prop · H503190 · 2018-03-19 00:00:00 — Enligt andra stycket har en försäkrad som likställs med förälder enligt 2 § 1 eller 2 rätt till omvårdnadsbidrag endast om föräldern inte ansöker om eller har beviljats bidraget. Bestämmelsen innebär att en förälder och dennes sambo eller make inte kan beviljas omvårdnadsbidrag för samma barn och tid. Däremot kan omvårdnadsbidrag beviljas för den ena föräldern och den andra förälderns sambo eller make. En särskilt förordnad vårdnadshavare som har vård om barnet (se 2 § 3) har företräde till rätten till omvårdnadsbidrag för barnet. De personer som inte är förälder benämns i paragrafen ”personer som likställs med förälder”. Enligt tredje stycket kan omvårdnadsbidrag beviljas endast för högst två personer för samma barn och tid. Bestämmelser om att dela omvård- nadsbidraget mellan två personer finns i 7 §. Förslaget behandlas i avsnitt 6.2. 1. en fjärdedels förmån om barnet har mer än måttliga behov av omvårdnad och tillsyn på grund av funktionsnedsättning, 2.halv förmån om barnet har stora behov av omvårdnad och tillsyn på grund av funktionsnedsättning, 3.tre fjärdedels förmån om barnet har mycket stora behov av omvårdnad och tillsyn på grund av funktionsnedsättning, och 4. hel förmån om barnet har särskilt stora behov av omvårdnad och tillsyn på grund av funktionsnedsättning. I paragrafen, som är ny, regleras på vilka förmånsnivåer det kan lämnas omvårdnadsbidrag. I likhet med vad som gäller det äldre vårdbidraget förekommer det för det nya omvårdnadsbidraget fyra nivåer, en fjärde- dels, halv, tre fjärdedels och hel förmån. Avgörande för på vilken för- månsnivå det ska lämnas omvårdnadsbidrag är omfattningen av barnets behov av omvårdnad och tillsyn. För att få en fjärdedels förmån krävs att barnet har mer än måttliga behov av omvårdnad och tillsyn på grund av sin funktionsnedsättning. För att få halv, tre fjärdedels och hel förmån krävs att barnet har stora, mycket stora respektive särskilt stora behov. Jämfört med den äldre regleringen av vårdbidraget i 22 kap. 4 § SFB förtydligas vad som krävs för att omvårdnadsbidrag ska lämnas på respektive nivå i den allmänna motiveringen. Någon materiell ändring av förmånsnivåerna, jämfört med vad som gäller för det äldre vårdbidraget, är inte avsedd. Förslaget utvecklas närmare i avsnitt 6.2. Vid bedömningen enligt 4 § av behovet av omvårdnad och tillsyn ska det bortses från de behov som en vårdnadshavare normalt ska tillgodose enligt med hänsyn till barnets ålder, utveckling och övriga omständig- heter. Vid denna bedömning ska det även bortses från behov som tillgodoses genom annat samhällsstöd. Bestämmelserna i denna paragraf, som är ny, innebär vissa begränsningar i vad som ska beaktas vid bedömning enligt 4 § av de behov som berättigar till omvårdnadsbidrag. Enligt första meningen ska det vid bedömningen av behovet av omvårdnad och tillsyn bortses från det behov som en vårdnadshavare normalt ska tillgodose enligt med hänsyn tagen till barnets ålder, utveckling och övriga omständigheter. Detta innebär inte någon materiell förändring i förhållande till vad som gäller för det äldre vård- bidraget i detta avseende. Det krävs nämligen enligt den äldre be- stämmelsen i 22 kap. 3 § 1 SFB att det finns behov av särskild tillsyn och vård, vilket exkluderar ett sådant normalt behov av tillsyn och vård som en förälder ska tillgodose enligt . En liknande bestämmelse som den nu föreslagna finns i 51 kap. 6 § SFB som gäller vid bedömning av behovet av personlig assistans för ett barn. Vid bedömningen av behovet av behovet av omvårdnad och tillsyn ska det enligt andra meningen även bortses från behov som tillgodoses genom annat samhällsstöd. Detta motsvarar den äldre bestämmelsen i 22 kap. 5 § SFB för vårdbidrag men med det förtydligandet att det vid bedömningen ska bortses från sådant behov av såväl omvårdnad som tillsyn som tillgodoses genom annat samhällsstöd. Förslaget behandlas i avsnitt 6.2. Om en förälder har flera barn som på grund av funktionsnedsättning