om verksamheten är berättigad, åtgärder behöver vidtas för att optimera strålskyddet eller vid bristande hantering av radioaktivt avfall. Om någon underlåter att efterkomma föreläggandet kan tillsynsmyndigheten vidta åtgärder om rättelse enligt 10 §. Föreläggandet kan även förenas med vite enligt 7 §. Det är även möjligt att rikta ett föreläggande mot en verksamhetsut- övare som inte längre bedriver en verksamhet. Verksamhetsutövaren är t.ex. skyldig att omhänderta radioaktivt avfall som har uppkommit i verk- samheten även om verksamheten har upphört, tillståndet upphört eller verksamheten överlåtits till en ny verksamhetsutövare, se 5 kap. 5 §. Andra stycket innebär att sådana uppgifter som har framkommit vid ett kontrollköp enligt 5 § inte får läggas till grund för ett föreläggande. Jfr kommentaren till 4 § för innebörden av ”tillsynsmyndighet”. Paragrafen motsvarar nuvarande 34 § (se prop. 1987/88:88 s. 89) och innehåller bestämmelser om vite. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. Allmänna bestämmelser om vite finns i lagen (1985:206) om viten. Paragrafen motsvarar nuvarande 33 § första stycket med språkliga och redaktionella ändringar (se prop. 1987/88:88 s. 89). Paragrafen genomför delar av artiklarna 104.1 och 105 i strålskyddsdirektivet om efterlevande- kontroll. Den innebär att tillsynsmyndigheten kan omhänderta radioaktivt material eller en teknisk anordning som innehåller ett radioaktivt ämne eller som kan alstra strålning, om det behövs i avvaktan på att ett föreläg- gande ska följas. Med uttrycket teknisk anordning som kan alstra strål- ning innefattas både tekniska anordningar som kan alstra joniserande strålning och tekniska anordningar som kan alstra icke-joniserande strål- ning. Beslut enligt lagen ska gälla enligt 10 kap. 3 § om inte annat bestäms. kan lämna biträde om det behövs, se 12 §. Paragrafen motsvarar nuvarande 33 § andra stycket med redaktionella och språkliga ändringar (se prop. 1987/88:88 s. 89). Paragrafen genomför delvis artiklarna 104.1 och 105 i strålskyddsdirektivet om efterlevande- kontroll. Enligt paragrafen får tillsynsmyndigheten besluta att försegla fastigheter, byggnader, utrymmen och andra anläggningar där verksam- het med joniserande strålning bedrivs. Även tekniska anordningar som innehåller ett radioaktivt ämne eller som kan alstra strålning får förseg- las. Försegling får ske om det behövs för att förebygga att de används olovligen. Uppräkningen av de olika anläggningar som kan förseglas är ny. Upp- räkningen motsvarar vad som avses med ”en teknisk anordning eller en anläggning” i nuvarande lydelse av paragrafen. kan lämna biträde om det behövs enligt 12 §. Med uttrycket ”olovligen” avses utöver att något används i strid med ett uttryckligt förbud även att den som bedriver en verksamhet bryter mot tillståndsvillkor eller gällande föreskrifter för verksamheten. I 17 kap. 13 § finns bestämmelser om straff för den som överträder ett myndighetsbeslut om försegling. Paragrafen motsvarar i huvudsak 32 § andra och tredje styckena i dess lydelse enligt SFS 2017:227 (se prop. 1987/88:88 s. 88 ff. och prop. 2016/17:55 s. 28 f.). Paragrafen genomför delvis artiklarna 104.1 och 105 i strålskyddsdirektivet om efterlevandekontroll. Paragrafen innebär att tillsynsmyndigheten har möjlighet att besluta om att de åtgärder som behövs för att åstadkomma rättelse ska vidtas på den felandes bekostnad. Rättelse på den felandes bekostnad kan vidtas om de felande inte följt ett föreläggande eller om rättelse bör göras genast med hänsyn till risken för allvarliga skador eller andra särskilda skäl. Med uttrycket ”i anslutning till” avses såväl föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen som verkställighetsföreskrifter och före- skrifter som har meddelats med stöd av den s.k. restkompetensen i 8 kap. 7 och 11 §§ regeringsformen. Om åtgärden inte brådskar ska den som ska vidta åtgärden i första hand ges möjlighet att vidta åtgärden genom beslut om ett föreläggande. I de situationer då det saknas ett föreläggande ska det finnas behov av att åt- gärden vidtas skyndsamt. Särskilda skäl kan vara att det finns skäl att an- ta att föreläggandet inte kommer att följas, att åtgärden inte kommer vid- tas tillräckligt snabbt eller inte bidra till att man effektivt uppnår det önskade resultatet. Enligt andra stycket får ett beslut om rättelse inte grundas på det som kommit fram genom ett kontrollköp. