prop · H503267 · 2018-06-12 00:00:00 — förvarar allmänna handlingar från en statlig myndighet ändrar sin en statlig myndighet ändrar sitt firma, ska organet genast anmäla företagsnamn, ska organet genast ändringen till den statliga arkiv- anmäla ändringen till den statliga Denna lag träder i kraft . 2017/18:267 2.40 Förslag till lag om ändring i lagen (2016:188) om patent- och marknadsdomstolar Härigenom föreskrivs att 1 kap. 4 § lagen (2016:188) om patent- och marknadsdomstolar ska ha följande lydelse. Patent- och handlägger mål och ärenden enligt det som föreskrivs i 1.lagen (1949:345) om rätten till arbetstagares uppfinningar, patent- lagen (1967:837), lagen (1971:1078) om försvarsuppfinningar, lagen (1978:152) om svensk domstols behörighet i vissa mål på patenträttens område m.m. och växtförädlarrättslagen (1997:306), 2.lagen (1960:729) om 2. lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, mönsterskydds- (1970:485), (1970:485), (1974:156), lagen (1992:1685) om (2010:1877), lagen (2017:322) om (2017:322) om medling i vissa medling i vissa upphovsrättstvister, lagen (2018:000) om företagsnamn och lagen (2018:000) om skydd för ter och livsmedel, 3.konkurrenslagen (2008:579), marknadsföringslagen (2008:486), lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare, lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, lagen (2000:1175) om talerätt för vissa utländska konsumentmyndigheter och konsumentorganisationer, försäkringsavtalslagen (2005:104), lagen (2005:590) om insyn i vissa finansiella förbindelser m.m., lagen (2006:484) om franchisegivares informationsskyldighet, lagen (2010:510) om lufttransporter, lagen (2010:1350) om uppgiftsskyldighet ifråga om marknads- och konkurrensförhållanden, lagen (2014:836) om näringsförbud, lagen (2014:1344) med kompletterande bestämmelser till EU:s tåg-, fartygs- och busspassagerarförordningar, konkurrensskade- lagen (2016:964) och lagen (2016:977) om kollektiv förvaltning av upphovsrätt, och Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 2017:324. Förslag till lag om ändring i lagen (2018:672) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 §, 3 kap. 1 §, 8 kap. 33 och 41 §§, 11 kap. 12 §, 16 kap. 6, 32 och 38 §§, 20 kap. 1–4 §§, 23 kap. 1 och 2 §§, rubriken till 20 kap. och rubrikerna närmast före 20 kap. 1–3 §§ lagen (2018:672) om ekonomiska föreningar ska ha följande lydelse. Lydelse enligt SFS 2018:672 Denna lag innehåller bestämmelser om ekonomiska föreningar. –bildande av en ekonomisk förening (2 kap.), –föreningens stadgar (3 kap.), –medlemmar i föreningen (4 kap.), –medlemsförteckning (5 kap.), –föreningsstämma (6 kap.), –föreningens ledning (7 kap.), –revision (8 kap.), –särskild granskning (9 kap.), –medlemsinsatser (10 kap.), –förlagsinsatser (11 kap.), –värdeöverföring från föreningen (12 kap.), –vinstutdelning (13 kap.), –gottgörelse (14 kap.), –minskning av reservfonden (15 kap.), –fusion (16 kap.), –likvidation (17 kap.), –upplösning utan föregående likvidation (18 kap.), –registrering (19 kap.), – firma (20 kap.), – företagsnamn (20 kap.), –skadestånd (21 kap.), –straff och vite (22 kap.), –överklagande (23 kap.). Föreningens stadgar ska innehålla uppgifter om 1. föreningens firma, 1. föreningens företagsnamn, 2.den ort i där föreningens styrelse ska ha sitt säte, 3.den verksamhet som föreningen ska bedriva, 4.vilken obligatorisk insats som varje medlem ska delta med, hur in- satsen ska fullgöras och i vilken utsträckning som en medlem får delta i föreningen med en överinsats, 5.antalet, eller lägsta och högsta antalet, styrelseledamöter, revisorer och eventuella suppleanter och tiden för deras uppdrag, 6.hur en föreningsstämma ska sammankallas, 7.de ärenden som ska förekomma på en ordinarie föreningsstämma, 2017/18:267 8. den tid som föreningens räkenskapsår ska omfatta, 9.grunderna för hur föreningens vinst ska fördelas, och 10.hur föreningens återstående tillgångar ska fördelas när föreningen upplöses. Revisionsberättelsens