prop · H503217 · 2018-04-05 00:00:00 — skolväsendet ska på huvudmannanivå systematiskt och kontinuerligt planera, följa upp och utveckla utbildningen.”72 Eftersom denna gransknings fokus har varit de statliga bidragen till skolans huvudmän har vi inte gått djupare in på hur och i vilken omfattning huvudmännen faktiskt arbetar aktivt med ett systematiskt kvalitetsarbete i sin verksamhet. Flera studier pekar dock på att det varierar avsevärt. I en av Skolinspektionens kvalitetsgranskningar framgår att stora enskilda huvudmän ofta har ett tydligt och väl förankrat kvalitetsarbete som är transparent för alla nivåer. Bland de stora kommunala huvudmännen finns exempel på såväl organisationer med väl förankrade beslut om uppföljningar som de med oklar beslutskedja och splittrad uppföljning av skolresultat. Även mindre kommunala huvudmän kan ha tydliga målprocesser, men också här varierar det. Skolinspektionens granskning visar att det varken är storlek eller organisationsform som är avgörande för en tydlig målprocess utan snarare att det finns en styrkedja med tydlighet i rollfördelning och uppdrag. pekar Skolinspektionen på att just storleken skapar viss problematik om huvudmannen är liten. Både i små kommuner och hos små enskilda huvudmän identifieras ett behov av stöd i rollen som huvudman.73 I en annan studie, i vilken enskilda huvudmän inte ingick, framgår att stora kommuner som generellt har mer resurser också har mer struktur för mål- och resultatstyrning och systematiskt kvalitetsarbete än små kommuner. Analysen visar att kvaliteten på strukturen inte har med kommunstorleken att göra, och att goda exempel på hur kommunala skolhuvudmän arbetar med mål- och resultatstyrning och systematiskt kvalitetsarbete även återfinns i små kommuner.74 I vår granskning upplever mindre huvudmän ofta att de har mindre resurser och att de därmed har fullt upp med att förvalta och bibehålla den verksamhet som bedrivs, med mindre tid och resurser över till ett aktivt och medvetet kvalitetsarbete. bedömer att bristerna i styrkedjan med avseende på det systematiska kvalitetsarbetet förstärks av att politiker med ansvar för utbildningsfrågor i mindre kommuner sällan har mycket tid avsatt för detta arbete. Skillnaden i kunskap och delaktighet i beslut är stor jämfört med de större kommuner där utbildningsnämndens ordförande jobbar heltid.75 Vår bedömning är att det därmed oftare hos mindre kommunala huvudmän än hos större är så att det utvecklingsarbete som bedrivs är insatser som någon annan både tänkt ut och finansierar. Vi konstaterar vidare att det uppstått en problematisk situation där 72Skollagen (2010:800), 4 kap. 3 §. 73Skolinspektionen, Huvudmannens styrning av – ett uppdrag med eleven i fokus, rapport 2015:01, 2015, s. 9, 19–20, 33. 74Successful schools, Tre ämnen och årskurs 9 – ska ”öka” eller ”ständigt förbättras”. – vilka mål styr lokala skolpolitiker och skolhuvudmän mot? 2017, s. 18. 75En liknande slutsats dras i , 2013, s. 7. 48 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N många huvudmän anser sig beroende av statliga medel för att kunna fullgöra det de enligt skollagen har eget ansvar för. 3.3.2Huvudmännen efterfrågar ett flexiblare system med möjlighet att fokusera Vi har ställt frågan hur huvudmännen, det vill säga politiker och tjänstemän, skulle ha prioriterat om de fått samma belopp som de får via statsbidrag men med friheten att använda dem som de anser lämpligast. Några huvudmän säger att de skulle ha gjort ungefär samma saker, men de flesta säger att de skulle ha fokuserat mer, inte gjort lika mycket utan valt ut ett mindre antal satsningar och satsat mer på dem. Några huvudmän säger att de skulle valt helt andra insatser. Vi har även frågat huvudmännen hur de anser att en optimal modell för att bidra till huvudmännens skolutveckling skulle se ut, givet att regeringen vill satsa ungefär motsvarande vad de gör genom de riktade statsbidragen. De allra flesta säger att