prop · H503215 · 2018-04-06 00:00:00 — En väl fungerande utredningsverksamhet bedöms bidra till ett bättre underlag för regeringen att vidta åtgärder för att förebygga att kvinnor och män utsätts för våld eller andra övergrepp. Detta ger också förbättrade förutsättningar för att minska omfattningen av mäns våld mot kvinnor. kan utredningarna således bidra till att förverkliga det jämställdhetspolitiska målet. Det övergripande målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma möjlighet att forma samhället och sina egna liv. Ytterligare ett delmål för regeringens jämställdhetspolitisk är jämställd hälsa. Kvinnor och män, flickor och pojkar ska ha samma förutsättningar för en god hälsa samt erbjudas vård och omsorg på lika villkor. Förslagen om en utökning av uppgiftsskyldigheten och inkludering av familjerådgivningen innebär att förutsättningarna för kvalitetsutveckling och våldsförebyggande insatser inom vård och omsorg ökar. I promemorian görs bedömningen att det enbart är förslagen om en ök- ning av antalet fall som ska utredas enligt lagen om utredningar för att förebygga vissa skador och dödsfall, och om att tillsyn bör genomföras av de fall som omfattas av en utredning enligt lagen som kan medföra kostnader för staten. Övriga förslag bedöms inte få några ekonomiska Denna bedömning och de beräkningar som görs av myn- digheternas kostnader med anledning av förslagen ifrågasätts dock av flera av de myndigheter som främst berörs. naderna för myndigheten kommer att vara större än vad som beräknats om antalet ärenden ökar med 80 fall och att även förslaget om utökad uppgiftsskyldighet kan medföra ökade kostnader för myndigheten eftersom mängden data att hantera ökar. Kostnadsutvecklingen är svår att förutse och bör därför följas , anser . för vård och omsorg () bedömer att kostnaden för tillsyn enligt för- slaget är kraftigt underskattad. , som utgår från genomsnittskost- naden för ett egeninitierat tillsynsärende, beräknar kostnaderna för egen del till minst det tredubbla, jämfört med promemorians förslag. tionsverket är också tveksam till den analys som utredningen gjort att deltagandet som expert inte kommer innebära ökade kostnader för Skolinspektionen har inget att invända, men framhåller vikten av att myndigheten tilldelas medel i enlighet med promemorians beräk- i framför behovet av ökade re- surser för att säkerställa att det finns särskild kompetens om heders- relaterat våld särskilt hos de rättsvårdande myndigheterna Polismyndig- heten, och Kriminalvården. lyfter fram att den arbetsmetod som används, och som bedöms vara väl- 2017/18:215 fungerande, också är resurskrävande. Den utvidgning som föreslås kommer därför att medföra märkbart ökade kostnader för , som ändå bedömer att kostnadsökningen kan rymmas inom befintliga anslag. Regeringen beräknar att den sammanlagda kostnaden för förslagens genomförande för statens del uppgår till , som fördelas mellan som utredningsmyndighet och de statliga förvaltningsmyndigheter som berörs av förslaget om utökad tillsyn. Beräkningarna bygger på antagandet att utredningsverksamheten totalt kommer att omfatta ca 95 ärenden . Därefter har uppskattningar från de främst berörda myndigheterna om vad ett ärende kan komma att kosta för deras del vägts samman med uppgifter från om hur många fall som kan förväntas beröra respektive myndighet. När det gäller utökningen av verksamheten med uppskattade 80 fler fall (40 barnärenden och 40 vuxenärenden) är det i första hand som utredningsmyndighet som berörs. utreder ca 15 ärenden . Som framgår av avsnitt 5.2 är det emellertid inte möjligt att exakt bedöma hur många fler fall som kommer att omfattas av utredningsverksamheten eftersom det saknas statistik som kan tjäna som grund för en sådan beräkning. Det är därmed inte heller möjligt att bedöma vilka resurser som krävs eller vilka de faktiska totala kostnaderna för utredningsverksamheten kommer att bli. Verksamhetens kostnader för samtliga berörda aktörer behöver därför