prop · H503225 · 2018-04-19 00:00:00 — Arrangören ska informera överlåtaren om vad kostnaderna består i och hur de har beräknats. Överlåtaren och förvärvaren är solidariskt ansvariga för betalning av överlåtelseavgiften och det som återstår att betala för paketresan. Ansvar för att paketresan fullgörs 1 § Arrangören ansvarar i förhållande till resenären för att paketresan fullgörs i enlighet med avtalet. Ansvaret gäller även för sådana presta- tioner som ska fullgöras av någon annan än arrangören. Om resan har sålts genom en återförsäljare som är etablerad i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och arrangören är etablerad i en stat utanför EES, ansvarar återförsäljaren på samma sätt som arrangören, om inte arrangören fullgör prestationen. 2 § Resenären får åberopa ett fel i paketresan endast om resenären utan onödigt dröjsmål från det att han eller hon märkt felet lämnar ett medde- lande till arrangören om felet (reklamation). Trots första stycket får resenären åberopa ett fel, om arrangören eller återförsäljaren har handlat grovt vårdslöst eller i strid mot tro och heder. Resenärens rätt att vända sig till återförsäljaren 3 § Om paketresan har sålts genom en återförsäljare, får resenären vända sig till återförsäljaren för att reklamera och lämna andra meddelanden som rör paketresans genomförande. Återförsäljaren ska utan onödigt dröjsmål vidarebefordra sådana meddelanden till arrangören. Ersättningsarrangemang och annat avhjälpande 4 § Om resenären inte kan transporteras enligt paketreseavtalet tillbaka till orten för avresan eller om annars, sedan paketresan påbörjats, en betydande del av de resetjänster som omfattas av avtalet inte kan till- handahållas, ska arrangören utan extra kostnad för resenären erbjuda Ersättningsarrangemangen ska, om möjligt, vara likvärdiga med eller av högre kvalitet än den resetjänst som inte kan tillhandahållas. ersättningsarrangemang som arrangören erbjuder är av lägre kvalitet, ska arrangören erbjuda ett prisavdrag enligt 7 § första stycket. Resenären får avvisa ett erbjudande om ersättningsarrangemang endast om erbjudandet inte är jämförbart med vad som skulle ha tillhandahållits enligt avtalet eller om det prisavdrag som erbjuds inte är skäligt. 5 § Om resenären inte kan transporteras enligt paketreseavtalet tillbaka till orten för avresan och detta beror på oundvikliga och extraordinära omständigheter, är skyldigheten för arrangören enligt 4 § att erbjuda 2017/18:225 inkvartering begränsad till . Detta gäller bara under förutsättning att omständigheterna även kan åberopas av transportören för att begränsa dennes ansvar enligt en unionsrättsakt som är tillämplig på transporten. Om det i unionsrättsakten föreskrivs att transportörens ansvar att erbjuda inkvartering avser än , gäller i fråga om arrangörens skyldighet enligt denna lag. Arrangörens skyldighet att erbjuda inkvartering är inte begränsad för en resenär som har nedsatt rörlighet, en medföljande till en sådan resenär, en resenär som är gravid, en ensamresande underårig eller en resenär som är i behov av särskild medicinsk hjälp, om arrangören senast innan paketresan påbörjades fick information om resenärens särskilda behov. 6 § Om det finns något annat fel i paketresan än sådana som avses i 4 §, ska arrangören avhjälpa felet. Om det inte krävs ett avhjäl- pande, ska arrangören avhjälpa felet inom skälig tid. Om resenären har angett inom vilken felet ska avhjälpas, ska följas om den är skälig. Arrangören är inte skyldig att avhjälpa felet, om det finns ett hinder som arrangören inte kan övervinna eller om avhjälpandet skulle medföra oproportionerliga kostnader med hänsyn till felets omfattning och de påverkade resetjänsternas värde. Om arrangören är skyldig att avhjälpa felet men inte gör det, har rese- nären rätt till ersättning för nödvändiga kostnader för att själv avhjälpa felet. 