prop · H503269 · 2018-06-19 00:00:00 — Kravet på särskild upplysning gäller bara uppgifter om en person som kan antas ha direkt samband med misstänkt brottslig verksamhet. Sambandet kan t.ex. bestå i att en person ofta träffar eller har annan kontakt med andra personer som är misstänkta för att utöva brottslig verksamhet eller ofta rör sig i miljöer där brottslighet förekommer, utan att ha naturliga skäl att befinna sig där. Uppgifter om den som är anhörig till en person som kan antas ha samband med misstänkt brottslig verksamhet faller utanför, utom i de fall där båda kan antas ha direkt samband med brottslig verksamhet. Det är bara uppgifter som rör en person som är misstänkt för att utöva eller komma att utöva brottslig verksamhet som behöver förses med upplysning om uppgiftslämnarens trovärdighet och uppgifternas riktighet i sak. De uppgifter som är av intresse är, förutom uppgifter om på vilket sätt personen är knuten till den brottsliga verksamheten, framför allt uppgifter som belyser brottslighetens art och omfattning. Uppgifter av det slaget kan behöva förses med särskilda upplysningar för att personens anknytning till brottsligheten ska kunna bedömas. Utrymmet för att underlåta att förse uppgifter med upplysning om tro- värdighet och riktighet utökas något i förhållande till dagens reglering genom att det inte längre krävs särskilda omständigheter för att upplysningskravet inte ska gälla. Det är tillräckligt att det på grund av de samlade omständigheterna är onödigt att förse uppgifterna med en upplysning. Paragrafen, som i huvudsak motsvarar 3 kap. 6 § polisdatalagen, innehåller en allmän begränsning av vilka uppgifter som får tas fram vid sökning i gemensamt tillgängliga uppgifter på namn, personnummer, samordningsnummer eller liknande identitetsbeteckningar (se prop. 2009/10:85 s. 341 f.). Övervägandena finns i avsnitt 7.5.2. Paragrafen gäller endast vid sökning i automatiserade behandlings- system. Vad som avses med automatiserade behandlingssystem anges i prop. 2017/18:232 s. 177 f. Endast punkt 7 tillkommer i förhållande till dagens reglering. 2017/18:269 den punkten får uppgifter om att en person berörs av ett kontaktförbud eller av åtgärder i ett personskyddsärende tas fram vid sökning. Paragrafen, som delvis motsvarar 3 kap. 7 § polisdatalagen, innehåller undantag från begränsningarna i 5 §. Övervägandena finns i avsnitt 7.5.2. Enligt första stycket gäller inga begränsningar vid sökning i en viss handling eller i ett visst ärende. Enligt andra stycket gäller begränsningarna i 5 § inte vid vissa sök- ningar som utförs av särskilt angivna tjänstemän. Det gäller enligt punkt 1, som motsvarar 6 § i polisdataförordningen (2010:1155), när de utför beredningsuppgifter och arbetet befinner sig i ett inledande skede i underrättelseverksamheten. Syftet med bestämmelsen är att tjänstemän- nen inledningsvis ska ha större möjligheter att göra sökningar för att kunna finna samband mellan nya och befintliga underrättelseuppgifter. Det är således bara efter det att uppgifterna kom in som punkten är tillämplig. Så snart beredningsarbetet har avslutats upphör möjligheten att göra sökningar med stöd av den nu aktuella punk- ten. Enligt punkt 2 är sökningar i syfte att bearbeta och analysera person- uppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga i underrättelseverksam- het eller för övervakningen av en allvarligt kriminellt belastad person tillåtna, om det endast är de tjänstemän som får göra sökningen som också har tillgång till uppgifterna. Enligt punkt 3 gäller inte begränsningarna i 5 § vid sökning i syfte att utreda brott för vilket det är föreskrivet fängelse . Enligt punkt 4 gäller inte begränsningarna i 5 § vid sökning i syfte att samordna utredningar av brott som kan vara systematiska och för vilka det är föreskrivet fängelse . Sådana sökningar kan krävas för att finna samband mellan brott som kan ha begåtts i organiserad form eller i olika delar av landet eller där det annars finns inslag av systematik. Undantaget