prop · H50361 · 2018-03-20 00:00:00 — A)parter, och/eller B)jurisdiktioner eller territorier som är anslutna till ett sådant avtal som anges ovan och för vars internationella relationer en part är ansvarig, och 2)avseende vilket varje sådan part har lämnat en notifikation till depositarien där parten anger att den önskar att avtalet såväl som eventuella instrument som ändrar eller hör till avtalet (identifierat med titel, parternas namn, datum för undertecknande och, om aktuellt vid tiden för notifikationen, datum för ikraftträdande) ska omfattas av denna konvention. b)”Part” avser 1)en stat för vilken denna konvention är i kraft enligt artikel 34, eller 2)en jurisdiktion som har undertecknat denna konvention enligt artikel 27 punkt 1 b) eller c) och för vars del denna konvention är i kraft enligt artikel 34. c)”Avtalsslutande jurisdiktion” avser en part till ett skatteavtal som omfattas. d)”Undertecknare” avser stat eller jurisdiktion som har undertecknat denna konvention men för vars del konventionen ännu inte är i kraft. 2017/18:61 Bilaga 2 Då en part tillämpar denna konvention anses, om inte sammanhanget föranleder annat, varje uttryck som inte definierats i konventionen ha den betydelse som uttrycket har enligt det relevanta skatteavtalet som omfattas. Artikel 3 – Delägarbeskattade personer 1.Vid tillämpningen av ett skatteavtal som omfattas ska inkomst som förvärvas av eller genom en person eller ett arrangemang, som enligt skattelagstiftningen i någon av de avtalsslutande jurisdiktionerna helt eller delvis är föremål för delägarbeskattning, anses förvärvad av en person med hemvist i en avtalsslutande jurisdiktion till den del som inkomsten, enligt skattelagstiftningen i denna avtalsslutande jurisdiktion, behandlas som inkomst hos en person med hemvist i jurisdiktionen i fråga. 2.Bestämmelser i ett skatteavtal som omfattas som ålägger en avtalsslutande jurisdiktion att undanta inkomst, som förvärvas av en person med hemvist i denna avtalsslutande jurisdiktion och som får beskattas i den andra avtalsslutande jurisdiktionen enligt bestämmelserna i det skatteavtal som omfattas, från beskattning eller att ge avdrag eller avräkning motsvarande den inkomstskatt som betalats på sådan inkomst, ska inte tillämpas till den del dessa bestämmelser tillåter beskattning i den andra avtalsslutande jurisdiktionen uteslutande därför att inkomsten också är inkomst som förvärvas av en person med hemvist i denna andra avtalsslutande jurisdiktion. 3.Såvitt avser skatteavtal som omfattas för vilka en eller flera parter har gjort ett sådant förbehåll som anges i artikel 11 punkt 3 a), läggs följande mening till i slutet av punkt 1 ovan: ”Bestämmelserna i denna punkt påverkar inte på något sätt en avtalsslutande jurisdiktions rätt att beskatta personer med hemvist i denna jurisdiktion.”. Punkt 1 (såsom den kan komma att ändras av punkt 3) ska tillämpas i stället för eller i avsaknad av bestämmelser i ett skatteavtal som omfattas till den del de behandlar huruvida inkomst som förvärvas av eller genom personer eller arrangemang vars inkomst enligt skattelagstiftningen i någon av de avtalsslutande jurisdiktionerna är föremål för delägarbeskattning (vare sig med en allmän regel eller genom att i detalj ange hur särskilda sakförhållanden och typer av personer eller arrangemang ska behandlas), ska behandlas som inkomst hos en person med hemvist i en avtalsslutande jurisdiktion. En part får förbehålla sig rätten att: a) inte tillämpa denna artikel på dess skatteavtal som omfattas, b) inte tillämpa punkt 1 på dess skatteavtal som omfattas som redan innehåller en sådan bestämmelse som avses i punkt 4, c) inte tillämpa punkt 1 på dess skatteavtal som omfattas som redan innehåller en sådan bestämmelse som avses i punkt 4, 2017/18:61 Bilaga 2 vilken nekar förmåner enligt avtalet i fråga om inkomst som förvärvas av eller genom en person bildad, eller ett arrangemang bildat, i en jurisdiktion som inte är part till avtalet, d)inte tillämpa punkt 1 på dess