följas upp. I avsnitt 5.5. framgår att också bör följa verksamhetens utveckling och rapportera till regeringen i samband med att myndigheten överlämnar sitt beslutsunderlag i form av en rapport till regeringen. Regeringen avser att återkomma i frågan om det därutöver finns behov av utvärdering av lagen som helhet, efter att de nya bestämmelserna trätt i kraft. Konsekvenser för myndigheter som berörs av förslag om tillsyn Förslaget att tillsyn bör genomföras av de statliga förvaltningsmyndigheter som bedriver tillsyn eller intern tillsyn av verksamhet som berörs av en utredning enligt lagen genererar ökade kostnader för dessa myndigheter. De myndigheter som kan komma att beröras av ett ärende är främst , Skolinspektionen, , , och . Antalet ärenden kommer att variera från myndighet till myndighet. En- ligt uppgifter från kan komma att beröras av i princip samtliga ärenden som utreds. Skolinspektionen kan beröras av av barnärendena, , och Kriminalvården av ca en tredjedel av vuxenärendena per myndighet (endast ett fåtal barnärenden) och av ca en tredjedel av barn- och vuxenärendena. Utifrån de givna förutsättningar som beskrivits beräknas myndigheternas samlade kostnader för att genomföra tillsyn i någon form enligt lagen inte överstiga och fördelas enligt följande fördelning: tilldelas , Skolinspektionen , , 150 000 kronor, Kriminalvården och . En beräkning av tillsynens kostnader kan dock inte enbart utgå från antagandet om totalt 95 ärenden och myndigheternas egna uppskattningar om vad ett tillsynsärende enligt lagen kostar. Det går inte att med säkerhet beräkna dessa kostnader eftersom de bygger på en skattning av antalet presumtiva fall, som i sin tur rymmer flera osäkerhetsfaktorer (avsnitt 5.2). Det är vidare svårt att i förväg skatta hur många tillsynsärenden som kommer att genomföras eftersom det är avhängigt myndigheternas granskning av varje enskilt ärende. Det är därför inte rimligt att anta att tillsyn kommer att genomföras i samtliga aktuella fall, eller att verksamhetens omfattning redan från början ska ligga på den nivå som är optimal för en effektiv och ändamålsenlig utredningsverksamhet. Konsekvenser för myndigheter som ska ställa expert till utredningsmyndighetens förfogande Det framgår av promemorian att förslaget att myndigheter vars ansvarsområde berörs av en utredning ska ställa experter till utredningsmyndighetens förfogande i princip innebär en kodifiering av ett arbetssätt som redan pågår. Promemorians förslag har förtydligats på så sätt att det framgår att det är statliga förvaltningsmyndigheter som åsyftas. Av dessa är det främst de myndigheter som regelmässigt medverkat i utredningsverksamheten sedan införde händelseanalyser som arbetsmetod som främst berörs av förslaget, och som även fortsättningsvis kan förutsättas medverka i utredningsverksamheten med regelbundenhet. Den kostnad det kan innebära för dessa myndigheter att ha en expert tillgänglig för att biträda utredningsmyndigheten i ett ärende myndigheten varit involverad i bör kunna finansieras inom myndigheternas befintliga anslag, anser regeringen. Detsamma gäller givetvis för de myndigheter som mer sällan eller endast i undantag kommer att behöva bistå utredningsmyndigheten med någon form av expertis. Kostnader för kommuner och landsting I promemorian görs bedömningen att de föreslagna förändringarna inte kommer medföra annat än marginella kostnadsökningar för kommuner och landsting. Kommuner och Landsting (SKL) anför att även om myndigheter och yrkesverksamma redan är skyldiga att lämna de uppgifter som behövs för en utredning enligt lagen kan en utökad utredningsverksamhet innebära visst merarbete för kommuner, landsting och regioner. Finansieringsprincipen bör därför gälla, anser SKL och att även marginella kostnadsökningar kompenseras. Förslagen innebär enligt regeringens mening att förutsättningarna för kommuner och landsting att arbeta våldsförebyggande ökar i och med att kunskapen om brister i samhällets skyddsnät