prop · H503185 · 2018-03-20 00:00:00 — Sammanfattningsvis anser regeringen att det inte har framkommit några bärande skäl för att införa olika kategorier av ekonomiska för- eningar i föreningslagen. Någon ytterligare belysning av frågan, som är inne på, är inte aktuell. 2017/18:185 Förbudet att kalla sig ekonomisk förening föreningslag infördes en definition av en ekonomisk förening. De föreningar som hade registrerats enligt eller för- eningslag fick dock behålla sin tidigare status som ekonomiska för- eningar, även om de inte uppfyllde de krav som uppställdes föreningslag. För att särskilja dessa föreningar infördes ett förbud för någon annan än en sådan ekonomisk förening som omfattades av föreningslag att kalla sig för ekonomisk förening. Förbudet fördes över till den hittillsvarande föreningslagen. Motsvarande förbud finns inte i t.ex. aktiebolagslagen. I firmalagen (1974:156) finns det bestämmelser om att registrering av en firma i vissa fall ska vägras. Ett sådant skäl är att firman är ägnad att vilseleda allmänheten (10 § första stycket 4). Även om det än finns ett antal föreningar som är registrerade enligt bestämmelserna eller föreningslag, kan det inte längre anses motiverat att ha kvar det nämnda förbudet i föreningslagen. De bestämmelser som finns i firmalagen får anses utgöra ett tillräckligt skydd mot att beteckningen ekonomisk förening missbrukas. 6 Bildande av en ekonomisk förening Regeringens förslag: En ekonomisk förening ska ha minst tre med- lemmar som inte är investerande medlemmar. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se slutbetänkandet s. 403). Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. anser emeller- tid att en sänkning av minimiantalet medlemmar till två skulle kunna öka användbarheten av associationsformen vid olika former av samverkan på landsbygden. Även anser att minimiantalet medlem- mar skulle kunna sänkas till två. Skälen för regeringens förslag: En ekonomisk förening ska ha minst tre medlemmar, som inte är investerande medlemmar (2 kap. 1 § i den hittillsvarande föreningslagen). Miniminivån om tre medlemmar har gällt , då den sänktes från fem (prop. 1992/93:144). Utredningen överväger möjligheten att tillåta ekonomiska föreningar som består av endast två medlemmar. Detta är möjligt enligt bl.a. norsk och dansk rätt. Det som talar för att sänka kravet på minsta antal medlemmar är främst, som är inne på, att det skulle underlätta för nyetablering av företagande i form av en ekonomisk förening. är två personer som tillsammans vill starta ett företag, t.ex. två makar, hän- visade till andra associationsformer än den ekonomiska föreningen. Om de vill bedriva verksamheten utan personligt betalningsansvar, är aktie- bolaget den enda tillgängliga formen. Mot en sänkning av minimiantalet medlemmar talar bl.a. att en sådan Prop. 2017/18:185 förändring mindre väl skulle överensstämma med den ekonomiska för- eningens kooperativa karaktär, som innebär att det är ett kollektiv av för- eningsmedlemmar som ska delta i och besluta om verksamheten. Ett annat argument mot en sänkning är att det skulle kunna få negativa följd- er för borgenärerna. En ekonomisk förening med en mycket liten med- lemskrets riskerar att bli sårbar och inte kunna erbjuda ett godtagbart borgenärsskydd. Utredningen pekar därutöver på den risk för missbruk av associationsformen som en sådan förändring skulle kunna medföra. Ju färre medlemmar som krävs, desto enklare blir det att använda sig av en ekonomisk förening för mindre seriösa ändamål. Med hänvisning till det anförda anser regeringen att kravet på att en ekonomisk förening ska ha minst tre medlemmar bör bestå. Regeringens förslag: En ekonomisk förening ska bildas av tre eller flera fysiska eller juridiska personer, som genom bildandet blir med- lemmar i föreningen. De ska anta stadgar samt välja styrelse och en eller flera revisorer. Föreningen ska anmälas för registrering från bildandet. I annat fall faller bildandet. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet inte följer lagens krav på att föra eller lämna ut en medlemsförteckning ska dömas till böter eller fängelse . Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens för- slag. Utredningen föreslår att den som är underårig eller i konkurs eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § inte ska kunna delta i bildandet av en ekonomisk förening. Utredningen föreslår även ett lag- stadgat krav på att föreningsbildningen ska dokumenteras i ett protokoll eller liknande handling (se slutbetänkandet s. 405 f. och 965). Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker för- slagen eller har ingen invändning mot dem. Coompanion ifråga- sätter det föreslagna förbudet för underåriga m.fl. att delta i bildandet av en ekonomisk förening. Enligt Coompanion är det tillräckligt att de berörda personerna, som , inte får sitta i styrelsen för en eko- nomisk förening. Förslaget i promemorian med utkast till lagrådsremiss: Överens- stämmer med regeringens förslag (se bilaga 7). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslagen eller har ingen invändning mot dem. Skälen för regeringens förslag: En ekonomisk förening stadgar, en styrelse och en eller flera revisorer. Den hittillsvarande för- eningslagen innehåller också bestämmelser om att en förening ska re- gistreras efter bildandet. Lagen innehåller emellertid inte några närmare regler om hur en ekonomisk förening bildas. I detta avse- ende skiljer sig föreningslagen från aktiebolagslagen, som utförligt reg- lerar hur ett aktiebolag bildas. Skillnaden hänger samman med behovet av att i aktiebolagslagen reglera de kapitaltillskott som ska göras när ett 2017/18:185 aktiebolag bildas. Sådana kapitaltillskott saknar motsvarighet i fråga om Det har inte framkommit att den hittillsvarande regleringen av hur en föreningsbildning ska gå till har medfört några särskilda problem. den bakgrunden ser regeringen inte några skäl att föreslå någon detaljreg- lering av föreningsbildningen. En sådan reglering skulle riskera att i onö- dan försvåra företagsbildningar i form av ekonomiska föreningar utan att tillföra något beaktansvärt mervärde. Som utredningen konstaterar är det emellertid angeläget att förut- sättningarna för att bedriva företag som ekonomisk förening är så tydliga Det är därför lämpligt att det i den nya föreningslagen, del- vis efter förebild i aktiebolagslagen, tas in grundläggande bestämmelser om de moment som en föreningsbildning innefattar. bör återspegla det som enligt gällande rätt krävs för en giltig förenings- bildning och hur processen i praktiken vanligtvis går till. Det bör i den nya föreningslagen anges att en förening bildas genom att ett antal fysiska eller juridiska personer enas om att bli medlemmar i för- eningen, antar stadgar och väljer styrelse och en eller flera revisorer. konsekvens med den bedömning som görs i avsnitt 6.1 angående minimi- antalet medlemmar bör det krävas att minst tre personer deltar i bildandet och att dessa går in i föreningen som medlemmar av annat slag än inves- Till skillnad från utredningen anser regeringen att det inte finns behov av att uppställa några särskilda kvalifikationskrav på dem som bildar en Ett förbud för underåriga och andra att delta i bil- dandet skulle i onödan försvåra föreningsbildningen och skulle dessutom kunna hindra personer från att engagera sig i samhället. ens styrelse som ansvarar för förvaltningen av föreningen. förbudet för underåriga och andra att vara styrelseledamöter är därför tillräckligt för att motverka oegentligheter (6 kap. 4 § i den hittillsvaran- de föreningslagen). Det finns enligt regeringens mening inte heller skäl att införa något särskilt formkrav på själva medlemsinträdet. lämpligen överlåtas till dem som deltar i bildandet att i det enskilda fallet välja på vilket sätt de ska ge uttryck för sin vilja att vara medlemmar i Det finns inte anledning att kräva att åtgärderna vid bildandet vidtas i en viss