prop · H503108 · 2018-02-20 00:00:00 — Regeringens bedömning: Några lagändringar är inte nödvändiga med anledning av direktivets bestämmelser om inom vilken tid ett beslut i ett ärende om tillstånd för säsongsarbete ska avgöras samt om komplettering av ansökan. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: efterfrågar en analys av hur ska kunna efterleva bestämmelserna om handläggnings- i ser en risk för ett ökat antal förfrågningar till utlandsmyndigheterna om handläggningstiderna inte kan Skälen för regeringens bedömning: Av artikel 18.1 följer att ett beslut om tillstånd för säsongsarbete ska fattas och senast efter det att en fullständig ansökan har lämnats in. uppgifter eller handlingar som har lämnats in till stöd för ansökan är ofullständiga, ska de behöriga myndigheterna inom rimlig tid underrätta den sökande om vilka ytterligare uppgifter som krävs och ställa upp en rimlig tidsfrist för att tillhandahålla dem (artikel 18.3). avses i artikel 18.1 ska upphöra att löpa fram till dess att de behöriga myndigheterna har mottagit de ytterligare uppgifter som krävs. Någon generell reglering av den tid inom vilken ett ärende om uppehålls- och arbetstillstånd ska avgöras finns inte i utlänningslagen. Däremot finns det vissa bestämmelser i utlänningsförordningen om tidsfrister som har sin grund i olika EU-direktiv (se t.ex. 4 kap. 21 b § och 2017/18:108 5 a kap. 1 § UtlF). Den senare bestämmelsen i utlänningsförordningen gäller handläggningstid för ett ärende om EU-blåkort enligt 6 a kap. 1 § UtlL och innehåller samma tidsfrist som den i direktivet. bör därmed redan ha upparbetade rutiner för att kunna hantera en sådan handläggningstid. Regeringen ser därför inte en sådan risk för ett ökat antal förfrågningar till utlandsmyndigheter som i befarar. Direktivets krav på beslut är vidare tvingande och det finns inte utrymme för medlemsstaterna att välja att inte införliva dem. Enligt regeringens mening är det lämpligt att reglera dessa frågor på förordningsnivå. Några lagändringar med anledning av direktivet behövs alltså inte i denna del. Skriftliga och motiverade beslut Regeringens bedömning: Direktivets krav på skriftliga och motiverade beslut tillgodoses genom gällande rätt och kräver inte några Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: anser att även arbetsgivaren bör erhålla information om skälen för ett beslut att återkalla ett tillstånd för säsongsarbete. Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 18.1 ska de behöriga myndigheterna underrätta sökanden skriftligen om beslutet i enlighet med förfarandena för detta enligt den berörda medlemsstatens nationella rätt. Enligt artikel 18.4 ska sökanden meddelas om skälen till ett beslut enligt vilket en ansökan om inresetillstånd för säsongsarbetare inte beviljas eller en ansökan om tillstånd för säsongsarbete, en förlängning av vistelse eller förnyelse av tillstånd för säsongsarbete avslås. Både säsongsarbetaren och, om detta föreskrivs i nationell rätt, arbetsgivaren ska skriftligen meddelas om skälen för ett beslut om att återkalla ett beslut om säsongsarbete. Vidare anges i artikel 18.5 att den skriftliga underrättelsen ska innehålla uppgifter om till vilken domstol eller administrativ myndighet det går att överklaga beslutet och om tidsfristen för ingivande av ett överklagande. Av 13 kap. 10 § första stycket UtlL följer att ett beslut i fråga om uppehållstillstånd och arbetstillstånd ska vara skriftligt och innehålla de skäl som ligger till grund för beslutet. Direktivets krav på skriftliga och motiverade beslut i fråga om ett tillstånd för säsongsarbete tillgodoses därmed genom gällande rätt och kräver inte några författningsändringar. Sådana skriftliga och motiverade beslut ska alltid sändas till sökanden. I svensk rätt är det sökanden som skriftligen underrättas om ett beslut. Arbetsgivaren, som inte är part i ärendet, underrättas däremot