ökar generellt. I övrigt bedömer regeringen att konsekvenser för kommuner och landsting är försumbara. Visserligen kan en utökad utrednings- och tillsynsverksamhet liksom förslaget att inkludera familjerådgivningen i kommunens uppgiftsskyldighet leda till ett visst merarbete för kommunerna. Det får dock ses som en i sammanhanget ofrånkomlig konsekvens med hänsyn till 2017/18:215 ändamålet. Det ska också betonas att den tillsynsverksamhet som avses ska genomföras av de statliga förvaltningsmyndigheter som bedriver tillsyn eller genomför intern tillsyn av berörd verksamhet. Om antalet ärenden på lokal nivå som berörs av sådan tillsyn ökar så kan åtgärder tidigt vidtas inom kommunen för att förhindra liknande händelser . När det gäller lagstiftning som inskränker kommunernas självbestämmande ska en avvägning göras mellan de kommunala självstyrelseintressena och de nationella intressen som den föreslagna lagstiftningen ska tillgodose. Regeringen har gjort en sådan proportionalitetsbedömning och anser att den lagstiftning som föreslås kan motiveras utifrån nationella intressen av att stödja ett förebyggande och motverkande arbete mot våld i nära relationer och mäns våld mot kvinnor. Förslagen innebär enligt regeringens mening endast en viss inskränkning i den kommunala självstyrelsen, men eftersom det redan åligger kommunerna att på begäran lämna information om ärenden som är aktuella för en utredning enligt LUD torde förslagen att inkludera uppgifter om gärningspersonen och familjerådgivningen i kommunernas uppgiftsskyldighet inte innebära merarbete i den omfattningen att det krävs utökade resurser eller behov av nya rutiner för uppgiftens genomförande. Regeringen anser därför, och mot bakgrund av de nationella intressen som ligger till grund för förslaget, att inskränkningen i det kommunala självstyret är motiverat med hänsyn till ändamålet. Konsekvenser för företag eller andra enskilda Eftersom yrkesverksamma är skyldiga att på utredningsmyndighetens begäran lämna de uppgifter som behövs för en utredning enligt lagen kan en utökad verksamhet innebära visst merarbete för dessa personer. Enligt regeringens bedömning torde förslagen dock inte medföra annat än försumbara kostnader för företag eller andra enskilda. Regeringen bedömer att den kunskap som utredningarna avses resultera i kan bidra till att utveckla ett förebyggande arbete både i fråga om barn som far illa och vuxna som behöver skydd eller stöd och hjälp vilket i förlängningen leder till ekonomiska vinster för hela samhället. Storleken på sådana vinster är svåra att beräkna. Det är emellertid känt att våld i nära relationer medför kostnader för samhället som uppgår till miljardbelopp. Samhällets kostnader för mäns våld mot kvinnor uppgår enligt beräkningar som genomförts inom ramen för den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat förtryck till ca 13 miljarder . Förslaget att utöka antalet utredningar innebär en betydande utvidgning av utredningsverksamheten vilket ställer höga krav på såväl kompetens som metodologisk utveckling av verksamheten. måste beaktas att det ansenliga antalet barn som misshandlas och även vuxna som utsätts för försöksbrott, i många fall måste vårdas i den slutna hälso- och Något som medför stort lidande i det enskilda fallet och icke Prop. 2017/18:215 obetydliga kostnader för samhället. När det gäller arbetet med barn och unga finns en särskild ambition att genom samverkan mellan huvudmän och verksamheter tidigt uppmärksamma barn och unga som har behov av samhällets insatser. Förhoppningen är att arbetet kommer att leda till mindre kostnader som i sin tur gör det möjligt att förstärka resurserna där det bäst behövs. Brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet Förslagen att utöka verksamheten enligt lagen såvitt gäller barnärenden, och i viss mån även beträffande vuxenärenden, innebär att utredningsmyndigheten får ett större underlag att analysera och identifiera brister i samhällsskyddet. Att andra