prop · H60325 · 2018-12-11 00:00:00 — 32Markägarinitiativ uppmuntras i högre grad genom arbetssättet Nya Komet, kompletterande arbetsmetod vid formellt skydd av skog. Det innebär att markägare kan ta initiativ till formellt skydd. Områdenas naturvärden bedöms av eller innan eventuell värdering görs och ersättning betalas ut. 20 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 2.1.2 Frivilliga avsättningar av skog En frivillig avsättning är enligt definition ett område där markägaren frivilligt och utan ekonomisk ersättning fattat beslut om att inte utföra åtgärder som kan skada områdets naturvärden, kulturmiljövärden eller värden för rekreation och friluftsliv. Området ska bestå av sammanhängande produktiv skogsmark och ska finnas dokumenterat i plan eller annan handling.33 har ett visst ansvar för frivilliga avsättningar, vilket följer av myndighetens instruktion där det bl.a. anges att myndigheten ska verka för att de miljökvalitetsmål som har beslutat nås. Vid behov ska myndigheten föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling samt samordna uppföljning, utvärdering och rapportering i fråga om miljökvalitetsmålet Levande skogar.34 Den viktigaste drivkraften för frivilliga avsättningar, enligt bedömning, är ett marknadsbaserat styrmedel: miljöcertifiering inom skogsbruket.35 Certifierade produkter inbringar ett högre marknadspris och efterfrågan på certifierade produkter ökar i takt med stigande miljömedvetenhet hos konsumenterna. Certifiering utgör därför ett incitament för skogsägare att avsätta produktiv skogsmark, eftersom ett av certifieringskraven är att skogsägare ska avsätta av den produktiva skogsmarken för naturvårdsändamål. Som tidigare nämnts bygger den svenska skogspolitiken till stor del på frivillighet. Det s.k. sektorsansvaret innebär att myndigheter och skogsbruket har ett gemensamt ansvar för att de fastlagda miljömålen uppnås. Frivilliga avsättningar är, enligt det kvantifierade etappmålet, storleksmässigt minst lika viktiga som formellt skydd för att bidra till de uppsatta målen för skydd av skog. 2.2Miljömålens ambitionsnivå – nuläge och fortsatt skyddsbehov 2.2.1Miljömålen uttrycker en ambitionsnivå om att bevara livskraftiga stammar Formuleringen av miljökvalitetsmålet Levande skogar uttrycker i korthet önskan att bevara biologisk mångfald i skogslandskapet. Biologisk mångfald kan dock bevaras med olika ambitionsnivå. En relevant frågeställning är därmed vilken ambitionsnivå miljökvalitetsmålet Levande skogar innebär. 33Skogsstyrelsen, Avrapportering av regeringsuppdrag om frivilliga avsättningar, s. 10. 342 § 4 och 5 förordningen (2009:1393) med instruktion för . 35Skogsstyrelsen, Avrapportering av regeringsuppdrag om frivilliga avsättningar. R I K S R E V I S I O N E N S K Y D D E T A V V Ä R D E F U L L S K O G avslutades en utredning på uppdrag av Miljövårdsberedningen angående hur stor andel av olika skogsmiljöer med höga naturvärden som borde avsättas för att nå skogspolitikens miljömål.36 Den naturvårdsbiologiska och skogsekologiska tolkningen av svensk skogs- och miljöpolitik som analysen utgår ifrån är att det är bevarande av livskraftiga stammar som är den ambitionsnivå som de svenska miljömålen uttrycker.37 Ambitionsnivån innebär att arter ska kunna överleva på lång sikt och kräver mer strategiskt arbete på landskapsnivå än att endast fokusera på enskilda bestånd, vilket kan vara tillräckligt för att nå en lägre ambitionsnivå om artförekomst.38 2.2.2Nuvarande nivåer och återstående behov av skydd är ojämnt fördelade över landet har stor variation från norr till söder både i naturtyper och i historia av brukande, vilket har format landskap och regioner. Ett miljömål som uttrycker en ambition om att bevara livskraftiga stammar av naturligt förekommande arter innebär skilda åtgärdsbehov i olika regioner. I samband med utredningen om behovet av skydd av skogsmark genomfördes en regional bristanalys angående hur stora