skatteavtal som omfattas som redan innehåller en sådan bestämmelse som avses i punkt 4, vilken i detalj anger hur särskilda sakförhållanden eller typer av personer eller arrangemang ska behandlas, e)inte tillämpa punkt 1 på dess skatteavtal som omfattas som redan innehåller en sådan bestämmelse som avses i punkt 4, vilken i detalj anger hur särskilda sakförhållanden eller typer av personer eller arrangemang ska behandlas och nekar förmåner enligt avtalet i fråga om inkomst som förvärvas av eller genom en person bildad, eller ett arrangemang bildat, i en jurisdiktion som inte är part till avtalet, f)inte tillämpa punkt 2 på dess skatteavtal som omfattas, g)endast tillämpa punkt 1 på dess skatteavtal som omfattas som redan innehåller en sådan bestämmelse som avses i punkt 4, vilken i detalj anger hur särskilda sakförhållanden eller typer av personer eller arrangemang ska behandlas. 6.Varje part som inte har gjort ett sådant förbehåll som anges i punkt 5a) eller b), ska notifiera depositarien huruvida något av dess skatteavtal som omfattas innehåller en sådan bestämmelse som avses i punkt 4 och som inte omfattas av ett förbehåll enligt punkt 5 c)–e), och om så är fallet, artikel- och punktnumreringen för varje sådan bestämmelse. Vad gäller en part som har gjort ett sådant förbehåll som anges i punkt ), ska notifikationen enligt föregående mening begränsas till att gälla de skatteavtal som omfattas som är föremål för detta förbehåll. Om alla avtalsslutande jurisdiktioner har lämnat en notifikation avseende en bestämmelse i ett skatteavtal som omfattas, ska bestämmelsen ersättas av bestämmelserna i punkt 1 (såsom den kan komma att ändras av punkt 3) till den del som anges i punkt 4. I övriga fall ska punkt 1 (såsom den kan komma att ändras av punkt 3) ha företräde framför bestämmelserna i ett skatteavtal som omfattas endast till den del de är oförenliga med punkt 1 (såsom den kan komma att ändras av punkt 3). Artikel 4 – Personer med dubbelt hemvist Då på grund av bestämmelserna i ett skatteavtal som omfattas annan person än fysisk person har hemvist i fler än en avtalsslutande jurisdiktion, ska de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande jurisdiktionerna genom ömsesidig överenskommelse söka avgöra i vilken avtalsslutande jurisdiktion personen ska anses ha hemvist vid tillämpning av avtalet, med hänsyn till dess plats för verklig ledning, platsen enligt vars lagstiftning personen har bildats och andra relevanta omständigheter. 2017/18:61 Bilaga 2 avsaknad av sådan överenskommelse ska sådan person inte vara berättigad till någon nedsättning av eller befrielse från skatt enligt skatteavtalet som omfattas, utom till den del och på det sätt som de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande jurisdiktionerna kommer överens om. 2.Punkt 1 ska tillämpas i stället för eller i avsaknad av bestämmelser i ett skatteavtal som omfattas som fastställer regler för att avgöra om annan person än fysisk person ska behandlas som person med hemvist i en av de avtalsslutande jurisdiktionerna i de fall då denna person annars skulle behandlas som person med hemvist i fler än en avtalsslutande jurisdiktion. Punkt 1 tillämpas emellertid inte på bestämmelser i ett skatteavtal som omfattas som särskilt behandlar hemvist för sådana bolag som deltar i arrangemang för s.k. dual-listed companies. 3.En part får förbehålla sig rätten att: a)inte tillämpa denna artikel på dess skatteavtal som omfattas, b)inte tillämpa denna artikel på dess skatteavtal som omfattas som redan behandlar situationer där annan person än fysisk person har hemvist i fler än en avtalsslutande jurisdiktion, genom att kräva att de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande jurisdiktionerna ska söka träffa ömsesidig överenskommelse om i vilken avtalsslutande jurisdiktion som personen ska anses ha hemvist, c)inte tillämpa denna artikel på dess skatteavtal som omfattas som redan behandlar situationer där annan person än fysisk person har hemvist i fler