inte. Regeringen anser, till skillnad från , att motsvarande ordning även bör gälla i ärenden om tillstånd för I avsnitt 10.2 görs även bedömningen att möjligheten som direktivet ger att låta arbetsgivaren ansöka om tillstånd för utlänningens räkning inte bör utnyttjas. Möjligheten enligt direktivet att införa en bestämmelse om att även arbetsgivaren skriftligen ska meddelas skälen för ett beslut om att återkalla ett tillstånd för säsongsarbete bör därför inte Enligt 21 § förvaltningslagen (1986:223) ska en underrättelse om beslut Prop. 2017/18:108 till part innehålla en uppgift om hur man överklagar beslutet (från och med jfr 33 § förvaltningslagen [2017:900], nya förvaltningslagen). I detta ingår vilken tidsfrist som gäller för att överklaga beslutet. Direktivets bestämmelser i denna del är således uppfyllda genom gällande rätt och någon författningsändring är inte nödvändig. 10.6Rätt att överklaga beslut Regeringens bedömning: Direktivets krav att beslut om avslag och återkallelse av tillstånd ska kunna överklagas tillgodoses genom gällande rätt och kräver inte några författningsändringar. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 18.5 ska alla beslut om att inte bevilja en ansökan, att avslå en ansökan om förlängning av tillståndet eller att återkalla ett tillstånd kunna överklagas i den berörda medlemsstaten i enlighet med nationell rätt. En förvaltningsmyndighets beslut enligt utlänningslagen får överklagas endast i de fall som särskilt anges i 14 kap. UtlL (14 kap. 1 §). I 14 kap. 3 § anges bl.a. att beslut om avslag på en ansökan om uppehållstillstånd och arbetstillstånd eller beslut om återkallelse av ett uppehållstillstånd eller arbetstillstånd får överklagas till en migrationsdomstol. Detta innebär att även avslag på en ansökan om tillstånd för säsongsarbete, som är ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd om vistelsen överstiger och i annat fall ett arbetstillstånd, kommer att kunna överklagas. Även beslut om avslag på en ansökan om förlängning av tillståndet kommer att kunna överklagas enligt den nämnda bestämmelsen. Detsamma gäller beslut om återkallelse av ett tillstånd för säsongsarbete. Direktivets bestämmelser i denna del tillgodoses således genom gällande rätt och kräver inte några författningsändringar. 2017/18:108 10.7 Tillstånd att vistas och arbeta i under Regeringens förslag: En utlänning som inom giltighetstiden för ett tillstånd för säsongsarbete ansöker om en förlängning av tillståndet eller om ett nytt sådant tillstånd, får arbeta som säsongsarbetare i till dess tillståndsfrågan har avgjorts. Regeringens bedömning: Direktivets bestämmelse om att ge en utlänning tillåtelse att vistas i för en förlängningsansökan tillgodoses genom gällande rätt och kräver inte några författningsändringar. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: tar upp frågan om den tid under vilken arbete utförs till dess att tillståndsfrågan har avgjorts utgör en del av den totala tillståndstiden . Skälen för regeringens förslag och bedömning: Enligt artikel 18.2 ska medlemsstaterna vidta rimliga åtgärder för att en säsongsarbetare vid en ansökan om förlängning av vistelsen eller förnyelse av tillståndet inte ska behöva avbryta sitt anställningsförhållande med samma arbetsgivare eller förhindras från att byta arbetsgivare på grund av pågående administrativa förfaranden. Om giltighetstiden för tillståndet löper ut under förfarandet för förlängning eller förnyelse, ska medlemsstaterna i enlighet med nationell rätt tillåta säsongsarbetaren att fortsatt vistas på deras territorium tills den behöriga myndigheten har beslutat om ansökan, förutsatt att ansökan lämnades in inom tillståndets giltighetstid och att den tidsperiod som anges i artikel 14.1 inte har löpt ut. Enligt artikelns tredje stycke får medlemsstaterna utfärda nationella tillfälliga uppehållstillstånd eller motsvarande tillstånd och tillåta