har behov av omvårdnad och tillsyn, ska rätten till omvårdnadsbidrag grundas på en bedömning av de sammanlagda behoven. Första stycket gäller inte om det finns särskilda skäl mot en sådan bedömning. I paragrafen, som är ny, regleras vad som gäller vid bedömningen av behov av omvårdnad och tillsyn när en förälder har flera barn som har sådana behov. Enligt första stycket ska rätten till omvårdnadsbidrag grundas på en be- dömning av barnens sammanlagda behov av omvårdnad och tillsyn. Be- stämmelsen i första stycket motsvarar den äldre bestämmelsen för vård- bidrag i 22 kap. 3 § andra stycket SFB. Den nya bestämmelsen är dock inte tillämplig på merkostnader eftersom sådana inte ersätts genom om- vårdnadsbidraget. Ersättning för sådana kostnader kan i stället lämnas i form av den nya förmånen merkostnadsersättning, som regleras i det nya 50 kap. och som kan lämnas bland annat för barn med nedsatt funktions- förmåga. Bestämmelsen innebär att när en förälder har två barn som vardera har ett behov som understiger det behov som enligt 4 § 1 krävs för att få en fjärdedels omvårdnadsbidrag så lämnas bidraget på den förmånsnivån till föräldern om barnens sammanlagda behov bedöms som mer än måttligt. Bidraget bör då, på motsvarande sätt som för det äldre vårdbidrag, betalas ut för båda barnen. Även när en förälder har två barn som vardera uppfyller kraven för omvårdnadsbidrag ska det göras en sammanvägning av behoven. Om en förälder har flera barn kan föräldern således få fler än ett omvårdnadsbidrag men varje barn kan inte ge rätt till fler än ett helt omvårdnadsbidrag. Enligt andra stycket ska en bedömning av barnens sammanlagda behov dock inte göras om det finns särskilda skäl mot det. I vissa situationer kan det bedömas vara omöjligt att lägga samman behoven. Det kan t.ex. vara fallet om föräldrarna till två barn med funktionsnedsättning har skilda hushåll och vill dela rätten till bidraget. Om barnen bor växelvis hos föräldrarna och dessa har ytterligare barn med funktionsnedsättning som inte är deras gemensamma och för vilka föräldrarna också ansöker om omvårdnadsbidrag kan en flerbarnsprövning i vissa fall bedömas inte vara möjlig att göra. Särskilda skäl mot en sådan flerbarnsprövning bör då anses föreligga. Det kan även finnas andra situationer när det inte bedöms möjligt att göra en bedömning av de sammanlagda behoven. Förslaget behandlas i avsnitt 6.3. Delad rätt till omvårdnadsbidrag Om ett barns båda föräldrar ansöker om och har rätt till omvårdnadsbidrag, ska bidraget lämnas med hälften till vardera föräldern. Om föräldrarna begär en annan fördelning av omvårdnadsbidraget än den som anges i första stycket, ska bidraget lämnas till dem enligt deras begäran. Om föräldrarna är oense om fördelningen av omvårdnadsbidraget, ska bidraget fördelas mellan dem i fjärdedelar med hänsyn till var barnet bor eller vistas. En tillfällig förändring av ett barns vistelse ska dock inte påverka fördelningen av bidraget. I paragrafen, som är ny, regleras hur rätten till omvårdnadsbidrag ska för- delas mellan föräldrarna om ett barns båda föräldrarna ansöker om bidra- get. Enligt huvudregeln i första stycket ska omvårdnadbidraget lämnas med hälften till vardera föräldern om båda föräldrarna ansöker om bidraget och förutsättningarna för rätt till bidraget är uppfyllda för dem båda. Bestämmelserna i andra stycket innebär att om föräldrarna begär en annan fördelning än att de ska ha hälften vardera, ska omvårdnads- bidraget lämnas i enlighet med vad de begär. Om föräldrarna är oense om fördelningen av omvårdnadsbidraget ska bidraget i stället fördelas mellan dem i fjärdedelar med hänsyn till var barnet bor och vistas. Det är då bidraget på tillämplig förmånsnivå enligt 22 kap. 4 § som ska fördelas i fjärdedelar. Om barnet vistas hos ena föräldern i inte obetydlig omfatt- ning, t.ex. av tiden, och resten av tiden hos den andra för- äldern bör kunna bevilja den ena föräldern en fjärde- del av bidraget och den andra föräldern tre fjärdedels bidrag. Tillfälliga förändringar av var barnet vistas ska dock inte påverka denna fördelning. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 6.6. Omvårdnadsbidrag lämnas från och med den månad när rätten till bidraget har inträtt, dock inte tillbaka än före ansökningsmånaden. Omvårdnadsbidrag lämnas inte retroaktivt för en sådan månad för vilken det redan har lämnats bidrag för barnet utom till den del det avser en ökning av bidraget. I denna paragraf, som är ny, finns bestämmelser om när förmånstiden börjar löpa för omvårdnadsbidraget. Omvårdnadsbidrag kan lämnas från och med den månad när rätten till förmånen inträtt, dock som längst retroaktivt från ansök- ningsmånaden. Rätten till förmånen anses ha inträtt när samtliga förut- sättningar för rätt till denna är uppfyllda. 2017/18:190 Om endast den ena av ett barns föräldrar får omvårdnadsbidrag och den andra föräldern ansöker om sådant bidrag lämnas bidraget dock inte retroaktivt med avseende på den senare ansök- ningen eftersom det då skulle kunna bli fråga om att ersätta samma be- hov . Om en omprövning i samband med att den sistnämnda föräldern har ansökt om bidraget leder till en ökning av det omprövade bidraget kan dock den del av bidraget som innebär en ökning betalas ut retroaktivt. Förslaget behandlas i avsnitt 6.7. Omvårdnadsbidrag lämnas till och med juni det år när barnet fyller eller den tidigare månad när rätten till förmånen annars upphör. Rätten till om vårdnadsbidraget får begränsas till att omfatta . I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om när förmånstiden upphör. I första stycket finns en åldersgräns som innebär att omvårdnadsbidrag kan lämnas längst till och med juni månad det år barnet fyller . Detta motsvarar vad som gäller för vårdbidrag enligt den äldre be- stämmelsen i 22 kap. 6 § andra stycket SFB. Enligt andra stycket får rätten till omvårdnadsbidraget begränsas till att omfatta . Bestämmelsen motsvarar vad som gäller för vårdbidrag enligt den äldre bestämmelsen i 22 kap. 7 § första stycket SFB. Ett barns situation förändras ofta betydligt inom loppet av , vilket kan ut- göra skäl för att tidsbegränsa ett beslut om bidrag. Förslaget behandlas i avsnitt 6.7. Om föräldern tillfälligt är förhindrad att ge barnet omvårdnad, lämnas omvårdnadsbidrag under avbrott i omvårdnaden som varar högst . Om det finns särskilda skäl kan bidraget lämnas även under ett avbrott som varar ytterligare högst . I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om att omvårdnadsbidrag lämnas även när föräldern är tillfälligt förhindrad att ge barnet omvård- nad. Bestämmelsen i första stycket innebär att som huvudregel lämnas om- vårdnadsbidraget under ett sådant avbrott i omvårdnaden som varar . Om det finns särskilda skäl för det kan bidraget enligt andra stycket dock även lämnas under ett avbrott som varar . Bestämmelsen motsvarar vad som gäller för vårdbidrag enligt de äldre bestämmelserna i 22 kap. 8 § SFB. Förslaget behandlas i avsnitt 6.8. Om det lämnas mer än en fjärdedels omvårdnadsbidrag för ett barn och barnet avlider, lämnas omvårdnadsbidraget till och med den åttonde månaden efter dödsfallet eller den tidigare månad när bidraget annars skulle ha upphört. I paragrafen, som är ny, regleras omvårdnadsbidrag fort- farande lämnas även om barnet har avlidit. Bestämmelsen motsvarar den äldre bestämmelsen om vårdbidrag i 22 kap. 9 § SFB. Förslaget behandlas i avsnitt 6.10. som anges i 11 § lämnas omvårdnadsbidrag som 1.halv förmån om bidraget vid tiden för dödsfallet lämnades som hel eller tre fjärdedels förmån, och 2.en fjärdedels förmån om bidraget vid tiden för dödsfallet lämnades som halv förmån. Om bidraget före dödsfallet lämnades till barnets båda föräldrar, ska det fort- farande lämnas i enlighet med den fördelning som redan är beslutad för föräld- I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om i vilken omfattning om- vårdnadsbidrag lämnas även om barnet har avlidit och hur bidraget i sådana fall fördelas mellan barnets föräldrar. Bestämmelsen