prop · H503185 · 2018-03-20 00:00:00 — När en fysisk person avyttrar andelar i ett skalbolag och det uppkom- mer en kapitalvinst i inkomstslaget kapital tillämpas bestämmelserna i 49 a kap. inkomstskattelagen (49 a kap. 1 och 2 §§). Vid avyttringen av andelar i ett skalbolag ska den kapitalvinst som uppkommer tas upp som inkomst av passiv näringsverksamhet (49 a kap. 11 § inkomstskatte- lagen). Av 49 a kap. 3 § inkomstskattelagen framgår att bestämmelserna i kapitlet inte tillämpas bl.a. om andelen anses avyttrad på grund av bestämmelserna om likvidation i 44 kap. 7 § första stycket. I lagförarbetena till dessa bestämmelser (prop. 2001/02:165 s. 70 och prop. 2002/03:96 s. 123) konstateras att det saknas anledning att tillämpa regeln om skalbolagsbeskattning, om avyttringen sker genom att det av- yttrade företaget går i likvidation. I denna proposition föreslås att en andel i en ekonomisk förening ska anses avyttrad vid förenklad avveckling på samma sätt som vid inledan- det av ett förfarande om likvidation. Något behov av skalbolagsbeskatt- ning kan inte heller anses finnas när avyttring ska anses ha skett till följd av att föreningen har upplösts genom ett beslut om förenklad avveckling. Investmentföretag är föremål för särskild beskattning enligt 39 kap. 14 § inkomstskattelagen. Det sker exempelvis inte någon beskattning av kapital- vinster och kapitalförluster är normalt sett inte avdragsgilla. I stället be- skattas en schablonintäkt bestående av marknadsvärdet av bolagets mark- nadsnoterade delägarrätter, vilket är avsett att kompensera för den skatte- fördel som uppkommer vid reinvestering av skattefria kapitalvinster. Om ett investmentföretag inte länge uppfyller villkoren för att vara ett invest- mentföretag ska företaget ta upp en schablonmässigt beräknad avskatt- ningsintäkt som kompensation för de tidigare skattefria kapitalvinsterna. Detta gäller dock inte om företaget upplöses genom likvidation (39 kap. 16 § inkomstskattelagen). Skälet till att någon avskattning inte ska ske om företaget upplöses genom likvidation är att aktieägarna då beskattas på samma sätt som om aktierna avyttrats (prop. 1996/97:18 s. 33). I och med förslaget att en andel ska anses ha avyttrats till följd av ett förfarande om förenklad avveckling, se ovan, kommer beskattning att ske hos delägarna i ett investmentföretag även vid upplösning genom för- enklad avveckling. Bestämmelsen bör ändras för att återspegla detta för- hållande. Enligt regeringens mening får det anses tillräckligt att hänvisa till själva förfarandet eftersom det är upplösningen som är den händelse Prop. 2017/18:185 som medför beskattningskonsekvenser. I 39 b kap. inkomstskattelagen regleras inkomstbeskattning av viss re- deriverksamhet, s.k. tonnagebeskattning, särskilt. Tonnagebeskattning innebär att inkomsten från s.k. kvalificerad rederiverksamhet beräknas schablonmässigt utifrån fartygens nettodräktighet. Den schablonmässigt beräknade inkomsten beskattas med den gällande skattesatsen för in- komstslaget näringsverksamhet. För att komma i fråga för tonnage- beskattning måste företaget ha ett godkännande för detta i förväg från . Bestämmelser om godkännande för tonnagebeskattning finns i 13 a kap. skatteförfarandelagen (2011:1244). En grundläggande förutsättning för godkännande är att företaget be- driver eller har för avsikt att bedriva rederiverksamhet som är kvalifi- cerad. Kvalificerad rederiverksamhet är bl.a. transporter av gods och passagerare till sjöss med s.k. kvalificerat fartyg (sjötransporter), nöd- vändig eller nära anknuten verksamhet som ingår i ersättningen för sjö- transporten och uthyrning av kvalificerat fartyg. För företag som ingår i en koncern finns krav på att alla företag i koncernen, som bedriver eller har för avsikt att bedriva kvalificerad rederiverksamhet, är godkända för eller ansöker om godkännande och godkänns för tonnagebeskattning. Ett godkännande för tonnagebeskattning ska återkallas om