säsongsarbetaren att arbeta tills ett beslut har fattats. I avsnitt 10.2 föreslås en bestämmelse om att en utlänning kan ansöka om förlängning av tillståndstiden inifrån landet. Detsamma föreslås gälla för en utlänning som har ett tillstånd för säsongsarbete och ansöker om ett nytt sådant. Det förhållandet att en utlänning får lämna in en ansökan inifrån landet innebär även att en utlänning får vistas här för prövningen utan att behöva lämna landet . Något behov av en särskild bestämmelse om tillfälliga uppehållstillstånd eller motsvarande avseende vistelsen till dess att ett beslut i tillståndsfrågan har fattats finns därför inte. Enligt nuvarande ordning är den som inom giltighetstiden för ett arbetstillstånd ansöker om förlängning eller om ett nytt arbetstillstånd undantagen från kravet på arbetstillstånd till dess tillståndsfrågan har avgjorts (5 kap. 3 § UtlF). De nuvarande reglerna är dock begränsade till utlänningar som har beviljats arbetstillstånd enligt 6 kap. 2 § UtlL och omfattar inte tillstånd för säsongsarbete enligt säsongsanställningsdirektivet. För att inte heller en säsongsarbetare som ansöker om förlängning ska behöva avbryta sin anställning under prövningen av tillståndsfrågan bör säsongsarbetaren vara undantagen från kravet på arbetstillstånd under den Detsamma bör gälla för en säsongsarbetare som ansöker om ett nytt Prop. 2017/18:108 tillstånd för anställning hos en annan arbetsgivare. därför bestämmelser med en sådan innebörd i utlänningslagens nya kapitel. Som framgår i avsnitt 10.3 är det den sammanlagda tillståndstiden som inte får överstiga . Det är alltså endast den tid som utlänningen har haft ett eller flera tillstånd för säsongsarbete som omfattas av tillståndstiden. Regeringens bedömning: Några lagändringar är inte nödvändiga för att kunna utnyttja direktivets möjlighet att ta ut ansökningsavgifter. Möjligheten enligt direktivet att bestämma att arbetsgivaren ska stå för ansökningsavgiften och för kostnader för resa och sjukförsäkring bör inte utnyttjas. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens bedömning: Av artikel 19 följer att en avgift får tas ut för handläggning av ansökningar enligt säsongsanställningsdirektivet. Avgiftsnivåerna får inte vara oproportionerliga eller oskäliga. Om avgiften betalas av utlänningen, får medlemsstaterna föreskriva att arbetsgivaren ska ersätta utlänningen för kostnaden. Vidare får medlemsstaterna kräva att arbetsgivaren betalar kostnaderna för utlänningens resor och sjukförsäkring. Bemyndigande för regeringen att meddela förskrifter om ansökningsavgifter för uppehålls- och arbetstillstånd finns i 23 kap. 2 a § UtlL. Bestämmelser om ansökningsavgifter för den som ansöker om uppehålls- och arbetstillstånd finns i 8 kap. 5 § UtlF och i förordningen (1997:691) om avgifter vid utlandsmyndigheterna. Avgiften för ansökan om uppehållstillstånd för arbete och arbetstillstånd är och vid förlängning av tillstånden . Det är naturligt att också den som ansöker om ett tillstånd för säsongsarbete betalar en avgift för prövningen av ansökan. Att regeringen får meddela föreskrifter om ansökningsavgifter för uppehålls- och arbetstillstånd även för dessa personer följer av nämnda bemyndigande. Några lagändringar är således inte nödvändiga för att kunna utnyttja direktivets möjlighet att ta ut ansökningsavgifter. I likhet med vad som gäller enligt de allmänna reglerna om arbetstillstånd bör det inte införas en skyldighet för arbetsgivaren att stå kostnaderna för ansökningsavgifter, resor eller sjukförsäkring. Möjligheten enligt direktivet att införa bestämmelser om detta bör således inte utnyttjas. 2017/18:108 10.9 Regeringens bedömning: Några lagändringar är inte nödvändiga med anledning av direktivets bestämmelser om underlättande av återinresa. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: efterfrågar ett förtydligande av vad som avses med en handläggning som är mer skyndsam än . Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 16.1 ska medlemsstaterna underlätta återinresa för tredjelandsmedborgare som av samma medlemsstat beviljats inresa som säsongsarbetare minst en gång under de senast fem åren och som fullt ut har respekterat villkoren för säsongsarbete enligt direktivet under varje vistelse. Artikel 16.2 innehåller exempel på åtgärder om underlättande av återinresa. I artikel 16.2 a anges att underlättande av återinresa kan inbegripa undantag från kravet på att lämna in handlingar i enlighet med artikel 5 eller 6. De handlingar som avses är anställningsavtal eller anställningserbjudande, handlingar som styrker att utlänningen har sjukförsäkring och tillgång till bostad eller är behörig att utöva ett reglerat yrke. Eftersom det föreslås att det nya kapitlet i utlänningslagen ska ange vilka förutsättningar som ska vara uppfyllda för att ett tillstånd ska beviljas, får direktivet i denna del för svensk del uppfattas som en möjlighet att undanta vissa villkor vid återinresa. Att undanta vissa villkor för att bevilja tillstånd bedömer regeringen emellertid inte vara lämpligt. Det får nämligen anses vara av sådan vikt och betydelse att utlänningen kan visa t.ex. att han eller hon är behörig att utöva ett reglerat yrke eller har en sjukförsäkring under sin vistelse i , att undantag inte bör göras. I artikel 16.2 b anges att underlättande av återinresa kan inbegripa utfärdande av flera säsongsarbetstillstånd i en enda handling. Det kan vara förenat med stora svårigheter att på förhand bedöma förutsättningarna för tillstånd som ska användas framöver. Regeringen anser därför att möjligheten att utfärda flera tillstånd i en enda handling inte bör utnyttjas. Enligt artikel 16.2 c kan underlättande av återinresa inbegripa ett påskyndat beslutsförfarande. När det gäller handläggningstiden kan den variera, bl.a. beroende på hur omfattande utredningsåtgärder som behöver vidtas för att exempelvis kontrollera att inresevillkoren är uppfyllda. Behovet av ingående utredningsåtgärder torde i många fall minska om förhållanden av betydelse för prövningen redan är kända. Direktivets bestämmelse om kravet på att underlätta återinresa är tvingande. För att uppfylla direktivet i denna del bedömer regeringen det mest ändamålsenligt att föra in en bestämmelse i utlänningsförordningen om skyndsam handläggning av en tillståndsansökan från en utlänning som har respekterat villkoren för tillstånd för säsongsarbete fullt ut . Ansökan ska handläggas mer skyndsamt än vad som annars gäller vid ansökan om tillstånd för säsongsarbete (jfr avsnitt 10.4). Beroende på det enskilda ärendets beskaffenhet kan mer eller mindre omfattande utredningar behöva göras i denna situation. En sådan generell riktlinje som efterfrågar om vad handläggning som är mer skyndsam än är kan därför inte ges. Några lagändringar är inte nödvändiga med anledning av direktivets Prop. 2017/18:108 bestämmelser i denna del. Regeringens bedömning: Möjligheten enligt direktivet att ställa krav på arbetsgivaren att tillhandahålla information som behövs för att utfärda, förlänga eller ansöka om nytt tillstånd bör inte utnyttjas. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens bedömning: Medlemsstaterna får enligt artikel 10 kräva att arbetsgivaren tillhandahåller relevant information som behövs för att utfärda, förlänga eller förnya tillstånd för säsongsarbete. En grundläggande förutsättning för att bevilja ett tillstånd för säsongsarbete är att ansökan är fullständig. Om ansökan är ofullständig, ska utlänningen föreläggas att komplettera ansökan (se avsnitt 10.4). Det ligger således i arbetsgivarens eget intresse att vara säsongsarbetaren behjälplig med att bl.a. tillhandahålla de nödvändiga uppgifter som krävs. Regeringen bedömer därför att det inte finns behov av att utnyttja möjligheten enligt direktivet att införa en generell skyldighet för arbetsgivaren att tillhandahålla information till en behörig myndighet. Det kan dock i vissa särskilda fall finnas anledning att införa bestämmelser om att arbetsgivaren på begäran ska tillhandahålla vissa specifika uppgifter (se t.ex. avsnitt 15.1). 