i tredje stycket innebär att begränsningarna i 5 § inte gäller när en tjänsteman i någon av ledningscentraler utför sökning på begäran av en polisman som verkställer ett ingripande eller vidtar en åtgärd som rör en enskild. I paragrafen, som delvis motsvarar 3 kap. 8 § polisdatalagen, anges vilka myndigheter som får medges direktåtkomst till uppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga och för vilka syften (se prop. 2009/10:85 s. 345). Rätt att meddela föreskrifter I paragrafen, som motsvarar 3 kap. 7 § fjärde stycket polisdatalagen, finns en upplysning om att regeringen kan meddela föreskrifter om ytter- 2017/18:269 ligare undantag från bestämmelserna om sökning i 5 §, utöver vad som framgår av 6 §. I paragrafen finns en upplysning om att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, kan meddela föreskrifter om begränsning av tillgången till sådana uppgifter som anges i 5 §, vilket motsvarar 3 kap. 6 § andra stycket polisdatalagen, under vilka förutsättningar sökning får utföras med stöd av 6 §, vilket motsvarar 3 kap. 7 § tredje stycket polis- datalagen, och omfattningen av direktåtkomst och om behörighet och säkerhet vid sådan åtkomst, vilket motsvarar 3 kap. 8 § tredje stycket polisdatalagen. 4 kap. Längsta tid som personuppgifter får behandlas Paragrafen har inte någon motsvarighet i polisdatalagen. Övervägandena finns i avsnitt 5.5.1. I första stycket föreskrivs att bestämmelserna i kapitlet endast gäller för uppgifter som behandlas automatiserat. Andra stycket upplyser om att den grundläggande bestämmelsen om att personuppgifter inte får behandlas längre än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med behandlingen finns i 2 kap. 17 § första stycket brottsdatalagen. I paragraferna i detta kapitel anges hur länge vissa typer av personuppgifter får behandlas inom den ram som sätts av denna huvudregel. Oavsett vilken bedömning som görs av nyttan med behand- lingen av en viss personuppgift får den inte behandlas längre än vad som anges i respektive paragraf. Tredje stycket innehåller en uppräkning av de bestämmelser om hur länge personuppgifter får behandlas som finns i 5 och 6 kap. Personuppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga I paragrafen, som motsvarar 2 kap. 13 § polisdatalagen, anges hur länge uppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga får behandlas. Någon ändring av hur länge sådana personuppgifter får behandlas görs inte (se prop. 2009/10:85 s. 327 f.). Övervägandena finns i avsnitt 5.5.2. I första stycket anges hur länge uppgifterna får behandlas. Enligt andra stycket gäller inte bestämmelsen i 2 kap. 17 § andra stycket brottsdatalagen vid tillämpningen av denna paragraf. Det innebär att personuppgifterna inte får arkiveras digitalt. Utgångspunkten är alltså att all automatiserad behandling av uppgifterna ska upphöra när den tid som anges i paragrafen har löpt ut, vilket innebär att de ska tas bort. Endast om det har meddelats uttryckliga föreskrifter som innebär att uppgifterna i fråga får behandlas för arkivändamål av allmänt intresse eller för vetenskapliga, statistiska eller historiska ändamål får de behandlas automatiserat längre än vad som anges i denna paragraf (jfr Prop. 2017/18:269 12 §). Tredje stycket klargör att paragrafen inte ska tillämpas på ärenden om utredning av eller lagföring för brott. Gemensamt tillgängliga uppgifter i ärenden om utredning av eller lagföring för brott Paragrafen, som motsvarar 3 kap. 10 § polisdatalagen, reglerar hur länge personuppgifter i en anmälan om brott får behandlas (se prop. 2009/10:85 s. 346 f.). Övervägandena finns i avsnitt 5.5.3. Enligt paragrafen inskränks enbart behandlingen av personuppgifter för de ändamål som regleras i lagen. Bestämmelserna hindrar alltså inte att uppgifterna får fortsätta att behandlas automatiserat för bl.a. arkivända- mål efter de tidpunkter som anges i paragrafen. Paragrafen, som motsvarar 3 kap. 11 § polisdatalagen, reglerar hur länge personuppgifter i förundersökningar och