en modell där de själva får välja vad de ska satsa på, och sedan söka medel för, är att föredra. De efterfrågar också ett intresse för vad deras arbete lett fram till. Många huvudmäns inställning är därför att de gärna vill bli utvärderade och granskade med avseende på vad de gör. De vill dock själva få avgöra vilka insatser som är mest prioriterade i deras verksamhet. De vill också ha möjlighet att fokusera på färre satsningar åt gången, och gärna än vad som ofta är fallet med satsningar som finansieras av statsbidrag. Även om huvudmännen i vår granskning har helt olika förutsättningar råder det en samstämmighet i att de önskar möjlighet till mer långsiktiga bidrag som är flexibla och inte för styrda. Det ställer i sin tur krav på huvudmännen att i högre grad än ta ansvar för styrning mot måluppfyllelse. Skolinspektionen konkluderar i sin kvalitetsgranskning (2015) att ”många huvudmän behöver tydliggöra sitt ansvarstagande för styrning av skolan” och i det arbetet fokusera på de nationella målen som framgår i skolans styrdokument76. Även i den ovan refererade studien av kommunala huvudmän konstateras att det finns stor utvecklingspotential vad avser deras systematiska kvalitetsarbete77. Med större frihet följer också större ansvar. menar att ett mer ändamålsenligt system för riktade statsbidrag till skolan i högre grad ska fokusera på de enskilda skolornas behov och resultat och möjliggöra för huvudmännen att bedriva en långsiktig skolutveckling. 76Skolinspektionen, 2015, s. 7. 77Successful schools, 2017. R I K S R E V I S I O N E N RIKTADE STATSBIDRAG TILL SKOLAN – NATIONELLA PRIORITERINGAR MEN LOKALA BEHOV I detta kapitel summerar vi vad vår empiri och analys lett fram till i relation till granskningens frågor. Diskussionen mynnar ut i rekommendationer till regeringen. 4.1Fungerar systemet med riktade statsbidrag väl för att stödja huvudmännens arbete med skolutveckling? I det inledande kapitlet angavs ett antal konsekvenser av den stora mängden riktade statsbidrag som tidigare rapporter landat i. Vi kan konstatera att den första punkten, att statsbidragen står i konflikt med tanken om kommunalt självstyre, inte lyfts så ofta av våra intervjupersoner. Det betyder inte att det är en oviktig fråga, men den var inte del av vårt syfte och därför har vi inte fokuserat på den i intervjuerna. Alla övriga punkter har genom våra intervjuer och i enkäten bekräftats och givit en bild av att det råder stora problem och svårigheter med dagens system av riktade statsbidrag till skolan. Av de problem som tas upp av huvudmännen anser att ett av de mest allvarliga är att den stora mängden statsbidrag orsakar splittring och försvårar, ibland omöjliggör, långsiktig planering och fokusering hos huvudmännen. görs sådana insatser som det finns statsbidrag för i stället för sådant som verksamheten behöver mest. Det kan få till följd att de specifika lokala utvecklingsbehoven får stå tillbaka, vilket i sin tur kan inverka negativt på måluppfyllelsen. Finansiella problem kan också uppstå när huvudmän måste ligga ute med pengar som eventuellt kommer, eftersom de ibland får veta först i efterhand om de beviljas det sökta bidraget. Problemen förstärks av de korta ledtiderna som gör det svårt att planera ändamålsenliga insatser. Den stora mängden bidrag skapar också en omfattande administration. De årsarbetskrafter som läggs ned på ansökningsförfarandet och avrapportering föredrar huvudmännen att lägga på mer kvalitetsutvecklande arbete. Därutöver bekräftar vår studie att det kan finnas problem ur ett likvärdighetsperspektiv då större huvudmän har en tydlig tendens att söka och få fler statsbidrag och högre belopp. I förlängningen gör detta att elever hos större huvudmän har större sannolikhet att få del av dessa insatser. Enskilda huvudmän har också lägre sannolikhet att få statsbidrag. bedömer att det är problematiskt eftersom det kan innebära att det inte är behoven som i första hand avgör om huvudmännen får ta del av statsbidragen. Huvudmännen i vår granskning efterfrågar ett intresse av vad satsningarna faktiskt lett till, inte bara hur många elever och lärare som deltagit. 