i första stycket om på vilken förmånsnivå det lämnas omvårdnadsbidrag om ett barn har avlidit motsvarar den äldre bestäm- melsen om vårdbidrag i 22 kap 10 § första stycket SFB. Omvård- nadsbidraget lämnas som halv eller en fjärdedels förmån i motsvarande fall som gäller för det äldre vårdbidraget. I andra stycket regleras hur bidraget i förekommande fall ska fördelas mellan ett avlidet barns föräldrar. Om föräldrarna har delat på bidraget ska bidraget även efter dödsfallet fördelas enlighet den senast beslutade fördelningen, dvs. om bidraget har delats med hälften till vardera för- äldern får de hälften var av det bidrag som ska utgå efter dödsfallet. Det innebär t.ex. att när föräldrarna har delat på ett halvt omvårdnadsbidrag och således vardera har fått en fjärdedels förmån kommer de efter dödsfallet att vardera få hälften av en fjärdedels omvårdnadsbidrag. Förslaget behandlas i avsnitt 6.10. Helt omvårdnadsbidrag motsvarar av prisbasbeloppet. Partiell förmån motsvarar tillämplig nivå enligt 4 § av helt bidrag. I paragrafen, som är ny, regleras hur omvårdnadsbidraget ska beräknas. Helt bidrag uppgår till ett belopp som motsvarar av det för året gällande prisbasbeloppet. Enligt 17 § betalas bidraget ut må- nadsvis. Partiell förmån beräknas med hjälp av tillämplig förmånsnivå enligt 4 §. Detta innebär att omvårdnadsbidrag som lämnas som en fjärdedels förmån enligt 4 § 1 motsvarar av prisbasbeloppet, 2017/18:190 medan halv förmån och tre fjärdedels förmån motsvarar av prisbasbeloppet. Detta motsvarar vad som gäller för vårdbidrag enligt de äldre bestäm- melserna i 22 kap. 11 § SFB. Förslaget behandlas i avsnitt 6.4. Ansökan om omvårdnadsbidrag kan göras gemensamt av föräldrarna, av var och en av dem för sig eller av endast den ena föräldern. I paragrafen, som är ny, regleras i vilka konstellationer ett barns föräldrar kan ansöka om omvårdnadsbidrag. Bestämmelsen innebär att föräldrarna kan välja om de ska ansöka gemensamt, var och en av dem för sig eller om endast en förälder ska ansöka. En förutsättning för att omvårdnads- bidraget ska kunna delas mellan föräldrarna enligt 7 § är att båda för- äldrarna, gemensamt eller var för sig, har ansökt om bidraget. Ytterligare bestämmelser om ansökan finns i 110 kap. 4 och 6 §§ andra stycket. Förslaget behandlas i avsnitt 6.6. Rätten till omvårdnadsbidrag ska omprövas 1.minst , om det inte finns skäl för omprövning med längre mellanrum, eller 2.när förhållanden som påverkar rätten till bidraget ändras. Omprövning enligt första stycket 2 ska dock inte göras vid enbart tillfälliga förändringar. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om omprövning av rätten till omvårdnadsbidrag. Dessa motsvarar vad som gäller för vårdbidraget enligt de äldre bestämmelserna i 22 kap. 7 § andra stycket samt 17 §. Enligt första stycket första punkten ska omprövning normalt göras minst , vilket innebär att ett barns vårdbehov kan omprövas fortlöpande. Med hänsyn till att ett barns situation kan förändras betydligt inom loppet av kan det vara lämpligt med en ompröv- ning med relativt täta mellanrum. Omprövning kan göras med längre mellanrum om det finns skäl för det. Det kan vara aktuellt när bedömer att ett barns behov av omvårdnad och tillsyn är mera varaktigt. Bestämmelsen i andra punkten innebär att omprövning ska göras vid ändrade förhållanden. Sådana förhållanden kan till exempel vara att barnets hälsotillstånd har förändrats, eller att ett av de barn som omvård- nadsbidraget betalas ut för fyller . Ett annat exempel på ändrade för- hållande som kan motivera en omprövning kan vara att det har skett en förändring i det stöd som barnet får från samhället. Om ett barn som be- rättigar till omvårdnadsbidrag har avlidit tillämpas i stället 11 § som anges där. Enbart tillfälliga förändringar ska enligt andra stycket dock inte för- anleda en omprövning. Förslaget behandlas i avsnitt 6.11. Ändring av omvårdnadsbidrag ska gälla från och med månaden närmast efter den månad när anledningen till ändringen