andra utredningar som hand- läggs enligt bestämmelserna i 23 kap. får behandlas (se prop. 2009/10:85 s. 347 f.). Övervägandena finns i avsnitt 5.5.3. Enligt paragrafen inskränks enbart behandlingen av personuppgifter för de ändamål som regleras i lagen. Bestämmelserna hindrar alltså inte att uppgifterna får fortsätta att behandlas automatiserat för bl.a. arkivända- mål efter de tidpunkter som anges i paragrafen. Paragrafen, som motsvarar 3 kap. 13 § polisdatalagen, reglerar vad som gäller i fråga om personuppgifter som rör någon som har varit misstänkt i en förundersökning som har lagts ner eller där åtal har lagts ner eller frikännande dom har meddelats och fått laga kraft (se prop. 2009/10:85 s. 348 f.). Övriga gemensamt tillgängliga uppgifter I paragrafen, som delvis motsvarar 3 kap. 14 § polisdatalagen, anges att det i de följande paragraferna finns bestämmelser om hur länge vissa typer av gemensamt tillgängliga uppgifter, som inte förekommer i ärenden om utredning av eller lagföring för brott, får behandlas. Övervägandena finns i avsnitt 5.5.2. I första stycket finns en upplysning om att de aktuella personuppgifterna som längst får behandlas som anges i 7– 11 §§. Enligt andra stycket gäller inte bestämmelsen i 2 kap. 17 § andra stycket brottsdatalagen om arkivlagstiftningens företräde vid tillämp- ningen av 7–11 §§. Det innebär att personuppgifterna inte får arkiveras digitalt. Utgångspunkten är alltså att all automatiserad behandling av uppgifterna ska upphöra när den tid som anges i 7–11 §§ har löpt ut, 2017/18:269 vilket innebär att uppgifterna ska tas bort. Endast om det har meddelats uttryckliga föreskrifter som innebär att uppgifterna i fråga får behandlas för arkivändamål av allmänt intresse eller för vetenskapliga, statistiska eller historiska ändamål får de behandlas automatiserat längre än vad som anges i de följande paragraferna (jfr 12 §). Paragrafen, som i huvudsak motsvarar 3 kap. 14 § andra och sjätte styckena polisdatalagen, reglerar hur länge personuppgifter får behandlas i underrättelseverksamhet (se prop. 2009/10:85 s. 349 f.). Övervägandena finns i avsnitt 7.6. Enligt första stycket får personuppgifter som kan antas ha samband med sådan brottslig verksamhet som anges i 3 kap. 2 § första stycket 1 och som behandlas i ett ärende inte behandlas längre än efter det att ärendet avslutades. I andra stycket tydliggörs i förhållande till dagens reglering att fristen för hur länge personuppgifter får behandlas endast ska påverkas av om det görs en ny registrering beträffande personens anknytning till brottslig verksamhet. Andra uppgifter som tillförs, t.ex. uppgifter om ändrade bostadsförhållanden eller annat som inte har betydelse för anknytningen till den brottsliga verksamheten, påverkar alltså inte hur länge personuppgifterna får behandlas. Frågan behandlas i avsnitt 5.5.4. Enligt tredje stycket ska den tid då en misstänkt person avtjänar ett fängelsestraff eller genomgår sluten ungdomsvård eller rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning inte räknas med vid beräkningen av de tidsfrister som anges i andra stycket. Paragrafen, som motsvarar 3 kap. 14 § tredje och sjätte styckena polis- datalagen, reglerar hur länge uppgifter om en person som är föremål för övervakning enligt 3 kap. 2 § första stycket 2 får behandlas (se prop. 2009/10:85 s. 349 f.). Paragrafen, som inte har någon motsvarighet i polisdatalagen, reglerar hur länge personuppgifter som behandlas i ärenden om kontaktförbud eller personskydd eller som behandlas i syfte att fullgöra internationella åtaganden får behandlas. Övervägandena finns i avsnitt 7.5.1. Personuppgifter i ärenden om kontaktförbud eller personskydd får inte behandlas längre än efter det att ärendet som uppgifterna behandlades i avslutades. Paragrafen reglerar hur länge personuppgifter som har rapporterats till ledningscentraler och uppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga i syfte att upprätthålla allmän ordning och säker- het får behandlas. Den frist