50 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N menar att avsaknaden av tillräcklig kvalitativ uppföljning av insatserna kan medföra att det inte heller byggs upp kunskap i den utsträckning som borde vara möjlig kring vilka åtgärder som faktiskt fungerar, och under vilka förutsättningar. Att definiera satsningar på nationell nivå som överensstämmer med lokala behov hos huvudmännen – 290 kommuner och över 700 enskilda huvudmän – synes vara svårt, för att inte säga omöjligt. I vår granskning har vi sett många exempel på detta, bland annat när det gäller satsningar som på olika vis syftar till en högre lärartäthet. Många huvudmän har snarare problem med att de har för få elever och för små undervisningsgrupper. Att undervisningsgrupperna är stora är i viss mån ett storstadsproblem och inte nödvändigtvis lika relevant i mer glesbefolkade områden. Statsbidragen som syftar till ökad personaltäthet medför andra typer av svårigheter. Enligt de intervjuade huvudmännen är det ofta svårt att rekrytera till dem då det i många regioner råder arbetskraftsbrist på relevanta yrkeskategorier, vilket försvårar ett fullföljande av satsningarna trots att medel beviljats. Bristen på utbildad arbetskraft gör ibland att huvudmännen i stället rekryterar outbildad personal. Huvudmännen menar också att det kan medföra svårigheter då de tvingas erbjuda tillsvidareanställningar för att kunna konkurrera – trots att det saknas finansiella resurser att behålla personalen om bidraget upphör. menar att ytterligare ett problem med dagens system är att det synes sakna en systematisk process inför beslut om att införa riktade statsbidrag. Det gäller inte bara inom skolområdet utan samma brist har uppmärksammats av när det gäller hälso- och sjukvården78. Det är därför svårt att se hur bidragen samspelar med varandra och de uppfattas av många huvudmän snarare som öar av insatser inom förvisso viktiga utvecklingsområden. Därutöver är vår bedömning att även om många statsbidrag är till gagn för verksamheten så inriktar de sig sällan på avgörande behov hos huvudmännen. Vår samlade bedömning när vi väger samman allt som framkommit i intervjuer och enkät, tillsammans med den kritik som förts fram i rapporter och granskningar , är att systemet med riktade statsbidrag inte fungerar väl för att stödja huvudmännen i deras skolutveckling. Systemet kan därmed inte anses vara ändamålsenligt. menar att regeringens uttalade ambition att minska antalet riktade statsbidrag är lovvärd, men att det behövs något mer för att förbättra förutsättningarna för huvudmännen att bedriva en kontinuerlig och hållbar skolutveckling och ytterst bidra till ökad nationell måluppfyllelse. 78Riksrevisionen, Statens styrning genom riktade statsbidrag inom hälso- och sjukvården, RiR 2016:29, 2016. R I K S R E V I S I O N E N RIKTADE STATSBIDRAG TILL SKOLAN – NATIONELLA PRIORITERINGAR MEN LOKALA BEHOV 4.2Finns mer ändamålsenliga sätt att stödja huvudmännen givet de medel som används? gör bedömningen att nuvarande system med en mängd olika riktade statsbidrag inte är effektivt och ändamålsenligt givet att syftet med statsbidragen är att bistå huvudmännen i deras skolutveckling. vill föreslå regeringen att överväga att i betydligt högre grad sätta fokus på huvudmännens lokala förutsättningar och behov. förutsätter i sin bedömning att regeringen avser att även fortsättningsvis satsa en motsvarande summa på skolutveckling för huvudmännen som görs via statsbidragen. gör bedömningen att medlen kan användas mer ändamålsenligt än genom att i stället ha ett system som utgår från huvudmannens behov, med möjlighet till nationellt analysstöd. har i andra sammanhang lyft fram vikten av att regering och berörda myndigheter i ökad utsträckning arbetar för att offentliga resurser