7 § Resenären har rätt till prisavdrag för fel i paketresan, om inte felet beror på resenären. I fråga om andra fel i paketresan än sådana fel som avses i 4 § får resenären i stället häva paketreseavtalet, om felet är av väsentlig bety- delse och 1.avhjälpande inte sker inom den tid som anges i 6 § första stycket, 2.avhjälpande inte kommer i fråga av skäl som anges i 6 § andra stycket, eller 3.arrangören förklarar att felet inte kommer att avhjälpas. 8 § Om paketreseavtalet innefattar passagerartransport och resenären hä- ver avtalet enligt 7 § andra stycket, ska arrangören utan onödigt dröjsmål erbjuda resenären likvärdig transport utan extra kostnad tillbaka till orten för avresan eller till någon annan ort som arrangören och resenären kom- mer överens om. Detsamma gäller om paketreseavtalet innefattar passa- gerartransport och resenären inte får något erbjudande om ersättnings- arrangemang enligt 4 § första stycket eller avvisar ett erbjudande enligt 4 § tredje stycket. 9 § Resenären har rätt till ersättning för den skada som han eller hon drabbas av till följd av fel i paketresan, om inte felet beror på resenären eller på någon som saknar koppling till fullgörandet av paketresan och felet inte kunde förutses eller undvikas. Resenären har inte heller rätt till ersättning om felet beror på oundvikliga och extraordinära omständig- heter. Ersättningen omfattar ekonomisk förlust och ideell skada till följd av felet. 10 § I den utsträckning följande unionsrättsakter, internationella instru- ment och lagar begränsar en resenärs rätt till ersättning för en skada från en transportör, tillämpas samma begränsningar i fråga om resenärens rätt till ersättning för en skada från arrangören: 1.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 392/2009 av om transportörens skadeståndsansvar i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss, i den ursprungliga lydelsen, 2.2002 års Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods, 3.sjölagen (1994:1009), 4.rådets förordning (EG) nr 2027/97 av om lufttra- fikföretags skadeståndsansvar avseende lufttransport av passagerare och deras bagage, i lydelsen enligt och rådets förordning (EG) nr 889/2002, 5.lagen (2010:510) om lufttransporter, 6.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer, i den ursprungliga lydelsen, och 7.järnvägstrafiklagen (2018:181). 11 § Om en resenärs rätt till ersättning för skada inte är begränsad enligt 10 §, får den begränsas i paketreseavtalet. En sådan begränsning får dock inte innebära att resenärens rätt till ersättning understiger paketresans pris. Begränsningen får inte heller avse ersättning för personskador eller sådana skador som orsakats uppsåtligen eller av oaktsamhet. 12 § Arrangören ska utan onödigt dröjsmål tillhandahålla resenären lämplig assistans om resenären befinner sig i svårigheter. Om resenären uppsåtligen eller av oaktsamhet har orsakat behovet av assistans, har arrangören rätt att ta ut en avgift för assistansen. Avgiften ska vara skälig och får inte överstiga arrangörens faktiska kostnader. 13 § I den utsträckning en arrangör eller återförsäljare betalar ersättning till eller på något annat sätt kompenserar en resenär för fel i paketresan, inträder arrangören eller återförsäljaren i resenärens rätt till ersättning från den som orsakat felet. 2017/18:225 5 kap. 1 § En näringsidkare som genom förmedling eller på annat sätt under- lättar uppkomsten av ett sammanlänkat researrangemang ska, innan resenären blir bunden av ett avtal om en resetjänst som leder till att ett sådant researrangemang uppkommer, informera resenären om 1.att resenären inte kommer att omfattas av de regler som gäller för paketresor, 2.att varje resetjänstleverantör ensam ansvarar för att fullgöra de rese- tjänster som leverantören ska utföra enligt respektive avtal, och 3.i vilken utsträckning resan kommer att omfattas av resegaranti enligt resegarantilagen (2018:000), och vem som i så fall ansvarar för utbetalning av ersättning enligt resegarantin. Informationen