uppkom. Gäller det ökning efter an- sökan ska dock även 8 § beaktas. I paragrafen, som är ny, finns en bestämmelse om från vilken tidpunkt en ändring av omvårdnadsbidraget ska gälla. Bestämmelsen motsvarar den äldre bestämmelsen i 22 kap. 18 § om vårdbidrag och innebär att en ändring av bidraget gäller från och med månaden efter det att det upp- kom anledning att göra ändringen. Detta motsvarar huvudregeln i 8 § om förmånstiden. Vid ökning av omvårdnadsbidraget efter ansökan finns det till följd av hänvisningen till 8 § dock en möjlighet till retroaktiv höjning tillbaka. Förslaget behandlas i avsnitt 6.11. Omvårdnadsbidrag ska betalas ut . När bidraget beräknas för månad ska det bidrag för år räknat som beräkningen utgår från avrundas till närmaste krontal som är jämnt delbart med tolv. Bestämmelsen i paragrafen, som är ny, motsvarar den äldre bestäm- melsen om utbetalning av vårdbidrag i 22 kap. 19 § SFB. Omvård- nadsbidraget beräknas som ett årsbelopp som utgör en viss andel av prisbasbeloppet enligt 13 § men betalas ut varvid månads- beloppet utgör en tolftedel av nämnda årsbelopp. Årsbeloppet ska avrundas till närmsta hela krontal som är jämnt delbart med tolv. Förslaget behandlas i avsnitt 6.12. Den försäkrades reduceringsinkomst beräknas enligt följande: 1.Först ska från den fastställda pensionsgrundande inkomsten avdrag göras för inkomst enligt –59 kap. 13 § 1, i form av föräldrapenning på lägstanivån, –59 kap. 13 § 2, i form av omvårdnadsbidrag, –59 kap. 13 § 5, i form av inkomstrelaterad sjukersättning och inkomstrelaterad aktivitetsersättning, samt –59 kap. 13 § 6, i form av livränta enligt 41–44 kap. 2.Därefter ska det avdrag som enligt 59 kap. 37 § ska göras för debiterad allmän pensionsavgift läggas till i den utsträckning avgiften hänför sig till de i reduceringsinkomsten inräknade inkomsterna. Utländska inkomster ska ingå i reduceringsinkomsten, om de är av mot- svarande slag som dem som anges i första stycket och skulle ha varit pensions- grundande enligt 59 kap. om de tjänats in i . 2017/18:190 I paragrafen regleras hur man beräknar den reduceringsinkomst som ska minska sådan sjukersättning som avses i 37 kap. I första stycket första punkten ändras andra strecksatsen på så sätt att avdrag från den fastställda pensionsgrundande inkomsten, som ingår i reduceringsinkomsten, ska göras för inkomst i form av omvårdnads- bidrag, i stället för i form av det äldre vårdbidraget. Det innebär att om- vårdnadsbidraget inte ingår i reduceringsinkomsten och således heller inte påverkar den sjukersättning som avses i 37 kap. Förslaget behandlas i avsnitt 6.13.4. Förmåner enligt denna avdelning är –merkostnadsersättning som lämnas för merkostnader till en person med ned- satt funktionsförmåga eller till en förälder som har ett barn med nedsatt funktionsförmåga, –assistansersättning till en funktionshindrad som behöver personlig assistans för sina grundläggande behov, och –bilstöd till personer med funktionshinder för att skaffa eller anpassa motor- fordon. I detta kapitel finns inledande bestämmelser om särskilda förmåner vid funk- tionshinder. Vidare finns bestämmelser om merkostnadsersättning, assistansersättning och bilstöd till en funktionshindrad i 49–52 kap. I 2 och 3 §§, som innehåller upplysningsbestämmelser, anges dels vilka förmåner som regleras i avdelning D i SFB, dels i vilka kapitel det finns bestämmelser om särskilda socialförsäkringsförmåner vid funktionsned- sättning. Ändringen i 2 § första strecksatsen innebär att det som där anges om handikappersättning byts ut mot ordet ”merkostnadsersättning”. Upplys- ningen utformas så att det framgår att det som avses är merkostnads- ersättning som kan lämnas till en person med nedsatt funktionsförmåga och till en förälder som har ett barn med nedsatt funktionsförmåga. Ändringen i 3 § andra stycket innebär att ordet ”handikappersättning” ersätts med ”merkostnadsersättning”. De bestämmelser som ska tillämpas vid bedömning av rätten till mer- kostnadsersättning finns i 50 kap. I