inledning ska innehålla uppgifter om 1. föreningens företagsnamn och 2.vilken räkenskapsperiod som revisionsberättelsen avser, och 3.revisorns etableringsort eller hemort. Revisionsberättelsen ska vara undertecknad av revisorn och innehålla en uppgift om vilken dag som revisionen avslutades. I fråga om koncernrevisionsberättelsen tillämpas 32 § första stycket om tidpunkten för lämnande av revisionsberättelsen och 33 § första stycket 2 och 3 och andra stycket, 34 §, 35 § första stycket 1 och 38 och 39 §§ om revisionsberättelsens innehåll. Bestämmelserna i 34 § första stycket tillämpas dock inte i fråga om en hållbarhetsrapport för koncernen. I den delen ska revisionsberättelsen i stället innehålla ett uttalande om huru- vida en rapport har upprättats eller inte. ledning ska innehålla uppgifter om ledning ska innehålla uppgifter om Revisorn ska på koncernredovisningen göra en hänvisning till koncern- Om revisorn anser att koncernbalansräkningen eller koncernresultaträkningen inte bör fastställas, ska revisorn anteckna även det på koncernredovisningen. För varje förlagsinsats ska föreningen förlagsandelsbevis. Beviset ska ställas till viss man, till innehavaren eller till viss man eller order och innehålla uppgifter om 1. föreningens firma, 1. föreningens företagsnamn, 2. nummer eller annan beteckning för beviset, 3. insatsens storlek, 4. den rätt till utdelning som insatsen medför, 5. sättet för inlösen och utbetalning av utdelning, 6. stadgebestämmelser som avses i 2 § andra stycket första meningen, 7. den ogiltighet som följer av 2 § andra stycket andra meningen. Förlagsandelsbeviset ska undertecknas av föreningen. möters eller firmatecknares namnteckning får återges genom tryckning eller på liknande sätt. Bestämmelsen i 1 kap. 15 § ska inte tillämpas. Av 4 kap. 5 § lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och konto- föring av finansiella instrument framgår att förlagsandelsbevis inte får utfärdas för förlagsandelar som har registrerats enligt den lagen. I fusionsplanen ska det för varje förening anges 1. firma, 1. företagsnamn, och den ort där styrelsen ska ha sitt nummer och den ort där styrelsen ska ha sitt säte, 2.den planerade tidpunkten för föreningens upplösning, när det gäller en överlåtande förening, 3.de särskilda förmåner som medlemmar i någon av föreningarna i förekommande fall ska ha, och 4.vilka rättigheter i den övertagande föreningen som innehavare av värdepapper med särskilda rättigheter i en överlåtande förening ska ha eller vilka åtgärder som i övrigt ska vidtas till förmån för de nämnda innehavarna. I fusionsplanen ska det även lämnas en redogörelse för de omständig- heter som kan vara av vikt vid bedömningen av fusionens lämplighet för föreningarna. Om medlemmar i någon av föreningarna ska ha särskilda förmåner i samband med fusionen, ska det framgå av redogörelsen hur förmånerna har bestämts. En fusionsplan enligt 31 § ska innehålla uppgifter om 1. de fusionerande föreningarnas 1. de fusionerande föreningarnas form, firma och säte, form, företagsnamn och säte, 2.utbytesförhållandena mellan andelar och förekommande värde- papper i överlåtande respektive övertagande förening och eventuell kontant betalning, 3.de villkor som ska gälla för tilldelning av andelar och förekommande värdepapper i den övertagande föreningen, 4.den gränsöverskridande fusionens sannolika följder för syssel- sättningen, 5.från vilken tidpunkt och på vilka villkor som andelar och före- kommande värdepapper medför rätt till utdelning i den övertagande föreningen, 6.från vilken tidpunkt som de fusionerande föreningarnas transak- tioner bokföringsmässigt ska anses ingå i den övertagande föreningen, 7.vilka rättigheter i den övertagande föreningen som innehavare av särskilda rättigheter i den överlåtande föreningen ska ha eller vilka åtgärder som i övrigt ska vidtas till förmån för innehavarna, 8.arvode och andra särskilda förmåner som med anledning av fusionen ska lämnas till en styrelseledamot, verkställande