dessa förutsätt- ningar inte är uppfyllda (13 a kap. 10 § första stycket 2 skatteförfarande- lagen). En återkallelse på denna grund ska dock inte ske om den kvali- ficerade rederiverksamheten avvecklas och inte bedrivs vidare av någon annan. Godkännandet ska inte heller återkallas om det beslutas att före- taget ska gå i likvidation, företaget försätts i konkurs, eller företaget upp- löses genom en fusion eller fission och det övertagande företaget är god- känt för tonnagebeskattning eller ansöker om godkännande och godkänns för tonnagebeskattning (13 a kap. 10 § andra stycket skatteförfarande- lagen). Bestämmelserna om när återkallelse inte ska ske ska ses mot den bak- grunden att ett företag som har valt att verksamheten ska tonnagebeskat- tas är bundet av det valet i minst tio beskattningsår. Det finns alltså ingen möjlighet för den som har valt tonnagebeskattning att av affärsmässiga skäl avveckla verksamheten och lämna systemet . före- ligger inom associationsrätten, konkurs- och utsökningsrätten samt skat- terätten krav på att den som bedriver näringsverksamhet ska fullgöra sina ekonomiska åtaganden gentemot enskilda och det allmänna och av- veckla en verksamhet som saknar eller kan förutses komma att sakna dessa förutsättningar. Det är därför motiverat att det finns regler som gör det möjligt för företag att lämna systemet med tonnagebeskattning i för- tid under ordnade former (prop. 2015/16:127 s. 91). Den situationen att en ekonomisk förening som godkänts för tonnage- beskattning väljer att avveckla sin kvalificerade rederiverksamhet genom ett förfarande om förenklad avveckling bör inte behandlas annorlunda jämfört med att föreningen går i likvidation. Med hänsyn till att det är fråga om ett undantag från bestämmelserna om när återkallelse ska ske som är förmånligt för innehavaren av godkännandet, bör förfarandet om 2017/18:185 förenklad avveckling vara slutfört för att undantaget ska komma i fråga. Skatteförfarandelagen bör ändras för att återspegla detta förhållande. Av inkomstskattelagens bestämmelser framgår att ett företag som har godkänts för tonnagebeskattning bl.a. får göra avdrag för belopp som sätts av till överavskrivningsfond inom vissa givna ramar det första be- skattningsåret (39 b kap. 19–22 §§ inkomstskattelagen). Enligt huvud- regeln ska av avdraget återföras senast vart femte beskatt- ningsår (39 b kap. 23 § inkomstskattelagen). Avdraget ska dock återföras till beskattning i sin helhet bl.a. om företaget går i likvidation eller kon- kurs (39 b kap. 25 § inkomstskattelagen). Det saknas anledning att be- handla den situationen att föreningen har upplösts genom förenklad av- veckling annorlunda än vad som gäller vid likvidation. Till skillnad från vad som gäller vid likvidation finns det vid förenklad avveckling, bl.a. med hänsyn till de stränga kraven för att få tillämpa förenklad av- veckling, en större osäkerhet om inledandet av ett sådant förfarande i slutändan kommer att leda till att föreningen upplöses och verksamheten läggs ned. Det är därför lämpligt att låta beskattningskonsekvenser inträ- da först när det finns ett lagakraftvunnet beslut om förenklad avveckling. En bestämmelse om att avdraget ska återföras vid föreningens upp- lösning till följd av ett beslut om förenklad avveckling bör således in- föras i inkomstskattelagen. Beskattningsbar kapitalvinst och kapitalvinstberäkning I 42 kap. 15 a § inkomstskattelagen finns bestämmelser om i vilken ut- sträckning utdelningar och kapitalvinster ska tas upp. Som huvudregel ska fem sjättedelar av en utdelning eller kapitalförlust på andelar i sven- ska ekonomiska föreningar som inte är kooperativa tas upp. Detta gäller dock inte om föreningen har varit marknadsnoterad men marknads- noteringen har upphört i anslutning till inledandet av ett förfarande om inlösen, fusion, fission, likvidation eller konkurs. Den senare regeln motiveras av att det inte bör vara olika skattesatser vid avyttring av