arealer av olika skogsmiljöer, utöver generell hänsyn inom skogsbruket, som måste avsättas för att bevara livskraftiga stammar. En uppföljning av bristanalysen genomfördes 2010.39 Syftet var att identifiera vilka biotoper som det finns tillräckligt respektive för lite av i olika regioner. Analysen resulterade i en bedömning av hur stor del av olika skogsmiljöer som behöver undantas från skogsbruk i olika regioner för att kunna bevara livskraftiga stammar av naturligt förekommande arter. Den indelning av skogsregioner som användes i bristanalysen följer definition av skogslandskapets regionindelning i Sverige.40 36SOU 1997:98, bilaga 4. 37Se Angelstam m.fl. Landskapsansats för bevarande av skoglig biologisk mångfald – en uppföljning av regionala bristanalys. I regeringens precisering av miljökvalitetsmålet Levande skogar, som beslutats av , förekommer både skrivningen att inhemska växt- och djurarter ska fortleva i ”livskraftiga bestånd” samt att ”livskraftiga populationer” ska säkras (Prop. 2009/10:155, s. 182, bet. 2009/10:MJU25, rskr. 2009/10:377). 38Ibid, s.11. 39Angelstam m.fl., Landskapsansats för bevarande av skoglig biologisk mångfald – en uppföljning av regionala bristanalys, och om behovet av samverkan mellan aktörer. 40Naturvårdsverket, /Vagledningar/Miljoovervakning/Bedomningsgrunder/Skogslandskap/Regionindelning/. 22 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Figur 1 Skogsregioner i R I K S R E V I S I O N E N S K Y D D E T A V V Ä R D E F U L L S K O G Analysen avgränsades till att omfatta de fyra regionerna nedanför den fjällnära regionen (se figur 1).41 En central fråga ur ett policyperspektiv är vilken andel som kan brukas och vilken andel som bör avsättas för att nå målet om livskraftiga stammar i olika regioner. Analysens bedömning presenteras i tabell 2 nedan. Notera att i tabellen anges samtliga procentsatser i termer av produktiv skogsmark.42 Analysen utgår från ett generellt ”tröskelvärde” om att av det bedömda naturtillståndet behövs för att nå målet om bevarande av livskraftiga stammar av naturligt förekommande arter (rad 3 i tabellen). Många arters livsmiljöer kan upprätthållas i det brukade landskapet, givet konventionell naturvårdshänsyn. En bedömning har gjorts av vilka skogsmiljöer det brukade landskapet kan leverera, och som därmed inte nödvändigtvis är i behov av avsättningar. Andelen skiljer sig mellan olika regioner i och bedöms vara allra högst i de två nordligaste regionerna och lägst i den sydligaste regionen (rad 4 i tabellen). Följaktligen blir det återstående långsiktiga målet för avsättningar olika i de olika regionerna (rad 5 i tabellen). Eftersom färre arter i den nemorala regionen bedöms kunna överleva i brukade landskap, blir behovet av avsättningar större där. De långsiktiga målen för behovet av avsättningar ligger enligt analysen i ett spann mellan för olika skogsregioner, vilket motsvarar i genomsnitt i . De långsiktiga målen för avsättningar från den regionala bristanalysen har i tabellen kombinerats med uppgifter om hur stort det formella skyddet av skog i respektive region var (rad 6 i tabellen), samt den av uppskattade arealen frivilliga avsättningar i respektive region (rad 7 i tabellen). En jämförelse mellan det långsiktiga målet och faktiska arealer avsättningar ger en indikation om hur stort det återstående behovet av avsättningar är i respektive region (rad 8 i tabellen). En central iakttagelse utifrån tabellen är att behovet av ytterligare avsättningar av skog för att nå det uppskattade långsiktiga målet är större i söder än i norr.43 För 41I den fjällnära regionen uppgick formellt skydd till . Detta innebär, enligt författarna till bristanalysen, att det i denna region finns goda förutsättningar att nå en högre ambitionsnivå för bevarande av biologisk mångfald än livskraftiga stammar. 