direktör eller mot- svarande befattningshavare eller till den som utför granskning enligt 34 § eller 35 § första stycket 2, 9.stadgarna för den övertagande föreningen, 10.värdet av de tillgångar och skulder som ska överföras till den över- tagande föreningen och de överväganden som har gjorts vid värderingen, och 11.datum för de räkenskaper som har legat till grund för att fastställa villkoren för fusionen. En ekonomisk förenings före- tagsnamn ska innehålla orden ekonomisk och förening eller förkortningen ek. I företags- namnet får inte ordet bolag eller något annat som betecknar ett bolagsförhållande finnas med på ett sätt som kan leda till missförståndet att det är ett bolag som innehar företagsnamnet. Företagsnamnet ska tydligt skilja sig från andra företagsnamn som är införda i föreningsregistret och ännu är bestående.Om föreningens företagsnamn ska registreras på två eller flera språk, ska varje lydelse anges i stadgarna. I förekommande fall ska fusionsplanen också innehålla en uppgift om hur arbetstagarna deltar i den process genom vilken formerna för arbets- tagarnas medverkan i den övertagande föreningen beslutas. Vid kombination ska fusions- Vid kombination ska fusions- planen också innehålla uppgifter planen också innehålla uppgifter om den övertagande föreningens om den övertagande föreningens form, firma och säte. form, företagsnamn och säte. I anmälan om registrering enligt 37 § ska det lämnas uppgifter om 1. form, firma och säte för var 1. form, företagsnamn och säte och en av de fusionerande för var och en av de fusionerande 2. de register där föreningarna är registrerade och de nummer som an- vänds för identifiering i registren, 3. hur borgenärer och i förekommande fall medlemmar ska gå till väga för att utöva sina rättigheter samt de adresser där det kostnadsfritt finns tillgång till fullständig information om detta förfarande, och 4. föreningarnas adresser. När registreringen kungörs enligt 19 kap. 5 §, ska kungörelsen inne- hålla de uppgifter som avses i första stycket 1–3. En ekonomisk förenings firma ska innehålla orden ekonomisk och förening eller förkortningen ek. I firman får inte ordet bolag eller något annat som betecknar ett bolagsförhållande finnas med på ett sätt som kan leda till miss- förståndet att det är ett bolag som innehar firman. Firman ska tydligt skilja sig från andra firmor som är införda i föreningsregistret och ännu är bestående. Om föreningens firma ska registreras på två eller flera språk, ska varje lydelse anges i stadgarna. kan anta en eller flera bifirmor. Bestämmelser- na i 1 § om firma gäller även bifirma. Uttrycket ekonomisk för- ening eller en förkortning av detta uttryck får dock inte finnas med i en bifirma. kan anta ett eller flera särskilda företagsnamn. Bestämmelserna i 1 § om företags- namn gäller även särskilt företags- namn. Uttrycket ekonomisk för- ening eller en förkortning av detta uttryck får dock inte finnas med i ett särskilt företagsnamn. Andra bestämmelser om firma bestämmelser om Bestämmelser om registrering av en ekonomisk förenings firma finns även i firmalagen (1974:156). I den lagen finns också bestämmelser om förbud mot användning av firma och om hävande av firmaregistrering. Bestämmelser om registrering av en ekonomisk förenings företags- namn finns även i lagen (2018:000) om företagsnamn. I den lagen finns också bestämmel- ser om förbud mot användning av företagsnamn och om hävning av registreringen av företagsnamnet. Skriftliga handlingar som ut- Skriftliga handlingar som ut- färdas för en ekonomisk förening färdas för en ekonomisk förening ska undertecknas med föreningens ska undertecknas med föreningens firma, om firman inte framgår på företagsnamn, om företagsnamnet något annat sätt. inte framgår på något annat sätt. Om styrelsen eller någon annan ställföreträdare för föreningen har utfärdat en handling utan firmateckning, är de som har undertecknat handlingen solidariskt ansvariga för skyldigheter enligt handlingen. Andra