prop · H503261 · 2018-05-29 00:00:00 — I jämförelse med dagens system bedöms den föreslagna avgiften vidare innebära minskade eller i det närmaste oförändrade ekonomiska effekter för en stor del av befolkningen. Förslaget bedöms dessutom minska enskildas skuldsättning. Obetalda radio- och tv-avgifter är den vanligast förekommande allmänna skulden hos . Drygt 90 000 personer var registrerade för obetalda radio- och tv-avgifter hos myndigheten. och , som tillstyrker förslaget, bedömer att det kommer att innebära en minskad skuldsättning för många människor, framför allt för människor i ekonomiskt utsatta grupper. Eftersom avgiften föreslås vara individuell och relaterad till den beskattningsbara förvärvsinkomsten kommer avgiftsnivån till skillnad från att variera. Den som saknar beskattningsbar förvärvsinkomst kommer enligt förslaget inte betala någon avgift. Det föreslås också ett tak för den förvärvsinkomst som ligger till grund för beräkningen av avgiftens storlek. Taket är kopplat till inkomstbasbeloppet i socialförsäkringsbalken. Eftersom inkomstbasbeloppet ännu inte har beslutats, är det inte möjligt att beräkna exakt hur stor avgiften högst kan komma att bli för en enskild . Beräkningen av avgiftens storlek utgår från inkomstbasbeloppet och uppskattningen av hur många som kommer få betala avgift bygger på senast kända inkomstförhållanden (uppgifter ). Enligt beräkningen kommer taket för avgiften uppgå till . av alla vuxna () beräknas få betala så mycket. Dessa personer beräknas också stå för av finansieringssystemets intäkter. beräknas få betala en lägre avgift än taket för avgiften och beräknas inte behöva betala någon avgift alls. Hushåll där endast en vuxen har en beskattningsbar förvärvsinkomst, som t.ex. ensamhushåll eller ensamstående med barn, kommer alltså betala högst . Det ska ställas i relation till den nuvarande radio- och tv-avgiften som är och som enligt prognos- Prop. 2017/18:261 erna sannolikt skulle behöva höjas ytterligare . I den grupp som med förslaget inte kommer betala avgift bedöms det finnas personer som på grund av kostnaden för radio- och tv-avgiften valt bort tv och som därmed inte kan ta del av public service-utbudet annat än via radio. Dessa personer kan – under förutsättning att de har möjlighet att införskaffa en tv – med det föreslagna systemet ta del av public serviceutbudet utan att det innebär en ökad kostnad till följd av en radio- och tvavgift. Detta är särskilt viktigt mot bakgrund av att public service anses vara en kollektiv nyttighet med ett demokratiskt värde för hela samhället. 11.1.1Konsekvenser för jämställdheten och hushållens utgifter Den föreslagna modellen bedöms ha positiva fördelningseffekter mellan olika typer av hushåll och bedöms i viss mån bidra till ökad jämställdhet mellan kvinnor och män. Konsekvenser för olika hushållstyper I jämförelse med dagens system gynnar förslaget ensamhushåll och hushåll med förvärvsinkomster under den gräns för full avgift som föreslås. •Hushåll där endast en vuxen har en beskattningsbar förvärvsinkomst, t.ex. ensamhushåll och ensamstående med barn kommer att betala , vilket ska ställas i relation till nuvarande radio- och tvavgift som är och som enligt prognoserna sannolikt skulle behöva höjas ytterligare . •För hushåll med två vuxna som har en beskattningsbar förvärvsinkomst, t.ex. sammanboende utan barn, sammanboende med barn, eller ensamstående med en kvarboende ung vuxen, blir skillnaden liten jämfört med nuvarande modell. Dessa hushåll beräknas betala mer jämfört med den nuvarande radio- och tvavgiften. •Hushåll med tre eller fler vuxna personer som har en beskattningsbar förvärvsinkomst, t.ex. sammanboende med kvarboende unga vuxna, kommer sammantaget få betala mer än eftersom varje vuxen individ i hushållet med en beskattningsbar förvärvsinkomst betalar avgift. Ett antagande i dessa beräkningar är att samtliga vuxna förvärvsarbetar och har en så hög beskattningsbar förvärvsinkomst att de når taket för full avgift samt att hushållet betalar radio- och tv-avgift . I det fall de vuxna personerna i ett hushåll har en inkomst som ligger under beloppstaket blir kostnaden för avgiften lägre än med dessa beräkningar. Konsekvenser för fördelningen av avgiften mellan olika hushållstyper Vid en jämförelse mellan hushållens storlek och den disponibla inkomsten för olika hushållstyper kan det konstateras att hushåll bestående av ensamstående utan barn har den lägsta disponibla inkomsten. som består av ensamstående med barn har en lägre disponibel inkomst än 2017/18:261 det genomsnittliga hushållet. Dessa två hushållstyper som utgör av landets