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.12.2. Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 31 § första stycket 2 med språk- liga och redaktionella ändringar (se prop. 1987/88:88 s. 87 f.). Paragrafen genomför delvis artiklarna 104.1 och 105 i strålskyddsdirektivet om efterlevandekontroll. Den innebär att tillsynsmyndigheten har rätt att få tillträde till fastigheter, byggnader, utrymmen och andra anläggningar samt transportmedel där verksamhet enligt lagen bedrivs för att göra undersökningar, ta prov och vidta andra åtgärder som behövs för tillsy- nen. Uppräkningen av de olika ställen som tillsynsmyndigheten ska ha rätt att få tillträde till är ny. Uttrycket ”fastigheter, byggnader, utrymmen och andra anläggningar samt transportmedel” ersätter nuvarande ”den anläggning eller plats”. Ändringen är endast ett tydliggörande. I bestäm- melsen läggs även uttrycket ”och andra åtgärder” till. Med andra åtgärder än undersökning och provtagning avses till exempel kartläggning av radonhalter. Enligt paragrafen får tillträde inte ske i bostäder. Det är en begränsning jämfört med nuvarande lydelse. Tvångsingripanden i bostäder bör ske med stöd av . Det är inget som hindrar att en enskild 2017/18:94 samtycker till att tillsynsmyndigheten ges rätt till tillträde för att utöva tillsyn. Det finns möjlighet att begära polisassistans enligt 12 § om sådan behövs för att tillsynen ska kunna utövas. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.12.1. Paragrafen motsvarar nuvarande 31 § andra stycket och 33 § tredje stycket med språkliga ändringar (se prop. 1987/88:88 s. 87 f.). Paragra- fen genomför delvis artiklarna 104.1 och 105 i strålskyddsdirektivet om efterlevandekontroll. Den innebär att polismyndigheten ska ge tillsyns- myndigheten den hjälp som behövs för tillsynen. Polisens hjälp bör fram- förallt bli aktuell vid åtgärder för omhändertagande enligt 8 §, försegling enligt 9 § eller tillträde enligt 11 §. Paragrafen motsvarar nuvarande 31 § tredje stycket och 31 b § i dess lydelse enligt SFS 2017:227 med språkliga ändringar (se prop. 1987/88:88 s. 87 f. och 2016/17:55 s. 28). Paragrafen genomför delvis artiklarna 104.1 och 105 i strålskyddsdirektivet om efterlevandekontroll. Föreskrifter om hur kontrollköp ska göras kan t.ex. avse rutiner som ska gälla inför och efter ett kontrollköp och hur återkoppling till verk- samhetsutövaren ska ske. Paragrafen motsvarar nuvarande 19 § (se prop. 1987/88:99 s. 80 f.). Para- grafen genomför delvis artiklarna 104.1 och 105 i strålskyddsdirektivet om efterlevandekontroll. Under rubriken ”Straff och förverkande” samlas de straffbestämmelser och bestämmelser om förverkande som är kopplade till överträdelser av bestämmelserna i lagen. Paragrafen motsvarar nuvarande 35 § med språkliga och redaktionella ändringar (se prop. 1987/88:88 s. 90 och prop. 2005/06:76 s. 32). Be- stämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen innehåller straffbestämmelser avseende överträdelser av bestämmelserna om försiktighet, kompetens, märkning, information, funktionskrav av- seende tekniska anordningar och hantering av radioaktivt avfall. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 6.13. Paragrafen motsvarar delar av nuvarande 36 § med språkliga och redak- ändringar (se prop. 1987/88:88 s. 91, prop. 1999/2000:52 s. 20 och prop. 2005/06:76 s. 33). Bestämmelsen har utformats i enlighet med I den nuvarande lagen är överträdelser av föreskrifter som meddelats med stöd av lagen straffbelagda. Den nya lagen innebär att vissa av de bestämmelser som finns i föreskrifter och i strålskyddsförordningen tas in i lagen. Paragrafen innehåller straff- ansvar även för vissa av dessa bestämmelser. Ändringen är redaktionell och innebär ingen ändring i straffansvaret. Detta gäller bestämmelserna om berättigade metoder för medicinsk exponering, åtgärder och verksam- heter, bestämmelsen om optimering av strålskyddet, bestämmelsen om avfall, utsläpp och miljöskydd, bestämmelserna om graviditet och amning, förbuden avseende radioaktiva ämnen i livsmedel, leksaker, smycken och kosmetika samt oskadliggörande av tekniska anordningar. I övrigt innehåller paragrafen i likhet med den nuvarande lagen straff- bestämmelser avseende överträdelser av bestämmelserna om krav på tillstånd och förbud att sysselsätta underåriga. Paragrafen innebär även straffansvar för den som bryter mot föreskrif- ter som regeringen har meddelat om dosgränser och om tillstånds- eller anmälningsplikt. I övrigt avskaffas straffansvaret för överträdelser av föreskrifter på förordnings- och myndighetsnivå. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 6.13. Paragrafen motsvarar nuvarande 36 a § i dess lydelse enligt SFS 2017:227 (se prop. 2016/17:55 s. 28) avseende straff för överträdelser av förbudet att låta minderåriga sola i ett kosmetiskt solarium. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 6.13. Paragrafen motsvarar delar av nuvarande 36 § och hela 37 § (se prop. 1987/88:88 s. 91–92). Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lag- rådets förslag. Den innebär straffansvar (endast böter) för den som bryter mot bestämmelserna om medicinsk kontroll och läkarundersökning, bryter mot ett särskilt beslutat villkor, föreläggande eller förbud, under- låter att ge tillsynsmyndigheten begärda upplysningar eller handlingar eller lämnar oriktiga uppgifter. Straffansvaret för den som bryter mot ett särskilt beslutat villkor, föreläggande eller förbud kan till skillnad från den nuvarande lagen endast ge böter. Med uttrycket ”i anslutning till” avses såväl föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen som verkställighetsföreskrifter och före- skrifter som har meddelats med stöd av den s.k. restkompetensen i 8 kap. 7 och 11 §§ regeringsformen. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.13. Paragrafen motsvarar nuvarande 38 § första stycket (se prop. 1987/88:88 s. 92). Den innebär att det inte ska dömas till ansvar i ringa fall. Paragrafen motsvarar nuvarande 38 § andra stycket (se prop. 1987/88:88 s. 92). Den innebär att det inte ska dömas till ansvar enligt strålskydds- lagen om ansvar för gärningen kan ådömas enligt eller lagen om (2000:1225) om straff för smuggling. Paragrafen motsvarar nuvarande 39 § (se prop. 1987/88:88 s. 93). Den innebär att den som åsidosatt ett vitesföreläggande inte ska dömas till ansvar enligt lagen för gärning som omfattas av föreläggandet. Ordet ”vitesförbud” tas bort ur bestämmelsen. Ett vitesföreläggande omfattar t.ex. ett vitesförbud. Paragrafen motsvarar nuvarande 40 § första och andra styckena med språkliga ändringar (se prop. 1987/88:88 s. 79 och prop. 2004/05:135 s. 188). Den reglerar förverkande av t.ex. radioaktiva material som varit föremål för brott. Jfr kommentaren till 1 kap. 5 § för innebörden av ”radioaktivt material”. Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 40 § tredje stycket med språkliga ändringar (se prop. 1987/88:88 s. 79 och prop. 2004/05:135 s. 188). Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 40 § tredje stycket med språkliga ändringar (se prop. 1987/88:88 s. 79 och prop. 2004/05:135 s. 188). Under rubriken ”Tystnadsplikt, överklagande och avgifter” samlas de be- stämmelser som är kopplade till sådana frågor. Paragrafen motsvarar nuvarande 41 § med språkliga ändringar (se prop. 1987/88:88 s. 93–94). Det nuvarande uttrycket ”radioaktiva ämnen” ersätts med ”slutna strål- källor med hög aktivitet” i tredje punkten. Med slutna strålkällor med hög aktivitet avses sådana strålkällor som definieras i artikel 4.41 i rådets direktiv /59/Euratom av om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponeringen för joniserande strålning. Med uttrycket ”i anslutning till” avses såväl föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen som verkställighetsföreskrifter och före- skrifter som har meddelats med stöd av den s.k. restkompetensen i 8 kap. 7 och 11 §§ regeringsformen. Paragrafen motsvarar nuvarande 42 § första och andra styckena med språkliga ändringar (se prop. 1987/88:88 s. 94 och 2008/09:121 s. 20). Bestämmelsen i nuvarande tredje stycket avseende föreskrifter om överklagande av myndighetsbeslut tas bort. Paragrafen motsvarar nuvarande 42 § fjärde stycket (se prop. 1987/88:88 s. 94). Paragrafen motsvarar nuvarande 43 § (se prop. 2006/07:93 s. 10). Med uttrycket ”i anslutning till” avses såväl föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen som verkställighetsföreskrifter