som gäller för hur länge uppgifter som har rapporterats till ledningscentraler får behandlas, som motsvarar 3 kap. 14 § femte stycket polisdatalagen, ändras inte i förhållande till dagens Prop. 2017/18:269 reglering. Samma frist gäller för personuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga i syfte att upprätthålla allmän ordning och säkerhet, vilket behandlas i avsnitt 7.5.1. Sådana personuppgifter får inte behandlas längre än efter utgången av det kalenderår då de behandlades automatiserat första gången. I paragrafen, som motsvarar 3 kap. 14 § fjärde stycket polisdatalagen, anges hur länge personuppgifter som behandlas i syfte att fullgöra internationella åtaganden får behandlas. Sådana uppgifter får inte be- handlas längre än efter utgången av det kalenderår då ärendet som uppgifterna behandlades i avslutades. Rätt att meddela föreskrifter I paragrafen, som motsvarar 3 kap. 12 § och 15 § första stycket polisdata- lagen, finns en upplysning om att regeringen kan meddela föreskrifter om att vissa kategorier av personuppgifter får fortsätta att behandlas för ändamål inom lagens tillämpningsområde än vad som anges i 3, 4 eller 7–11 §. En förutsättning för sådana föreskrifter är att de tidsfrister som sätts för behandlingen hålls inom de ramar som ges i 2 kap. 17 § första stycket brottsdatalagen. Övervägandena finns i avsnitt 5.5.3. I paragrafen finns en upplysning om att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, kan meddela föreskrifter dels om att per- sonuppgifter, trots att den tillåtna tiden för behandling har löpt ut, får fortsätta att behandlas för arkivändamål av allmänt intresse och veten- skapliga, statistiska eller historiska ändamål, vilket motsvarar 2 kap. 13 § tredje stycket samt 3 kap. 15 § andra stycket polisdatalagen, dels om begränsning av behandlingen av personuppgifter för ändamål inom lagens tillämpningsområde vid digital arkivering, vilket i huvudsak motsvarar 2 kap. 12 § andra stycket. Övervägandena finns i avsnitt 5.5.2 och 5.5.3. Rätten att föra register 1 § Paragrafen, som i huvudsak motsvarar 4 kap. 1 § polisdatalagen, reglerar rätt att föra dna-register (dna-registret, utredningsregistret och spårregistret), se prop. 2009/10:85 s. 351 och prop. 2013/14:110 s. 645. Övervägandena finns i avsnitt 7.7.1. I paragrafen anges i vilka syften dna-registren får föras. i sak i förhållande till dagens reglering är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 4 kap. 2 § polisdatalagen (se prop. 2009/10:85 s. 351 f.). Paragrafen motsvarar 4 kap. 3 § polisdatalagen (se prop. 2009/10:85 s. 352). Paragrafen motsvarar 4 kap. 4 § polisdatalagen (se prop. 2009/10:85 s. 352). Paragrafen motsvarar 4 kap. 5 § polisdatalagen (se prop. 2009/10:85 s. 352). Paragrafen motsvarar 4 kap. 6 § polisdatalagen (se prop. 2009/10:85 s. 352 f.). Längsta tid som personuppgifter får behandlas 7 § I paragrafen, som i huvudsak motsvarar 4 kap. 7 § polisdatalagen, anges den längsta tid under vilken uppgifter om en person får behandlas i register över dna-profiler. Någon ändring i fråga om hur länge uppgifterna får behandlas görs inte (se prop. 2009/10:85 s. 353). Övervägandena finns i avsnitt 5.5.2. Bestämmelsen i 2 kap. 17 § andra stycket brottsdatalagen gäller inte vid tillämpningen av denna paragraf. Det innebär att personuppgifterna inte får arkiveras digitalt. Utgångspunkten är alltså att all automatiserad behandling av uppgifterna ska upphöra när den tid som anges i paragrafen har löpt ut, vilket innebär att de ska tas bort. Prover för dna-analys 8 § Paragrafen motsvarar 4 kap. 8 § polisdatalagen (se prop. 2009/10:85 s. 354). Paragrafen motsvarar 4 kap. 9 § polisdatalagen (se prop. 2009/10:85 s. 354). I paragrafen, som motsvarar 4 kap. 10 § första stycket polisdatalagen, anges förutsättningarna för att medge direktåtkomst till dna-registren (se prop. 2009/10:85 s. 354 f.). Direktåtkomst får bara medges för ett syfte som anges i 1 kap. 2 § brottsdatalagen. Rätten att föra register Paragrafen, som i huvudsak motsvarar 