stycket gäller inte, om 1.det av handlingens innehåll framgår att den har utfärdats för föreningens räkning, eller 2.det av omständigheterna vid handlingens tillkomst framgick att den utfärdades för föreningen och mottagaren av handlingen får ett behörigt undertecknat godkännande av handlingen efter det att han eller hon har begärt det eller gjort personligt ansvar gällande mot undertecknarna av handlingen. beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol, om verket har 1.prövat en ansökan enligt 6 kap. 16 § om att kalla till förenings- stämma, 2.prövat en ansökan enligt 7 kap. 16 § om att utse en ersättare för en 2017/18:267 3. prövat en ansökan enligt 8 kap. 9, 10, 29, 30 eller 31 § om att utse eller entlediga en revisor, 4.beslutat enligt 8 kap. 17 § första stycket att en förening ska ha en revisor som är auktoriserad eller godkänd revisor eller utsett en viss revisor enligt 8 kap. 17 § andra stycket, 5.prövat en ansökan enligt 9 kap. 2 eller 3 § om att utse en särskild granskare, 6.prövat ett tillståndsärende enligt 7 kap. 8, 30 eller 38 §, 8 kap. 11, 14 eller 22 §, 15 kap. 1 § 2 eller 16 kap. 18 §, 7.förklarat enligt 16 kap. 26 § att en fusion har fallit, 8.vägrat att utfärda ett intyg enligt 16 kap. 42 §, 9.tagit bort en förening ur föreningsregistret enligt 18 kap. 8 §, 10. skrivit av en anmälan om 10. skrivit av en anmälan om registrering enligt 19 kap. 3 § eller registrering enligt 19 kap. 3 § eller vägrat registrering av något annat vägrat registrering av något annat än en firma, än ett företagsnamn, 11.avregistrerat någon enligt 19 kap. 9 §, eller 12.förelagt eller dömt ut vite enligt 22 kap. 3 §. Ett överklagande ska ha kommit in till för beslutet. Om har vägrat registrering av en firma får beslutet överklagas till Patent- och . Ett över- klagande ska ha kommit in till för beslutet. Om har vägrat registrering av ett företagsnamn får beslutet överklagas till Patent- och . Ett över- klagande ska ha kommit in till för beslutet. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning antog och rådet ett nytt varumärkesdirektiv1. Direktivet finns i svensk och engelsk lydelse i bilagorna 1–3. EU:s medlemsstater ska ha genomfört direktivet . Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att ta fram ett förslag till hur direktivet ska genomföras i . Utredaren skulle också analysera hur de ändringar i varumärkeslagen som föranleds av direktivet förhåller sig till firmarätten. I mån av tid skulle uppdraget dessutom omfatta en redaktionell översyn av firmalagstiftningen, liksom en analys av om regleringen av skyddet för beteckningar på jordbruks- produkter och livsmedel i varumärkeslagen behöver ändras med hänsyn till vissa internationella handelsavtal. Vidare skulle utredaren analysera reglerna om skydd för allmänt kända konstnärsnamn och likartade namn och bedöma om det finns behov av lagändringar. Utredningen tog namnet varumärkesutredning. Uppdraget redovisades i betänkandet En känneteckensrättslig reform (SOU 2016:79). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 4. Betänkandets lagförslag finns i bilaga 5. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstans- erna finns i bilaga 6. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftnings- ärendet (Ju2016/08020/L3). I Europeiska kommissionens regi har ett möte hållits om genom- förandet av direktivet. Dessutom har överläggningar om genomförandet hållits med företrädare för berörda departement i de andra nordiska länderna. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 7 och lagförslag som överens- stämmer med lagförslagen i avsnitt 2.3–2.6, 2.8–2.19, 2.21, 2.23–2.30 och 2.32–2.41 i denna proposition. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 5.2, 5.3, 9 och 12.2 och i författningskommentaren. Regeringen följer i allt väsentligt Lagrådets förslag. I förhållande till lagrådsremissens förslag görs det också vissa språkliga och redaktionella ändringar. 1Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2436 av för till- närmning av medlemsstaternas varumärkeslagstiftning. 2017/18:267 4 Betydelsen av varumärken och företagsnamn för näringslivet och konsumenter Varumärken har stor betydelse för företagens möjligheter att nå fram- gång. Genom att använda varumärken kan företag identifiera och mark- nadsföra sig och sina varor och tjänster och på så sätt nå ut till kunder. Många varumärken representerar betydande ekonomiska värden för inne- havaren, grundat på stora investeringar. De kan ofta vara ett företags mest värdefulla tillgång. Varumärken fyller även en viktig funktion för konsumenter genom att de gör det lättare att välja de varor och tjänster som motsvarar konsumentens önskemål. Varumärkenas betydelse för en väl fungerande inre marknad har upp- märksammats inom EU och det finns gemensamma regler på området . Det nya varumärkesdirektivet innebär att ytterligare steg tas för att förbättra villkoren för näringslivet genom att reglerna om varumärken blir modernare och enklare att använda. Från svensk sida har man deltagit aktivt i arbetet med det nya direktivet som medför att varumärkesrätten blir mer likalydande inom unionen. Även företagsnamn har en viktig funktion. Genom sitt företagsnamn kan en näringsidkare särskilja sin verksamhet från andra näringsidkares. Det är vanligt att företag använder sitt företagsnamn som enda känne- tecken, både för verksamheten som sådan och som kännetecken för de varor och tjänster som företaget erbjuder. Ett företagsnamn har därför ofta samma funktion som ett varumärke. Det är också skälet till att lag- stiftningen på dessa områden i stor utsträckning är samordnad. I likhet med vad som gäller för varumärken kan företagsnamnet vara en värdefull tillgång för ett företag. Det är mot den bakgrunden angeläget att det finns en ändamålsenlig lagstiftning på området som är lätt att förstå och tillämpa. De svenska reglerna om varumärken och företagsnamn Bestämmelser om varumärken och andra varukännetecken finns främst i varumärkeslagen (2010:1877). Kompletterande bestämmelser om för- farandet i varumärkesärenden finns i varumärkesförordningen (2011:594). Rätten till ett varukännetecken ger innehavaren en ensamrätt att använda kännetecknet i näringsverksamhet som symbol för innehavarens varor och tjänster. Ensamrätten gäller som huvudregel i förhållande till samma eller liknande kännetecken som används för varor eller tjänster av samma eller liknande slag om det finns en risk för förväxling. Kända varukännetecken ges dessutom ett utökat skydd som innebär att ensam- rätten kan göras gällande även om kännetecknet används för andra slags varor eller tjänster. Ensamrätten uppkommer genom registrering hos eller genom inarbetning. Ett varukänne- tecken ska anses inarbetat om det är känt inom en betydande del av den krets som det riktar sig till. Det är också möjligt att få skydd i genom en internationell varumärkesregistrering. Registreringen av ett Prop. 2017/18:267 varumärke gäller , men den kan förnyas ett obegränsat antal Under vissa förutsättningar kan en registrering upphävas, t.ex. om varumärket registrerats i strid med lagen. Ensamrätten till ett varu- kännetecken som inte är registrerat upphör när det är känt på det sätt som krävs för att det ska anses inarbetat. Firmalagen (1974:156) innehåller generella bestämmelser om företags- namn (firma) och andra näringskännetecken. Rätten till ett näringskänne- tecken innebär att ingen annan än innehavaren i näringsverksamhet får använda tecknet, eller ett liknande tecken, för sådan verksamhet som inne- havaren bedriver. Ensamrätten är utformad på i huvudsak samma sätt som ensamrätten till ett varukännetecken. I likhet med vad som gäller för varu- kännetecken ges kända näringskännetecken ett utökat skydd. Ensamrätten kan uppkomma genom registrering eller inarbetning. Registrering sker huvudsakligen hos men också hos andra registrerings- myndigheter. Vilken myndighet som ansvarar för registreringen är beroende av vilken företagsform