och före- skrifter som har meddelats med stöd av den s.k. restkompetensen i 8 kap. 7 och 11 §§ regeringsformen. Övergångsbestämmelsen i tredje punkten innebär att tillstånd, föreläg- ganden, förbud och andra beslut i enskilda fall som har meddelats med stöd av den upphävda lagen ska fortsätta gälla och anses beslutade med stöd av motsvarande bestämmelser i denna lag eller föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen. Övergångsbestämmelsen innebär inte att de beslut i enskilda fall som fattats med stöd av den nuvarande strål- skyddslagen ska få gälla oinskränkta till dess giltighetstiden löper ut. Eftersom besluten anses meddelade med stöd av den nya lagen kan be- sluten kompletteras och ändras med stöd av bestämmelserna i den nya lagen. Exempelvis kan ett tillstånd kompletteras med ytterligare villkor eller så kan villkor ersättas med andra villkor med stöd av 6 kap. 21 §. Ett tillstånd kan även återkallas med stöd av 6 kap. 23 §. Tillsynsmyn- digheten har också möjlighet att besluta om de förelägganden, t.ex. förbud, som behövs i ett enskilt fall med stöd av 8 kap. 6 §. Existerande förelägganden kan även kompletteras enligt den nya lagen. Med uttrycket ”i anslutning till” avses såväl föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen som verkställighetsföreskrifter och före- skrifter som har meddelats med stöd av den s.k. restkompetensen i 8 kap. 7 och 11 §§ regeringsformen. 9.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet Förutom språkliga justeringar uppdateras hänvisningen till strålskydds- lagen. Förutom språkliga justeringar uppdateras hänvisningen till strålskydds- lagen. Förutom språkliga justeringar uppdateras hänvisningen till strålskydds- lagen. 9.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:1706) om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet Förutom språkliga justeringar uppdateras hänvisningen till strålskydds- lagen. 9.4Förslag till lag om ändring i minerallagen (1991:45) Hänvisningen till strålskyddslagen uppdateras. 9.5Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:263) om transport av farligt gods Hänvisningen till strålskyddslagen uppdateras. 9.6Förslaget till lag om ändring i patientsäkerhetslagen (2010:659) Paragrafen om utfärdande av bevis om specialistkompetens och förut- sättningarna att ange specialistkompetens utvidgas till att gälla även sjuk- husfysiker. Paragrafen genomför delvis artiklarna 4.49, 14.2 och 79.1 i strål- skyddsdirektivet om erkännande av tjänster och experter avseende sjuk- husfysiker. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 6.14.1. 9.7Förslaget till lag om ändring i tullagen (2016:253) skyldighet att på begäran tillhandahålla uppgifter som före- kommer hos och som rör import eller export av varor utvidgas till att gälla även uppgifter till . Bestämmelsen behandlas i avsnitt 6.14.2. Europeiska unionens officiella tidning L 13/1 RÅDETS DIREKTIV 2013/59/EURATOM av om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponering för joniserande strålning, och om upphävande av direktiven /618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom och 2003/122/Euratom EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artiklarna 31 och 32, med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen utarbetat efter yttrande av en grupp personer som vetenskapliga och tekniska kommittén utsett bland medlemsstaternas veten skapliga experter, och efter att ha hört Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, med beaktande av yttrande, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande, och av följande skäl: (1)Artikel 2 b i Euratomfördraget innehåller bestämmelser om att enhetliga säkerhetsnormer för allmänhetens och arbetstagarnas hälsoskydd ska inrättas. I artikel 30 i Eu ratomfördraget definieras "grundläggande normer" för skyddet för arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning. (2)För att fullgöra sin uppgift fastställde gemenskapen grundläggande normer genom direk tiven av om fastställande av de grundläggande normerna för allmänhetens och arbets tagarnas hälsoskydd mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning (1). Direktiven har vid upprepade tillfällen reviderats, senast genom rådets direktiv /29/Euratom (2) som upphävde tidigare direktiv. (1) EGT L 11, 