42Inom skogsbruket skiljer man mellan produktiv skogsmark och improduktiv skogsmark, s.k. impediment. Nedanför fjällkedjan finns skogliga impediment framför allt på berghällar och myrmarker. Den biologiska mångfalden är större på produktiv skogsmark och där förekommer också fler rödlistade arter. Produktiv skogsmark har även ett större skyddsbehov än impediment på grund av att det finns ett skydd mot avverkning, skogsvårdsåtgärder och gödsling på improduktiv skogsmark enligt 13 a § i skogsvårdslagen (1979:429). 43Det återstående skyddsbehovet är andelsmässigt större i . Behovet i termer av absoluta arealer är dock större i de skogsrika nordligare regionerna. 24 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N skogar i de sydligare regionerna visar den stora skillnaden mellan återstående behov och den faktiska arealen avsättningar på vikten av att bevara de kvarvarande befintliga naturvärdena. Tabell 2 Skyddsbehov i olika regioner skogsmark (ha) Tröskelvärde (%) av avsättningar (%) avsättningar (%) areal (%) 4,5* 5,3* areal 2016 (%) av avsättningar (%) *Uppgifter om frivilliga avsättningar nedan den fjällnära regionen är enligt sannolikt överskattad med några tiotals tusen hektar. Det skulle ändra procentandelarna för avsättningarna något, men inte slutsatsen att det återstående skyddsbehovet är större i söder. Källor: Angelstam et al., Landskapsansats för bevarande av skoglig biologisk mångfald – en uppföljning av regionala bristanalys, och , Värdefulla skogar och e-post från , . Men då kvarvarande kända naturvärden utgör en relativt liten andel i söder behöver bevarandet kompletteras med återskapande och naturvårdande skötsel för att det ska vara möjligt att nå målet om livskraftiga stammar i dessa regioner.44 2.2.3 Kvalitet och funktion viktigt för måluppfyllelse Enligt forskarna bakom bristanalysen är det dock varken relevant eller effektivt att enbart fokusera på procentsatser eller måluppfyllelse i hektar på nationell nivå för att bevara biologisk mångfald. En bedömning av hur väl formella och frivilliga avsättningar fungerar för bevarande av biologisk mångfald är nödvändig. Av avgörande betydelse är de avsatta områdenas funktionalitet, vilken beror på: 1) typen av skogsmiljö och dess kvalitet som livsmiljö 2) områdets storlek och närhet 44Se Angelstam m.fl., Landskapsansats för bevarande av skoglig biologisk mångfald – en uppföljning av regionala bristanalys. R I K S R E V I S I O N E N S K Y D D E T A V V Ä R D E F U L L S K O G till andra områden med samma karaktär samt 3) hur landskapet runtomkring brukas. De uppskattade långsiktiga målen för avsättningar i den regionala bristanalysen ska ses som miniminivåer utifrån ett scenario där alla avsatta områden har hög funktionalitet. I det fall funktionaliteten inte är tillräcklig45 krävs större arealer avsättningar på lång sikt för att miljömålen ska kunna nås. För att nå ambitionsnivån om bevarande av livskraftiga stammar är det inte tillräckligt att ta detaljhänsyn, spara nyckelbiotoper46 och bedriva naturvårdande skötsel i enskilda bestånd. Det behövs även en strategi för hur avsättningar (formella och frivilliga) och naturvårdande skötsel ska utföras i ett helt landskap så att funktionella nätverk av skogsmiljöer bevaras och återskapas långsiktigt. Att områdenas funktionalitet behöver öka påpekades även i Miljömålsberedningens delbetänkande om långsiktigt hållbar markanvändning 201347, och betonades, i form av regionala handlingsplaner för grön infrastruktur, som en viktig del i det fortsatta arbetet med områdesskydd i regeringens proposition om biologisk mångfald48. 2.2.4 Rekreationsvärden och skyddsbehov Den regionala bristanalysen som beskrivs ovan utgår endast från skogens naturvärden, medan rekreationsvärden också bör vägas in i en analys som syftar till att ge vägledning för återstående regionala skyddsbehov.49 Om hänsyn även skulle tas till rekreationsvärden skulle tätortsnära områden prioriteras relativt sett högre jämfört med om hänsyn endast tas till naturvärden. Det skulle, något förenklat, leda till en förskjutning av skyddsbehovet från glest befolkade områden till mer tätortsnära områden.50 Med andra ord är det sannolikt att hänsyn till skogens rekreationsvärden skulle leda till att det återstående skyddsbehovet blev ännu större i i jämförelse med de norra delarna. 