än en avtalsslutande jurisdiktion, genom att neka avtalsförmåner utan att kräva att de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande jurisdiktionerna ska söka träffa ömsesidig överenskommelse om i vilken avtalsslutande jurisdiktion som personen ska anses ha hemvist, d)inte tillämpa denna artikel på dess skatteavtal som omfattas som redan behandlar situationer där annan person än fysisk person har hemvist i fler än en avtalsslutande jurisdiktion, genom att kräva att de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande jurisdiktionerna ska söka träffa ömsesidig överenskommelse om i vilken avtalsslutande jurisdiktion som personen ska anses ha hemvist, och som anger hur personen ska behandlas vid tillämpning av skatteavtalet som omfattas för det fall de behöriga myndigheterna inte kan nå en överenskommelse, e)ersätta sista meningen i punkt 1 med följande text vid tillämpningen av dess skatteavtal som omfattas: ”I avsaknad av en sådan överenskommelse ska sådan person inte vara berättigad till någon nedsättning av eller befrielse från skatt 6 enligt skatteavtalet som omfattas.”, f)inte tillämpa denna artikel på dess skatteavtal som omfattas med parter som har gjort det förbehåll som anges i e) ovan. 4.Varje part som inte har gjort ett sådant förbehåll som anges i punkt 3a), ska notifiera depositarien huruvida något av dess skatteavtal som omfattas innehåller en sådan bestämmelse som avses i punkt 2 och som inte omfattas av ett förbehåll enligt punkt 3 b)‒d), och om så är fallet, artikel- och punktnumreringen för varje sådan bestämmelse. Om alla avtalsslutande jurisdiktioner har lämnat en notifikation avseende en bestämmelse i ett skatteavtal som omfattas, ska bestämmelsen ersättas av bestämmelserna i punkt 1. I övriga fall ska punkt 1 ha företräde framför bestämmelserna i ett skatteavtal som omfattas endast till den del de är oförenliga med punkt 1. Artikel 5 – Tillämpning av metoder för undanröjande av dubbelbeskattning En part kan välja att tillämpa antingen punkterna 2 och 3 (Alternativ A), punkterna 4 och 5 (Alternativ B) eller punkterna 6 och 7 (Alternativ C), eller välja att inte tillämpa något av dessa alternativ. Om vardera avtalsslutande jurisdiktion till ett skatteavtal som omfattas väljer olika alternativ (eller om en avtalsslutande jurisdiktion väljer att tillämpa ett alternativ och den andra väljer att inte tillämpa något av alternativen), ska det alternativ som respektive avtalsslutande jurisdiktion har valt tillämpas i förhållande till person med hemvist i den egna jurisdiktionen. 2.Bestämmelser i ett skatteavtal som omfattas, som annars skulle undanta inkomst som förvärvas eller förmögenhet som innehas av en person med hemvist i en avtalsslutande jurisdiktion från beskattning i denna avtalsslutande jurisdiktion i syfte att undanröja dubbelbeskattning, ska inte tillämpas om den andra avtalsslutande jurisdiktionen tillämpar bestämmelserna i skatteavtalet som omfattas för att undanta sådan inkomst eller förmögenhet från beskattning eller för att begränsa den skattesats med vilken denna inkomst eller förmögenhet får beskattas. I det sistnämnda fallet ska den förstnämnda avtalsslutande jurisdiktionen från skatten på denna persons inkomst eller förmögenhet avräkna ett belopp motsvarande den skatt som betalats i den andra avtalsslutande jurisdiktionen. Avräkningsbeloppet ska emellertid inte överstiga den del av skatten, beräknad utan sådan avräkning, som hänför sig till sådan inkomst eller förmögenhet som får beskattas i den andra avtalsslutande jurisdiktionen. 3.Punkt 2 ska tillämpas på ett skatteavtal som omfattas som annars skulle medföra en skyldighet för en avtalsslutande jurisdiktion att undanta sådan inkomst eller förmögenhet som avses i den punkten från beskattning. 