fördelas efter behov när ersättningssystem, upphandlingssystem, valfrihetssystem, och annan statlig styrning – till exempel statsbidrag till skolan – utformas. För att kunna göra detta behövs utökad kunskap om hur behoven ser ut, och framtagandet av sådan kunskap bör prioriteras.79 förslag utgår från de principer som vi menar kännetecknar ett ändamålsenligt system, nämligen transparens, enkelhet och tydlighet samt att det skapar förutsättningar för ett långsiktigt utvecklingsarbete. Systemet ska också utgå från lokala förutsättningar och behov. Mer konkret föreslår vi att regeringen via tilldelar varje huvudman en bidragsram utifrån elevantal, och eventuellt socioekonomiska förutsättningar. Huvudmannen analyserar och definierar vilka behov som finns och vilka åtgärder och resurser som krävs. Med analysen som underlag söker huvudmannen medel inom sin bidragsram. Fördelarna anser vara flera, och vår bedömning är att många av de problem som identifierats i granskningen på så vis kan motverkas: •Varje huvudman tilldelas en bidragsram för att bedriva skolutveckling. I nuvarande system finns ett antal enskilda huvudmän som inte tar del av något statsbidrag. •Om regering och riksdag vill fördela bidragen kompensatoriskt kan en socioekonomisk viktning säkerställa att så sker. •Genom att huvudmännen ska göra en inledande behovsanalys inför ansökan måste samtliga huvudmän ta ansvar för sin skolutveckling. 79Se bland annat yttrande över SOU 2017:38, ”Kvalitet i välfärden – bättre upphandling och uppföljning”, . 52 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N •Huvudmännen behöver inte ställa lokala utvecklingsbehov mot nationella statsbidragssatsningar. •Om huvudmännen bedömer att personalförstärkningar är en prioriterad insats kan rekryteringar ske med beaktande av lokala förutsättningar. •Genom att huvudmännen har en i förväg fastställd bidragsram att förhålla sig till ges förutsättningar för en mer långsiktig planering och fokusering. •Den tid som huvudmännen avsätter för att bevaka olika statsbidrag, ansöka om dem, rekvirera samt avrapportera kan i stället läggas på skolutveckling i form av behovsanalys, verksamhetsplanering samt systematiska uppföljningar och utvärderingar. •Med en ansökan per huvudman blir problemen i dagens system kring korta ledtider, oklara kriterier, omfattande administration och storleken på bidrag inte heller relevanta i samma omfattning. Förslaget kan inbegripa vissa svårigheter, särskilt i en övergångsfas. Med förslag följer också höga krav på huvudmännen. En invändning kan vara att alla huvudmän inte har förmåga eller resurser att själva göra behovsanalysen. Vi föreslår att alla huvudmän får möjlighet till stöd via ett särskilt analysstöd för att genomföra en behovsanalys på huvudmannanivå. Med hjälp av den analysen kan huvudmannen sedan ansöka om medel för de åtgärder som anses vara motiverade för att uppnå målen. Var ett sådant analysstöd ska finnas i praktiken får utredas vidare, eventuellt inom ramen för den pågående organisationsöversynen av de statliga skolmyndigheterna80. En sådan stödfunktion kan dock aldrig ta över ansvaret för det systematiska kvalitetsarbetet från huvudmannen. Observera att även om förslaget fokuserar på lokala utvecklingsbehov, finns inget som utesluter att det på nationell nivå erbjuds olika fortbildningsinsatser liknande matematik- och läslyften. Ett alternativ är att låta dem ramas in i det professionsprogram som behandlas i utredningen skola genom mer attraktiva skolprofessioner81. En annan invändning kan vara att någon måste hantera alla ansökningar från huvudmännen – sammanlagt 290 kommuner och drygt 700 enskilda huvudmän – potentiellt drygt 1 000 ansökningar. Ansökningarna kommer att kräva annan kompetens att bedöma än den som behövs för nuvarande statsbidragshantering på . kommer stora administrativa resurser på att frigöras om nuvarande system med drygt 80 olika bidrag att hantera tas bort.82 2017:37, Organisationsöversyn av de statliga myndigheterna inom skolväsendet. 