myndigheter som berörs av en utredning föreslås medverka i utredningarna och att tillsyn bör genomföras i större utsträckning medför att brister snabbt kan identifieras och delvis åtgärdas i den mån tillsynsmyndigheten har befogenhet att besluta om ändringar. Förslagen kan sammantaget förväntas medverka till att brottsligheten minskas och bidra positivt till det brottsförebyggande arbetet. Förslagen innebär att villkoren för våldsutsatta barn och vuxna kommer att förbättras på ett övergripande plan. Det bidrar till att öka möjligheten att i asylprocessen och bland nyanlända identifiera personer som är utsatta för våld eller som utövar våld mot närstående, vilket i sin tur ökar möjligheten för personer med utländsk bakgrund att snabbare etablera sig i samhället. Målet för integrationspolitiken är lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund. På så sätt bidrar förslagen i propositionen till att öka integrationen för nyanlända i samhället. Sysselsättning och offentlig service Förslagen bedöms inte ha några konsekvenser för sysselsättning och offentlig service, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags. 2017/18:215 7 7.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:606) om utredningar avseende vissa dödsfall Lag om utredningar för att förebygga vissa skador och dödsfall Rubriken till lagen ändras så att syftet med lagen framgår samt med anledning av att lagen görs tillämplig även på andra fall än där barn eller vuxna har avlidit med anledning av ett brott. Se närmare om detta i kommentaren till 2 och 2 a §§ samt i avsnitt 5.2. Syftet med utredningsverksamheten enligt denna lag är att ge regeringen underlag för beslut om åtgärder som har som mål att förebygga att 1.barn far illa, eller 2.vuxna utsätts för våld eller andra övergrepp av närstående eller tidigare närstående personer. Paragrafen innehåller bestämmelser om syftet med utredningsverksamheten och behandlas i avsnitt 5.1. Ändringen är främst av redaktionell karaktär. I paragrafen förtydligas att det underlag i form av en rapport som utredningsmyndigheten ska lämna till regeringen (jfr nuvarande 5 § förordning (2007:748) om utredningar avseende vissa dödsfall) ska göra det möjligt för regeringen att fatta beslut om vidare åtgärder som har som mål att förebygga att barn far illa eller att vuxna utsätts för våld eller andra övergrepp av närstående eller tidigare närstående personer. I punkten 2 byts uttrycket kvinnor och män ut mot vuxna. Se även kommentaren till 7 §. En utredning enligt denna lag ska genomföras när ett brott har begåtts mot ett barn och det finns anledning att anta att brottet har samband med något förhållande som har inneburit att barnet varit i behov av skydd om 1. barnet har avlidit med anledning av brottet, 2. barnet har utsatts för grov misshandel eller synnerligen grov misshandel av en närstående eller tidigare närstående person, 3.brottet utgör försök, förberedelse eller stämpling till mord eller dråp eller försök eller förberedelse till barnadråp, eller 4.brottet utgör försök, förberedelse eller stämpling till grov misshandel eller synnerligen grov misshandel och är begånget av en närstående eller tidigare närstående person. En utredning ska även genomföras när det annars finns särskilda skäl att utreda en händelse enligt första stycket och det finns anledning att anta att händelsen har samband med något förhållande som har inneburit att barnet varit i behov av skydd. I fall som avses i första stycket 1 eller om det finns sådana särskilda skäl som avses i andra stycket får en utredning genomföras även när ett barn har avlidit utomlands, om barnet vid dödsfallet var svensk medborgare eller hade sin hemvist i . Med barn avses i denna lag personer . Paragrafen innehåller bestämmelser om i vilka fall en utredning avseende barn ska eller får genomföras av utredningsmyndigheten. Paragrafen har en delvis ny lydelse och behandlas i avsnitt 5.2. Första ledet i första stycket motsvarar delvis nuvarande första