10.11Utformning av bevis om tillstånd för säsongsarbete och särskilda viseringsfrågor Regeringens bedömning: Några lagändringar är inte nödvändiga med anledning av direktivets bestämmelser om utformning av bevis om tillstånd för säsongsarbete och hjälp med viseringar. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens bedömning Vistelser som inte överstiger Enligt artikel 12.1 ska medlemsstaterna för vistelser som inte överstiger utfärda ett av följande tillstånd för säsongsarbete till tredjelandsmedborgare som uppfyller artikel 5 och inte omfattas av de grunder som fastställs i artikel 8. a)En visering för kortare vistelse, med angivande av att det utfärdats för säsongsarbete. 2017/18:108 b) En visering för kortare vistelse och ett arbetstillstånd, med angivande av att de utfärdats för säsongsarbete. c)Ett arbetstillstånd, med angivande av att det utfärdats för säsongsarbete, när tredjelandsmedborgaren är undantagen från viseringskravet i enlighet med bilaga II till förordning (EG) nr 539/2001 och medlemsstaten i fråga inte tillämpar artikel 4.3 i den förordningen på honom eller henne. I samband med införlivandet av säsongsanställningsdirektivet ska medlemsstaterna föreskriva antingen de tillstånd som anges i punkt a och c eller de som anges i punkt b och c. För viseringspliktiga utlänningar som får arbetstillstånd enligt 6 kap. 2 § UtlL än utfärdas en visering för den avsedda vistelsen. I fältet för anmärkningar i viseringsmärket anges ”Paid activity”. Som bevis för själva arbetstillståndet får utlänningen enbart en kopia av beslutet om arbetstillstånd. För personer som är undantagna från kravet på visering utfärdas inget tillståndsbevis, eftersom de varken behöver uppehållstillstånd eller visering för en inresa eller vistelse i som understiger . Dessa personer förses i stället endast med en kopia av beslutet om arbetstillstånd som innehåller nödvändig information om anställningen i (prop. 2012/13:148 s. 33–34). Bestämmelser om visering för kortare vistelse regleras i viseringskodexen. De nya reglerna om tillstånd för säsongsarbete innebär att det kommer att utfärdas ett arbetstillstånd för korta vistelser, om förutsättningarna för detta är uppfyllda. Att det på viseringsmärket bör anges att viseringen är utfärdad för säsongsarbete kan regleras i förordning. Några lagändringar behövs därmed inte för att genomföra direktivet i denna del. Enligt artikel 12.2 ska medlemsstaterna för vistelser som överstiger utfärda ett av följande tillstånd till tredjelandsmedborgare som uppfyller artikel 6 och inte omfattas av de grunder som fastställs i artikel 8. a)En visering för längre vistelse, med angivande av att den utfärdats för säsongsarbete, b)ett säsongsarbetstillstånd, eller c)ett säsongsarbetstillstånd och en visering för längre vistelse om det enligt nationell rätt för inresa till territoriet krävs en visering för längre vistelse. Medlemsstaterna ska föreskriva endast ett av de tillstånd som anges i punkt a, b och c. Enligt artikel 12.4 ska ett tillstånd för säsongsarbete utfärdas av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna enligt den ordning som fastställs i rådets förordning (EG) nr 1030/2002 av om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredjeland. Medlemsstaterna ska föra in en hänvisning på tillståndet som anger att det är utfärdat för säsongsarbete. I avsnitt 6 föreslås att ett tillstånd för säsongsarbete ska beviljas i form av ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd som motsvarar det tillstånd som i direktivet benämns säsongsarbetstillstånd. I 4 kap. 22 § Prop. 2017/18:108 UtlF anges att bevis om uppehållstillstånd ska utfärdas i