4 kap. 11 § och 12 § tredje stycket polisdatalagen, reglerar rätt att föra fingeravtrycks- och signalementsregister (se prop. 2009/10:85 s. 355 f.). Övervägandena finns i avsnitt 7.7.2. I en uppräkning anges i vilka syften fingeravtrycks- och signalements- register får föras. Genom ett tillägg, som motsvarar 2 kap. 8 § första stycket punkt 6 polisdatalagen, tydliggörs att registret också får föras för att kontrollera fingeravtryck som har tagit enligt 9 kap. 8 § utlänningslagen (2005:716). Innehåll i registren 12 § I paragrafen, som motsvarar 4 kap. 12 § första, andra och fjärde styckena polisdatalagen, regleras vilka personer som fingeravtrycks- och signalementsregister får innehålla uppgifter om (se prop. 2009/10:85 s. 355 f.). Paragrafen, som motsvarar 4 kap. 12 a § polisdatalagen, reglerar behand- ling av fingeravtrycks- och signalementsuppgifter som överförts till med stöd av det s.k. Ecris-beslutet (se prop. 2011/12:163 s. 60 f.). Paragrafen motsvarar 4 kap. 13 § polisdatalagen och anger vilka uppgifter fingeravtrycks- och signalementsregister får innehålla (se prop. 2009/10:85 s. 356). Längsta tid som personuppgifter får behandlas 15 § Paragrafen, som i huvudsak motsvarar 4 kap. 14 § polisdatalagen, anger tillsammans med 16 § den längsta tid under vilken uppgifter om en person får behandlas i fingeravtrycks- och signalementsregister (se prop. 2009/10:85 s. 356 f.). Bestämmelsen i 2 kap. 17 § andra stycket brottsdatalagen om arkiv- lagstiftningens företräde gäller inte vid tillämpningen av denna paragraf. Det innebär att personuppgifterna inte får arkiveras digitalt. 2017/18:269 punkten är alltså att all automatiserad behandling ska upphöra när den tid som anges i paragrafen har löpt ut, vilket innebär att uppgifterna ska tas bort. Endast om det har meddelats uttryckliga föreskrifter som innebär att uppgifterna i fråga får behandlas för arkivändamål av allmänt intresse eller för vetenskapliga, statistiska eller historiska ändamål får de behandlas automatiserat längre än vad som anges i paragrafen (jfr 27 §). Paragrafen, som i huvudsak motsvarar 4 kap. 15 § polisdatalagen, anger tillsammans med 15 § den längsta tid under vilken uppgifter om en person får behandlas i fingeravtrycks- och signalementsregister (se prop. 2009/10:85 s. 357). Övervägandena finns i avsnitt 5.5.2. Bestämmelsen i 2 kap. 17 § andra stycket brottsdatalagen om arkiv- lagstiftningens företräde gäller inte vid tillämpningen av denna paragraf (se kommentaren till 15 §). I paragrafen, som i huvudsak motsvarar 4 kap. 17 § första stycket polisdatalagen, regleras förutsättningarna för att medge direktåtkomst (se prop. 2009/10:85 s. 357 f.). Direktåtkomst får bara medges för ett syfte som anges i 1 kap. 2 § brottsdatalagen. Rätten att föra register 18 § I paragrafen, som motsvarar 4 kap. 18 § första stycket polisdatalagen, regleras rätt att föra penningtvättsregister (se prop. 2009/10:85 s. 358 f.). I paragrafen, som motsvarar 4 kap. 19 § polisdatalagen, regleras vilka personuppgifter som får behandlas i penningtvättsregister (se prop. 2009/10:85 s. 359 f.). Längsta tid som personuppgifter får behandlas 20 § Paragrafen, som i huvudsak motsvarar 4 kap. 20 § första stycket polisdatalagen, anger den längsta tid under vilken uppgifter om en person får behandlas i penningtvättsregister (se prop. 2009/10:85 s. 359 f.). Övervägandena finns i avsnitt 5.5.2 och 5.5.4. Fristen för hur länge personuppgifter får behandlas ska endast påverkas av om det görs en ny registrering beträffande personens anknytning till brottslig verksamhet. Andra uppgifter som tillförs, t.ex. uppgifter om ändrade bostadsförhållanden eller annat som inte har betydelse för an- knytningen till den brottsliga verksamheten, påverkar alltså inte hur länge personuppgifterna får behandlas. Bestämmelsen i 2 kap. 17 § andra stycket brottsdatalagen om arkiv- Prop. 2017/18:269 lagstiftningens företräde gäller inte vid tillämpningen av denna paragraf (se kommentaren till 15 §). Rätten att föra register 21 § I