stycket 1 och 2 och anger de två kriterier som gäller som allmän förutsättning för att de olika fall som anges i punkterna 1–4 ska bli föremål för utredning, nämligen att ett brott ska ha begåtts mot ett barn och att det funnits ett skyddsbehov. För att en utredning enligt lagen ska genomföras krävs inte längre att det finns särskild anledning att anta att det funnits ett skyddsbehov. Det är tillräckligt att det finns anledning att anta att brottet har samband med något förhållande som inneburit att barnet varit i behov av skydd. Vissa överväganden i fråga om skyddsbehovet behöver alltså göras av utredningsmyndigheten. Det bör finnas någon omständighet i utredningsmaterialet som talar för att det funnits ett skyddsbehov oavsett om den omständigheten har att göra med den skadade eller avlidne själv, dennes familj eller gärningspersonen. olycksfall ska, liksom , inte utredas. Bestämmelsen i första stycket 1, som ändras endast redaktionellt, innebär att en utredning ska genomföras när ett brott har begåtts mot ett barn som har avlidit med anledning av brottet. Vägledning för vad som avses med ”med anledning av brottet” kan hämtas i tidigare förarbeten (se prop. 2006/07:108 s. 22 f. och 60). Bestämmelsen i första stycket 2 är ny och innebär att även fall som avser grov misshandel eller synnerligen grov misshandel enligt 3 kap. 6 § av barn ska utredas om brottet har begåtts av en närstående eller tidigare närstående person. Närståendebegreppet har samma innebörd som i 2 a §. Med ”närstående eller tidigare närstående” avses således samma krets av personer som omfattas både av begreppet närstående eller tidigare närstående i 4 kap. 4 a § första stycket och begreppet närstående i 29 kap. 2 § 8 . Vägledning för vad som menas med dessa begrepp kan hämtas från förarbetena till dessa bestämmelser (prop. 1997/98:55 s. 132 och prop. 2002/03:53 s. 111). Bestämmelsen i första stycket 3 är ny och innebär att även fall som avser försök, förberedelse eller stämpling till mord eller dråp eller försök eller förberedelse till barnadråp ska utredas oavsett vilken relation gärningspersonen har eller har haft till barnet. Bestämmelsen i första stycket 4 är ny och innebär att även fall som avser försök, förberedelse eller stämpling till grov misshandel eller synnerligen grov misshandel av ett barn ska utredas om gärningspersonen är en närstående eller tidigare närstående person. Andra stycket har en ny lydelse och motsvarar delvis nuvarande första stycket 1. Att en utredning ska genomföras när det annars finns särskilda skäl att utreda en sådan händelse som anges i första stycket tar endast sikte på sådana fall där det i strikt juridisk-teknisk mening inte kan sägas att ett barn exempelvis har avlidit eller skadats med anledning av ett brott. Det kan handla om fall där åtal har ogillats på grund av ansvarsfri- 2017/18:215 het enligt 24 kap. . Ytterligare ett exempel är fall där gärningsmannen på grund av en psykisk störning inte har varit i sådan grad medveten om sitt handlande att uppsåt eller oaktsamhet i straffrättslig mening har förelegat (jfr prop. 2006/07:108 s. 25 och 60 f. samt prop. 2011/12:4 s. 28 f. och 57 f.). Även i dessa fall krävs för utredning att det har förelegat ett skyddsbehov för barnet. Tredje stycket har en delvis ny lydelse och motsvarar nuvarande andra stycket. Någon förändring i fråga om utredningar avseende barn som avlidit utomlands är inte avsedd. En utredning enligt denna lag ska genomföras när ett brott har begåtts mot en vuxen person av en närstående eller tidigare närstående person och det finns anledning att anta att brottet har samband med något förhållande som har inneburit att den vuxna personen varit i behov av skydd eller stöd och hjälp för att förändra sin situation om 1.den vuxna personen har avlidit med anledning av brottet, eller 2.brottet utgör försök, förberedelse eller stämpling till mord eller dråp. En utredning ska även genomföras när det annars finns särskilda skäl att utreda en händelse