prop · H503269 · 2018-06-19 00:00:00 — som föreslås för registerförfattningarna i övrigt (se t.ex. avsnitt 7.1.2). Regeringen anser mot den bakgrunden att lagen bör benämnas lagen om domstolarnas behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. I det följande kallas den nya lagen för domstolarnas brottsdatalag. Domstolsdatalagen kan bilda mönster Domstolsdatalagen har införts. Det innebär att den lagen i likhet med övriga registerförfattningar uppfyller kraven som ställs i data- skyddsrambeslutet. Mot bakgrund av att dataskyddsdirektivet i stor utsträckning bygger vidare på regleringen i dataskyddsrambeslutet är domstolsdatalagen därmed till stor del redan anpassad till de krav som ställs i direktivet. Det innebär att den nya lagen kan utformas med domstolsdatalagen som förebild. Det är en fördel om regleringen i den nya lagen i materiellt hänseende kan stämma överens med regleringen i domstolsdatalagen. I vissa av- seenden skiljer sig dock dataskyddsdirektivets reglering från dataskydds- förordningens. Eftersom den nya lagen måste vara förenlig med direk- tivet är det oundvikligt att den till viss del kommer att avvika från regle- ringen i domstolsdatalagen. Lagens systematik och terminologi bör följa domstolsdatalagen Utredningen anser att den nya lagen bör ha samma struktur som övriga registerförfattningar. Det finns i och för sig ett värde i att de registerför- fattningar som kompletterar brottsdatalagen har en likartad utformning. För att underlätta tillämpningen framstår det dock som mer angeläget att domstolarnas personuppgiftsreglering är så enhetlig som möjligt, vilket även framhålls av t.ex. och . Detta framstår som särskilt tydligt eftersom domstolarna inte har någon organisatorisk uppdelning som avspeglar den nya lagens tillämpningsområde. Rege- ringen anser därför i likhet med Hovrätten för att dom- stolsdatalagen och domstolarnas brottsdatalag i möjligaste mån bör samordnas vad gäller systematik och terminologi. Till skillnad från utredningen anser regeringen t.ex. att den nya lagen i likhet med dom- stolsdatalagen inte bör vara indelad i kapitel. Regeringens förslag: Lagen ska gälla utöver brottsdatalagen. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i anser att regleringen blir svåröverskådlig och att tillämpningsproblem kan uppstå. Enligt för- valtningsrätten kan dessa svårigheter undvikas genom att de bestäm- melser i brottsdatalagen som aktualiseras även i domstolarnas verksam- 2017/18:269 het förs in i den nya lagen. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag: I avsnitt 5.2 föreslår regeringen att registerförfattningarna för övriga myndigheter i rättskedjan ska gälla utöver brottsdatalagen. Domstolsdatalagen har motsvarande förhållande till dataskyddslagen (prop. 2017/18:113 s. 14 f.). Brottsdatalagen inne- håller ett stort antal bestämmelser som aktualiseras i domstolarnas verksamhet. Det framstår därför inte som ändamålsenligt att, som Förvaltningsrätten i föreslår, ta in dessa bestämmelser i den nya lagen. Regeringen anser mot denna bakgrund att domstolarnas brottsdata- lag bör gälla utöver brottsdatalagen. Lagen bör innehålla bestämmelser som innebär preciseringar, undantag eller avvikelser från bestäm- melserna i brottsdatalagen. Det medför att bestämmelserna i den nya lagen måste läsas tillsammans med regleringen i brottsdatalagen och tolkas i ljuset av den regleringen. 12.2.2 Vissa bestämmelser i domstolsdatalagen har sin motsvarighet i ramlagen Regeringens bedömning: Eftersom brottsdatalagen innehåller en generell reglering behöver inte någon motsvarighet till vissa av de bestämmelser som finns i domstolsdatalagen föras in i domstolarnas brottsdatalag. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: Den nya lagen ska gälla utöver Eftersom brottsdatalagen innehåller en generell reglering behövs ingen motsvarighet till vissa bestämmelser i domstolsdatalagen. Det gäller bl.a. bestämmelserna om lagens syfte, dataskyddsombud, behandling av känsliga personuppgifter, tillgången till personuppgifter och information om personuppgiftsincidenter (1, 8 och 10–13 §§ I 11 § domstolsdatalagen i lydelsen före anges att den som är personuppgiftsombud ska föra en förteckning över de behandlingar som utförs. Bestämmelsen har upphävts inom ramen för anpassningen av domstolsdatalagen till dataskyddsförordningen. är att den personuppgiftsansvarige enligt artikel 30 i dataskydds- förordningen är skyldig att föra ett register över den personuppgifts- behandling som utförs under dess ansvar (prop. 2017/18:113 s. 25). motsvarande reglering finns i artikel 24 i dataskyddsdirektivet och denna artikel kommer att genomföras på generell nivå (prop. s. 186 f.). Någon bestämmelse som motsvarar den tidigare lydelsen av 11 § domstolsdatalagen behövs därför inte i den nya lagen. Enligt 12 § domstolsdatalagen i lydelsen före ska den personuppgiftsansvarige till var och en som begär det lämna upp- lysningar om de behandlingar som utförs med stöd av lagen. ningarna ska i princip omfatta samma information som ska framgå av den förteckning som personuppgiftsombudet ska föra enligt 11 § i den Motsvarande bestämmelse fanns i 42 § personuppgifts- lagen, men av lagtekniska skäl ansågs det inte lämpligt att hänvisa till Prop. 2017/18:269 den (prop. 2014/15:148 s. 86). Det finns ingen motsvarighet till 42 § personuppgiftslagen i direktivet. Inte heller dataskyddsförordningen eller dataskyddslagen innehåller någon sådan bestämmelse. för att domstolarna ska ha mer långtgående skyldigheter än andra personuppgiftsansvariga i detta avseende och 12 § domstolsdatalagen har därför upphävts i samband med anpassningen av domstolsdatalagen till dataskyddsförordningen (prop. 2017/18:113 s. 35). Samma överväganden gör sig gällande på brottsdatalagens område. Den nya lagen bör därför inte innehålla någon bestämmelse som motsvarar den som tidigare fanns i 12 § domstolsdatalagen. 12.3.1Den nya lagens tillämpningsområde Regeringens förslag: Lagen ska gälla när allmän domstol i egenskap av behörig myndighet behandlar personuppgifter, om uppgifterna behandlas i syfte att handlägga mål och ärenden om utredning av eller lagföring för brott, ändring eller verkställighet av straffrättsliga påföljder eller upprätthållande av allmän ordning och säkerhet. Lagen ska också gälla när allmän förvaltningsdomstol i egenskap av behörig myndighet behandlar personuppgifter, om uppgifterna behandlas i syfte att handlägga mål om verkställighet av häktning eller straffrättsliga påföljder. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna, t.ex. Förvalt- ningsrätten i och Datainspektionen, tillstyrker utredningens förslag eller har ingen invändning mot det. påpekar att tillämpningsområdet utgår från vad syftet med behandlingen är och att det kommer vara svårt att utforma it-system som tar hänsyn till detta. anser också att det framstår som överflödigt att hänvisa till behörig myndighet eftersom en myndighet alltid är behörig om den får behandla personuppgifter för något av de syften som anges i bestämmelsen. anser att det skulle vara önskvärt med ett förtydligande av om domstolars handläggning av enskilda åtal, åtal som tagits över av målsäganden efter att åklagare lagt ned åtal och mål där enbart målsäganden väljer att överklaga efter frikännande dom omfattas av brottsdatalagen. Hovrätten anser vidare att brottsdatalagen, men inte domstolarnas brottsdatalag, bör vara tillämplig vid allmänna säkerhets- kontroller i domstol. Enligt hovrätten bör det också förtydligas vilka bestämmelser som ska tillämpas vid hanteringen av personuppgifter vid säkerhetskontroller i enskilda mål och ärenden, både vad gäller brottmål och tvistemål. Kammarrätten i anser att det så långt möjligt bör redogöras för de olika måltyper i de allmänna förvaltnings- domstolarna där den nya lagen ska tillämpas. Kammarrätten