prop · H503247 · 2018-04-26 00:00:00 — Kravet på egenhändigt undertecknande motverkar risken för att någon obehörigen ansöker om förmån i annans namn och har funnits i ett flertal författningar på socialförsäkringsområdet. Det får mot bakgrund av premiepensionssystemets utformning anses Prop. 2017/18:247 ligga ett betydande värde i att pensionsspararna är medvetna om hur deras premiepensionsmedel är placerade. Att fondbyten kan beställas av ombud för spararens räkning motverkar en sådan medvetenhet. De händelser som beskrivits ovan där fondbyten har beställts av personer som uppgivit sig vara spararens ombud, men där det i efterhand visats ha skett obehörigen, visar på behovet av att begäran om fondbyte knyts till pensionsspararen personligen på samma sätt som gäller vid ansökan om förmån. De stora mängder klagomål som kommit in till angående förvaltningsföretag och deras tjänster visar tydligt att de problem som föranledde regeringens beslut om stoppade massfondbyten 2011 till stora delar fortfarande finns kvar. Mot den bakgrunden – och i syfte att minska risken för att oseriösa företag byter fonder åt pensionsspararna – bör det införas ett krav på att en begäran om fondbyte ska vara egenhändigt undertecknad. Åtgärden bedöms minska möjligheten för oseriösa aktörer att byta fonder åt pensionssparare. I avsnitt 10.1 föreslås att ska föra över medlen till förvalsalternativet när pensionsrätt för premiepension fastställs för en pensionssparare. Det innebär att anmälan om fondval inte längre aktualiseras. Flera remissinstanser anser att det är viktigt att e-legitimation kan användas. Regeringen konstaterar att det av 111 kap. 5 § SFB framgår att elektronisk underskrift kan användas vid användning av självbetjäningstjänster på internet. Ett krav på egenhändigt undertecknande begränsar inte den möjligheten. 10 Vissa administrativa förenklingar 10.1Nya pensionssparare ska placeras direkt i förvalsalternativet Regeringens förslag: När pensionsrätt för premiepension fastställs för en pensionssparare, ska föra över medlen till förvalsalternativet. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen föreslår att pensionsspararen ska upplysas om rätten att placera medlen i Färdiga riskportföljer. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser – t.ex. Inspektionen för socialförsäkringen (ISF), , , Statskontoret och – tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. avstyrker förslaget på den grunden att det utgör en inskränkning i valfriheten. , , och anser att en initial placering i förvalsalternativet kan vara motiverad, men att pensionsspararna innan de nya 2017/18:247 premierna betalas ut ska få information om möjligheterna att göra eget val. Skälen för regeringens förslag Efter att pensionsrätt för premiepension har fastställts för en pensionssparare ska enligt 64 kap. 18 § SFB föra över medel som motsvarar pensionsrätten samt avkastningen på dessa medel till förvaltning i värdepappersfonder eller fondföretag som förvaltas av fondförvaltare som ingått samarbetsavtal med eller fonder som förvaltas av Sjunde AP-fonden. När premiepension har fastställts för en pensionssparare ska denne enligt 64 kap. 24 § SFB upplysas om rätten att välja placering för sådana medel. Om pensionsspararen inte anmäler något val inom den tid som beslutar, ska myndigheten föra över medlen till en eller flera fonder som förvaltas av Sjunde AP-fonden, vilket är AP7 Såfa. Bestämmelser om fördelningen av medlen finns i 5 kap. 1 § tredje stycket LAP. Ålderspensionsavgifterna betalas in fortlöpande under intjänandeåret. Den andel av ålderspensionsavgiften som motsvarar pensionsrätt för premiepension förs till för tillfällig förvaltning. ansvarar dock för förvaltningen av dessa medel. Medlen förs över till den eller de fonder som pensionsspararen bestämt alternativt till förvalsalternativet först efter att