4.Bestämmelser i ett skatteavtal som omfattas som annars skulle undanta inkomst som förvärvas av en person med hemvist i en 2017/18:61 Bilaga 2 avtalsslutande jurisdiktion från beskattning i denna avtalsslutande jurisdiktion i syfte att undanröja dubbelbeskattning, för att sådan inkomst behandlas som utdelning av denna avtalsslutande jurisdiktion, ska inte tillämpas, om sådan inkomst medför ett avdrag vid fastställandet av den beskattningsbara inkomsten för en person med hemvist i den andra avtalsslutande jurisdiktionen enligt lagstiftningen i denna andra avtalsslutande jurisdiktion. I sådant fall ska den förstnämnda avtalsslutande jurisdiktionen från skatten på denna persons inkomst avräkna ett belopp motsvarande den inkomstskatt som betalats i den andra avtalsslutande jurisdiktionen. Avräkningsbeloppet ska emellertid inte överstiga den del av inkomstskatten, beräknad utan sådan avräkning, som hänför sig till sådan inkomst som får beskattas i den andra avtalsslutande jurisdiktionen. Punkt 4 ska tillämpas på ett skatteavtal som omfattas som annars skulle medföra en skyldighet för en avtalsslutande jurisdiktion att undanta sådan inkomst som avses i den punkten från beskattning. 6.a) Om en person med hemvist i en avtalsslutande jurisdiktion förvärvar inkomst eller innehar förmögenhet som enligt bestämmelserna i ett skatteavtal som omfattas får beskattas i den andra avtalsslutande jurisdiktionen (utom till den del dessa bestämmelser tillåter beskattning i den andra avtalsslutande jurisdiktionen endast på grund av att inkomsten också är inkomst som förvärvas av en person med hemvist där), ska den förstnämnda avtalsslutande jurisdiktionen: 1)från skatten på denna persons inkomst avräkna ett belopp motsvarande den inkomstskatt som betalats i den andra avtalsslutande jurisdiktionen, 2)från skatten på denna persons förmögenhet avräkna ett belopp motsvarande den förmögenhetsskatt som betalats i den andra avtalsslutande jurisdiktionen. Avräkningsbeloppet ska emellertid inte överstiga den del av inkomstskatten eller förmögenhetsskatten, beräknad utan sådan avräkning, som hänför sig till den inkomst eller förmögenhet som får beskattas i den andra avtalsslutande jurisdiktionen. b)Om en person med hemvist i en avtalsslutande jurisdiktion förvärvar inkomst eller innehar förmögenhet som enligt bestämmelserna i ett skatteavtal som omfattas är undantagen från beskattning i denna avtalsslutande jurisdiktion, får denna avtalsslutande jurisdiktion likväl vid fastställande av skatten på denna persons övriga inkomst eller förmögenhet beakta den inkomst eller förmögenhet som har undantagits 7.Punkt 6 ska tillämpas i stället för bestämmelser i ett skatteavtal som omfattas som, i syfte att undanröja dubbelbeskattning, medför en skyldighet för en avtalsslutande jurisdiktion att från beskattning i denna avtalsslutande jurisdiktion undanta sådan inkomst som förvärvas eller förmögenhet som innehas av en person med hemvist i denna avtalsslutande jurisdiktion som enligt bestämmelserna i det skatteavtal som omfattas får beskattas i den andra avtalsslutande jurisdiktionen. 8.En part som inte väljer att tillämpa ett alternativ enligt punkt 1 får förbehålla sig rätten att inte tillämpa någon del av denna artikel i förhållande till ett eller flera angivna skatteavtal som omfattas (eller i förhållande till alla dess skatteavtal som omfattas). 9.En part som inte väljer att tillämpa alternativ C får förbehålla sig rätten att inte, såvitt avser ett eller fler angivna skatteavtal som omfattas (eller såvitt avser alla dess skatteavtal som omfattas), tillåta en eller flera av de övriga avtalsslutande jurisdiktionerna att tillämpa alternativ C. 10.Varje part som väljer att tillämpa ett alternativ enligt punkt 1 ska notifiera depositarien om sitt val. Sådan notifikation ska också innehålla: a)i fråga om en part som väljer att tillämpa alternativ A, förteckningen över dess skatteavtal som omfattas som innehåller en sådan bestämmelse som avses i punkt 3, samt artikel- och punktnumreringen för varje sådan bestämmelse, b)i fråga om en part som väljer att tillämpa alternativ B, förteckningen över dess skatteavtal som omfattas som innehåller en sådan bestämmelse som avses i punkt 5, samt artikel- och