väcker också frågan om vilken lag som ska vara tillämplig vid Migrations- överdomstolens behandling av personuppgifter i mål enligt lagen 2017/18:269 (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag Utgångspunkter för avgränsningen av tillämpningsområdet I avsnitt 4.5 tar regeringen ställning till att registerförfattningarna bör innehålla bestämmelser om tillämpningsområdet. Domstolsdatalagen gäller vid personuppgiftsbehandling i domstolarnas rättskipande och rättsvårdande verksamhet och när personuppgifterna vidarebehandlas i den administrativa verksamheten för att lämnas ut efter begäran. Brottsdatalagen gäller enligt 1 kap. 2 § för behandling av person- uppgifter som utförs av behöriga myndigheter i syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, utreda eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder. Den gäller också för behandling av personuppgifter som en behörig myndighet utför i syfte att upprätt- hålla allmän ordning och säkerhet. Det som är avgörande för brottsdata- lagens tillämpning är alltså, förutom att det ska vara en behörig myndig- het som behandlar personuppgifterna, att personuppgiftsbehandlingen utförs för något av dessa syften. Tillämpningsområdet för den nya lagen kan därför inte knytas till domstolarnas rättskipande och rättsvårdande verksamhet utan bör avgränsas på ett annat sätt. Tillämpningsområdet bör i stället utgå från syftet med behandlingen. anser att en sådan ordning kan medföra problem, t.ex. när det gäller it-system. Det bör dock vara möjligt att utforma tekniska system som lever upp till de krav som gäller på såväl dataskyddsförordningens som brottsdatalagens område. Sådana system bör alltså kunna användas oavsett vilket syfte personuppgifter behandlas för i det enskilda fallet. Eftersom hyres- och arrendenämnderna inte behandlar personuppgifter för något av de syften som omfattas av direktivets tillämpningsområde kommer nämndernas personuppgiftsbehandling inte att omfattas av den nya lagen. Lagen kommer alltså att gälla i allmän domstol och allmän förvaltningsdomstol. Utredningen föreslår att det också ska framgå att domstolarnas brottsdatalag gäller när domstolar agerar i egenskap av behöriga myndig- heter. anser att en sådan avgränsning är överflödig. Det är riktigt att en domstol som behandlar personuppgifter i syfte att handlägga exempelvis ett brottmål normalt agerar i egenskap av behörig myndighet. Regeringen anser dock, i likhet med utredningen, att avgränsningen till behöriga myndigheter är av sådan grundläggande betydelse att den bör komma till uttryck inte bara i ramlagen utan även i den nya lagen (avsnitt 4.5). Domstolarnas brottsdatalag bör omfatta all personuppgiftsbehandling som domstolar utför inom brottsdatalagens tillämpningsområde. Domsto- larnas kärnverksamhet består i att handlägga mål och ärenden (jfr 6 § domstolsdatalagen). Tillämpningsområdet för den nya lagen bör därför knytas till personuppgiftsbehandling som utförs i syfte att handlägga mål och ärenden av vissa slag. För allmän domstol bör tillämpningsområdet framför allt omfatta brottmålsförfarandet. Tillämpningsområdet bör alltså omfatta person- uppgiftsbehandling i syfte att handlägga mål och ärenden om lagföring för brott. Med anledning av synpunkter kan det noteras att det innefattar handläggning av enskilda åtal, åtal som tagits över av målsäganden efter att åklagare lagt ned åtal och mål där enbart målsäganden väljer att överklaga efter frikännande dom. Allmän domstol prövar också frågor om häktning och andra straff- processuella tvångsmedel under en förundersökning. Domstolarna fattar även beslut enligt 23 kap. 19 § om komplettering av förundersökningar och kan hålla vittnesförhör och besluta i andra frågor under pågående förundersökningar. Personuppgiftsbehandling för sådana syften bör också omfattas av tillämpningsområdet. I linje med hur tillämpningsområdet uttrycks för de brottsbekämpande