pensionsrätten för premiepension har fastställts, dvs. flyttas likvida medel för både nya och befintliga pensionssparare från den tillfälliga förvaltningen till fondhandelskonto hos . För befintliga pensionssparare initierar den nya pensionsrätten fondhandel i den eller de fonder pensionsspararen senast bestämt. För nya pensionssparare skapas ett premiepensionskonto och pensionsrätten registreras men fondhandel initieras dock först efter att pensionsspararen gjort ett aktivt fondval eller när väntetiden för aktivt fondval har löpt ut. För de som inte gör ett aktivt val placeras medlen i förvalsalternativet. Detta handläggningssätt innebär att nya pensionssparares medel och som längst till dess väntetiden för aktivt fondval löpt ut är placerade på fondhandelskontot. Pensionsspararen har visserligen möjlighet att göra ett aktivt val men informationen om att detta är möjligt lämnas först i samband med det orangea kuvertet som skickar ut . som kapitalet finns på ett konto hos beräknas ränta på pengarna. Eftersom nya pensionssparare får vänta på att välja fonder kan de få en något högre räntesats än den som ges till befintliga pensionssparare. Extraräntan till nya pensionssparare var i genomsnitt för intjänandeåren 1995–2013. var avkastningen för förvalsalternativet 4,4–15,. Statistik som har tagit fram visar att en över- Prop. 2017/18:247 vägande majoritet av nya pensionssparare är unga personer med små premiepensionsbelopp. Vidare finns statistik som visar att det endast är någon enstaka procent av de nya pensionsspararna som faktiskt väljer någon annan fond än förvalsalternativet . Nya premiepensionssparares medel ska placeras direkt i förvalsalternativet En klar majoritet av nya pensionssparare låter av olika skäl medlen föras över till förvalsalternativet. För att förenkla för pensionsspararna, bör – i stället för att som placera medlen på fondhandelskontot – föra över medlen till förvalsalternativet, dvs. den eller de fonder som förvaltas av Sjunde AP-fonden. Förslaget innebär att spararna utsätts för en ökad finansiell risk jämfört med nuvarande rutiner. kan det förväntas att fler pensionssparare får högre avkastning jämfört . Den ökade finansiella risken bör kunna hanteras genom att spararna får tydlig information i samband med att deras medel placeras i förvalsalternativet. Nya pensionssparare bör därför få det orangea kuvertet med information om placeringen , vilket även bl.a. har anfört. Tidiga informationsinsatser medför att nya pensionssparare har möjlighet att i ett tidigt skede påverka placeringen av kapitalet. gör bedömningen att förslaget innebär att pensionsspararnas valfrihet inskränks. Regeringen delar inte den bedömningen, eftersom pensionsspararna även i fortsättningen informeras om möjligheten att göra aktiva fondbyten och förslaget på inget sätt hindrar dessa från att göra dem. Eftersom informationsinsatsen bör kunna ske tidigare än , möjliggörs snarare att medvetna val kan göras i ett tidigt skede. Premiepension ska kunna beviljas med tre månaders retroaktivitet i vissa fall Regeringens förslag: Premiepension ska kunna lämnas för högst tre månader före ansökningsmånaden om den försäkrade fick sjuker- Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag Allmän pension beviljas generellt inte före ansökningsmånaden. ningen härtill är att de inkomstgrundade pensionerna är försäkrings- mässigt beräknade på så sätt att ett senare pensionsuttag ger en högre pension och därmed i genomsnitt samma livspension som ett tidigare uttag (prop. 1997/98:151 s. 454 f.). För personer som fått sjukersättning får dock inkomstpension, tilläggspension och garantipension lämnas före ansökningsmånaden. Enligt 33 kap. 16 § SFB kan sjukersättning lämnas längst till och med månaden före den månad då den försäkrade fyller . Sjukersättningen ersätts därefter normalt av allmän ålderspension. När