ordning, utan avgörande bör vara att samtliga åtgärder blir ut- Föreningen bör anses bildad först när samtliga åtgärder är vid- I praktiken dokumenteras normalt en föreningsbildning i ett protokoll eller liknande handling. Utredningen föreslår att det i lagen införs en ordningsföreskrift om den saken, dock utan att det skulle vara en formell förutsättning för föreningsbildningen. Det har emellertid inte framkom- mit att avsaknaden av en sådan regel i den hittillsvarande föreningslagen har föranlett några problem. Enligt regeringens mening finns det därför inte heller skäl att reglera saken i den nya lagen. För att en bildad förening ska få rättskapacitet krävs enligt gällande rätt att den registreras. Detsamma gäller i fråga om exempelvis aktiebolag. Ett registreringskrav bör gälla även framöver. Den tidsfrist som gäl- ler för registrering bör utan ändring föras in i den nya föreningslagen (2 kap. 3 § i den hittillsvarande föreningslagen). registreras , faller bildandet. Enligt hittillsvarande regler Prop. 2017/18:185 gäller att om det i samband med föreningsbildningen har bestämts att för- eningen ska börja sin verksamhet först sedan ett visst villkor har upp- fyllts, räknas fristen från denna senare tidpunkt. Till skillnad från den hit- tillsvarande regleringen bör det krävas att ett sådant villkor tas in i stad- garna. Bestämmelserna beträffande rättshandlingar före föreningens registrering bör föras in i den nya föreningslagen utan ändringar i sak (2 kap. 3 och 4 §§ i den hittillsvarande föreningslagen). Så snart en förening har bildats ska en medlemsförteckning upprättas (se 3 kap 7 § i den hittillsvarande föreningslagen). Medlemsförtecknin- gen ska hållas tillgänglig för var och en som vill ta del av den (3 kap. 6 § i den hittillsvarande föreningslagen). Dessa bestämmelser bör också föras över till den nya föreningslagen. Straffskalan för den som uppsåtligen eller av oaktsamhet inte följer lagens krav på att föra eller lämna ut en medlemsförteckning är böter. Den som inte följer aktiebolagslagens bestämmelser om att föra en aktiebok eller hålla den tillgänglig döms däremot till böter eller fängelse i högst . Straffskalan i förenings- lagen bör anpassas till det som gäller enligt aktiebolagslagen och ändras till böter eller fängelse i högst . Regeringens förslag: En ekonomisk förenings stadgar ska innehålla uppgifter om bl.a.: –föreningens firma, –den ort i där föreningens styrelse ska ha sitt säte, –vilken verksamhet som föreningen ska bedriva, –den obligatoriska insatsen, –antalet styrelseledamöter och revisorer, –hur en föreningsstämma ska sammankallas, –vilka ärenden som ska förekomma på en ordinarie förenings- stämma, –vilken tid som föreningens räkenskapsår ska omfatta, och –grunderna för hur föreningens vinst ska användas. Om det ska förekomma särskilda inträdesavgifter i föreningen, ska även detta anges i stadgarna. Regeringens bedömning: Det bör inte krävas att en förening i sina stadgar reglerar ändamålet med föreningens verksamhet, tidsfristerna för sammankallande av en föreningsstämma eller det sätt som andra meddelanden än kallelser ska skickas till medlemmar och fullmäktige. Utredningens förslag och bedömning: Överensstämmer med rege- ringens förslag och bedömning (se slutbetänkandet s. 721 f.). Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker för- slagen och delar bedömningen eller har ingen invändning mot dem. föringsnämnden anser dock att ändamålet med föreningens verksamhet bör anges i stadgarna. Förslaget och bedömningen i promemorian med utkast till lagråds- remiss: Överensstämmer med regeringens förslag och bedömning (se bilaga 7). 