myndigheterna bör den arbetsuppgiften anges som handläggning av mål eller ärenden om utredning av brott. Vidare prövar allmän domstol vissa frågor om ändring av påföljd och om verkställighet av påföljd. Handläggning av mål och ärenden som rör ändring och verkställighet av straffrättsliga påföljder bör därmed också omfattas av lagens tillämpningsområde. Eftersom allmän domstol även prövar frågor om tillträdesförbud vid idrottsarrangemang bör tillämpningsområdet även omfatta handläggning av mål och ärenden om upprätthållande av allmän ordning och säkerhet. anser att brottsdatalagen, men inte domstolarnas brottsdatalag, bör vara tillämplig vid allmänna säkerhetskontroller i dom- stol. Som anförs ovan är avsikten att den nya lagen ska omfatta all personuppgiftsbehandling som domstolar utför inom brottsdatalagens tillämpningsområde. Det kommer alltså inte bli aktuellt för domstolarna att tillämpa brottsdatalagen i de fall domstolarnas brottsdatalag inte är tillämplig. Vid säkerhetskontroller enligt lagen (1981:1064) om säker- hetskontroll i domstol torde det enligt regeringens mening inte vara fråga om att upprätthålla allmän ordning och säkerhet i den mening som avses i ramlagen. Hovrätten väcker även frågan om vilka bestämmelser som ska tillämpas vid behandling av personuppgifter i samband med säker- hetskontroller som genomförs med anledning av en viss förhandling. Regeringen bedömer att lagen om domstolarnas behandling av person- uppgifter inom brottsdatalagens område kommer att vara tillämplig vid sådan personuppgiftsbehandling, om behandlingen sker inom ramen för handläggningen av exempelvis ett brottmål. Om säkerhetskontrollen däremot genomförs med anledning av en förhandling i ett tvistemål, kommer den nya lagen inte vara tillämplig. I sådana fall kommer i stället domstolsdatalagen att bli tillämplig. För allmän förvaltningsdomstol bör tillämpningsområdet endast om- fatta personuppgiftsbehandling i syfte att handlägga mål om verkställig- het av häktning och straffrättsliga påföljder. Därmed omfattas verk- ställighet av rättspsykiatrisk vård, andra vårdpåföljder och vissa frihets- berövande påföljder. Personuppgifter behandlas i sådant syfte även när migrationsdomstolarna och Migrationsöverdomstolen handlägger mål om utvisning på grund av brott. Kammarrätten i efterfrågar en redogörelse för de olika måltyper i de allmänna förvaltningsdomstolarna där den nya lagen ska Kammarrätten väcker också frågan om vilken lag som ska vara tillämplig vid Migrationsöverdomstolens behandling av personuppgifter i mål enligt lagen om särskild utlänningskontroll. Regeringen bedömer att avgränsningen till mål om verkställighet av häktning och straffrättsliga påföljder innebär att det inte bör uppstå några oklarheter avseende det stora flertalet av de måltyper som förekommer i allmän förvaltnings- domstol. Mål i Migrationsöverdomstolen enligt lagen om särskild utlänningskontroll kan exempelvis inte anses röra verkställighet av en straffrättslig påföljd. I författningskommentaren ges exempel på måltyper där domstolarnas brottsdatalag ska tillämpas. Hela målets eller ärendets handläggning bör omfattas När mål eller ärenden handläggs för något av de syften som anges i lagen bör hela handläggningen fram till dess att domstolen slutligt avgjort frågan omfattas av lagens tillämpningsområde. Det innebär att all person- uppgiftsbehandling som utförs vid handläggningen av ett brottmål om- fattas av tillämpningsområdet. Även handläggning av enskilda anspråk bör omfattas, trots att det är en civilrättslig talan, så länge de handläggs inom ramen för brottmålet. Lagen bör dock inte vara tillämplig om anspråket avskiljs för att handläggas som ett tvistemål. Detsamma bör på motsvarande sätt gälla för vissa andra former av särskild talan och talan om förbud som förs i brottmål. Vidare bör all expediering i ett mål eller ärende som är en del av handläggningen omfattas. Det spelar