bestämmelserna om allmän ålderspension infördes infördes ett ansökningskrav för att allmän ålderspension skulle beviljas. Det enda undantaget från ansökningskravet rörde tilläggspension. infördes en utredningsskyldighet som innebär att myndigheten ska utreda om den försäkrade vill ta ut allmän ålderspension om han eller hon inte har ansökt om sådan pension månaden före den då han eller hon fyller och för den månaden har fått sjukersättning (56 kap. 8 § SFB). Redan vid införandet konstaterades att eftersom utredningsskyldigheten föreligger först i anslutning till 65-årsmånaden kan detta innebära att en person blir utan pension vid avsaknad av lagregel om retroaktivitet (prop. 1997/98:151 s. 742). Därför infördes en bestämmelse som möjliggör att inkomstpension och tilläggspension, sedermera även garantipension, får lämnas före ansökningsmånaden om den försäkrade fick sjukersättning (56 kap. 5 § SFB). Att premiepensionen är undantagen från denna regel beror på att den ska beräknas med utgångspunkt från fondandelarnas värde för pensionsuttaget (prop. 1997/98:151 s. 742). Detta innebär i sin tur att när en ansökan om pension kommer in kan premiepensionen enbart beviljas från ansökningsmånaden medan övrig allmän ålderspension kan beviljas retroaktivt. får enligt 56 kap. 4 a § SFB lämna allmän ålderspension utan ansökan från och med den månad den försäkrade fyller om den försäkrade fick hel sjukersättning före den månaden. I dessa fall har inte någon utredningsskyldighet rörande om personen vill ta ut allmän ålderspension eller inte (54 kap. 8 § sista meningen SFB). I några situationer krävs dock fortfarande att en försäkrad som uppbär hel sjukersättning ansöker om allmän ålderspension. Det gäller när den försäkrade är bosatt eller har varit bosatt utomlands eller den försäkrade har haft vilande sjukersättning eller steglös avräkning före den månad han eller hon fyllde (2 § i föreskrifter om ansökan om pension och utbetalning av små belopp [PFS 2011:6]). De personer som haft partiell sjukersättning för 65- årsmånaden omfattas inte heller av bestämmelsen i 56 kap. 4 a § SFB och behöver således också ansöka om allmän ålderspension. Anledningen är att dessa personer vanligtvis har ett arbete och att det inte är självklart att de vill sluta att arbeta och ta ut hel ålderspension (prop. 2012/13:169 s. 47). Nuvarande ordning innebär att en person som haft sjukersättning men inte omfattas av bestämmelsen i 56 kap. 4 a § SFB och därför måste ansöka om allmän pension, men som av någon anledning är sen med sin Prop. 2017/18:247 ansökan, kan bli utan premiepension för någon månad eftersom premiepension inte kan betalas ut retroaktivt. För att en pensionär ska kunna få bostadstillägg krävs enligt 101 kap. 3 § SFB att hel ålderspension tagits ut, dvs. alla delar av ålderspensionen måste tas ut och där ingår premiepension. En sådan person kan därför i vissa fall även bli utan bostadstillägg. Tre månaders retroaktiv premiepension möjliggörs för personer som haft sjukersättning före 65-årsmånaden När en ansökan av någon anledning inte kunnat prövas finns it-systemstöd för att kunna bevilja premiepension med retroaktiv verkan. Att nu bevilja en pension som mest retroaktivt, och då oberoende om personen beviljas fondförsäkring eller traditionell försäkring, bedömer därför inte som något problem. Pensionen skulle kunna beviljas på befintligt kontovärde vid beräkningstillfället och med ett delningstal som maskinellt har justerats till korrekt värde och i övrigt kan de regler som finns vad avser retroaktiv utbetalning tillämpas. Möjligheten att bevilja även premiepensionen retroaktivt skulle innebära att den enskilde kan beviljas premiepensionen från samma månad som de övriga delarna av den allmänna ålderspensionen. I och med att en person har möjlighet att få hel allmän ålderspension för ytterligare någon månad