marknadsnoterade andelar och andelar som varit marknadsnoterade men som är föremål för avnotering t.ex. som en följd av likvidation (se prop. 2007/08:12 s. 23 f.). Motsvarande bör gälla även när ekonomiska föreningar genomgår förenklad avveckling. Beskattningskonsekvenserna bör av de skäl som ovan angetts beträffande näringsbetingade andelar knytas till inledandet av förfarandet om förenklad avveckling. Vid beräkningen av en kapitalvinst får omkostnadsbeloppet för mark- nadsnoterade delägarrätter bestämmas till av ersättningen vid avyttringen sedan utgifter i samband med denna dragits av. Detsamma gäller för delägarrätter om de har varit marknadsnoterade men marknads- noteringen har upphört i anslutning till inledandet av ett förfarande om inlösen, fusion, fission, likvidation eller konkurs (48 kap. 15 § inkomst- skattelagen). Bestämmelsen har till syfte att anpassa reglerna för fysiska personer som avyttrar marknadsnoterade aktier under ett avnoteringsför- farande för att överensstämma med motsvarande regler inom bolagssek- torn (prop. 2007/08:12 s. 24, jämför vad som angetts ovan angående 42 kap. 15 a § inkomstskattelagen). De regler som gäller när avnotering sker på grund av likvidation bör också gälla när marknadsnoteringen av en andel i en ekonomisk förening upphör i samband med ett förfarande Prop. 2017/18:185 om förenklad avveckling. 13.2.3Bestämmelser som inte behöver ändras i inkomst- skattelagen eller skatteförfarandelagen Regeringens bedömning: Reglerna om återföring av avdrag för av- sättning till periodiseringsfonder och ersättningsfonder bör inte ändras med anledning av förslaget om förenklad avveckling av en ekonomisk förening. Detsamma gäller bestämmelserna om en arbetsgivares skyl- digheter att ta upp disponibla pensionsbelopp som intäkt om närings- verksamheten upphör. Bestämmelserna om beskattning som utdelning av det som skiftas ut vid upplösningen av en ekonomisk förening bör inte heller ändras. Utredningens bedömning: Överensstämmer inte med regeringens be- dömning. Utredningen föreslår att upplösning genom förenklad avveck- ling ska räknas som likvidation vid tillämpningen av samtliga bestäm- melser i inkomstskattelagen. Bedömningen i promemorian Beskattning av vissa utbetalningar från arbetskooperativ och vid förenklad avveckling av ekonomiska föreningar: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna delar bedömningen eller har ingen invändning mot den. Skälen för regeringens bedömning Återföring av avdrag för avsättningar I 30 och 31 kap. inkomstskattelagen finns bestämmelser om avdrag för avsättning till periodiseringsfonder och ersättningsfonder. Av dessa framgår bl.a. att sådana avdrag ska återföras inom vissa närmare angivna tidsfrister, men att avdragen ska återföras tidigare om den som gjort av- sättningen går i likvidation eller näringsverksamheten upphör (30 kap. 8 § och 31 kap. 20 § inkomstskattelagen). 28 kap. inkomstskattelagen innehåller vissa bestämmelser om en arbets- givares rätt till avdrag för att trygga de anställdas pensionering. Avdrags- rätten innebär att avsättningar sker i förväg för framtida pensionsutbetal- ningar och kan liknas vid en avsättning för uppskjuten lön för förvärvs- arbete. Av 28 kap. 25 § första stycket inkomstskattelagen framgår att om en arbetsgivare upphör med sin näringsverksamhet, ska disponibla pen- sionsbelopp tas upp som intäkt det beskattningsår då verksamheten upphör. I andra stycket samma paragraf anges att om en arbetsgivare går i likvi- dation ska disponibla pensionsbelopp tas upp som intäkt det beskattningsår då beslutet om likvidation fattas. Det kan konstateras att återföring av avdraget för avsättning till de olika fonderna och för pensionsbelopp ska ske redan vid inledandet av ett likvidationsförfarande. Detta gäller trots att likvidationen, vid frivillig likvidation, kan avbrytas och en ekonomisk förenings verksamhet då kan komma att återupptas. När det gäller förenklad avveckling bör det