punktnumreringen för varje sådan bestämmelse, c)i fråga om en part som väljer att tillämpa alternativ C, förteckningen över dess skatteavtal som omfattas som innehåller en sådan bestämmelse som avses i punkt 7, samt artikel- och punktnumreringen för varje sådan bestämmelse. Ett alternativ ska tillämpas avseende en bestämmelse i ett skatteavtal som omfattas endast om den part som har valt att tillämpa alternativet har lämnat en notifikation om detta avseende den bestämmelsen. Artikel 6 – Syftet med ett skatteavtal som omfattas Ett skatteavtal som omfattas ska ändras så att det innehåller följande text i ingressen: ”Som har för avsikt att undanröja dubbelbeskattning beträffande de skatter som omfattas av detta avtal, utan att skapa förutsättningar för icke-beskattning eller minskad skatt genom skatteflykt eller skatteundandragande (däri inbegripet genom s.k. treaty-shopping, som syftar till att personer med hemvist i jurisdiktioner som inte är part till detta avtal indirekt ska få förmåner enligt detta avtal),”. 2.Den text som anges i punkt 1 ska föras in i ett skatteavtal som omfattas i stället för eller i avsaknad av ingress i det skatteavtal som omfattas som hänvisar till en avsikt att undanröja dubbelbeskattning, oavsett om denna text även hänvisar till en avsikt att inte skapa förutsättningar för icke-beskattning eller minskad skatt. 3.En part kan även välja att föra in följande ingresstext i dess skatteavtal som omfattas som inte innehåller någon ingresstext som hänvisar till en önskan att utveckla de ekonomiska förbindelserna eller utvidga samarbetet i skattefrågor: ”Som önskar att ytterligare utveckla sina ekonomiska förbindelser och utvidga sitt samarbete i skattefrågor,”. 4.En part får förbehålla sig rätten att inte tillämpa punkt 1 på dess skatteavtal som omfattas som redan innehåller en ingresstext som anger de avtalsslutande jurisdiktionernas avsikt att undanröja dubbelbeskattning utan att skapa förutsättningar för icke-beskattning eller minskad beskattning, oavsett om denna text begränsas till fall av skatteflykt eller skatteundandragande (däri inbegripet genom s.k. treaty-shopping som syftar till att personer med hemvist i jurisdiktioner som inte är parter till avtalet indirekt ska få förmåner enligt det skatteavtal som omfattas) eller har en mer omfattande tillämpning. 5.Varje part ska notifiera depositarien huruvida något av dess skatteavtal som omfattas, förutom sådana som omfattas av ett förbehåll enligt punkt 4, innehåller en sådan ingresstext som avses i punkt 2 och, om så är fallet, den relevanta ingressens lydelse. Om alla avtalsslutande jurisdiktioner har lämnat en notifikation avseende ingressen, ska sådan ingresstext ersättas med den text som anges i punkt 1. I övriga fall ska den ipunkt 1 angivna texten införas som ett tillägg till den befintliga ingresstexten. 6.Varje part som väljer att tillämpa punkt 3 ska notifiera depositarien om sitt val. Sådan notifikation ska även innehålla en förteckning över 2017/18:61 Bilaga 2 partens skatteavtal som omfattas som inte redan innehåller ingresstext som hänvisar till en önskan att utveckla de ekonomiska förbindelserna eller utvidga samarbete i skattefrågor. Texten som anges i punkt 3 ska föras in i ett skatteavtal som omfattas endast om alla avtalsslutande jurisdiktioner har valt att tillämpa nämnda punkt och har lämnat en notifikation avseende nämnda skatteavtal som omfattas. Artikel 7 – Förhindra avtalsmissbruk Utan hinder av bestämmelserna i ett skatteavtal som omfattas ska en förmån enligt avtalet inte ges i fråga om en inkomst eller en förmögenhetstillgång, om det med hänsyn till alla relevanta fakta och omständigheter rimligen kan antas att ett av de huvudsakliga syftena med det arrangemang eller den transaktion som direkt eller indirekt resulterade i förmånen var att få förmånen, såvida det inte fastställs att det under omständigheterna är förenligt med de relevanta bestämmelsernas ändamål och syfte att förmånen ges. Punkt 1 tillämpas i stället för eller