finns möjlighet att bevilja också bostadstillägg . Regeringen anser därför att det är lämpligt att nu föreslå en ändring som medför att även premiepensionen kan beviljas retroaktivt. Förslaget innebär att bestämmelserna om rätten att få ålderspension retroaktivt i vissa fall görs lika för ålderspensionens alla delar. Det blir lättare och tydligare för enskilda att förstå reglerna. administration ökar visserligen något men möjligheten att hantera hela ålderspensionen i ett sammanhang ökar. 10.3Ökat uttag av premiepension Regeringens förslag: Ökat uttag av premiepension ska kunna göras från och med den månad som anges i ansökan. Det ska dock kunna göras tidigast från och med den månad ansökan kom in till . Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Enligt 56 kap. 9 § SFB gäller samma regler för ökat uttag av inkomst-, tilläggs- och garantipension som för ansökan om första utbetalningen av allmän ålderspension. Detta innebär att en ökning av pensionsuttaget kan göras från och med den månad som anges i ansökan, dock tidigast från och med den månad ansökan kom in Ett ökat uttag av premiepension kan däremot 2017/18:247 göras tidigast från och med månaden efter den då ansökan kom in till . Tidpunkten för beviljande av ökat uttag av premiepension respektive övrig ålderspension är således olika även om pensionären ansöker om ett ökat uttag ur de båda systemen . För att en pensionär ska kunna få bostadstillägg krävs enligt 101 kap. 3 § SFB att hel ålderspension tagits ut, dvs. alla delar av ålderspensionen måste tas ut och där ingår premiepension. En pensionär som vill ändra sitt uttag från t.ex. halv till hel allmän ålderspension för samtliga i ålderspensionen ingående delar kan därför, förutom att bli utan premiepension för en månad, även behöva vänta en månad på att få rätt till bostadstillägg. Redan vid tillkomsten av det nya pensionssystemet betonades vikten av att reglerna om ansökan och utbetalning av ålderspension utformas så enhetligt som möjligt för att den pensionsberättigade ska kunna ansöka om inkomstpension och premiepension på samma blankett (prop. 1997/98:151 s. 456). Det är således inte optimalt med den nuvarande olikheten i regleringen rörande ökat uttag av allmän ålderspension. Anledningen till att premiepensionen inte har omfattats av 56 kap. 14 § SFB är att tidigare inte hade de tekniska förutsättningar som krävs för att kunna hantera en sådan ordning (prop. 2003/04:91 s. 11 f.). har numera de tekniska förutsättningar som krävs. Regeringen anser därför att ett ökat uttag av premiepension – i likhet med vad som gäller för övrig ålderspension – bör kunna beviljas från och med den månad som anges i ansökan, dock tidigast från och med den månad då ansökan kom in till . Tidpunkten från och med vilken ett ökat uttag av ålderspensionen ska kunna göras blir då densamma för alla delar i ålderspensionen. 10.4Basränta i samband med felaktigt utbetald premiepension Regeringens förslag: Bestämmelserna om basränta ska inte tillämpas om återkravet grundar sig på att premiepension felaktigt har betalats ut för tid efter det att den försäkrade har avlidit. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Den som är återbetalningsskyldig för premiepension ska enligt 108 kap. 17 § SFB betala basränta på det felaktigt utbetalda beloppet. Basränta fastställs enligt skatteförfarandelagen (2011:1244) från utbetalningsdagen till och med dagen för beslut om återkrav. Att ett återkrav i premiepensionssystemet ska räknas upp med basränta bygger på principen att kontot ska återställas till ett läge som om någon felutbetalning aldrig hade gjorts. Att en uppräkning ska göras med basräntan har motiverats med de svårigheter som finns med att räkna fram en faktiskt uppnådd avkastning på det felutbetalda beloppet (prop. 1997/98:151 s. 485 f.). Eventuella korrigeringar för arvsvinster, liksom Prop. 