ska ges i ett standardformulär som fastställs av rege- ringen. Om det inte finns något standardformulär, ska den ges på ett klart och begripligt sätt. Information till en näringsidkare 2 § Om ingåendet av ett avtal om en resetjänst leder till att ett samman- länkat researrangemang uppkommer, ska den näringsidkare som ingår avtalet ge information om avtalet till den näringsidkare som har underlättat uppkomsten av researrangemanget. Påföljder om information inte ges eller säkerhet enligt resegarantilagen inte ställs 3 § Om den näringsidkare som genom förmedling eller på annat sätt underlättar uppkomsten av ett sammanlänkat researrangemang inte ger information enligt 1 § eller inte ställer säkerhet enligt 5 § resegarantilagen (2018:000), tillämpas 3 kap. 1 och 8–10 §§ samt 4 kap. 1, 2 och 4–13 §§ i fråga om de resetjänster som ingår i det sammanlänkade researrangeman- get. Det som i dessa bestämmelser föreskrivs om paketresan och om arran- gören ska i stället gälla det sammanlänkade researrangemanget och den näringsidkare som har underlättat uppkomsten av detta. 4 § Om den näringsidkare som genom förmedling eller på annat sätt underlättar uppkomsten av ett sammanlänkat researrangemang inte ger information enligt 1 §, tillämpas marknadsföringslagen (2008:486), med undantag för bestämmelserna i 29–36 §§ om marknadsstörningsavgift. Sådan information ska anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket marknadsföringslagen. Skadestånd till följd av bokningsfel 5 § En resenär som bokar en resetjänst som ingår i ett sammanlänkat researrangemang har rätt till ersättning från en näringsidkare för den skada som resenären drabbas av till följd av 1. ett sådant tekniskt fel i ett bokningssystem som näringsidkaren ansvarar för, eller 2. ett fel som görs vid en bokning som näringsidkaren har påtagit sig Prop. 2017/18:225 att utföra. Resenären har inte rätt till ersättning om felet beror på resenären eller på oundvikliga och extraordinära omständigheter. Ersättningen omfattar ekonomisk förlust och ideell skada till följd av felet. 1 § utövar tillsyn över att denna lag följs. 2 § Näringsidkaren ska lämna de upplysningar om verksamheten som begär för tillsynen. har rätt att för tillsynen göra inspektioner hos en näringsidkare och ta del av de handlingar som behövs. Om näringsidkaren inte lämnar upplysningarna eller inte tillhanda- håller handlingarna, får förelägga näringsidkaren att fullgöra sin skyldighet. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. 3 § Om enligt 2 § tredje stycket har förelagt en näringsidkare att lämna en upplysning eller att tillhandahålla en handling, får beslutet överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut av enligt 2 § får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (1992:1672) om paketresor. 3.Den upphävda lagen gäller fortfarande för avtal som har ingåtts före ikraftträdandet. 2017/18:225 2.2 Förslag till lag om ändring i bostadsrättslagen Härigenom föreskrivs i fråga om bostadsrättslagen (1991:614) dels att rubriken närmast före 3 kap. 1 § ska lyda ”Planens innehåll”, dels att det ska införas en ny paragraf, 3 kap. 3 a §, av följande lydelse, dels att det närmast före 3 kap. 2 § ska införas en ny rubrik som ska lyda ”Intygsgivare”. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vem som får ges behörighet som intygsgi- vare, om tillsyn över intygsgivare och om disciplinära åtgärder mot intygsgivare. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i sjölagen Härigenom föreskrivs att 15 kap. 8 § sjölagen (1994:1009) ska ha föl- Om transportavtalet avser en bestämd person, får den personen inte överlåta sin rätt enligt avtalet till någon annan. Sedan resan har påbörjats får överlåtelse inte ske, även om avtalet inte avser en bestämd person. Första stycket gäller inte när la- Första stycket gäller inte avtal gen (1992:1672) om paketresor är tillämplig på avtalet. (2018:000). 