20.2.1959, s. 221. (2) Rådets direktiv /29/Euratom av om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning (EGT L 159, 29.6.1996, s. 1). (3)I direktiv /29/Euratom fastställs grundläggande säker hetsnormer. Bestämmelserna i det direktivet är tillämpliga under normala förhållanden och i nödsituationer och har kompletterats med mer specifik lagstiftning. (4)Följande direktiv omfattar olika särskilda aspekter som kompletterar direktiv /29/Euratom: rådets direktiv /43/Euratom (3), rådets direktiv /618/Euratom (4), rådets direktiv /641/Euratom (5) och rådets direktiv /122/Euratom (6). (5)Såsom Europeiska unionens domstol konstaterat i sin rättspraxis, hindrar inte de uppgifter som genom artikel 2 b i Euratomfördraget åläggs gemenskapen vad gäller fast ställande av enhetliga säkerhetsnormer arbetstagarnas och allmänhetens hälsoskydd en medlemsstat från att före skriva strängare skyddsåtgärder, såvida inte motsatsen uttryckligen anges i normerna. Eftersom det i detta di rektiv föreskrivs minimibestämmelser bör det stå med lemsstaterna fritt att anta eller upprätthålla strängare åt gärder på det område som omfattas av detta direktiv, utan att det påverkar den fria rörligheten för varor och tjänster på den inre marknaden enligt definitionen i dom stolens rättspraxis. (6)Den expertgrupp som utsetts av vetenskapliga och tekniska kommittén anser att man i de grundläggande (3) Rådets direktiv /43/Euratom av om skydd för personers hälsa mot faror vid joniserande strålning i samband med medicinsk bestrålning och om upphävande av direktiv /466/Eu ratom (EGT L 180, , s. 22). (4) Rådets direktiv /618/Euratom av om information till allmänheten om hälsoskyddsåtgärder och förhåll ningsregler i händelse av en nödsituation som medför risk för strål ning (EGT L 357, 7.12.1989, s. 31). (5) Rådets direktiv /641/Euratom av om prak tiskt strålskydd för externa arbetstagare som löper risk att utsättas för joniserande strålning i sin verksamhet inom kontrollerade om råden (EGT L 349, 13.12.1990, s. 21). (6) Rådets direktiv /122/Euratom av om kontroll av slutna radioaktiva strålkällor med hög aktivitet och her relösa strålkällor (EUT L 346, 31.12.2003, s. 57). L 13/2 Europeiska unionens officiella tidning () nya rekommendatio ner, i synnerhet de i ICRP:s publikation 103 (1), och att normerna bör revideras mot bakgrund av nya vetenskap liga rön och operativa erfarenheter. (7)Bestämmelserna i detta direktiv bör anpassas efter det situationsbaserade tillvägagångssätt som anges i ICRP:s publikation 103 och man bör i dessa göra åtskillnad mellan befintliga exponeringssituationer, planerade expo neringssituationer och exponering i nödsituationer. Med beaktande av detta nya ramverk bör detta direktiv om fatta alla exponeringssituationer och alla strålningskate gorier, nämligen exponering i arbetet, exponering av all mänheten och medicinsk exponering. (8)Definitionen av termen företag i detta direktiv, och dess användning i samband med skydd av arbetstagares hälsa mot joniserande strålning, påverkar inte rättssystem eller den fördelning av ansvar till arbetsgivaren som införts i nationell lagstiftning som införlivar rådets direktiv /391/EEG (2). (9)Beräkningen av doser utifrån mätbara storheter bör grunda sig på vetenskapligt fastställda värden och sam band. Rekommendationer vad gäller sådana doskoeffici enter har publicerats och uppdaterats av ICRP, med be aktande av framstegen inom vetenskapen. doskoefficienter baserade på dess tidigare rekommenda tioner i ICRP:s publikation 60 (3) finns i ICRP:s publika tion 119 (4). I ICRP:s publikation 103 införde ICRP dock en ny metod för dosberäkning baserad på de senaste rönen om strålningsrisker och denna bör, där så är möj ligt, tas i beaktande i detta direktiv. (10)För externexponering har värden och samband publice utifrån den nya metoden i 116 (5). Dessa uppgifter, liksom de storheterna, bör användas i detta direktiv. (11)För internexponering har ICRP i sin publikation 119 konsoliderat alla tidigare publikationer (på grundval av ICRP:s publikation 60) om doskoefficienter och denna publikation kommer att uppdateras och de tabellerade koefficienterna i den kommer att ersättas av värden som grundas på de viktningsfaktorer för strålning och vävnad samt de fantomer som fastställs i ICRP:s publika tion 103.