enlighet med förordning (EG) nr 1030/2002. Vidare anges i 5 kap. 10 § UtlF att uppgifter om arbetstillstånd eller uppgift om rätt att arbeta ska föras in på utlänningens uppehållstillståndskort. Den som beviljas ett uppehålls- och arbetstillstånd för säsongsarbete bör därför få bevis om tillståndet utfärdat i form av ett uppehållstillståndskort i enlighet med vad som föreskrivs i förordning (EG) nr 1030/2002. Det är lämpligt att föreskrifter om vilka uppgifter som ska föras in på uppehållstillståndskortet för ett tillstånd för säsongsarbete regleras i förordning. Någon lagändring i denna del behövs därför inte. Av artikel 12.7 följer att medlemsstaterna ska underlätta för en tredjelandsmedborgare som uppfyller villkoren för ett säsongsarbetstillstånd att få den visering som krävs. Huvudregeln enligt gällande ordning är att en utlänning ska ha ansökt om och beviljats uppehållstillstånd och arbetstillstånd före inresan i . En utlänning som har beviljats ett uppehållstillstånd i behöver inte någon visering för att resa in i landet enligt 2 kap. 8 a § UtlL. Det krav på hjälp att få nödvändig visering som anges i artikel 12.7 kräver därför inte någon författningsändring. Enligt artikel 12.5 ska vid viseringar för längre vistelse medlemsstaterna under rubriken ”Anmärkningar” på viseringsmärket föra in en hänvisning som anger att handlingen är utfärdad för säsongsarbete i enlighet med punkt 12 i bilagan till rådets förordning (EG) nr 1683/95 av om en enhetlig utformning av visumhandlingar. Ett tillstånd för säsongsarbete ska utfärdas i form av ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd om vistelsen överstiger . Tillståndet innebär att utlänningen inte behöver någon visering för att resa in i (jfr 2 kap. 4 § UtlL). Direktivets bestämmelse i denna del kräver därför inte några författningsändringar. 10.12Förmedling genom offentlig arbetsförmedling Regeringens bedömning: Möjligheten enligt direktivet att bestämma att förmedling av säsongsarbetare endast får utföras av offentliga arbetsförmedlingar bör inte utnyttjas. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 21 får medlemsstaterna besluta att förmedling av säsongsarbetare endast får utföras av offentliga arbetsförmedlingar. På den svenska arbetsmarknaden förekommer både privat och offentlig arbetsförmedling (se t.ex. lagen [1993:440] om privat arbetsförmedling). Det finns inte skäl att begränsa förmedlingen av säsongsarbete till 2017/18:108 offentliga arbetsförmedlingar. Möjligheten enligt direktivet att införa en sådan begräsning bör därför inte utnyttjas. Regeringens förslag: En utlänning som har ett tillstånd för säsongsarbete ska kunna ansöka om och beviljas nationella uppehållstillstånd och arbetstillstånd efter inresan i . Ett permanent uppehållstillstånd ska kunna beviljas en utlänning som i sammanlagt har haft ett tillstånd för säsongsarbete utfärdat av i förening med ett uppehållstillstånd som är utfärdat med anledning av arbete i . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: önskar ett förtydligande av hur bedömningen av sökandens bidrag till samhällsutvecklingen och koppling till påverkas av att sökanden med tillstånd för säsongsarbete endast får vistas i under en för regeringens förslag: Enligt artikel 14.1 ska tredjelandsmedborgaren lämna medlemsstatens territorium efter det att tillståndet har löpt ut, om inte den berörda medlemsstaten har utfärdat ett uppehållstillstånd enligt nationell rätt eller unionsrätt av andra skäl än för Direktivet bör inte utgöra något hinder mot att en person som har ett tillstånd för säsongsarbete ansöker om och beviljas ett nationellt uppehållstillstånd enligt de allmänna reglerna. Av artikel 14.1. får nämligen anses följa att medlemsstaterna kan utfärda uppehållstillstånd för andra syften än för säsongsarbete. Det torde innebära att det finns möjlighet att införa regler som tillåter ett byte av ett tillstånd enligt