exempelvis alltså ingen roll om domar eller beslut expedieras till Kriminalvården för verkställighet av påföljd eller till Inspektionen för vård och omsorg för att myndigheten ska kunna ta ställning till om en läkare som dömts för brott ska få behålla sin läkarlegitimation. Även expediering för att tillgodose partsinsynen i mål eller ärenden bör omfattas. Det avgörande är att expedieringen utförs i mål eller ärenden som domstolen handlägger för något av de syften som omfattas av lagens tillämpningsområde och att expedieringen utgör en del av handläggningen. Tillämpningsområdet bör även omfatta den ex- pediering som är direkt knuten till att avgörandet får laga kraft. Däremot bör domstolens behandling av personuppgifter för arkivering eller för att överlämna allmänna handlingar till en arkivmyndighet inte omfattas av den nya lagens tillämpningsområde. Som anges i proposit- ionen Brottsdatalag omfattas behandling av personuppgifter i enlighet med föreskrifter om arkiv av dataskyddsförordningens tillämpnings- område, oavsett om det är den behöriga myndigheten som arkiverar personuppgifterna eller om de överlämnas till en arkivmyndighet (prop. 2017/18:232 s. 167). Om handläggning för något av de syften som anges i lagen aktualiseras på nytt, t.ex. genom en ansökan om resning i ett brottmål, är den nya lagen tillämplig på handläggningen. Utlämnande omfattas inte av tillämpningsområdet Domstolsdatalagen gäller inte bara i den rättskipande och rättsvårdande verksamheten utan även när personuppgifter vidarebehandlas i den admi- nistrativa verksamheten för att efter begäran lämnas ut till en enskild eller en myndighet (prop. 2014/15:148 s. 27 f.). område omfattar exempelvis utlämnande av allmänna handlingar enligt Prop. 2017/18:269 2 kap. tryckfrihetsförordningen. Sådan vidarebehandling av person- uppgifter ingår inte i direktivets tillämpningsområde och kan därför inte heller omfattas av den nya lagen. Det gäller oavsett om målet eller ärendet är under handläggning eller har avslutats. Regeringens förslag: Domstolsdatalagen ska inte gälla vid behand- ling av personuppgifter som omfattas av domstolarnas brottsdatalag. Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot den föreslagna avgränsningen av domstolsdatalagens tillämpningsområde. Skälen för regeringens förslag: Domstolsdatalagen gäller vid behand- ling av personuppgifter i domstolarnas rättskipande och rättsvårdande verksamhet. Eftersom viss behandling av personuppgifter i denna verk- samhet kommer att regleras i domstolarnas brottsdatalag, bör sådan behandling undantas från domstolsdatalagens tillämpningsområde. I promemorian En omarbetad domstolsdatalag – anpassning till EU:s data- skyddsförordning (Ds 2017:41) föreslås mot denna bakgrund att domstolsdatalagen inte ska gälla vid behandling av personuppgifter i de allmänna domstolarnas och de allmänna förvaltningsdomstolarnas verk- samhet som omfattas av brottsdatalagens tillämpningsområde. Regering- en anser att den föreslagna bestämmelsen kan utformas så att den anger att domstolsdatalagen inte gäller vid behandling av personuppgifter som omfattas av lagen om domstolarnas behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. Eftersom det i den nya lagen framgår vilka domstolsslag som är aktuella behöver det inte anges i domstolsdatalagen. Varje domstol är personuppgiftsansvarig Regeringens förslag: Varje domstol ska vara personuppgiftsansvarig för den behandling av personuppgifter som den utför. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: anser att utformningen av 9 § domstolsdatalagen har orsakat vissa tillämpningsproblem och att fördel- ningen av personuppgiftsansvar i domstolarnas registerlagstiftning därför bör ses över. Övriga remissinstanser har ingen invändning mot utred- Skälen för regeringens förslag: Personuppgiftsansvarig definieras i 1 kap. 6 § brottsdatalagen som den behöriga myndighet som ensam eller tillsammans med andra bestämmer ändamålen med och medlen för behandlingen av personuppgifter. Enligt 3 kap. 1 § är den personupp- giftsansvarige ansvarig för all behandling av personuppgifter som utförs under dennes ledning eller på dennes vägnar. Enligt 9 § domstolsdatalagen är varje domstol personuppgiftsansvarig för den behandling av personuppgifter som den utför. framhölls att fördelarna med att varje enskild domstol ska vara person- 2017/18:269 uppgiftsansvarig är bl.a. att det blir tydligt för den enskilde vem han eller hon ska vända sig till med klagomål och att det skapas förutsättningar för en effektiv tillsyn av tillsynsmyndigheten. Enligt regeringen skulle ett delat eller gemensamt personuppgiftsansvar (mellan en domstol och ) medföra beaktansvärda nackdelar, inte minst gräns- dragningsproblem och otydligheter (prop. 2014/15:148 s. 33 f.). Reger- ingen anser att dessa överväganden är relevanta även för den nya lagen och att domstolarnas personuppgiftsansvar bör regleras på samma sätt i domstolarnas brottsdatalag som i domstolsdatalagen. En bestämmelse som motsvarar 9 § domstolsdatalagen bör därför tas in i den nya lagen. anser att utformningen av 9 § domstolsdatalagen har orsakat vissa tillämpningsproblem och att regleringen av domstolarnas personuppgiftsansvar därför bör ses över. Regeringen konstaterar att det saknas underlag för att i detta lagstiftningsärende göra en sådan översyn. 12.3.4Dataskyddsombud även i den dömande verksamheten Regeringens bedömning: Behandling av personuppgifter i den dömande verksamheten bör inte undantas från dataskyddsombudets ansvarsområde. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna, bl.a. för och Förvaltningsrätten i , instämmer i utredningens bedömning eller har ingen invändning mot den. inspektionen anser att dataskyddsombud är en viktig funktion för att den personuppgiftsansvarige ska kunna följa integritetsskyddslagstiftningen. påpekar att det kan uppstå gränsdragningsproblem om dataskyddsombudets uppdrag inte omfattar den dömande verksamheten. anser också att det är lämpligt att frågan om dataskydds- ombud regleras på samma sätt på brottsdatalagens och dataskyddsför- Med hänsyn till att tillsynsmyndigheten inte är behörig att utöva tillsyn över domstolarna i deras dömande verksamhet och att dataskyddsombudets uppgifter bl.a. är att övervaka efterlevnaden av dataskyddet och att samarbeta med tillsynsmyndigheten, anser ombudsmän att det inte är lämpligt att dataskyddsombud också ska utses i domstolarnas dömande verksamhet. i efterfrågar ett klargörande av hur skyldigheten att utse data- skyddsombud enligt 3 kap. 13 § brottsdatalagen förhåller sig till mot- svarande skyldighet enligt förslaget till ändring av 10 § domstolsdata- Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt över bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: Enligt 3 kap. 13 § brottsdata- lagen ska behöriga myndigheter utse dataskyddsombud. andra oberoende rättsliga myndigheters dömande verksamhet får dock enligt artikel 32.1 i dataskyddsdirektivet undantas från skyldigheten att domstolsdatalagen i lydelsen före skyldiga att utse ett eller I förarbetena till domstolsdatalagen framhölls att hanteringen av personuppgifter i den rättskipande och rättsvårdande Prop. 2017/18:269 verksamheten indirekt begränsas av de processuella regelverken och att risken för att det i verksamheten utförs obefogade integritetskänsliga behandlingar därför får anses vara mindre än inom t.ex. polisen. I syfte att åstadkomma ett stärkt integritetsskydd ansåg regeringen dock att domstolarna borde vara skyldiga att utse ett eller flera personuppgifts- ombud (prop. 2014/15:148 s. 91). Regeringen föreslog i det lagstiftningsärende som rör domstolsdata- lagens anpassning till dataskyddsförordningen att bestämmelsen i domstolsdatalagen ska behållas och ändras endast på så sätt att ordet personuppgiftsombud ersätts med dataskyddsombud.