paragrafen, som motsvarar 4 kap. 21 § första och andra styckena polis- datalagen, regleras rätt att föra ett internationellt register (se prop. 2009/10:85 s. 360). Längsta tid som personuppgifter får behandlas 22 § Paragrafen, som i huvudsak motsvarar 4 kap. 22 § första stycket polisdatalagen, anger den längsta tid under vilken uppgifter om en person får behandlas i det internationella registret (se prop. 2009/10:85 s. 361). Övervägandena finns i avsnitt 5.5.2. Bestämmelsen i 2 kap. 17 § andra stycket brottsdatalagen om arkiv- lagstiftningens företräde gäller inte vid tillämpningen av denna paragraf (se kommentaren till 15 §). Rätten att föra register 23 § Paragrafen reglerar rätt att föra ett särskilt register över tillträdesförbud vid idrottsarrangemang, tillträdesförbudsregistret. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 § och 6 § första stycket lagen (2015:51) om register över tillträdesförbud vid idrottsarrangemang (se prop. 2013/14:254 s. 45 f.). Övervägandena finns i avsnitt 14.3. Innehåll i registret 24 § Paragrafen, som reglerar vilka uppgifter som tillträdesförbudsregistret får innehålla, motsvarar nuvarande 8 § lagen om register över tillträdesförbud vid idrottsarrangemang (se prop. 2013/14:254 s. 49). Övervägandena finns i avsnitt 14.3. Paragrafen ger rätt att behandla personuppgifter i syfte att tillgodose idrottsorganisationernas behov av att få tillgång till uppgif- ter om gällande tillträdesförbud. Övervägandena finns i avsnitt 14.3. Paragrafen motsvarar i huvudsak nuvarande 6 § andra stycket lagen om register över tillträdesförbud vid idrottsarrangemang (se prop. 2013/14:254 s. 47 f.). I 2 kap. 11 § finns en sekretessbrytande regel som ger idrottsorganisa- tioner rätt att ta del av nu aktuella uppgifter utan hinder av den sekretess 2017/18:269 som gäller enligt 35 kap. 4 a § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Längsta tid som personuppgifter får behandlas 26 § Paragrafen, som anger hur länge uppgifter får behandlas i tillträdesför- budsregistret, motsvarar nuvarande 12 § lagen om register över tillträdesförbud vid idrottsarrangemang (se prop. 2013/14:254 s. 51). Övervägandena finns i avsnitt 14.3. Bestämmelsen i 2 kap. 17 § andra stycket brottsdatalagen om arkiv- lagstiftningens företräde gäller inte vid tillämpningen av denna paragraf (se kommentaren till 15 §). Rätt att meddela föreskrifter I paragrafen, där bestämmelser om föreskrifter samlas, finns en upplys- ning om att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, kan meddela föreskrifter om omfattningen av direktåtkomsten till dna- register och fingeravtrycks- och signalementsregister och om behörighet och säkerhet vid direktåtkomst, vilket motsvarar 4 kap. 10 § tredje stycket och 17 § tredje stycket polisdatalagen, tillgången till personupp- gifter i penningtvättsregister och det internationella registret, vilket mot- svarar 4 kap. 18 § andra stycket och 21 § tredje stycket polisdatalagen och att personuppgifter i fingeravtrycks- och signalementsregister, pen- ningtvättsregister, det internationella registret och tillträdesförbudsregist- ret får behandlas för arkivändamål av allmänt intresse och vetenskapliga, statistiska eller historiska ändamål, vilket motsvarar 4 kap. 16 §, 20 § andra stycket och 22 § andra stycket polisdatalagen. 6 kap. Behandling av personuppgifter vid för forensiska ändamål Paragrafen motsvarar 5 kap. 1 § polisdatalagen (se prop. 2014/15:94 s. 127 f.). Paragrafen motsvarar 5 kap. 2 § polisdatalagen (se prop. 2014/15:94 s. 130 f.). I paragrafen, som i huvudsak motsvarar 5 kap. 3 § polisdatalagen, anges vad som gäller när personuppgifter som behandlas för forensiska ändamål ska behandlas för nya ändamål (se prop. 2014/15:94 s. 131 f.). Övervägandena finns i avsnitt 7.8.3. Enligt första stycket får personuppgifter som behandlas enligt 1 § Prop. 2017/18:269 första stycket 2 eller 5, enligt andra stycket 2 eller enligt 2 § andra stycket behandlas för nya ändamål inom brottsdatalagens tillämpnings- område.