prop · H503287 · 2018-08-28 00:00:00 — tingets valnämnd ansvarar för upprättande av röstlängden och ordnar vallokaler och valförrättare. den slutliga sammanräkningen och avgör eventuella överklaganden som Prop. 2017/18:287 gäller den preliminära röstlängden. ansvar för valet och ansvarar bl.a. för röstkort, registrering av grupper, partier och liknande sammanslutningar, deras kandidater och tryckning av valsedlar. Förslagen om ändringar i bestämmelser om val till innebär att svenskt medborgarskap inte ska vara ett krav för att vara valbar till , att förbudet för väljarens make eller barn att vara vittne vid brevröstning vid val till tas bort, att en väljare som är okänd för röstmottagaren vid röstning i vallokal ska kunna styrka sin identitet på annat sätt än genom att legitimera sig och att det på en valsedel ska finnas en upplysning om personröstningens innebörd. Förslagen innebär en större enhetlighet i valförfarandet vid de olika valen. Det kan bidra till ökad förutsebarhet i valförfarandet och till att stärka förtroendet för valens genomförande i . Förslagen bedöms medföra behov av vissa informationsinsatser för de samiska väljarna. Sådana insatser bör i första hand kunna ske i samband med ordinarie informationsförmedling inför val till . Insatserna bör därför kunna rymmas inom ramen för befintliga anslag för , och , som är ansvariga för administrativa arbetsuppgifter vid val till . Några kostnadsmässiga konsekvenser för enskilda bör inte uppkomma till följd av förslagen. Förslagen bedöms inte komma att få några miljökonsekvenser. Förslagen får inte heller några följder vad gäller den kommunala självstyrelsen, för sysselsättningen och offentlig service i de olika delarna av landet eller för jämställdheten mellan kvinnor och män. 14.1 Förslaget till lag om säkerhetskontroll vid offentliga sammanträden 1 § Säkerhetskontroll får genomföras vid inpassering till eller i lokaler som disponeras för ett sammanträde i som i enlighet med regleringen i sametingslagen (1992:1433) är offentligt, om det finns anledning att befara att det vid sammanträdet kan komma att begås brott som innebär en allvarlig fara för någons liv, hälsa eller frihet eller för omfattande förstörelse av egendom. Paragrafen, som anger att säkerhetskontroll under vissa förutsättningar får äga rum vid offentliga sammanträden i , behandlas i avsnitt 9.1. De sammanträden som kan komma i fråga är i första hand sammanträden i plenum och styrelsens och nämndernas sammanträden, vars offentlighet regleras i sametingslagen (1992:1433). 2017/18:287 3 a § sametingslagen är sammanträden i plenum offentliga. får dock enligt bestämmelsen besluta att överläggningen i ett visst ärende ska hållas inom stängda dörrar. Styrelsen ska enligt 2 kap. 3 c § första stycket sametingslagen hålla sina sammanträden inom stängda dörrar. Den får dock besluta att sammanträdena ska vara offentliga, om har medgett det. I ärenden som avser myndighetsutövning eller i vilka det förekommer uppgifter som hos styrelsen omfattas av sekretess ska dock enligt paragrafens andra stycke sammanträdena alltid hållas inom stängda dörrar. Samma regler gäller för sammanträden i nämnder enligt tredje stycket. En riskbedömning ska alltid göras när regeln tillämpas. För säkerhetskontroll krävs att det finns anledning att befara att det vid sammanträdet kan komma att begås brott som innebär en allvarlig fara för någons liv, hälsa eller frihet eller för omfattande förstörelse av egendom. Det räcker alltså inte att endast mera allmänna ordningsstörningar såsom ljudliga protester eller demonstrationer med exempelvis banderoller och flygblad kan förutses. Formuleringen tar sikte på sådana brott som finns angivna i 3, 4 och 13 kap. , såsom mord, dråp, allvarligare misshandel, människorov, olaga frihetsberövande, mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse samt allvarligare hot om sådana brott, t.ex. vapenhot. Det är således fråga om gärningar av vilka flera för övrigt skulle kunna komma i fråga som terroristbrott enligt lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. När det gäller risken för brott mot någons liv, hälsa eller frihet är det tillräckligt att en enda person kan komma till allvarlig skada och det saknar i sammanhanget betydelse om vederbörande har någon särskild funktion under sammanträdet eller är åhörare. Hur stor risken för brott måste vara kan inte anges generellt. Det måste dock finnas indikation på en säkerhetsrisk. Även om det således fordras en viss konkretisering av säkerhetsrisken är avsikten inte att kravet ska ställas alltför högt. Risken behöver inte vara hänförlig till någon viss person eller fråga vid sammanträdet. Även något diffusa och allmänt riktade hot eller befarade risksituationer bör kunna föranleda säkerhetskontroll. Avgörande är dock att det är fråga om en risk för sådana kvalificerade brottsliga gärningar där skjutvapen, tillhyggen, knivar, sprängämnen, brandbomber och andra farliga ämnen är troliga brottsverktyg. 2 § Ett beslut om säkerhetskontroll ska avse ett visst sammanträde och får utöver sammanträdeslokalen och entréutrymmen endast omfatta de angränsande lokaler som behöver utnyttjas för att besökare ska kunna följa sammanträdet. I beslutet ska det anges vilket sammanträde och vilka lokaler som omfattas av beslutet. Ett beslut om säkerhetskontroll fattas av den som är eller ska vara ordförande vid sammanträdet. Innan ett beslut om säkerhetskontroll fattas ska samråd ske med . Paragrafen, som innehåller bestämmelser som avser beslut om säkerhetskontroll, behandlas i avsnitt 9.2. Av paragrafens första stycke framgår att beslut om säkerhetskontroll ska avse ett visst sammanträde och att utöver själva sammanträdeslokalen också andra angränsande lokaler kan tas i anspråk. Att lokalerna i fråga behöver utnyttjas för att besökare ska kunna följa sammanträdet innebär att endast de lokaler som för sammanträdet har upplåtits åt allmänheten får beröras av en säkerhetskontroll. I praktiken torde endast själva sammanträdeslokalen, allmänhetens passager till denna och, där så förekommer, separata åhörarrum beröras av ett beslut om säkerhetskontroll. För att förtydliga att endast lokaler som direkt eller indirekt är förbundna med sammanträdeslokalen får beröras av säkerhetskontrollen har angetts att lokalerna ska vara angränsande. Det ska av det dokumenterade beslutet framgå vilket sammanträde och vilka lokaler som berörs. Allmänheten bör underrättas om beslutet, vilket kan ske t.ex. genom anslag på lämplig plats i eller de lokaler där sammanträdet äger rum. Av andra stycket framgår att det är den som är eller ska vara sammanträdets ordförande som beslutar om säkerhetskontroll. I normalfallet torde ett beslut om säkerhetskontroll fattas som ett led i förberedelserna av ett sammanträde, men det kan inte uteslutas att ett sådant beslut kan aktualiseras i nära anslutning till genomförandet av sammanträdet. I tredje stycket anges att varje beslut om säkerhetskontroll ska föregås av ett samråd med . Vid samrådet bör förutsättningarna för kontrollen diskuteras vad gäller hotbild, risk och de mera praktiska detaljerna runt kontrollen. En kopia av beslutet bör även skickas till . 3 § Säkerhetskontrollen omfattar besökare till det sammanträde och de lokaler som anges i beslutet om säkerhetskontroll. Kontrollen omfattar dock inte ledamöter och ersättare vid sammanträdet, eller andra som på grund av ett särskilt uppdrag från närvarar vid sammanträdet. Den som är eller ska vara ordförande vid sammanträdet får undanta även andra personer från kontrollen. Identiteten får kontrolleras endast för att fastställa om en person som uppger sig inte omfattas av säkerhetskontrollen ska undantas från den. Paragrafen, som anger vilka som omfattas av kontrollen och vem som beslutar om undantag från kontrollen, behandlas i avsnitt 9.3.2. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I första stycket anges att kontrollen omfattar besökare, varmed i första hand avses åhörare. Begreppet besökare tydliggör vilka som omfattas av kontrollen oavsett i vilket syfte de avser att närvara vid ett sammanträde. Det innebär att även journalister i allmänhet också omfattas. Ledamöter och ersättare vid sammanträdet liksom andra som på grund av ett särskilt uppdrag från närvarar vid sammanträdet omfattas däremot inte av kontrollen. Exempel på personer som på grund av ett särskilt uppdrag från närvarar vid sammanträdet och som därför inte omfattas av kontrollen är politiker, tjänstemän eller andra som är särskilt inbjudna. Kontrollen omfattar däremot förtroendevalda som besöker ett annat beslutsorgan än sitt eget, om besöket inte sker på grund av någon skyldighet att närvara. Till skillnad mot vad som gäller för kommuner och landsting finns för ingen som enligt lag är skyldig att närvara vid sammanträdet, utöver ledamöterna. Därutöver får andra personer, t.ex. journalister, undantas från en säkerhetskontroll. Beslut om detta får fattas av samma person som får 2017/18:287 besluta om kontrollen, dvs. den som är eller ska vara ordförande vid sammanträdet. Enligt andra stycket får kontroll av någons identitet inte förekomma rutinmässigt, utan bara för att kunna fastställa om en person ska undantas från säkerhetskontrollen. Självfallet ska legitimation inte avkrävas slentrianmässigt, utan endast i de fall då en person, som inte är känd för personalen vid kontrollen, påstår sig vara undantagen från kontrollen. 4 § Vid säkerhetskontrollen ska vapen och andra föremål som är ägnade att komma till användning vid brott som avses i 1 § eftersökas. Kontrollen får omfatta kroppsvisitation och undersökning av väskor och andra föremål som påträffas i lokaler som anges i beslutet om säkerhetskontroll. Paragrafen, som anger syftet med säkerhetskontrollen, behandlas i avsnitt 9.3.1. Syftet med säkerhetskontrollen är att förhindra att vapen och andra föremål som är ägnade att komma till användning vid våldshandlingar och andra övergrepp medförs till sammanträdet. Med andra föremål avses här knivar, tillhyggen, gatstenar och liknande, liksom sprängämnen, tändmedel och andra farliga ämnen. För att eftersöka sådana föremål får kroppsvisitation utföras. Med begreppet kroppsvisitation avses detsamma som i 28 kap. 11 § tredje stycket , dvs. en undersökning av kläder och annat som någon bär på sig samt av väskor, paket och andra föremål som någon har med sig (jfr 6 § tredje stycket). Att föremål som inte kan kopplas samman med någon viss person, och därför inte heller kan omfattas av kroppsvisitation, får undersökas, anges uttryckligen. 5 § Säkerhetskontrollen genomförs efter närmare anvisningar av av en polisman. Kontrollen kan också efter förordnande genomföras av en ordningsvakt under ledning av en polisman. Paragrafen, som anger vilka som ska ansvara för genomförandet av säkerhetskontrollen, behandlas i avsnitt 9.3.3. Den föreslagna ordningen överensstämmer med den som gäller för säkerhetskontroll i domstolar, kommuner och landsting. Genomförandet av en säkerhetskontroll är således i första hand en sak för . Om det bedöms lämpligt med hänsyn till omständigheterna får dock denna förordna att säkerhetskontrollen utförs av en ordningsvakt under ledning av en polisman. Huruvida den polisman som i sådant fall ska leda kontrollen bör vara närvarande får avgöras i det enskilda fallet. Faktorer som har betydelse för den bedömningen är om polismannen kan leda kontrollen utan att vara på plats, t.ex. genom att stå i förbindelse med de ordningsvakter som utför kontrollen för att kunna ge stöd och anvisningar, och polisens möjligheter att snabbt rycka ut om det behövs. En naturlig utgångspunkt för en sådan bedömning är att ju större risken är för att allvarlig brottslighet äger rum vid kontrollen desto viktigare är närvaron av polismän på plats. 