2016:76, Bättre skola genom mer attraktiva skolprofessioner. 82Ett antal av dessa drygt 80 statsbidrag är ersättningsbidrag vilka troligen måste finnas även framöver. R I K S R E V I S I O N E N RIKTADE STATSBIDRAG TILL SKOLAN – NATIONELLA PRIORITERINGAR MEN LOKALA BEHOV Ytterligare en fråga som måste lösas är hur länge en huvudman ska kunna få bidrag för en och samma satsning. Det kan exempelvis vara en huvudman som vill prova att införa ett tvålärarsystem och beviljas detta. Om kommunen kan konstatera att det var ett lyckosamt projekt, som visat sig i högre måluppfyllelse för kommunens elever, ska den då kunna få fortsatt finansiering från staten för detta, eller förväntas kommunen ta över finansieringen? Vi tror att en tidsgräns för satsningarna bör införas, eventuellt , för att möjliggöra tillförlitliga utvärderingar. En tidsgräns möjliggör för huvudmännen att prova ytterligare insatser utan att staten finansierar permanenta insatser hos huvudmännen. Regeringen har aviserat förstärkningar av den statliga finansieringen av skolan, i form av en så kallad jämlikhetspeng samt ett stöd för stärkt likvärdighet och kunskapsutveckling, om sammanlagt fullt utbyggt83. Den exakta utformningen av det senare stödet var för denna granskning inte klar. Om vi förutsätter att båda stöden kommer att utformas på liknande sätt, med i förväg tilldelade bidragsramar och ansökningar som utgår från lokala förutsättningar och behov84, innebär det i praktiken redan en utveckling i linje med förslag. anser dock att regeringen bör avveckla alla enskilda riktade stimulansbidrag och samla dem i en enda pott för skolutveckling. Regeringen skriver att förslag att avveckla ett antal befintliga bidrag inte går att driva igenom ”utan att först göra en noggrann analys av vilka konsekvenser det skulle få”85. delar regeringen uppfattning att statsbidragen bör ses över för att exempelvis lägga samman vissa av dem, alternativt förenkla dem. anser dock att en reducering av antalet statsbidrag ställer ännu högre krav på dem att de är träffsäkra för den stora majoriteten av huvudmän. Vi menar att det är svårt att finna satsningar som är nationellt träffsäkra, det vill säga att de passar samtliga huvudmän. Ett alternativ vore givetvis att i stället öka de generella bidragen och avskaffa de riktade. Vi föreslår dock ett fortsatt riktat stöd från regeringen till huvudmännens skolutveckling enligt ovan. Vi bedömer att det på så vis säkerställs att medlen går till skolverksamheten, som huvudmännens ansvarstagande för sitt systematiska kvalitetsarbete främjas. Självfallet behöver ett sådant förslag utredas vidare och konsekvensanalyser göras innan en eventuell implementering. 83Utbildningsdepartementet, Unik förstärkning av den statliga finansieringen av skolan, PM, . 84Skolverket, Statsbidrag för ökad jämlikhet, hämtad , statsbidrag-for-okad-jamlikhet-1.262184. 85Utbildningsdepartementet, 2017, s. 6. 54 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N utgår i rekommendationerna från att regeringen även framöver avser att stödja huvudmännen med ungefär samma belopp som utbetalas . Då vår huvudrekommendation är att nuvarande system fasas ut går vi inte in i detalj på hur delar av det kan förbättras. Kostnaden för det vi föreslår beror på hur mycket medel regeringen önskar bistå huvudmännen med samt kostnaden för det föreslagna analysstödet. Vår bedömning är dock att ett mer behovsstyrt system bidrar till en mer effektivt utformad skolutveckling. •Riksrevisionen rekommenderar regeringen att överväga att ersätta det breda utbudet av riktade stimulansbidrag med en fördelning av medel som utgår från huvudmännens behov. Vi föreslår att för ändamålet avsatta medel fördelas i form av en bidragsram till varje huvudman utifrån elevantal, och eventuellt socioekonomiska förutsättningar. Huvudmännen söker medel inom bidragsramen för lokalt utformade insatser. Varje ansökan