emellertid, med hänsyn till de osäkerhetsmoment som är kopplade till 2017/18:185 förfarandet (se ovan angående tonnagebeskattning) inte införas någon regel om att redan inledande av ett förfarande medför att tidigare med- givet avdrag ska återföras. Vid förenklad avveckling upphör näringsverk- samheten senast i samband med att föreningen upplöses. Återföringen av avdragen kommer därför att ske senast när föreningen har upplösts enligt ett lagakraftvunnet beslut om förenklad avveckling, vilket får anses tillräckligt för att tillgodose syftet med bestämmelserna. Beskattning som utdelning av det som skiftas ut vid upplösning Det som utöver inbetald insats skiftas ut till en medlem i en ekonomisk förening i samband med att föreningen upplöses ska behandlas som ut- delning (42 kap. 19 § inkomstskattelagen). Förenklad avveckling innebär att föreningen upplöses och det som skiftas ut utöver inbetald insats kom- mer därmed att omfattas av 42 kap. 19 § inkomstskattelagen. För att uppnå utdelningsbeskattning behövs alltså inte någon ändring i inkomst- skattelagen. Utlämnande av uppgifter från Regeringens förslag: Det ska vara möjligt att från be- skattningsdatabas lämna ut uppgifter till enskilda om beslut om för- enklad avveckling, om det inte av någon särskild anledning kan antas att den enskilde som uppgiften avser eller någon närstående lider men om uppgiften röjs. Utredningens förslag: Utredningen lämnar inte några förslag till ändringar av bestämmelser om behandling av uppgifter i beskattningsdatabas med anledning av förslaget om förenklad av- Förslaget i promemorian Beskattning av vissa utbetalningar från arbetskooperativ och vid förenklad avveckling av ekonomiska för- eningar: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Skälen för regeringens förslag: När behandlar person- uppgifter i sin beskattningsverksamhet gäller lagen (2001:181) om be- handling av uppgifter i beskattningsverksamhet, om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller om uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda Vissa av bestämmelserna i lagen gäller också vid behandling av uppgifter om juridiska personer och avlidna (se 1 §). Av 2 kap. 1 § lagen om behandling av uppgifter i be- skattningsverksamhet framgår att det i beskattningsverksamheten ska finnas en samling uppgifter som med hjälp av automatiserad behandling används gemensamt i verksamheten för de i lagen angivna ändamål för vilka behandling får ske (beskattningsdatabas). I databasen får uppgifter behandlas bl.a. för tillhandahållande av information som behövs hos för fastställande av underlag för samt bestämmande, redo- Prop. 2017/18:185 visning, betalning och återbetalning av skatt (1 kap. 4 § och 2 kap. 2 §). De uppgifter som får behandlas är exempelvis en juridisk persons iden- titet, säte, ägarförhållanden, firmatecknare och andra företrädare, regist- rering för skatter och avgifter samt underlag för fastställande av skatter och avgifter (2 kap. 3 §). I 2 kap. 5 § lagen om behandling av uppgifter i beskatt- ningsverksamhet regleras utlämnande av uppgifter till enskilda från data- basen. Av bestämmelsen framgår att det bl.a. får lämnas ut uppgifter till en enskild om beslut om likvidation eller konkurs om det inte av någon särskild anledning kan antas att den enskilde som uppgiften avser eller någon närstående lider men om uppgiften röjs. Bestämmelsen i 2 kap. 5 § lagen om behandling av uppgifter i Skatte- verkets beskattningsverksamhet utgör ett undantag från det absoluta sekretesskydd som gäller för uppgifter om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden som har tillförts databasen, se 27 kap. 1 § andra stycket 1 och 27 kap. 7 § 2 offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Undantaget motiveras av att det bör vara möjligt för att snabbt lämna ut vissa datalagrade uppgifter som exempelvis arbetsgivare kan behöva för sitt uppbördsarbete. Det kan också vara fråga om enskilda som ska anlita en entreprenör