2017/18:247 för återbäring, ansågs också ingå i denna schablonmässiga uppräkning. Den enda felutbetalningssituation som har konstaterat inom premiepensionssystemet är i samband med dödsfall där aviseringar om detta når myndigheten sent. I dessa fall betalas premiepension felaktigt ut för tid efter dödsfallsmånaden. hanterar dessa situationer genom att låna ut ett belopp motsvarande det felaktigt utbetalda beloppet. Detta innebär att frågorna om arvsvinstfördelningen till pensionsspararkollektivet och eventuell efterlevandepension blir rimligt hanterade trots felutbetalningen och utan att någon uppräkning med basränta behöver göras. Genom hantering med lån till premiepensionssystemet motsvarande det felaktigt utbetalda beloppet återställs premiepensionskontot automatiskt till sitt rätta värde. Kontovärdet utvecklas sedan utifrån respektive kurser, som om någon felutbetalning inte skett. Att i denna situation även tillföra kontot basränta enligt 108 kap. 17 § SFB, skulle leda till att kontovärdet blir för högt. Regeringen anser därför att bestämmelserna om basränta i 108 kap. 17 § SFB inte ska tillämpas om återkravet grundas på att premiepension felaktigt har utbetalats för tid efter det att den försäkrade avlidit. 10.5Ränta vid återkrav av premiepension Regeringens förslag: Bestämmelserna om ränta vid avtal om avbetalningsplan eller anstånd och om dröjsmålsränta vid dröjsmål med betalning i samband med återkrav ska tillämpas även i fråga om premiepension. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: När beslutat om återkrav ska myndigheten verkställa beslutet och i samband med detta kan ränta debiteras under vissa förutsättningar, dels när det har träffats en överenskommelse om avbetalningsplan med gäldenären SFB), dels när gäldenären har beviljats anstånd SFB) och dels när gäldenären är i dröjsmål med betalningen (108 kap. 19 §). Enligt 108 kap. 17 § SFB ska bestämmelsen om ränta på det återkrävda beloppet vid avbetalningsplan eller anstånd med betalningen inte tillämpas i fråga om premiepension. I 108 kap. 19 § SFB anges att bestämmelsen om dröjsmålsränta inte tillämpas i fråga om premie- Som skäl för införandet av räntereglerna vid återkrav av inkomstpension anfördes att det var klart otillfredsställande att en enskild som felaktigt disponerat statliga medel inte ens ska betala ränta på det felaktigt disponerade beloppet som ska betalas tillbaka samt att det fanns skäl att anta att viljan att återbetala felaktigt utbetalda belopp i vissa fall skulle öka om dröjsmålsränta infördes som påtryckningsmedel (prop. 2006/07:49 s. 38). 2017/18:247 Det finns inte några principiella skillnader mellan inkomstpensions- och premiepensionssystemet som motiverar olika regler om ränta vid återkrav. Regeringen föreslår därför att reglerna om ränta vid avbetalningsplan och anstånd samt vid dröjsmål enligt 108 kap. 15, 16 och 19 §§ SFB även ska tillämpas vid återkrav av premiepension. Även från den försäkrades perspektiv blir det lämpligare och mer förståeligt om samtliga pensionsförmåner som utbetalas felaktigt hanteras enhetligt och debiteras samma typ av ränta. 10.6Tidpunkten för övergång till traditionell försäkring Regeringens förslag: Inlösen av fondandelar för dem som valt livränta inom premiepensionen ska kunna göras tidigast före den månad då livräntan första gången ska betalas ut. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Enligt 64 kap. 11 § SFB har pensionsspararen rätt att på begäran få ut sin premiepension i form av livränta med garanterade belopp, s.k. traditionell försäkring. Av 64 kap. 14 § SFB framgår att pensionen ska bestämmas med utgångspunkt i tillgångarnas värde vid inlösen av innehavet och att inlösen ska ske tidigast månaden före den då livräntan första gången ska betalas ut. Av förarbetsuttalanden framgår att sådan inlösen inte i något fall skulle kunna ske innan pensionsspararen börjar ta ut premiepension (prop. 1998/99:98 s. 37). Av uppgifter från framgår att den vanligaste tidpunkten för när en ansökan om uttag av premiepension inkommer till myndigheten är före önskat utbetalningsdatum. Med tillämpning av nuvarande ordning innebär detta i normalfallet en väntetid på minst innan kan fatta ett beslut i frågan. Inom pågår ett arbete med att göra det enklare för blivande pensionärer genom att ge dem ett gemensamt beslutsbrev avseende hela ålderspensionen i anslutning till att ansökan kommit in. Bestämmelserna i 64 kap. 14 § andra stycket SFB innebär ett hinder i detta arbete då inlösen av fondandelar för de som valt traditionell försäkring kan starta tidigast månaden före uttagsmånaden. Med nuvarande ordning är det i de flesta fall inte möjligt att nå målet om ett gemensamt beslutsbrev i nära anslutning till att ansökan kommit in vid begäran om övergång till traditionell försäkring. För att ett utskick av ett gemensamt beslutsbrev för hela den allmänna ålderspensionen ska kunna ske i nära anslutning till att ansökan kommit in, anser regeringen att det bör vara möjligt att lösa in fondandelar tidigast före den månad då livräntan första gången ska betalas ut. Det innebär framför allt en vinst för den enskilde, eftersom beslutsbrev kan skickas ut i rimlig tid innan den första utbetalningen Förslaget innebär ett steg i riktning mot en gemensam och enhetlig Prop. 2017/18:247 handläggning av hela det allmänna ålderspensionsområdet. bör informera pensionsspararna om konsekvenser- na av en övergång till traditionell försäkring i samband med ansökan. Regeringens förslag: ska ta ut avgifter från fondförvaltare för att täcka myndighetens kostnader för handläggning av ansökan om fondavtal, granskning av fondförvaltare och fonder och information om fonder. Det ska inte finnas krav på att uppgifter om avgifter ska anges i Förvaltningslagen ska tillämpas i fråga om rättelse, ändring och överklagande av beslut om avgifter. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. avstyrker förslaget på den grunden att avgifter ökar trösklarna för att ansöka om att få ingå fondavtal. Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) och (ESV) anser att grunderna för avgifterna – t.ex. avgiftsuttagets storlek och utformning – är oklar. ESV anser dessutom att uttrycket ”för att täcka myndighetens kostnader” är oklart. (PTK) anser att det är oklart vilka avgifter som ska kunna ta ut. Kammarrätten i och PTK anser att regeringen med stöd av 64 kap. 42 § SFB bör meddela föreskrifter om grunderna för ISF och PTK befarar att avgifterna kommer att övervältras på Kammarrätten i , , , och , anser att 64 kap. 41 § första stycket SFB bör tas bort. Skälen för regeringens förslag: Premiepensionssystemet finansieras genom avgifter från pensionssparare, inklusive pensionärer. för systemet består i huvudsak av två delar, dels fondförvaltarnas och Sjunde AP-fondens förvaltningskostnader, dels nader för premiepensionssystemet täcks av avgifter som tas ut av pensionsspararna och fondförvaltarna. Enligt 64 kap. 40 § SFB får ta ut avgifter från fondförvaltare för att täcka myndighetens kostnader för registrering av fonder och information om fonder. Förslagen innebär att fondförvaltare ska ansöka om att få ingå fondavtal (se avsnitt 6). Det klargörs också att ska granska fondförvaltare och fonder (se avsnitt 5). Det är rimligt att mot avgifterna svarande kostnader inte belastar pensionsspararna som kollektiv. Regeringen anser därför, till skillnad 2017/18:247 från , att övervägande skäl talar för att bör ta ut avgifter från fondförvaltarna för att täcka kostnader för dels handläggning av ansökan om att få ingå fondavtal, dels granskning av fondförvaltare och fonder. Motsvarande bör gälla avgifter för information om fonder. PTK anser att det är oklart vilka avgifter ska kunna ta ut.