2017/18:185 Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker försla- gen och delar bedömningen eller har ingen invändning mot dem. Coom- panion är tveksam till bedömningen och understryker att det finns ett värde i att stadgarna innehåller grundläggande information om hur en medlem ska göra för att ta till vara sina rättigheter. Skälen för regeringens förslag och bedömning: I avsnitt 6.2 föreslår regeringen att det i samband med att en ekonomisk förening bildas ska upprättas stadgar för föreningen. När det gäller stadgarnas innehåll överensstämmer utredningens förslag i allt väsentligt med regleringen i den hittillsvarande föreningslagen. Det innebär att stadgarna ska inne- hålla uppgifter om bl.a. föreningens firma, den ort i där förening- ens styrelse ska ha sitt säte, vilken verksamhet som föreningen ska be- driva, den obligatoriska insatsen, antalet styrelseledamöter och revisorer, hur en föreningsstämma ska sammankallas, vilka ärenden som ska före- komma på en ordinarie föreningsstämma, vilken tid som föreningens räkenskapsår ska omfatta och grunderna för hur föreningens vinst ska användas. Regeringen anser att den hittillsvarande regleringen av stad- garna är ändamålsenlig och att den i allt väsentligt bör föras över till den nya föreningslagen. I några avseenden föreslår utredningen ändringar i fråga om de upp- gifter som obligatoriskt ska regleras i stadgarna. Enligt utredningens för- slag ska det fortsättningsvis inte krävas att ändamålet med föreningens verksamhet anges. Ett sådant krav gäller enligt 2 kap. 2 § första stycket 3 i den hittillsvarande föreningslagen. menar att det är bra att ändamålet med verksamheten inte är en obligatorisk uppgift enligt ut- redningens förslag. anser däremot att det vore tyd- ligare om kravet behölls. Regeringens utgångspunkt är att det inte bör ställas krav på föreningar att i stadgarna reglera sådant som framgår uttömmande av lagen. Sådana krav medför onödiga administrativa bördor för föreningarna och skapar dessutom en risk för oklarheter när det gäller hur lagens och stadgarnas regler förhåller sig till varandra. Även av den nya föreningslagen bör det framgå att ändamålet med den ekonomiska föreningens verksamhet är att främja medlemmarnas ekonomiska intressen (jämför 1 kap. 1 § i den hit- tillsvarande föreningslagen). Det bör därför inte krävas att saken regleras också i stadgarna. Däremot bör det vara fritt för föreningar att i stadgarna precisera eller snäva in ändamålet. Av samma skäl bör det inte enligt den nya föreningslagen krävas att det i stadgarna anges inom vilken tid som föreningsstämman ska sam- mankallas. Av lagen följer nämligen vilka tidsfrister som gäller för kal- lelse (jämför 7 kap. 16–19 §§ i den hittillsvarande föreningslagen). Det bör dock även i detta fall vara möjligt att reglera frågan i stadgarna, antingen genom att lagens frister för tydlighetens skull upprepas eller genom att tiden preciseras inom de ramar som lagen medger. I den hittillsvarande föreningslagen finns det också ett krav på att det i stadgarna anges hur andra meddelanden till medlemmar och fullmäktige än kallelser ska skickas. Detta krav har numera ingen motsvarighet i aktiebolagslagen. Det finns inte tillräckligt starka skäl att behålla den tvingande regleringen för ekonomiska föreningar, men det bör vara öppet för föreningar att ta in bestämmelser av detta slag i stadgarna. Enligt den hittillsvarande föreningslagen ska en förening som vill att Prop. 2017/18:185 medlemmarna ska betala medlemsavgifter till föreningen reglera den frågan i stadgarna. Så bör det vara även fortsättningsvis. Vid sidan av medlemsavgifterna förekommer det särskilda inträdesavgifter, som syftar till att utjämna skillnaden mellan den medlemsinsats som en medlem måste betala och det faktiska värdet på medlemmens andel. Om sådana avgifter ska förekomma i föreningen, bör det ha stöd i stadgarna. Bestämmelser om det bör tas in i den nya föreningslagen. Regeringens förslag: En ekonomisk förening ska som utgångspunkt vara öppen för nya medlemmar, men föreningen ska kunna vägra medlemskap om sökanden inte kan förväntas delta i föreningens verk- samhet på det sätt som lagen kräver. Vidare ska medlemskap kunna vägras om sökanden inte uppfyller de krav som med hänsyn till arten och omfattningen av föreningens verksamhet bör ställas på medlem- marna eller om det av någon annan orsak finns särskilda skäl att vägra medlemskap. En ansökan om att bli medlem i föreningen ska prövas av styrelsen, om inte något annat har bestämts i stadgarna. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen föreslår även en särskild bestämmelse om att med- lemskap ska kunna vägras, om antagandet av nya medlemmar skulle innebära företagsekonomiska risker för föreningen (se slutbetänkandet s. 425). Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker försla- gen eller har ingen invändning mot dem. och anser att det tydligare bör framgå under vilka förutsätt- ningar som medlemskap får vägras. Hovrätten över och efterfrågar en klarare beskrivning av den föreslagna grunden att vägra nya medlemmar när ett antagande skulle innebära företagsekonomiska risker för föreningen. Även och invänder mot förslaget i den delen. Juridiska fakultetsstyrelsen vid förordar att ”särskilda skäl” för vägran av medlemskap ersätts av ett krav på ”sakliga skäl”. Skälen för regeringens förslag: En grundläggande princip för eko- nomiska föreningar är den s.k. öppenhetsprincipen. Den innebär, enkelt uttryckt, att en ekonomisk förening är skyldig att godta nya medlemmar om det inte finns objektivt godtagbara skäl för att vägra inträde i för- eningen. En ekonomisk förening är en öppen association på så sätt att medlemsantalet i föreningen kan variera utan att stadgarna be- höver ändras. Öppenhetsprincipen är av stor betydelse för att den ekono- miska föreningens kooperativa karaktär ska kunna upprätthållas. 2017/18:185 Öppenhetsprincipen framgår uttryckligen av den hittillsvarande för- eningslagen. En förening får inte vägra någon medlemskap om det inte finns särskilda skäl för det med hänsyn till arten eller omfattningen av föreningens verksamhet eller föreningens syfte eller annan orsak (3 kap. 1 § i den hittillsvarande föreningslagen). Det är naturligt att öppenhets- principen kommer till uttryck även i den nya föreningslagen. För att öppenhetsprincipen ska kunna upprätthållas måste möjligheter- na att neka medlemskap vara begränsade. måste hänsyn tas till att kooperativa företag i hög utsträckning verkar på en konkurrensutsatt marknad, där företagsekonomiska hänsyn står i fokus. Det är viktigt att öppenhetsprincipen inte utformas så rigoröst att den leder till svårigheter att driva näringsverksamhet i den ekonomiska föreningens form och där- med leder till konkurrensnackdelar i förhållande till andra företagsfor- mer. Som flera remissinstanser är inne på bör öppenhetsprincipens räckvidd vara så tydligt bestämd som möjligt. Med hänsyn till de vitt skilda slag av föreningar som ska tillämpa bestämmelserna är det emellertid knap- past möjligt att i detalj reglera på vilka grunder som medlemskap ska kunna vägras. Det ligger i sakens natur att en lagreglering av detta slag måste vara relativt allmänt hållen och att principens närmare innebörd och avgränsning får bestämmas i rättstillämpningen. Som berörs i avsnitt 5 kännetecknas en ekonomisk förening bl.a. av att medlemmarna aktivt deltar i föreningens verksamhet. Detta är grundläg- gande för associationsformen. Det är därför nödvändigt att en ekonomisk förening får vägra ta in medlemmar som inte kan förväntas delta i för- eningens verksamhet på det sätt som lagen kräver. Det är lämpligt att detta kommer till utryck i lagen. En annan situation då en förening anses kunna neka en sökande medlemskap är om han eller hon inte uppfyller de krav som med hänsyn till arten och omfattningen av föreningens verksamhet bör ställas på en medlem i föreningen. Det kan t.ex. handla om en förening som rik- tar sig enbart mot en speciell yrkesgrupp eller enbart avser viss verksam- het. Föreningen bör då kunna vägra någon medlemskap som inte tillhör den aktuella yrkesgruppen eller berörs av den aktuella verksamheten. Även denna vägransgrund bör anges i lagen. Därutöver kan det finnas ett flertal andra situationer då det är befogat att vägra