och behöver uppgift om huruvida denne är redovisningsskyldig till mervärdesskatt. Till sådana uppgifter kopplade till juridiska personer som bör kunna lämnas ut hör uppgifter om beslut om likvidation och konkurs (se prop. 1982/83:83 s. 17 f.) På samma sätt som det är möjligt att lämna ut uppgifter till enskilda om beslut om likvidation och konkurs, bör det vara möjligt att lämna ut upp- gifter om beslut om förenklad avveckling för det fall en sådan uppgift skulle finnas i beskattningsdatabasen. Bestämmelsen bör alltså ändras så att en uppgift om beslut om förenklad avveckling i be- skattningsdatabasen får lämnas ut till enskilda under förutsättning att det inte av särskild anledning kan antas att den enskilde som uppgiften avser eller någon närstående lider men om uppgiften röjs. Regeringens förslag: Alla ekonomiska föreningar ska registreras i ett nationellt föreningsregister som förs av . Det ska vara möjligt att registrera uppgifter och handlingar på sven- ska, andra officiella språk inom Europeiska unionen, norska och Den s.k. publicitetsverkan av att en uppgift kungörs ska stärkas. Som utgångspunkt ska en registrerad uppgift anses ha kommit till tredje mans kännedom, om uppgiften har kungjorts. Fram till och med den femtonde dagen efter kungörelsen ska det dock vara möjligt för tredje man att bryta presumtionen, om han eller hon visar att det var omöjligt att känna till det som har kungjorts. Fel och brister som har ägt rum när en person har utsetts till sty- relseledamot eller verkställande direktör ska som huvudregel inte kunna åberopas av föreningen mot tredje man, om beslutet att utse personen har registrerats och kungjorts. Om en ställföreträdare för föreningen eller en revisor har försatts i konkurs, fått en förvaltare eller fått näringsförbud, ska han eller hon strykas ur föreningsregistret. Detsamma ska gälla om auktorisationen eller godkännandet för en revisor har upphört att gälla eller om revis- orn har fått ett tidsbegränsat förbud att utöva revisionsverksamhet. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se slutbetänkandet s. 951 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslagen eller har ingen invändning mot dem. Skälen för regeringens förslag: är registreringsmyndig- het för ekonomiska föreningar. är länsindelat på så sätt att en ekonomisk förening registreras för det län där styrelsen har sitt säte (15 kap. 1 § i den hittillsvarande föreningslagen). Denna ordning har sin bakgrund i att det tidigare var länsstyrelserna som registrerade ekono- miska föreningar. För aktiebolag gäller att bolagen registre- ras i ett och samma register, som förs av . Enligt regering- ens mening bör även föreningsregistret fortsättningsvis utformas som ett nationellt register som förs av . Även på andra sätt bör den nya föreningslagen anpassas till aktie- bolagslagen när det gäller registrering. Det bör bli möjligt också för eko- nomiska föreningar att registrera uppgifter och handlingar även på andra språk än svenska. De språk som tillåts enligt aktiebolagslagen är de officiella språken inom Europiska unionen, norska och isländska (27 kap. 1 a §). Samma språk bör vara tillåtna enligt den nya föreningslagen. Enligt den hittillsvarande föreningslagen antas det som har förts in i föreningsregistret ha kommit till tredje mans kännedom om det har kun- gjorts i Post- och , s.k. positiv publicitetsverkan. Presumtionen bryts om det av omständigheterna framgår att den tredje mannen varken kände till eller borde ha känt till det som har kungjorts (15 kap. 3 §). Enligt aktiebolagslagen gäller en starkare presumtion. Till och med den femtonde dagen efter kungörelsen kan presumtionen brytas, om den tredje mannen visar att det var omöjligt för honom eller henne att känna till det som har kungjorts. Från och med den sextonde dagen efter kungörelsen kan presumtionen över huvud taget inte brytas (27 kap. 4 § första stycket). Den nya föreningslagen bör överensstämma med