som är aktuell. Registreringen av ett företagsnamn behöver inte förnyas utan kan bestå . Av firmalagen framgår under vilka förutsättningar en registrering av ett företagsnamn kan upphävas. För att skydda ensamrätten till varukännetecken och näringskänne- tecken kan flera sanktioner komma i fråga vid intrång i ensamrätten. I varumärkeslagen och firmalagen finns bestämmelser om straffansvar och skadeståndsskyldighet. Vidare kan en domstol vid vite förbjuda den som gör eller medverkar till ett intrång att fortsätta med det. Det finns också bestämmelser om andra skydds- och säkerhetsåtgärder, såsom förstörande av egendom, informationsföreläggande och intrångsundersökning. Varumärkesrätten bygger på EU-regler Varumärkesrätten är nationell, dvs. det skydd som svensk rätt ger en varumärkesinnehavare omfattar i princip bara . är varu- märkena sådana att de lätt kan användas i flera länder. Den omfattande internationella handeln har medfört att många företag söker varumärkes- skydd utomlands, genom nationella eller internationella förfaranden. En följd av det är att varumärkesrätten allt eftersom har kommit att harmoni- seras mer och mer. Särskilt samarbetet inom EU har haft stor betydelse för utformningen och tillämpningen av den svenska varumärkesrätten. På varumärkesområdet finns det också flera internationella konventioner som är anslutet till. Varumärkesrätten inom EU regleras genom två centrala rätts- akter – varumärkesdirektiv2 och EU:s varumärkesförordning3 . Både direktivet och förordningen är kodifieringar (samman- slagningar) av tidigare direktiv respektive förordningar på området. Syftet med direktiv är att EU:s medlemsstater i flera viktiga 2Europaparlamentets och rådets direktiv /95/EG av om tillnärm- ningen av medlemsstaternas varumärkeslagar. 3Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 av om EU- varumärken. 2017/18:267 avseenden ska ha enhetliga nationella regler. Framför allt reglerar direktivet frågor om vad som behövs för att kunna få och upprätthålla en registrering av ett varumärke och frågor om omfattningen av ensam- rätten. I EU:s varumärkesförordning finns bestämmelser om en särskild ordning på EU-nivå för registrering av varumärken, s.k. EU-varumärken. Ett EU-varumärke gäller inom hela unionen och registreras hos EU:s immaterialrättsmyndighet (European Union Intellectual Property Office, EUIPO). Förfarandet har funnits och används i betydande utsträckning av svenska företag. Förutsättningarna för registrering och förfarandet vid registrering är fristående från den nationella varumärkesrätten och regleras i princip uteslutande i förordningen. I samband med att det nya varumärkesdirektivet antogs antogs också ändringar i EU:s varumärkesförordning. Ändringarna i förordningen trädde i kraft och har lett till vissa anpassningar i svensk rätt (se prop. 2015/16:123 och prop. 2016/17:221). Företagsnamnsrätten har inte varit föremål för internationell harmo- nisering på samma sätt som varumärkesrätten. Någon särskild reglering av företagsnamnsrätten finns inte inom EU. Rätten till företagsnamn berörs dock i varumärkesdirektivet och i EU:s varumärkesförordning, bl.a. när det gäller vad som kan utgöra hinder mot registrering av varumärken och grund för upphävande av varumärkesregistreringar. Utöver EU:s varumärkesdirektiv och varumärkesförordning är det s.k. civilrättsliga sanktionsdirektivet4 en rättsakt av betydelse på området. Det syftar till att underlätta för rättighetshavare att ingripa mot den som begår intrång i en rättighet. Direktivet är tillämpligt i fråga om alla intrång i immateriella rättigheter som skyddas enligt eller svensk rätt. Det omfattar alltså både varumärken och företagsnamn. Direktivet innebär moderniseringar och förenklingar Det nya varumärkesdirektivet är en omarbetning av varu- märkesdirektiv. Det övergripande syftet med omarbetningen är att främja innovation och ekonomisk tillväxt genom att göra reglerna mer till- gängliga och ändamålsenliga för användarna.