denna underavdelning finns bestämmelser om –merkostnadsersättning i 50 kap., –assistansersättning i 51 kap., och –bilstöd i 52 kap. I paragrafen anges vilka förmåner det finns bestämmelser om i under- avdelning II till avdelning D. Ändringen innebär att ordet ”handikapp- ersättning” ersätts med ”merkostnadsersättning”. Det hittillsvarande 50 kap. om handikappersättning upphör att gälla. I stället införs det ett nytt 50 kap. med bestämmelser om en ny förmån, be- nämnd merkostnadsersättning. I detta kapitel finns bestämmelser om –vad som avses med merkostnader i 2 §, –personer som likställs med förälder i 3 §, –rätten till merkostnadsersättning i 4–8 §§, –ersättningsberättigande merkostnader i 9 §, –förmånstiden i 10 och 11 §§, –ersättningsnivå i 12 §, –ansökan i 13 §, –omprövning i 14 och 15 §§, och –utbetalning i 16 §. Paragrafen, som är ny, innehåller upplysningar om vilka slags bestäm- melser som finns i kapitlet och i vilka paragrafer dessa är införda. När det gäller merkostnadsersättning avses med en merkostnad en skälig kost- nad som uppkommer på grund av en persons funktionsnedsättning och som går utöver en kostnad som är normal för en person utan funktionsnedsättning i mot- svarande ålder. I paragrafen, som är ny, definieras begreppet ”merkostnader” med avse- ende på merkostnadsersättning. Det är enbart merkostnader som ersätts inom ramen för merkostnadser- sättningen. Med merkostnad avses en sådan skälig kostnad som uppkom- mer på grund av en persons funktionsnedsättning och som går utöver en kostnad som är normal för personer utan funktionsnedsättning i mot- svarande ålder. Det innebär att det ska finnas ett orsakssamband mellan en persons funktionsnedsättning och de uppkomna merkostnaderna. Med skäliga kostnader avses dels om summan av kostnaderna som sådan är skälig, dels om de val den enskilde gör eller inte gör medför att kostnaden är skälig eller inte. Det förstnämnda ledet innebär att det blir aktuellt med en bedömning av kostnadernas storlek, medan det andra ledet tar sikte på om de olika kostnadsposterna är att anse som moti- verade med hänsyn till vad de avser. Uttrycket merkostnader omfattar däremot inte sådana kostnader som personer utan funktionsnedsättning i motsvarande ålder har för jämförbar konsumtion, dvs. vad som är att anse som normala kostnader. Förslaget behandlas i avsnitt 7.1. 2017/18:190 Personer som likställs med förälder Följande personer likställs med förälder när det gäller merkostnadsersättning: 1.särskilt förordnad vårdnadshavare som har vård om ett barn, och 2.blivande adoptivförälder vid adoption av ett barn som inte är svensk med- borgare eller bosatt här i landet när den blivande adoptivföräldern får barnet i sin vård. I paragrafen, som är ny, regleras vilka personer som likställs med för- älder såvitt avser merkostnadsersättningen. Det innebär att de bestäm- melser om merkostnadsersättning som rör föräldrar även är tillämpliga på särskilt förordnad vårdnadshavare som har vård om ett barn och blivande adoptivförälder vid adoption av ett barn som inte är svensk medborgare eller bosatt här i landet när den blivande föräldern får barnet i sin vård. Förslaget behandlas i avsnitt 7.1. Rätt till merkostnadsersättning har en försäkrad person för merkostnader, i sådan omfattning som anges i 12 §, till följd av att han eller hon har fått sin funktionsförmåga nedsatt, om det kan antas att nedsättningen kommer att bestå under . I paragrafen, som är ny, regleras de grundläggande förutsättningarna för rätt till merkostnadsersättning för en person med funktionsnedsättning. I 5 § finns dock särskilda bestämmelser om merkostnadsersättning för ett barn som har en funktionsnedsättning. Bestämmelserna i denna paragraf tillämpas inte när det gäller barn enligt vad föreskrivs i 5 §. Av 48 kap. 4 § första stycket följer att merkostnadsersättning kan lämnas endast till den som har ett gällande försäkringsskydd för nämnda ersättning. Enligt 5 kap. 9 § 9 är den som är bosatt i försäkrad för merkostnadsersättning.