aktie- bolagslagen även i detta avseende. Vidare bör det tas in bestämmelser som motsvarar aktiebolagslagens regler om s.k. negativ publicitetsverkan (se 27 kap. 4 § andra stycket). De innebär att så länge ett visst förhållan- de som ska registreras ännu inte har kungjorts enligt lagens regler, ska tredje man antas vara okunnig om förhållandet. Denna presumtion bör kunna brytas först om det visas att tredje man faktiskt hade vetskap om förhållandet. Den nya föreningslagen bör, liksom aktiebolagslagen, också innehålla regler om det som gäller vid felaktigheter i en registrering eller kun- görelse. Föreningen bör inte kunna åberopa innehållet i en kungörelse mot tredje man, om det som har kungjorts inte stämmer överens med det som har förts in i föreningsregistret. Tredje man bör dock kunna åberopa kungörelsens innehåll mot föreningen, om föreningen inte visar att tredje mannen kände till det som har förts in i registret (jämför 27 kap. 4 a § Prop. 2017/18:185 aktiebolagslagen). Vidare bör fel och brister som har ägt rum när en person har utsetts till styrelseledamot eller verkställande direktör inte kunna åberopas av för- eningen gentemot tredje man, om beslutet att utse personen har registre- rats och kungjorts. I ett sådant fall har en utomstående som rättshandlar med föreningen befogad anledning att förvänta sig att den registrerade ställföreträdaren verkligen har behörighet att företräda föreningen. Det sagda bör dock inte gälla, om föreningen visar att tredje mannen kände till felet eller bristen (jämför 27 kap. 5 § aktiebolagslagen). Dessutom bör reglerna om avregistrering av obehöriga ställföreträdare utformas på samma sätt som i aktiebolagslagen. Det bör alltså införas regler om bl.a. avregistrering av auktoriserade och godkända revisorer som blir obehöriga på grund av att de har förlorat sin auktorisation eller sitt godkännande. Detsamma bör gälla om revisorn har fått ett tidsbe- gränsat förbud att utöva revisionsverksamhet eller att underteckna revisionsberättelser (jämför 27 kap. 6 § aktiebolagslagen). Regeringens förslag: De hänvisningar till den hittillsvarande för- eningslagen som finns i andra lagar ska ersättas med hänvisningar till den nya föreningslagen. De sakliga ändringar och tillägg som föreslås i den nya föreningslagen ska som utgångspunkt få genomslag också i de lagar som reglerar andra kooperativa företagsformer. Föreningsstämman i bostadsrättsföreningar och kooperativa hyres- rättsföreningar ska även fortsättningsvis, utan särskilda bestämmelser om det i stadgarna, ha möjlighet att i ett arvodesbeslut besluta en klumpsumma till styrelseledamöterna som dessa sedan får fördela Upplösning genom förenklad avveckling ska inte kunna användas av kreditmarknadsföreningar, ömsesidiga försäkringsbolag eller för- Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens Utredningen föreslår att även stämman i en bostadsrättsförening och kooperativ hyresrättsförening ska besluta om ersättning till var och en av styrelseledamöterna. Försäkringsrörelselagen (2010:2043) behand- las inte av utredningen (se slutbetänkandet s. 646, 650, 652 och 654 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslagen eller har ingen invändning mot dem. Förslaget i promemorian med utkast till lagrådsremiss: Överens- stämmer i huvudsak med regeringens förslag. eningsstämmans beslut om ersättning till styrelseledamöter överens- stämmer med utredningens förslag (se bilaga 7). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslagen eller har ingen invändning mot dem. att föreningsstämman i en bostadsrättsförening även fortsättningsvis bör 2017/18:185 ha möjlighet att i ett arvodesbeslut besluta en klumpsumma till styrelse- ledamöterna som dessa sedan får fördela mellan sig. Skälen för regeringens förslag Som utgångspunkt bör de nya reglerna gälla även för andra kooperativa företagsformer Ett flertal kooperativa företagsformer regleras i andra lagar än den hit- tillsvarande föreningslagen.