medlemskap. Det kan t.ex. inte rimligen krävas att en ekono- misk förening antar nya medlemmar om det står klart att ett ökat antal medlemmar skulle vara skadligt för föreningen. En förening måste också kunna vägra medlemskap om den sökande på goda grunder kan antas komma att motarbeta föreningens verksamhet. I praxis finns det ytter- ligare exempel på avsteg från öppenhetsprincipen som anses vara accep- tabla. Det är inte möjligt att i lagtexten närmare precisera alla tänkbara situationer då en vägran av medlemskap skulle vara godtagbar. Fall av dessa slag bör i stället, liksom , hanteras inom ramen för en allmän möjlighet att vägra medlemskap om det objektivt sett framstår som motiverat. Det är i praxis klart utvecklat att en sökande kan nekas med- lemskap om det föreligger särskilda skäl. Regeringen föreslår därför att det, utöver de vägransgrunder som beskrivs ovan, anges i lagen att med- lemskap kan vägras om det finns särskilda skäl för det. Utredningen föreslår vidare att medlemskap ska kunna vägras om Prop. 2017/18:185 antagandet av medlemmen skulle innebära företagsekonomiska risker för finns det dock utrymme för att göra avsteg från öppenhetsprincipen med åberopande av företagsekonomiska risker. En förening anses t.ex. inte behöva ta in nya medlemmar om detta kräver nyinvesteringar av betydande omfattning (jämför Mallmén, och , Lagen om ekonomiska föreningar – en kommentar, 4 uppl., s. 115 f.). Det finns en risk för att en sådan reglering som utred- ningen föreslår skulle kunna uppfattas som en utvidgning av föreningar- nas möjlighet att vägra medlemskap. Med hänsyn till öppenhetsprin- cipens grundläggande betydelse anser regeringen att övervägande skäl talar emot att i lagen särskilt reglera situationen. Om ett antagande av en medlem skulle medföra påtagliga företagsekonomiska risker för för- eningen kan detta, liksom , hanteras inom ramen för den allmänna möjligheten att vägra medlemskap när det finns särskilda skäl. I undantagsfall kan en vägran att bevilja medlemskap stå i strid med regler i konkurrenslagen (2008:579) eller fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (artiklarna 101 och 102). I sådana fall är förening- en skyldig att bevilja medlemskap. 7.2När ett medlemskap upphör Regeringens förslag: Medlemskapet i en ekonomisk förening ska upphöra sedan medlemmen har sagt upp medlemskapet, avlidit eller uteslutits ur föreningen. En medlem ska få uteslutas endast om han eller hon grovt har åsido- satt sina skyldigheter mot föreningen, inte längre deltar i föreningens verksamhet eller inte längre uppfyller de krav som med hänsyn till arten och omfattningen av föreningens verksamhet bör ställas på med- lemmarna i föreningen. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen föreslår att uteslutning, i andra fall än när medlem- men grovt har åsidosatt sina skyldigheter mot föreningen, ska förutsätta att uteslutningsgrunden finns angiven i stadgarna (se slutbetänkandet s. 432 f.). Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker försla- gen eller har ingen invändning mot dem. föreslår en bestämmelse om medlemmars rätt till utträde, s.k. extraordinär uppsägning. Skälen för regeringens förslag: Öppenhetsprincipen kompletteras av principen om att en medlem fritt kan säga upp sitt medlemskap i för- Den framgår av 3 kap. 4 § första stycket i den hittillsvarande En motsvarande bestämmelse bör tas in i den nya Därutöver finns det anledning att även fortsättningsvis reglera det som sker med en andel i samband med en medlems bortgång och i de fall då medlemmen är en juridisk person som upplöses. bör även förutsättningarna att antas som medlem för den som har förvärvat en andel i föreningen genom arv, testamente, bodelning eller på något annat sätt regleras. Enligt den hittillsvarande föreningslagen får föreningen i stadgarna be- stämma att uppsägning inte får göras förrän , högst , Denna bestämmelse bör föras över till den nya förenings- får medge att fristen förlängs till högst .