6 § Kroppsvisitation vid säkerhetskontrollen ska utföras med metalldetektor eller liknande anordning. Kroppsvisitationen får göras på annat sätt om det finns I så fall ska den utföras av en polisman eller av en ordningsvakt som Prop. 2017/18:287 har godkänt för uppgiften. Kroppsvisitation som är av mera väsentlig omfattning ska utföras i ett avskilt utrymme och om möjligt i vittnes närvaro. Kroppsvisitation får utföras eller bevittnas endast av någon som är av samma kön som den som visiteras, om undersökningen inte görs med metalldetektor eller liknande anordning eller avser föremål som den som visiteras har med sig. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om kroppsvisitation, behandlas i avsnitt 9.3.4. Kroppsvisitation ska enligt första stycket i första hand utföras med hjälp av metalldetektor eller annan liknande anordning. Med metalldetektor avses såväl s.k. larm- eller säkerhetsbågar som handhållna metalldetektorer. För undersökning av väskor, paket och andra föremål kan röntgenutrustning användas. Säkerhetskontroll som görs på annat sätt, dvs. kontroll, får endast ske om det finns särskilda skäl för det. Med särskilda skäl avses främst situationer där den tekniska utrustningen ger indikation på ett föremål av en beskaffenhet som motiverar en närmare undersökning. Det kan emellertid också vara fråga om att den tekniska utrustningen på grund av fel eller andra praktiska omständigheter inte kan användas vid ett visst kontrolltillfälle. Endast de ordningsvakter som förordnats med stöd av 2 b § i lagen (1980:578) om ordningsvakter, och polismän får utföra kroppsvisitation. Ordningsvakter som saknar sådant förordnande, men har förordnanden att enligt 3 § lagen om ordningsvakter verka på platsen, får således inte kroppsvisitera manuellt men kan handha stationära och bärbara metalldetektorer. Det sagda innebär således att det vid varje säkerhetskontroll kommer att finnas behov av antingen polismän eller ordningsvakter som är förordnade med stöd av 2 b § i lagen om ordningsvakter. Kroppsvisitation av mera väsentlig omfattning ska enligt andra stycket ske i ett avskilt utrymme. Begreppet mera väsentlig omfattning har samma betydelse som i bl.a. 28 kap. 13 § . Med ett avskilt utrymme avses rum eller annat utrymme som har avskilts genom draperi, skärmvägg eller liknande avdelare som inte medger insyn. Av tredje stycket framgår att som huvudregel får kroppsvisitationer utföras eller bevittnas endast av någon som är av samma kön som den som visiteras. Undersökning av föremål som någon har med sig kan dock utföras även om personen som utför eller bevittnar denna inte är av samma kön som den som visiteras. 7 § Om det vid säkerhetskontrollen påträffas något sådant föremål som avses i 4 § första meningen, ska den som föremålet påträffas hos uppmanas att lämna det ifrån sig för förvaring, om det inte tas i beslag enligt bestämmelserna i . Om det inte finns någon känd innehavare till ett påträffat föremål får det omhändertas. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om förfarandet då eftersökta föremål påträffas vid kontrollen, behandlas i avsnitt 9.3.5. De föremål som ska lämnas för förvaring är de som anges i 4 § första meningen, dvs. vapen eller andra föremål som är ägnade att komma till 2017/18:287 användning vid brott och som inte tas i beslag enligt regler. 8 § Besökare som vägrar att genomgå en beslutad säkerhetskontroll och inte kan styrka sin behörighet enligt 3 § att ändå vistas i sammanträdeslokalen får nekas tillträde till sammanträdet och de lokaler som omfattas av beslutet om säkerhetskontroll och avvisas eller avlägsnas från dessa lokaler. Samma åtgärder får vidtas mot den som inte följer en uppmaning enligt 7 § att lämna föremål ifrån sig. Paragrafen, som reglerar vad som gäller om en person vägrar att genomgå en säkerhetskontroll och inte heller kan styrka någon behörighet att ändå vistas i sammanträdeslokalen, eller om en person vägrar lämna ifrån sig föremål för förvaring, behandlas i avsnitt 9.3.6. Att genomgå en säkerhetskontroll innebär för den enskilde att låta sig kroppsvisiteras, med hjälp av teknisk utrustning som en metalldetektor eller på annat sätt. En säkerhetskontroll förutsätter således en viss medverkan av den som kontrolleras och innebär att han eller hon för kontrollpersonalen kan behöva visa de föremål som kontrollen ger utslag på. Först när kontrollpersonalen förvissat sig om att den kontrollerade till sammanträdet inte medför något sådant föremål som anges i 4 § första meningen kan vederbörande anses ha genomgått kontrollen. Om en person vägrar genomgå en säkerhetskontroll och inte heller genom t.ex. en giltig legitimationshandling kan visa att han eller hon är behörig att ändå vistas i de lokaler som omfattas av beslutet om säkerhetskontroll, ska denna vägras tillträde till lokalerna och i sista hand avvisas eller avlägsnas därifrån. Samma åtgärder får vidtas mot den som inte följer en uppmaning att lämna föremål ifrån sig. Hur långt personen kan avlägsnas beror på vilka lokaler som omfattas av beslutet om säkerhetskontroll. 9 § Föremål som har lämnats till förvaring eller omhändertagits enligt denna lag ska förvaras på ett betryggande sätt. Ett bevis om att ett föremål har lämnats till förvaring ska utfärdas på begäran. Föremålet ska återlämnas till personen som har lämnat det till förvaring när han eller hon lämnar de lokaler som omfattas av beslutet om säkerhetskontroll. Paragrafen, som handlar om förvaring av föremål, behandlas i Förvaringen av lämnade och omhändertagna föremål ska enligt första stycket ske på ett betryggande sätt. ansvarar för att i samråd med svara för de praktiska detaljerna. Med betryggande förvaring avses att förvaringen ska ske så att det inte finns risk för att föremålet försvinner. Förvaringen bör lämpligen ske i något låst eller bevakat utrymme i anslutning till säkerhetskontrollen. Om någon lämnar ett vapen eller annat farligt föremål till förvaring utan att det tas i beslag har han eller hon på begäran en rätt att få ett bevis utfärdat om att en sådan åtgärd har vidtagits. Beviset bör innehålla datum och en hänvisning till lagen om säkerhetskontroll samt en beskrivning av Den som lämnat ifrån sig ett föremål bör även få t.ex. en nummerbricka, så att föremålet enligt andra stycket kan återlämnas till rätt person när han eller hon lämnar lokalerna. 10 § Beslut enligt denna lag får inte överklagas. Paragrafen, som föreskriver att beslut enligt lagen inte får överklagas, behandlas i avsnitt 9.4. Bestämmelsen omfattar inte endast beslut om att genomföra säkerhetskontroll utan även andra beslut enligt lagen, t.ex. beslut enligt 3 § om att en person ska undantas från säkerhetskontrollen. 14.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1980:578) om ordningsvakter 2 b § Ordningsvakter får förordnas att tjänstgöra vid säkerhetskontroll enligt lagen (2010:294) om säkerhetskontroll vid offentliga sammanträden i kommuner och landsting och enligt lagen (2019:000) om säkerhetskontroll vid offentliga sammanträden. Paragrafen behandlas i avsnitt 10. Ändringen innebär att ordningsvakter får förordnas att tjänstgöra även enligt lagen om säkerhetskontroll vid offentliga sammanträden i . 14.3 Förslaget till lag om ändring i sametingslagen (1992:1433) 2 § ska bestå av 31 ledamöter, utsedda genom val. För ledamöterna ska det utses ersättare. I fråga om antalet ersättare och hur de ska utses gäller bestämmelserna i 14 kap. 15 § vallagen (2005:837) om val till . Efter förslag av förordnar regeringen ordförande i . Ordföranden ska utses bland tingets ledamöter. väljer en eller flera vice ordförande bland ledamöterna. får återkalla vice ordförandes uppdrag. Paragrafen innehåller bestämmelser om ledamöter, ersättare Paragrafen behandlas i avsnitt 11.1. I första stycket har kravet på att ledamöterna ska ha svenskt medborgarskap tagits bort. I övrigt har det endast skett språkliga ändringar. I andra stycket har det endast skett en språklig ändring. 3 a § sammanträden i plenum är offentliga. får dock besluta att överläggningen i ett visst ärende ska hållas inom Ersättarna får närvara vid en sådan överläggning, även när de I paragrafen, som är ny, behandlas mötesoffentligheten för sammanträden i plenum. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.1. I första stycket anges att sammanträden i plenum är Att sammanträden i plenum är offentliga innebär bl.a. att det är tillåtet att spela in eller filma sammanträden om det inte stör 2017/18:287 ordningen. Ordföranden bör dock enligt 2 kap. 3 b § kunna förbjuda upptagningar av sammanträdet, om det påkallas av ordningsskäl (se Regeringsrättens avgörande RRK R77 2:40). Av andra stycket följer att överläggningar i ett visst ärende får ske bakom stängda dörrar. Denna bestämmelse tar sikte på ärenden där det förekommer handlingar som kan omfattas av sekretess. Det är endast överläggningarna som kan hållas bakom stängda dörrar. Besluten som fattas i ärenden ska vara offentliga. Bestämmelser om ledamöternas och ersättarnas tystnadsplikt finns i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 3 b § Ordföranden leder sammanträden i plenum och ansvarar för ordningen vid sammanträdena. Ordföranden får visa ut den som uppträder störande och inte rättar sig efter tillsägelse. I paragrafen, som är ny, regleras ordförandens ledning av sammanträden i plenum. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.1. Av första stycket framgår att det är ordförandens ansvar att leda och hålla ordning vid sammanträden i plenum. En vice ordförande får endast föra ordet om ordföranden är förhindrad att delta. Ytterligare reglering som behövs kan tas in i arbetsordning. En sådan reglering får dock inte utformas så att den begränsar den grundlagsfästa yttrandefriheten. sammanträden i plenum ska vara offentliga (2 kap. 3 a §). Om det inte stör sammanträdet är det tillåtet att t.ex. göra ljud- och bildinspelningar under sammanträdet. Även direktsändning genom radio och tv får anses tillåten om sammanträdet inte störs av det. Bestämmelsen innebär en rätt för ordföranden att ingripa mot ett handlande som strider mot god ordning, på annat sätt än genom innehållet i vad som yttras. Ordföranden får alltså inte ingripa mot en talare på grund av själva innehållet i ett yttrande, men om en talare avviker från ämnet eller stör ordningen på annat sätt än med innehållet i sitt yttrande, jfr RÅ 1981 ref. 2:1. Ordföranden kan också ta ifrån en talare ordet, om talaren uppträder på ett sätt som strider mot god ordning. Ordförandens ansvar för ordningen innefattar en rätt att ajournera sammanträdet för att få tid att återställa ordningen eller som yttersta åtgärd upplösa sammanträdet. Hur sådana undantagssituationer ska hanteras kan regleras i arbetsordningen. I motsats till plenumet är styrelsens och nämndernas sammanträden som huvudregel slutna (2 kap. 3 c §). Paragrafen ger därför inte ordföranden i styrelsen och nämnderna samma rätt som plenumets ordförande. I andra stycket anges att ordföranden, efter tillsägelse, har rätt att visa ut den som stör ordningen vid ett sammanträde. Av lagtexten framgår att ordföranden inte kan utvisa någon störande utan föregående tillsägelse. Bestämmelsen om ordförandens rätt att utvisa störande personer gäller såväl åhörare som ledamöter. Den som stör sammanträdet riskerar att bli dömd för störande av förrättning till böter eller fängelse (16 kap. 4 § ). 3 c § Styrelsens sammanträden ska hållas inom stängda dörrar. 2017/18:287 medgivande från plenum får dock styrelsen besluta att sammanträden ska vara offentliga. Styrelsens sammanträden ska alltid hållas inom stängda dörrar i ärenden 1.som avser myndighetsutövning, eller 2.där det förekommer uppgifter som omfattas av sekretess. Detsamma ska gälla för sammanträden i nämnder. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om offentlighet vid styrelse- och nämndsammanträden. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.2. Paragrafen har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter. Av första stycket framgår att styrelsesammanträden ska hållas inom stängda dörrar, men att plenum kan disponera över frågan och medge styrelsen att om den så vill hålla sammanträden offentligt. Om plenum har medgett att styrelsens sammanträden får vara offentliga, får styrelsen eller nämnden själv avgöra om och vid vilket eller vilka sammanträden allmänheten ska tillåtas närvara.