45Så kan exempelvis vara fallet om miljöhänsynen inte genomförs på ett fullgott vis. 46Med nyckelbiotop avses en från naturvårdssynpunkt särskilt skyddsvärd miljö (biotop) där det kan förväntas förekomma rödlistade arter. 47SOU 2013:43, del 1, s. 82. 2013/14:141, s. 98, bet. 2013/14:MJU27, rskr. 2013/14:359. 49Enligt författarna till bristanalysen kräver dock målet om biologisk mångfald de största arealerna. 50I myndigheternas reviderade strategi för formellt skydd prioriteras tätortsnära skog upp med utgångspunkt i landets tätorter. R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 3Används statliga resurser för formellt skydd av skog kostnadseffektivt? I kapitel 2 konstateras att det, enligt ekologisk forskning, finns ett fortsatt skyddsbehov för att miljömålen ska kunna nås. Det återstående skyddsbehovet ser dock olika ut för olika typer av skog, och därmed för olika geografiska regioner i . Mål för friluftsliv innebär i sin tur ett ökat skyddsbehov av tätortsnära områden jämfört med om endast naturvärden skulle styra skyddsbehovet. Syftet med detta kapitel är att undersöka om resurserna för formellt skydd av skog används kostnadseffektivt. För att det ska finnas förutsättningar för ett kostnadseffektivt skyddsarbete, i betydelsen största möjliga måluppfyllelse för givna resurser, krävs att de skyddade områdenas skyddsvärden i hög grad bidrar till målen, samt att kostnaderna för skyddet inte är högre än nödvändigt. För att säkerställa att områdena har tillräckliga skyddsvärden för att bidra till målen behöver ett strategiskt urval göras av vilka områden som ska prioriteras för formellt skydd. Hänsyn behöver tas till områdenas kvalitet både med avseende på natur- och rekreationsvärden, samt skyddsbehov. En förutsättning för detta är att det finns tillräcklig kunskap om skyddsvärda områden och skyddsbehov. Vidare påverkas kostnadseffektiviteten i hög grad av kostnaderna för skyddet, både genom val av skyddsform och ersättningens utformning. Naturreservat och biotopskyddsområden innebär ett skydd och därmed en potentiellt sett relativt stor samhällsekonomisk kostnad i termer av produktionsbortfall.51 Enligt miljöekonomisk teori är en förutsättning för kostnadseffektiva ersättningsformer att den ersättning som betalas ut till markägare vid bildande av skyddsområden står i relation till skyddsvärdet. En hög ersättning behöver motsvaras av ett högt skyddsvärde men att skydda områden med något lägre skyddsvärden kan också vara kostnadseffektivt, förutsatt att även ersättningen är lägre. Ytterligare en grundläggande förutsättning för kostnadseffektivitet är att ersättning inte utgår för något som skulle ha skyddats i alla fall. Arbetsprocesserna för skydd av skog är komplexa och kan påverka kostnadseffektiviteten på olika sätt. Förutsättningarna för strategisk planering och samarbete är viktiga för att säkerställa att tillräckliga skyddsvärden för måluppfyllelse prioriteras, medan flaskhalsar i processen kan försena och fördyra måluppfyllelse. 51Hur stort produktionsbortfallet är i varje enskilt fall beror på vilken den pågående markanvändningen är och vilka föreskrifter som upprättas. R I K S R E V I S I O N E N S K Y D D E T A V V Ä R D E F U L L S K O G Ur ett kostnadseffektivitetsperspektiv är det även viktigt att de värden som utgör syftet med skyddet är bestående, vilket innebär ett behov av förvaltning (skötsel) för vissa typer av områden. Granskningen fokuserar därmed på fyra områden som enligt har betydelse för att det ska finnas förutsättningar för ett kostnadseffektivt formellt skyddsarbete: strategisk planering och prioritering av områden, val av skyddsform och ersättningens utformning, arbetsprocesser samt förvaltning av skyddade områden. 3.1 Strategisk planering och prioritering av områden För att arbetet med formellt skydd av skog på ett effektivt sätt ska bidra till miljökvalitetsmålet Levande skogar och till mål för friluftsliv krävs strategisk planering och en tydlig prioritering av skyddsvärda områden. utgångspunkt är att det ska finnas en plan som ger tydlig praktisk vägledning för hur prioritering av områden ska ske och som säkerställer att prioriteringsordningen stämmer överens med mål. En förutsättning för en effektiv prioritering och strategisk planering är att det finns tillräcklig kunskap om skyddsvärda områden. 3.1.1Regeringens formulering av etappmålet riskerar att skapa osäkerhet om prioritering och uppföljning Syftet med etappmålen inom miljömålssystemet är att de ska ange steg på vägen mot de mer långsiktiga miljökvalitetsmålen.52 Etappmålet till 2020 anger att skogar med höga naturvärden ska skyddas från avverkning. Detta ska ske genom att ”det formella skyddet av skogsmark har ökat med skogsmark med höga naturvärden och i behov av formellt skydd nedan gränsen för fjällnära skog”.53 Etappmålet uttrycker därmed att skogsmark med höga naturvärden nedan gränsen för fjällnära skog ska prioriteras för formellt skydd. Formuleringen av etappmålet skiljer sig från den i det tidigare delmålet (som gällde fram ) som gällde produktiv skogsmark nedan gränsen för fjällnära skog.54 och har ifrågasatt formuleringen om skogsmark i det nuvarande etappmålet.55 För att etappmålet ska ge vägledning om områden med störst behov av skydd bör det enligt myndigheterna formuleras i termer av produktiv skogsmark.56 Produktiv skogsmark är också den definition som användes 2009/10:155, s. 20, bet. 2009/10:MJU25, rskr: 2009/10:377. 53Regeringsbeslut M2014/593/Nm, s. 10. 2009/10:155, s. 184, bet. 2009/10:MJU25, rskr. 2009/10:377. 55Intervju vid , , samt intervjuer vid , och . 28 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N av forskare i den regionala bristanalysen inom Miljövårdsberedningen 1997, som syftade till att ge vägledning för framtida skyddsbehov.57 Enligt och Miljö- och är anledningen till omformuleringen ett rent praktiskt förhållningssätt då även improduktiv skogsmark (exempelvis impediment58) bidrar till biologisk mångfald.59 Från departementen betonas att regeringen inte har haft några synpunkter på hur myndigheterna i sin tur gjort prioriteringar.60 I beslutet om etappmål till 2020 förändrades också vilka instrument som ska räknas som formella skydd, genom att flera typer av avtal inkluderades.61 Då definitionen av vilken areal som ska räknas in i nuvarande etappmål jämfört med det tidigare delmålet har ändrats, kan problem med jämförbarhet och transparens vid uppföljning av målen uppstå. Detta diskuteras vidare i avsnitt 3.3.4. 3.1.2Prioriteringsordningen i myndigheternas nya strategi är i linje med mål och utgör ett praktiskt stöd och har tagit fram en reviderad strategi för formellt skydd av skog.62 Trots att etappmålet beskriver målarealen för all skogsmark riktar sig strategin framför allt mot produktiv skogsmark nedan den fjällnära regionen. Strategin innehåller en prioriteringsmodell för val av områden som ska skyddas formellt. Huvudinriktningen är att prioritera formellt skydd för befintliga värdekärnor framför utvecklingsmark63. Prioriteringsmodellen bygger på en värdering av områdens kvaliteter när det gäller skogsbiologiska värden och andra värden; exempelvis värnas friluftsliv genom att tätortsnära områden prioriteras. En poängsättning görs av objektets naturvärden på beståndsnivå, dess långsiktiga ekologiska funktionalitet och innehållet av nationellt prioriterade skogstyper. Strategin innehåller en fördelning av etappmålsarealen på län och skyddsform, enligt den kända samlade arealen värdekärnor utanför formellt skydd i respektive län. För att stödja strategins prioriteringar har vissa arealer värdekärnor viktats upp respektive ned i den regionala arealfördelningen. Värdekärnor med ädellöv nära tätorter och på nyckelbiotopsrika enheter har viktats dubbelt medan värdekärnor där uppgifter om frivilliga avsättningar funnits 57SOU 1997:98, bilaga 4. 58Mark med lägre produktionsförmåga som inte är lämplig för skogsbruk. 59Intervju vid , , och vid Miljö- och , . 61Dessa avtal är Natura 2000-områden, vitryggsavtal och ekoparksavtal. Regeringsbeslut M2014/593/Nm, s. 14. 62Naturvårdsverket och , Nationell strategi för formellt skydd av skog, reviderad. 63Utvecklingsmark är mark som inte håller höga naturvärden men som bedöms kunna utveckla höga naturvärden genom återskapande (restaurering). R I K S R E V I S I O N E N S K Y D D E T A V V Ä R D E F U L L S K O G tillgängliga har viktats till hälften. Sammantaget innebär den länsvisa arealfördelningen en liten förskjutning mot söder av det som ska skyddas till 2020. Flera av de poänger som lyfts fram i den reviderade strategin ligger i linje med uttalanden om inriktningen av arbetet med formellt skydd av skog. Det gäller inte minst strategins huvudinriktning att fokusera på skogar med höga naturvärden nedan den fjällnära regionen, vilket har betonats av riksdagen.64 Det gäller också vikten av att stärka den ekologiska funktionaliteten, vilket av regering och riksdag benämns grön infrastruktur.65 har även uttalat sig om att naturvårdens intressen ska omfatta sociala bevarandevärden, som exempelvis rekreationsvärden och värdet av friluftsliv.66 Enligt samtliga länsstyrelser utgör strategin helt eller delvis ett stöd i det praktiska arbetet med prioritering av områden för skydd. Länsstyrelserna fick 2006 i uppdrag att fastställa länsvisa strategier med utgångspunkt i den tidigare nationella strategin för formellt skydd av skog.67 De regionala strategierna utgjorde preciseringar av den nationella strategin och innebar anpassningar till regionala förhållanden, t.ex. vad gäller prioriterade skogstyper, värdetrakter68, arealmål och urval av områden för formellt skydd.69 Länsstyrelserna ska göra en översyn av strategierna mot bakgrund av att den nationella strategin för formellt skydd har reviderats.70 3.1.3Strategin utgår i första hand ifrån att skydda befintliga värdekärnor Den nya strategin utgår fortfarande från att skydda befintliga värdekärnor, trots att det finns forskning som visar att behovet av restaurering av utvecklingsmarker är stort, inte minst i södra är att det enligt strategin är mer kostnadseffektivt att bevara befintliga värdekärnor än att först tillåta avverkning för att senare återskapa värdefulla områden. Det senare bedöms både som mer kostsamt och mer tidskrävande, men också mer osäkert. En risk med denna strategi är dock att den riskerar att leda till fragmentering av områden som ännu inte håller värdekärnekvalitet, men som ändå är viktiga för det långsiktiga 2013/14:MJU27, s. 24 och bet. 2013/14:MJU12, där även hänvisar till SOU 2013:43 gällande huvudinriktningen om att skydda oskyddade värdekärnor nedanför gränsen för fjällnära skog, s. 8. 2013/14:MJU27, s. 24, samt bet. 2013/14:MJU12, s. 11. 2013/14:MJU27, s. 19. 67Finansdepartementet, Regleringsbrev för avseende länsstyrelserna. 68En värdetrakt är ett landskap som har särskilt höga ekologiska värden. 69Svar från länsstyrelserna på frågor om arbetet med skydd av skog, . 70Naturvårdsverket och , Nationell strategi för formellt skydd av skog, reviderad. 71Se Angelstam m.fl., Landskapsansats för bevarande av skoglig biologisk mångfald – en uppföljning av regionala bristanalys. R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N bevarandet av biologisk mångfald. Särskilt gäller detta möjligheterna att nå det långsiktiga målet i de två sydligaste skogsregionerna i (se avsnitt 2.2.2).72 3.1.4Kunskap om skyddsvärda områden är en förutsättning för strategiskt arbete och för att minimera akuta hot Strategins huvudinriktning är att prioritera skydd av befintliga värdekärnor nedan den fjällnära regionen.