i avsaknad av bestämmelser i ett skatteavtal som omfattas som nekar alla eller vissa av de förmåner som annars skulle ges enligt skatteavtalet som omfattas, om det huvudsakliga syftet eller ett av de huvudsakliga syftena med ett arrangemang eller en transaktion, eller person som är delaktig i ett arrangemang eller en transaktion, var att få dessa förmåner. En part som inte har gjort ett sådant förbehåll som anges i punkt 15 a), får även välja att tillämpa punkt 4 avseende dess skatteavtal som omfattas. Om en person nekas en förmån av ett skatteavtal som omfattas enligt bestämmelser i det skatteavtal som omfattas (såsom det kan ha ändrats genom denna konvention) som nekar alla eller vissa förmåner som annars skulle ges enligt det skatteavtal som omfattas i fall då det huvudsakliga syftet eller ett av de huvudsakliga syftena med ett arrangemang eller en transaktion, eller person som är delaktig i ett arrangemang eller en transaktion, var att få dessa förmåner, ska den behöriga myndigheten i den avtalsslutande jurisdiktion som annars skulle ha gett denna förmån ändå behandla denna person som berättigad till förmånen, eller till andra förmåner i fråga om en viss inkomst eller en förmögenhetstillgång, om den behöriga myndigheten på begäran av denna person och efter att ha övervägt relevanta fakta och omständigheter fastställer att personen skulle ha fått sådana förmåner om transaktionen eller arrangemanget inte hade genomförts. Den behöriga myndigheten i den avtalsslutande jurisdiktion som i enlighet med denna punkt tagit emot en begäran från en person med hemvist i den andra avtalsslutande jurisdiktionen ska överlägga med den behöriga myndigheten i den andra avtalsslutande jurisdiktionen innan begäran avslås. Punkt 4 ska tillämpas på bestämmelser i ett skatteavtal som omfattas (såsom det kan ha ändrats genom denna konvention) som nekar alla eller vissa förmåner som annars skulle ges enligt det skatteavtal som 2017/18:61 Bilaga 2 omfattas, om det huvudsakliga syftet eller ett av de huvudsakliga syftena med ett arrangemang eller en transaktion, eller för någon person med anknytning till arrangemanget eller transaktionen, var att få dessa förmåner. En part kan även välja att tillämpa bestämmelserna i punkterna 8‒ 13 (härefter ”förenklade bestämmelser om begränsning av förmåner”) på dess skatteavtal som omfattas genom att lämna en sådan notifikation som avses i punkt 17 c). De förenklade bestämmelserna om begränsning av förmåner ska tillämpas med avseende på ett skatteavtal som omfattas endast om alla avtalsslutande jurisdiktioner har valt att tillämpa den. Om några, men inte alla, avtalsslutande jurisdiktioner till ett skatteavtal som omfattas väljer att tillämpa de förenklade bestämmelserna om begränsning av förmåner enligt punkt 6, ska nämnda bestämmelser, utan hinder av bestämmelserna i punkt 6, tillämpas såvitt avser att bevilja förmåner enligt det skatteavtal som omfattas: a)av alla avtalsslutande jurisdiktioner, om alla de avtalsslutande jurisdiktioner som inte väljer att i enlighet med punkt 6 tillämpa de förenklade bestämmelserna om begränsning av förmåner går med på sådan tillämpning genom att välja att tillämpa denna punkt 7 a) och notifierar depositarien om detta, eller b)endast av de avtalsslutande jurisdiktioner som väljer att tillämpa den förenklade bestämmelsen om begränsning av förmåner, om alla de avtalsslutande jurisdiktioner som inte väljer att i enlighet med punkt 6 tillämpa de förenklade bestämmelserna om begränsning av förmåner går med på sådan tillämpning genom att välja att tillämpa denna punkt 7 b) och notifierar depositarien om detta. Förenklade bestämmelser om begränsning av förmåner Om inte annat anges i de förenklade bestämmelserna om begränsning av förmåner, ska en person med hemvist i en avtalsslutande jurisdiktion till ett skatteavtal som omfattas inte vara berättigad till en förmån som annars skulle ges enligt det skatteavtalet, förutom en förmån enligt bestämmelser i det skatteavtal som omfattas: