prop · H503237 · 2018-04-12 00:00:00 — 1 k § Om ett transmissionsnätsföretag ingår i en koncern där en annan del be- driver produktion av eller handel med el, får åtgärder som vidtas av företag i kon- cernen för att säkerställa att kraven i 1 f, och 1 j §§ är uppfyllda inte innebära att personal eller kommersiellt känsliga uppgifter överförs från transmissions- nätsföretaget till ett företag som bedriver produktion av eller handel med el. Paragraferna ändras på så sätt att det som gäller stamnätsföretag i stället gäller transmissionsnätsföretag. 1 § Nättariffer ska vara objektiva och icke-diskriminerande. De ska utformas på ett sätt som är förenligt med ett effektivt utnyttjande av elnätet och en effektiv elproduktion och elanvändning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om hur nättarifferna ska utformas för att främja ett effektivt utnyttjande av elnätet eller en effektiv elproduktion och elanvändning. I 5 kap. finns bestämmelser om intäktsram för nätverksamhet. Inga ändringar görs i första stycket. Normgivningsbemyndigandet i andra stycket ändras på så sätt att sub- delegation kan ske till en annan myndighet än nätmyndigheten. Ändring- en är i huvudsak redaktionell. Utgångspunkten är fortfarande att Energi- marknadsinspektionen ska meddela eventuella myndighetsföreskrifter. I tredje stycket görs en redaktionell ändring. 2 § Nättariffer för överföring av el ska utformas så att betald anslutningsavgift ger rätt att använda elnätet inom , med undantag för utlandsförbindelser med en spänning som understiger . Av paragrafen, som motsvarar nuvarande första stycket, framgår att en betald anslutningsavgift ska ge rätt att använda elnätet inom landet. Denna rätt omfattar även utlandsförbindelser med en spänning om eller mer, vilket är en ändring i förhållande till den nuvaran- de regleringen, som innebär att utlandsförbindelserna är undantagna om inte regeringen har föreskrivit något annat. För att underlätta handeln med el ska kunder, både producenter och elanvändare, bara behöva avtal med ett nätföretag, nämligen det företag som innehar det nät på vilket kunden har en anslutningspunkt. cent som är ansluten till en regionledning ska alltså endast betala inne- havaren av regionledningen. Det förutsätts att det distributionsnätsföre- taget i sin tur betalat avgift till transmissionsnätet. En elanvändare, som har en uttagspunkt på ett lokalnät, betalar på motsvarande sätt innehava- ren av lokalnätet. I den delen ingår lokalnätsinnehavarens kostnader för Prop. 2017/18:237 regionnätet och transmissionsnätet. En anslutning innebär alltså att man har tillgång till hela elnätet inom landet. Man kan därmed träffa avtal om köp av el med vilket elhandels- företag som helst. Nuvarande andra–fjärde styckena utgår. anges i andra stycket att regeringen får föreskriva att betald anslutningsavgift ger rätt att använda även utlandsförbindelserna till ett eller flera länder. Regeringen har med stöd av normgivningsbemyndigandet föreskrivit att betald anslutnings- avgift för elnätet i ger rätt att använda även utlandsförbindelser med en spänning om eller mer (21 § elförordningen [2013:208]), dvs. samtliga förbindelser på transmissionsnätsnivå. Lagförslaget innebär att detta följer direkt av bestämmelsen i paragrafen. Övervägandena finns i avsnitt 5. 4 a § Inom ett koncessionsområde eller inom flera koncessionsområden som redovisas samlat får nättariffer för överföring av el trots 3 och 4 §§ gälla för en begränsad krets av elanvändare, om 1.det behövs för att utveckla nättariffer som främjar ett effektivt utnyttjande av elnätet, och 2.nätkoncessionshavaren har informerat nätmyndigheten. En sådan nättariff får inte tillämpas än utan tillstånd av nätmyndigheten. Paragrafen är ny. I 3 och 4 §§ finns bestämmelser om enhetliga nättariffer för överföring av el på lokalnät. Kravet på en enhetlig nättariff gäller som huvudregel för en nätkoncession för område eller flera sådana områden som redo- visas samlat. Inom samma kundkategori ska samma nättariff tillämpas för alla kunder inom koncessionsområdet eller redovisningsområdet. Första stycket gör det möjligt för ett nätföretag att etappvis införa nya nättariffer och att bedriva pilotprojekt i syfta att utveckla nya tarifflös- ningar. För sådana ändamål som anges i första punkten får företaget tillämpa nättariffer som gäller endast en begränsad del av elanvändarna inom en kundkategori i det aktuella området. Av andra punkten framgår att de särskilda tarifferna får tillämpas först efter det att nätmyndigheten har informerats. För att de särskilda nättarifferna ska få tillämpas än krävs tillstånd av nätmyndigheten enligt 4 b §. Att det krävs till- stånd framgår av andra stycket. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. 4 b § ska ge tillstånd enligt 4 a § andra stycket, om nät- tarifferna 1.uppfyller kraven i 1 § första stycket, och 2.behöver tillämpas än med hänsyn till det ändamål som anges i 4 a § första stycket 1. Tillstånd ska ges . Paragrafen är ny. I första stycket anges förutsättningarna för att ett nätföretag ska få nät- myndighetens tillstånd att tillämpa en särskild nättariff enligt 4 a § första 2017/18:237 stycket än . Av första punkten följer att nätmyn- digheten ska pröva om nättariffen är objektiv och icke-diskriminerande och har utformats på ett sätt som är förenligt med ett effektivt utnyttjande av elnätet och en effektiv elproduktion och elanvändning. En ytterligare förutsättning, som framgår av andra punkten, är att behövs för att nätföretaget ska kunna utveckla nättariffer som främjar effektivi- sering. Enligt andra stycket ska ett tillstånd ges . Övervägandena finns i avsnitt 6.2. 8 § På en regionledning ska inom varje normalt spänningsintervall nättariffen utformas utifrån nätkoncessionshavarens kostnader för samtliga regionledningar i hela landet som kan hänföras till respektive spänningsintervall. Den del av de beräknade kostnaderna som utgörs av betalning för överföring på transmissionsnät och på andra regionledningar ska dock beaktas samlat endast för nätkoncessionshavarens samtliga regionledningar inom en och samma region. Inga ändringar görs i första stycket. Andra stycket ändras på så sätt att det som gäller betalning för överföring på stamnätet i stället gäller betalning för överföring på ett transmissionsnät. 9 § På ett transmissionsnät får nättariffen för överföring av el utformas med hänsyn till var på nätkoncessionshavarens ledningsnät en anslutningspunkt finns. I sak ändras paragrafen på så sätt att det som gäller en stamledning ska gälla ett transmissionsnät. 11 § En nätkoncessionshavare ska 1.utan dröjsmål till den som begär det lämna skriftlig uppgift om avgifter och övriga villkor för överföring av el, och 2.offentliggöra sådana uppgifter. Första punkten motsvarar nuvarande första stycket i den del som gäller villkoren för överföring av el. När det gäller villkoren för anslutning finns motsvarande bestämmelser i den nya 11 c §. Andra punkten mot- svarar nuvarande tredje stycket. Inga ändringar görs i sak. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om nät- företagets skyldigheter enligt paragrafen. har meddelat sådana föreskrifter i anslutning till lagens bestämmelser (EIFS 2013:8). Upplysningsbestämmelsen i nuvarande fjärde stycket tas dock bort. 11 a § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för nätkoncessionshavare att lämna uppgift till nät- myndigheten om avgifter och övriga villkor för överföring av el. I paragrafen finns ett nytt normgivningsbemyndigande. Regeringens av- sikt är att efter subdelegation ska meddela föreskrifter om skyldighet för nätföretagen att lämna uppgifter till in- spektionen om avgifter och övriga villkor för överföring av el för att in- formationen ska kunna göras tillgänglig på prisjämförelsesajten Elpris- Prop. 2017/18:237 kollen. Övervägandena finns i avsnitt 6.3. 11 b § En nätkoncessionshavare ska informera elanvändarna om 1.hur avgifterna för överföring av el är utformade, och 2.vilka möjligheter elanvändarna har att påverka sina kostnader för över- föring av el genom att byta villkor eller genom att ändra förbrukningsmönster. I paragrafen finns en ny bestämmelse om informationsskyldighet för nät- företag. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om nät- företagets skyldigheter enligt paragrafen. Övervägandena finns i avsnitt 6.4. 11 c § En nätkoncessionshavare ska utan dröjsmål till den som begär det läm- na skriftlig uppgift om de allmänna villkor som koncessionshavaren tillämpar för anslutning. I samband med en begäran om en ny anslutning ska uppgift om avgift och övriga villkor för anslutningen lämnas inom skälig tid. Paragrafen motsvarar nuvarande 11 § första stycket i de delar som gäller villkoren för anslutning till en ledning eller ett ledningsnät och andra stycket. Av första stycket framgår att nätföretaget utan dröjsmål ska lämna skriftlig uppgift om villkoren för anslutning till den som begär det. Skyl- digheten gäller sådana villkor som nätföretaget tillämpar för anslutningar i allmänhet. När uppgiften gäller villkor för ny anslutning finns inte alltid färdiga villkor att hänvisa till. Ett nätföretag kan därför behöva tid för att ta fram individuella uppgifter. I andra stycket anges att nätföretaget ska lämna sådana uppgifter inom skälig tid. Vad som är skälig tid får bedömas från fall till fall. 12 § En nätkoncessionshavare som har tagit emot en begäran om anslutning av en elproduktionsanläggning ska ange en tidsplan för sin handläggning av När uppgift enligt 11 c § andra stycket lämnas i fråga om anslutning av en el- produktionsanläggning, ska nätkoncessionshavaren även ange en tidsplan för anslutningen. Ändringarna i första stycket är språkliga. I andra stycket ändras en hänvisning till nuvarande 11 § första stycket till att avse 11 c § andra stycket. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om ut- formningen av en tidsplan. Närmare föreskrifter finns i Energi- marknadsinspektionens föreskrifter om utformning av tidsplaner avseen- de anslutning av elproduktionsanläggningar (EIFS 2015:3). Upplysnings- bestämmelsen i nuvarande tredje stycket tas dock bort. 5 kap. Intäktsram för nätverksamhet Bestämmelser om intäktsram för nätverksamhet infördes (prop. 2008/09:141, bet. 2008/09:NU21, rskr. 2008/09:302). Vissa lagändringar gjordes inför den tillsynsperiod som tog sin början (prop. 2013/14:85, bet. 2013/14:NU16, rskr. 2013/14:208). En bestäm- melse om betydelsen av ett effektiv utnyttjande av elnätet infördes som en del av genomförandet av och rådets direktiv /27/EU av om energieffektivitet, om ändring av direktiven /125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av di- rektiven 2004/8/EG och 2006/32/EG (prop. 2013/14:174, bet. 2013/14:NU18, rskr. 2013/14:221). Kapitlet ersätter nuvarande 5 kap. Ändringarna är till större delen re- daktionella och språkliga. Ändringarna i sak behandlas i avsnitt 7. 1 § En nätverksamhet ska för en tillsynsperiod ha en bestämd intäktsram som inte ska vara större än vad som behövs för att 1.täcka kostnader för driften av en nätverksamhet som har likartade objektiva förutsättningar och bedrivs på ett ändamålsenligt och effektivt sätt, 2.täcka avskrivningar, och 3.ge en sådan avkastning på kapitalbasen som behövs för att i konkurrens med alternativa placeringar med motsvarande risk få tillgång till kapital för invester- ingar. Med kapitalbas avses det kapital som krävs för att bedriva verksamheten. I paragrafen finns grundläggande bestämmelser om hur intäktsramen ska beräknas. Paragrafen har fått sin utformning efter synpunkter från Lagrå- det. Intäktsramen är de samlade intäkter som en nätkoncessionshavare högst får uppbära från nätverksamheten (1 kap. 5 a §). Intäktsramen omfattar nätföretagets samlade intäkter från nät- verksamheten. Hit hör främst anslutnings- och överföringsavgifterna men även andra intäkter som härrör från verksamheten, t.ex. arvode vid flytt- ning av befintliga ledningar. Intäkter som inte är knutna till verksamhe- ten, t.ex. avkastning på finansiella tillgångar, berörs inte av intäktsramen. Att en intäktsram bestäms betyder inte att någon bedömning görs när det gäller de kundspecifika avgifterna för anslutning och överföring. Bestämmelser av betydelse för utformningen av dessa finns i 4 kap. Intäktsramen ska inte vara större än vad som behövs för att ge sådan kostnadstäckning och avkastning som anges i första stycket. Bestämmel- sen motsvarar i sak nuvarande 5 kap. 6 §, där det anges att intäktsramen ska täcka skäliga kostnader för att bedriva nätverksamhet under tillsyns- perioden och ge en rimlig avkastning på det kapital som krävs för att bedriva verksamheten. Av skäl som redovisas i avsnitt 7.2 kommer det enligt förslaget på ett tydligare sätt till uttryck i lagtexten vad detta inne- bär. Enligt första punkten ska intäktsramen täcka kostnader för driften av en nätverksamhet som har likartade objektiva förutsättningar och bedrivs på ett ändamålsenligt och effektivt sätt. Detta preciseras i 5 kap. 8 § första stycket. Man bör i detta sammanhang skilja mellan påverkbara och icke på- verkbara kostnader. Kostnader som ett nätföretag inte kan påverka, t.ex. kostnader för överliggande nät och sådana avgifter för myndigheters verksamhet som avses i 12 kap. 6 §, bör alltid accepteras i sin helhet. Av första punkten följer att det ska ställas krav på effektivitet på nät- företagen när det gäller påverkbara kostnader. I det sammanhanget ska ses till nätverksamhet med likartade objektiva förutsättningar. Det inne- bär att kostnader som inte kan anses spegla en ändamålsenlig och effek- tiv drift av nätverksamhet med likartade objektiva förutsättningar inte ska godtas. Vid utarbetande av modeller för effektivisering ska nätmyndig- heten ta hänsyn till de enskilda nätföretagens objektiva förutsättningar, t.ex. kundtätheten i ett koncessionsområde och nätens ålder. Eftersom intäktsramen ska bestämmas i förväg får myndigheten ta fram en kost- nadsnorm med hjälp av historiska data. Nätföretagen omfattas av lagen (2016:1146) om upphandling inom för- sörjningssektorerna och ska därför upphandla varor och tjänster i enlighet med den lagen. Att upphandlingen har skett i föreskriven ordning be- höver emellertid inte alltid innebära att kostnaden svarar mot en ända- målsenlig och effektiv drift. Upphandlingen kan nämligen ske vid ett till- fälle som är mindre gynnsamt för nätföretaget eller i en omfattning som inte är den mest ändamålsenliga ur kostnadssynpunkt. Företaget kan alltså inte tillgodoräkna sig den faktiska kostnaden till den del denna ligger över kostnadsnormen endast med hänvisning till att det följt regelverket om upphandling. Enligt andra punkten ska intäktsramen täcka den del av kapitalkostna- derna som utgörs av avskrivningar. Det är den regulatoriska kapitalför- slitningen som avses. De avskrivningar som framgår av nätföretagets redovisning är alltså inte avgörande för hur stor kostnaden ska anses vara vid bestämmandet av intäktsramen. Av tredje punkten följer att det vid beräkningen av intäktsramen inte ska lämnas utrymme för en större avkastning på kapitalbasen än vad som behövs för att i konkurrens med alternativa placeringar med motsvarande risk få tillgång till kapital för investeringar. Vid bedömningen av vad som ska avses med en likartad risknivå bör beaktas att nätföretagen be- driver en verksamhet där anslutningsskyldighet som huvudregel råder – men också en monopolverksamhet där kostnaderna i huvudsak får föras vidare till kunderna och därmed ger förhållandevis låg investeringsrisk. En för hög regulatorisk avkastning på kapitalbasen betyder inte bara att nätföretaget kan överkompenseras utan är också oförenligt med en ända- målsenlig och effektiv drift av nätverksamheten, eftersom det på detta sätt skapas incitament för överinvesteringar i nätet med onödiga kost- nader som följd. Bestämmelser som rör beräkningen av sådana kostnader som avses i första stycket finns i 9 och 11 §§. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela ytterligare föreskrifter med stöd av normgivningsbemyndiganden i 6, 8, 10 och 12 §§. I andra stycket finns en definition av kapitalbas. Bestämmelser om hur kapitalbasen ska beräknas finns i 7 §. 2 § Tillsynsperioden ska vara fyra kalenderår, om det inte finns särskilda skäl för en annan tidsperiod. Av paragrafen, som motsvarar nuvarande 5 kap. 4 §, framgår att längden på tillsynsperioden normalt ska vara fyra kalenderår. Den fastställda in- täktsramen ska således täcka nätföretagens samlade intäkter fram- åt i tiden. Ett nätföretag kan därmed välja att ta in lite högre intäkter och kompensera detta genom att ta in lägre intäkter ett annat år. Be- stämmelsen gäller även nätföretag som har ett brutet räkenskapsår. Som utgångspunkt ska samma tillsynsperiod gälla för alla nätföretag. Det finns emellertid undantagssituationer där detta inte är möjligt. Så är fallet om ett nytt nätföretag inleder sin verksamhet efter det att den fyra- åriga tillsynsperioden har börjat. Det är i sådana fall möjligt att besluta om en intäktsram för en kortare tillsynsperiod, som inte behöver gälla kalenderår. I stället kan det vara lämpligt att besluta om en tillsynsperiod som sträcker sig från den tidpunkt då den aktuella nätkoncessionen börjar gälla till slutet av den allmänna fyraåriga tillsynsperioden. Det går alltså att avvika från den fyraåriga tillsynsperioden om det finns särskilda skäl. 3 § ska besluta om intäktsram senast till- synsperioden börjar. Det ska framgå av beslutet vilka uppgifter och metoder som använts för att be- stämma intäktsramen. I paragrafen, som motsvarar nuvarande 5 kap. 1 och 3 §§, finns bestäm- melser om tidpunkten för och utformningen av beslutet om bestämmande av intäktsram. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Av första stycket framgår att intäktsramen ska bestämmas i förväg för varje tillsynsperiod. Kravet på en förhandsprövning av nätföretagets intäkter ska ses mot bakgrund av artikel 37.6 i elmarknadsdirektivet. Be- stämmelser om förhandsprövning finns även i 4 kap. 1 a § och 8 kap. 4 a §. Intäktsramen ska bestämmas senast tillsyns- perioden börjar. Det ska inte bestämmas någon ny intäktsram om ett nytt företag tar över en befintlig nätverksamhet. I 33 och 34 §§ finns bestämmelser om hur intäktsramen ska hanteras om en nätkoncession överlåts. Av andra stycket framgår att de uppgifter och metoder som legat till grund för beräkningen av intäktsramen ska finnas angivna i bestämman- debeslutet. Detta är väsentligt, eftersom den bestämda intäktsramen i praktiken är preliminär när det gäller beloppet. Metoderna för att bestäm- ma exempelvis effektiviseringskrav och avkastningen på kapitalbasen kan komma att användas igen vid en omprövning som äger rum efter tillsynsperiodens slut (23 § första punkten). Eftersom uppgifterna och metoderna framgår av beslutet om bestäm- mande av intäktsram har nätföretaget vid varje givet tillfälle möjlighet att självt kontrollera hur det ligger till i förhållande till beslutet. 4 § En nätkoncessionshavare ska lämna de uppgifter till nätmyndigheten som Prop. 2017/18:237 myndigheten behöver för att bestämma intäktsramen. Paragrafen motsvarar nuvarande 5 kap. 2 §. Till skillnad från dagens be- stämmelse innehåller den inte något krav på att nätföretaget ska lämna in ett förslag till intäktsram. Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Det underlag som krävs för att bestämma intäktsramen måste tillhanda- hållas av nätföretaget. Den uppgiftsskyldighet som föreskrivs i paragra- fen kan kompletteras genom verkställighetsföreskrifter, dvs. med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen. Sådana föreskrifter kan avse bl.a. vilka upp- gifter som ska lämnas och nätföretaget ska fullgöra uppgiftsskyldigheten. har i anslutning till nuvarande 5 kap. meddelat föreskrifter om nätkoncessionshavares förslag till intäktsram och insamling av uppgifter för att bestämma intäktsramens storlek (EIFS 2015:1). 5 § Om en nätkoncessionshavare inte lämnar uppgifter enligt 4 §, ska nätmyn- digheten bestämma en intäktsram som är skälig med hänsyn till uppgifterna i ärendet. Bestämmelsen i paragrafen är ny och har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter. Det kan inträffa att ett nätföretag inte fullgör sin skyldighet enligt 4 § att lämna in uppgifter till grund för bedömningen. måste dock även i ett sådant fall meddela ett beslut om intäktsramen i enlighet med 3 §. Myndigheten får då enligt paragrafen fatta beslutet på annat till- gängligt underlag. Om det underlaget senare visar sig vara bristfälligt kan det bl.a. medföra en ändring av beslutet efter omprövning enligt 21 §. Paragrafen är tillämplig inte bara när nätföretaget underlåter att lämna in något underlag över huvud taget. Den ska tillämpas också i ett fall då nätföretaget till nätmyndigheten har lämnat en del av det nödvändiga underlaget men inte alla uppgifter som myndigheten behöver för att be- stämma intäktsramen. Övervägandena finns i avsnitt 7.4. Kostnader för en ändamålsenlig och effektiv drift 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.vad som ska anses vara kostnader för driften av en nätverksamhet som har likartade objektiva förutsättningar och bedrivs på ett ändamålsenligt och effektivt sätt när intäktsramen bestäms, och 2.hur sådana kostnader ska beräknas. I paragrafen, som motsvarar nuvarande 5 kap. 8 § tredje stycket, finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer att meddela föreskrifter om vilka kostnader som ska täckas av intäktsramen enligt 1 § första stycket 1. Sådana föreskrifter kan gälla t.ex. vilka löpande kostnader som ska anses vara påverkbara respektive opåverkbara. Sådana föreskrifter som avses i paragrafen finns i förordningen (2014:1064) om intäktsram för elnätsföretag (intäktsramsförordningen) 2017/18:237 och i föreskrifter (EIFS 2015:2) om skäli- ga kostnader och en rimlig avkastning vid beräkning av intäktsram för elnätsföretag. 7 § Kapitalbasen ska beräknas med utgångspunkt i de tillgångar som nätkon- cessionshavaren använder för att bedriva nätverksamheten och med hänsyn till investeringar och avskrivningar . En tillgång som inte behövs för att bedriva verksamheten ska anses ingå i kapi- talbasen, om det skulle vara oskäligt mot nätkoncessionshavaren att bortse från I paragrafen, som motsvarar nuvarande 5 kap. 9 § första och andra styckena, finns grundläggande bestämmelser om hur kapitalbasen ska be- Med kapitalbas avses det kapital som krävs för att bedriva verk- samheten (1 § andra stycket). Kapitalbasen behöver inte överensstämma med nätföretagets egen bokföring. I paragrafen förtydligas vad som ingår I första stycket anges till en början att kapitalbasen ska beräknas med utgångspunkt i de tillgångar som nätföretaget använder för att bedriva Utgångspunkten ska således inte vara ett fiktivt nät. tillgång som används i nätverksamheten måste inte ägas av nätföretaget för att ingå i kapitalbasen utan kan innehas med nyttjanderätt. användas ska förstås både sådana tillgångar som faktiskt är i bruk och egendom som i övrigt fyller en funktion, t.ex. reservmateriel. avses med nätverksamhet anges i 1 kap. 4 §. Att tillgångarna ska använ- das i nätverksamheten betyder inte att de måste vara av sådan karaktär att de endast kan brukas där, såsom ledningar, ställverk och transformator- Även annan utrustning ingår om den utgör en del av verksam- heten, som kan vara fallet med exempelvis ett it-system. Vid beräkningen av intäktsramen ska hänsyn kunna tas till kapital- basens förväntade utveckling . Hänsyn ska tas till investeringar och avskrivningar . ringar kan avses både investeringar i det befintliga elnätet och investe- ringar på grund av anslutningar av nya kunder.