ges en individuell bedömning. •Riksrevisionen rekommenderar regeringen att säkerställa att ett nationellt analysstöd finns tillgängligt för huvudmännen. Ett sådant stöd ska kunna bistå huvudmän med en analys av vilka problem och behov som finns hos dem. Det är viktigt att se till att ett sådant stöd är tillgängligt för samtliga huvudmän. R I K S R E V I S I O N E N RIKTADE STATSBIDRAG TILL SKOLAN – NATIONELLA PRIORITERINGAR MEN LOKALA BEHOV Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi, Statliga bidrag till kommunerna – i princip och praktik, 2010:5, 2010. , Improving Schools in : An perspective, 2015. revisorer, styrning av skolan – från målstyrning till uppsökande bidragsförmedling, 2001/02:1. , Överenskommelser mellan regeringen och SKL inom hälso- och sjukvården – frivilligt att delta men svårt att tacka nej, RiR 2014:20, 2014. , Specialdestinerade statsbidrag – Ett sätt att styra mot en mer likvärdig skola? RiR 2014:25, 2014. , Statens styrning genom riktade statsbidrag inom hälso- och sjukvården, RiR 2016:29, 2016. , Staten och SKL – en slutrapport om statens styrning på vårdområdet, RiR 2017:3, 2017. , Karriärstegsreformen och Lärarlönelyftet – högre lön men sämre sammanhållning, RiR 2017:18, 2017. Skolinspektionen, Huvudmannens styrning av – ett uppdrag med eleven i fokus, kvalitetsgranskning, rapport 2015:01, 2015. , Enskilda huvudmän och skolmarknadens ägarstrukturer, 2012. , Nyttjande av statliga satsningar på skolområdet, intern PM , dnr. 2010:16, 2013. , Bidrag till skolans utveckling. Fokus på: Hur kommuner tar del av statsbidrag 2011–2014, 2015. , Yttrande över 2014:25 Specialdestinerade statsbidrag – Ett sätt att styra mot en mer likvärdig skola? dnr 2015:95, . , Budgetunderlag 2017–2019, dnr 2016:316. , Budgetunderlag 2018–2020, , dnr 2017:348. Statskontoret, Reglering och andra styrmedel. En studie av hur staten styr kommuner och landsting, 2005:28, 2005. Statskontoret, Verksamhetsanknutna statsbidrag till kommuner och landsting. En studie av hur bidragen följs upp och utvärderas, Statskontoret 2007:17, 2007. 56 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Statskontoret, Tänk efter före: om viss styrning i kommuner och landsting, Statskontoret 2011:22, 2011. Statskontoret, Myndighetsanalys av , 2015:16, 2015. Statskontoret, Statens styrning av kommunerna, 2016:24, bilaga 3, ”En konsultrapport av ”, 2016. Successful schools, Tre ämnen och årskurs 9 – ska ”öka” eller ”ständigt förbättras”. Om skolans styrning – vilka mål styr lokala skolpolitiker och skolhuvudmän mot? , och , ”Så ska detaljstyrningen i välfärdssystemenen minska”, DN debatt, , . m.fl. SKL, ”Statens detaljstyrning leder till mindre effektiv välfärd”, DN debatt, , . SOU 2014:5, Staten får inte abdikera. SOU 2017:35, Samling för skolan. Nationell strategi för kunskap och likvärdighet, slutbetänkande av skolkommission. Anslagsförordningen (2011:223). Budgetlagen (2011:203). Skollagen (2010:800). Dir. 2016:76, Bättre skola genom mer attraktiva skolprofessioner. Dir. 2017:37, Organisationsöversyn av de statliga myndigheterna inom skolväsendet. , betänkande 1991/92:FiU29, Den kommunala ekonomin, rskr. 1991/92:345. 2004/05:FiU8, God ekonomisk hushållning i kommuner och landsting (prop. 2003/04:105). , betänkande 2009/10:FiU38, rskr. 2009/10:315. Förordningen om statsbidrag för ökad jämlikhet i (2017:818). R I K S R E V I S I O N E N RIKTADE STATSBIDRAG TILL SKOLAN – NATIONELLA PRIORITERINGAR MEN LOKALA BEHOV 1991/92:150, Med förslag om slutlig reglering av statsbudgeten för /93 m.m. 2007/08:50, Nya skolmyndigheter. 2009/10:175, Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt. 2016/17:1, utgiftsområde 16 Utbildning och forskning. 2017/18:1, utgiftsområde 16 Utbildning och forskning. , betänkande 2015/16:UbU1, utgiftsområde 16 Utbildning och forskning. Effekter och konsekvenser av riktade statsbidrag inom utbildningsområdet, skrivelse från 73 kommuner inom storstadsregionerna till , .