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för avtal som har ingåtts före ikraftträdandet. 1 Senaste lydelse 2015:256. 2017/18:225 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (2002:93) Härigenom föreskrivs att det i lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt ska införas en ny paragraf, 4 kap. 4 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vem som får ges behörighet som intygsgi- vare, om tillsyn över intygsgivare och om disciplinära åtgärder mot intygsgivare. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1 § lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler1 ska ha följande lydelse. Detta kapitel gäller för avtal varigenom en näringsidkare överlåter eller upplåter lös egendom till eller utför en tjänst åt en konsument. Med tjänst avses i detta kapitel också uthyrning av fast egendom. För avtal om finansiella tjänster eller om överlåtelse eller emission av finansiella instrument gäller i stället 3 kap. Detta kapitel gäller inte för avtal som 1.avser uthyrning för varaktigt boende, 2.avser uppförande av byggnad eller annan fast anläggning på mark eller i vatten, 3.ingås med hjälp av en varuautomat eller annan liknande automat eller i en automatiserad affärslokal, 4.ingås med en operatör genom användning av en offentlig telefon- automat, 5.avser en tjänst som fullgörs genom användning av en telefon-, inter- net- eller faxuppkoppling, om tjänsten utförs vid ett enda tillfälle, 6.avser vadhållning, kasinospel eller andra lotteritjänster, 7.avser försäljning av livsmedel eller andra dagligvaror för hushållet som levereras till en konsuments bostad eller arbetsplats i ett distri- butionssystem med regelbunden utkörning, eller 8. omfattas av lagen (1992:1672) 8. omfattas av lagen (2011:914) om paketresor eller lagen (2011:914) om konsumentskydd vid avtal om om konsumentskydd vid avtal om tidsdelat boende eller långfristig paketreselagen (2018:000). Kapitlet gäller inte för avtal utanför affärslokaler, om det pris som kon- sumenten sammanlagt ska betala understiger . I fråga om avtal om transport av personer gäller endast 3 § tredje stycket och 9 §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för avtal som har ingåtts före ikraftträdandet. 1Senaste lydelse av lagens rubrik 2014:14. 2Senaste lydelse 2014:14. 2017/18:225 2.6 Förslag till lag om ändring i marknadsföringslagen (2008:486) Härigenom föreskrivs att 1 § marknadsföringslagen (2008:486) ska ha följande lydelse. Lydelse enligt lagrådsremissen Ett Föreslagen lydelse tryggt och mer hållbart premie- Denna lag har till syfte att främja konsumenternas och näringslivets in- tressen i samband med marknadsföring av produkter och att motverka marknadsföring som är otillbörlig mot konsumenter och näringsidkare. Bestämmelser om marknadsföring finns bl.a. i – tobakslagen (1993:581), – tobakslagen (1993:581), – lotterilagen (1994:1000), – lotterilagen (1994:1000), – sjölagen (1994:1009), – sjölagen (1994:1009), – lagen (1995:1571) om insätt- – lagen (1996:1006) om valuta- – lagen (1996:1006) om valuta- växling och annan finansiell verk- växling och annan finansiell verk- nadsföring av kristallglas, nadsföring av kristallglas, – lagen (1999:158) om investe- – lagen (1999:158) om investe- – lagen (2002:562) om elektronisk – lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informations- handel och andra informations- – lagen (2004:46) om värdepap- – lagen (2004:46) om värdepap- – lagen (2004:299) om inlånings- – lagen (2004:299) om inlånings- – prisinformationslagen (2004:347), – prisinformationslagen (2004:347), – lagen (2005:59) om distansav- – lagen (2005:59) om distansav- tal och avtal utanför affärslokaler, tal och avtal utanför affärslokaler, (2005:104), (2005:104), – lagen (2006:484) om franchi- – lagen (2006:484) om franchi- – radio- och tv-lagen (2010:696), – radio- och tv-lagen (2010:696), – alkohollagen (2010:1622), – alkohollagen (2010:1622), (2010:1846), (2010:1846), mentskydd vid