enligt första stycket och det finns anledning att anta att händelsen har samband med något förhållande som har inneburit att den vuxna personen varit i behov av skydd eller stöd och hjälp för att förändra sin situation. I fall som avses i första stycket 1 eller om det finns sådana särskilda skäl som avses i andra stycket får en utredning genomföras även när en vuxen person har avlidit utomlands, om personen vid dödsfallet var svensk medborgare eller hade sin hemvist i . Paragrafen innehåller bestämmelser om i vilka fall en utredning avseende vuxna personer ska eller får genomföras av utredningsmyndigheten. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. Uttryck såsom kvinnan eller mannen byts ut mot den vuxna personen eller liknande. Första ledet i första stycket motsvarar delvis nuvarande första stycket 1 och 2 och anger de kriterier som gäller som allmän förutsättning för att de fall som anges i punkterna 1 och 2 ska bli föremål för utredning, nämligen att ett brott ska ha begåtts mot en vuxen person av en närstående eller tidigare närstående person och att det funnits ett skyddsbehov för den vuxna personen. Beträffande innebörden av närståendebegreppet hänvisas till kommentaren till 2 § första stycket 2. För att en utredning enligt lagen ska genomföras krävs inte längre att det finns särskild anledning att anta att det funnits ett skyddsbehov. Det är tillräckligt att det finns anledning att anta att brottet har samband med något förhållande som inneburit att den vuxne varit i behov av skydd. Vissa överväganden i fråga om skyddsbehovet behöver alltså göras. Det bör finnas någon omständighet i utredningsmaterialet som talar för att det funnits ett skyddsbehov oavsett om den omständigheten har att göra med den skadade eller avlidne själv, dennes familj eller gärningspersonen. olycksfall ska, liksom , inte utredas. Bestämmelsen i första stycket 1, som ändras endast redaktionellt, innebär att en utredning ska genomföras när ett brott har begåtts mot en vuxen person som har avlidit med anledning av brottet. vad som avses med ”med anledning av brott” kan hämtas i tidigare för- Prop. 2017/18:215 arbeten (se prop. 2011/12:4 s. 57). Bestämmelsen i första stycket 2 är ny och anger att även fall som avser försök, förberedelse eller stämpling till mord eller dråp ska utredas. Andra stycket har en ny lydelse och motsvarar delvis nuvarande första Att en utredning ska genomföras när det annars finns särskilda skäl tar endast sikte på sådana fall där det i strikt juridisk-teknisk mening inte kan sägas att en vuxen exempelvis har avlidit eller skadats med an- ledning av ett brott. Det kan handla om fall där åtal har ogillats på grund av ansvarsfrihet enligt 24 kap. . Ytterligare ett exempel är fall där gärningsmannen på grund av en psykisk störning inte har varit i sådan grad medveten om sitt handlande att uppsåt eller oaktsamhet i straffrättslig mening har förelegat (jfr prop. 2006/07:108 s. 25 och 60 f. 2011/12:4 s. 28 f. och 57 f.). Även i dessa fall krävs för utred- ning att det har förelegat ett skyddsbehov för den vuxna personen. Tredje stycket har en delvis ny lydelse och motsvarar nuvarande andra Någon förändring i fråga om utredningar avseende vuxna som avlidit utomlands är inte avsedd. Utredningsverksamheten ska bedrivas av den myndighet som regeringen bestäm- mer (utredningsmyndigheten). får anlita experter och sakkunniga för att biträda ut- Statliga förvaltningsmyndigheter som bedriver tillsyn över verksamhet som be- rörs av en utredning eller vars ansvarsområde berörs av en utredning ska, efter begäran från utredningsmyndigheten, biträda utredningsmyndigheten genom att ställa experter till förfogande. Skyldigheten att ställa experter till utredningsmyndighetens förfogande enligt andra stycket gäller inte ombudsmän, Paragrafen, som delvis har en ny lydelse, reglerar utredningsmyndig- hetens utredningsverksamhet och behandlas i avsnitt 5.8. Ändringen i första stycket innebär att ”skall” ändras till ”ska”.