avtal om tidsdelat mentskydd vid avtal om tidsdelat boende eller långfristig semester- boende eller långfristig semester- tare av alternativa investerings- tare av alternativa investerings- (2013:1054) om ning och tillskottsnäring, ning och tillskottsnäring, – lagen (2014:1344) med kom- – lagen (2014:1344) med kom- pletterande bestämmelser till EU:s pletterande bestämmelser till EU:s tåg-, fartygs- och busspassagerar- tåg-, fartygs- och busspassagerar- – lagen (2015:671) om alternativ – lagen (2015:671) om alternativ – lagen (2016:415) om förmed- – lagen (2016:415) om förmed- lingsavgifter för kortbaserade be- lingsavgifter för kortbaserade be- – lagen (2016:915) om krav på – lagen (2016:915) om krav på installationer för alternativa driv- installationer för alternativa driv- – lagen (2017:425) om elektro- niska cigaretter och påfyllningsbe- niska cigaretter och påfyllningsbe- – paketreselagen (2018:000). Denna lag träder i kraft . 2017/18:225 3 Ärendet och dess beredning utfärdades och rådets direk- tiv (EU) 2015/2302 om paketresor och sammanlänkade researrangemang, om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och och rådets direktiv /83/EU samt om upphävande av rådets direktiv /314/EEG). Direktivet börjar tillämpas . Direktivet finns i svensk lydelse som bilaga 1. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att analysera direktivet och föreslå hur det ska genomföras i svensk rätt. Utredaren gavs vidare i uppdrag att analysera dagens system för att ställa resegaran- tier och överväga vilka ändringar som kan behövas. Utredaren skulle även överväga behovet av resegarantier för andra typer av resear- rangemang än paketresor och assisterade researrangemang. Utredningen, som antog namnet , överlämnade delbetänkandet Ny paketreselag (SOU 2016:56) till regeringen i sep- tember 2016. I delbetänkandet lämnades dels förslag till en ny paketrese- lag, dels de författningsförslag som utredningen i övrigt bedömde vara nödvändiga för att genomföra paketresedirektivet. En sammanfattning av delbetänkandet finns i bilaga 2. Delbetänkandets lagförslag finns i bilaga 3. slutbetänkande Ny resegarantilag (SOU 2016:84) överlämnades . Slutbetänkandet avser huvud- sakligen frågor om resegaranti, som behandlas i propositionen Ny resegarantilag (prop. 2017/18:226) som regeringen lägger fram parallellt med denna proposition. Den propositionen innehåller förslag till genomförande i svensk rätt av direktivets regler om skydd vid obestånd. Slutbetänkandet innehåller vissa begränsade ändringar i delbetänkandets förslag till en ny paketreselag. Slutbetänkandets förslag till ny paketreselag finns i bilaga 4. Betänkandena har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan- serna finns i bilaga 5. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Ju2016/06139/L2 och Fi2016/04295/KO). I regi har ett antal möten hållits om genomförandet av direktivet. Överläggningar har dessutom hållits med företrädare för berörda departement i övriga nordiska länder om tolkningen och genom- förandet av direktivet. En jämförelsetabell med en sammanställning av bestämmelserna i direktivet och närmast motsvarande bestämmelser i förslaget till paket- reselag finns i bilaga 6. fann i ett avgörande att bostadsrättsförordningens (1991:630) bestämmelse om varning för intygsgivare som missköter sitt uppdrag inte får tillämpas eftersom det saknas ett bemyndigande i lag för regeringen att besluta föreskrifter om disciplinära åtgärder mot intygsgivare (rättsfallet HFD 2017 ref. 22). skrivelse till framförde därefter att det finns ett behov av ändringar i bostadsrättslagen (1991:614) och lagen Prop. 2017/18:225 (2002:93) om kooperativ hyresrätt för att återställa verkets möjlighet att besluta om disciplinära åtgärder (Ju2017/04441/L1). Inom har det tagits fram en promemoria med förslag till nödvändiga författningsändringar. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 7. Promemorians lagförslag finns i bilaga 8. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 9. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstift- ningsärendet (Ju2017/0813/L1). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de förslag som finns i bilaga 10. Lagrådets yttrande finns i bilaga 11. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 5.4.1, 5.4.2, 5.6.6, 5.7 och 5.8 och i författningskommentaren. Regeringen följer i huvudsak Lagrådets synpunkter. I förhållande till lagrådsremissens förslag görs dessutom vissa språk- liga och redaktionella ändringar. 4Direktivet om paketresor och sammanlänkade researrangemang Sedan det tidigare paketresedirektivet (90/314/EG) trädde i kraft har resemarknaden förändrats. I allt större utsträckning köps resor via internet och resetjänster kombineras på ett mer kundanpassat sätt än vad som förutsattes i det tidigare direktivet. Vissa kombinationer av rese- tjänster täcks inte alls av det gamla direktivet, medan det beträffande andra kombinationer är mer oklart. Dessutom innehåller det tidigare direktivet bestämmelser om informationskrav i kataloger och broschyrer som inte längre framstår som ändamålsenliga. Vidare har direktivet genomförts på ett sådant sätt att lagstiftningen i medlemsstaterna skiljer sig åt på ett betydande sätt. Mot denna bakgrund utfärdades ett nytt direktiv om paketresor och sammanlänkade researrange- mang. Direktivet är indelat i åtta kapitel och har tre bilagor. Kapitel I innehåller artiklar som behandlar direktivets syfte, tillämp- ningsområde, definitioner och harmoniseringsnivå. Syftet med direktivet är enligt artikel 1 att bidra till en väl fungerande inre marknad och till att uppnå en så hög och enhetlig konsumentskydds- nivå som möjligt. I artikel 2 anges direktivets tillämpningsområde. Direktivet ska tilläm- pas på paketresor som erbjuds eller säljs av näringsidkare till resenärer och på sammanlänkade researrangemang som underlättas av näringsidkare för resenärers räkning. Direktivet är dock inte tillämpligt på resor som varar än , såvida inte inkvartering ingår. Vidare är resor som erbjuds eller underlättas tillfälligt, på ideell basis och endast för en begränsad grupp resenärer undantagna från direktivets 2017/18:225 tillämpningsområde. Slutligen undantas resor som köps på grundval av ett allmänt avtal för anordnande av affärsresa mellan en näringsidkare och en annan fysisk eller juridisk person som agerar för ändamål som avser den egna närings- eller yrkesverksamheten. Artikel 3 innehåller definitioner av centrala uttryck i direktivet, såsom vem som anses utgöra resenär, näringsidkare, arrangör eller återförsäljare. artikeln klargörs också vad som avses med resetjänst, paketresa och det nya uttrycket sammanlänkat researrangemang, som vissa av direktivets bestämmelser är tillämpliga på. Ett annat centralt uttryck som definieras är oundvikliga och extraordinära omständigheter, som har betydelse för bl.a. arrangörens skadeståndsskyldighet om han eller hon bevisar att bristande överensstämmelse beror på sådana omständigheter. Artikel 4 ger uttryck för att direktivet innebär fullharmonisering. lemsstaterna får inte i sin nationella lagstiftning behålla eller införa be- stämmelser som avviker från bestämmelserna i direktivet. Kapitel II reglerar informationsskyldigheter och innehåll i paketrese- I artikel 5 föreskrivs en skyldighet för arrangören, och i förekommande fall återförsäljaren, att lämna förhandsinformation om paketresan till rese- nären innan han eller hon binds av ett paketreseavtal. också att resenären ska få information genom särskilda informationsformu- lär som finns bifogade till direktivet. I artikel 6 anges att medlemsstaterna ska se till att den förhandsin- formation som lämnas blir bindande för arrangören och, i tillämpliga fall, Artikel 7 reglerar innehållet i paketreseavtalet och handlingar som arran- gören eller återförsäljaren ska tillhandahålla resenären före paketresans