hushåll, har lägre disponibel inkomst jämfört med genomsnittshushållet (statistiken är hämtad från SCB och avser uppgifter när det gäller andel hushåll och när det gäller disponibel inkomst för hushållen). Som redovisats ovan kommer dessa två hushållstyper att gynnas av den föreslagna modellen. Hushåll med tre eller fler vuxna med beskattningsbar förvärvsinkomst kommer med förslaget att få betala en högre avgift än den nuvarande. Denna grupp består främst av sammanboende med kvarboende unga vuxna i åldrarna 20–. Denna grupp utgör av landets hushåll och dessa hushåll har en disponibel inkomst som är större än genomsnittshushållet (enligt statistik från , se ovan). Därutöver finns naturligtvis även andra hushållstyper med tre eller fler vuxna. I det fall flera av de vuxna i hushållet har en beskattningsbar förvärvsinkomst som överstiger beloppstaket för avgiften så kommer hushållet att få en betydligt högre avgift än dagens radio- och tv-avgift. Detta är dock en relativt begränsad grupp av hushåll som i de flesta fall har en betydligt högre disponibel inkomst än genomsnittet. Sammantaget bedöms det föreslagna finansieringssystemet ha en tydlig omfördelningseffekt där intäkterna till public service, i jämförelse med nuvarande system, i högre grad kommer från personer som ingår i hushåll med en högre disponibel inkomst jämfört med genomsnittshushållet. Modellen gynnar således de hushållstyper, ensamstående med eller utan barn, som har en lägre disponibel inkomst än övriga hushållstyper och som med det nuvarande finansieringssystemet betalar lika mycket som ett hushåll med två eller flera vuxna. Eftersom kvinnor är överrepresenterade i dessa hushållskategorier bidrar modellen även i viss mån till en ökad jämställdhet mellan kvinnor och män. Konsekvenser för hushåll utan tv-mottagare Hushåll som saknar tv-mottagare och som därför inte betalar radio- och tvavgift kommer enligt förslaget att få betala public service-avgift under förutsättning att någon vuxen i hushållet har en beskattningsbar förvärvsinkomst. Mellan 7–av hushållen beräknas sakna tvmottagare. Av dessa bedöms dock en stor del kunna ta del av public service-utbudet via andra plattformar, t.ex. datorer, mobiler eller surfplattor. Enligt uppgifter från RIKAB bedöms av alla hushåll ha någon form av utrustning som gör att de kan ta emot utbudet. Det finns dock en liten grupp hushåll som helt valt bort tv-mottagare eller annan utrustning för att ta emot tv-sändningar men som kommer att omfattas av avgiftsskyldighet. Dessutom kommer de som bor på äldreboenden och i särskilda boenden omfattas. Dessa betalar i normalfallet inte radio- och tv-avgift eftersom avgiften betalas av boendet. Som redovisas i avsnitt 5.2 anser regeringen att public service är en kollektiv nyttighet som har ett demokratiskt värde för hela samhället, inte minst för att nå ut med information vid olika typer av kriser. Därför bör alla som har möjlighet också vara med och bidra till finansieringen av verksamheten. Eftersom den föreslagna avgiften är relaterad till beskattningsbar förvärvsinkomst kommer dock sannolikt ett antal av de personer som helt saknar utrustning för att ta emot tv-sändningar att med förslaget betala en låg avgift eller, i det fall personen saknar sådan inkomst, Prop. 2017/18:261 inte betala någon avgift alls. Eftersom avgiften är individuell och inte som dagens radio- och tv-avgift betalas per hushåll innebär förslaget dessutom, som framgår ovan, att avgiften för ensamstående kommer att bli betydligt lägre än dagens radio- och tv-avgift oavsett hur stora förvärvsinkomster personen har. Konsekvenser för Radiotjänst i Förslaget om ett nytt finansieringssystem för public service innebär att statens avtal med Radiotjänst i () föreslås sägas upp, vilket betyder att verksamheten vid bolaget avvecklas (se avsnitt 8). Avtalet mellan staten och RIKAB föreslås upphöra att gälla Delar av RIKAB:s verksamhet kan därmed finnas kvar för att bl.a. hantera de avgiftsärenden som är kopplade till den nuvarande radio- och tv-avgiften. Regeringen avser att samråda med RIKAB och programföretagen gällande den närmare utformningen av, samt kostnaden för RIKAB:s verk- Detta kommer sannolikt att påverka tilldelningen av avgiftsmedel som beslutas av i budgetpropositionen . Avvecklingen av RIKAB kommer att leda till att ett antal arbetstillfällen försvinner i och på andra orter i landet. Se nedan under avsnittet Konsekvenser för kommuner. Tilldelningen av avgiftsmedel till programföretagen , och Utbildningsradion kommer, enligt beslut om uppräkning av medlen under innevarande tillståndsperiod, att I detta belopp är kostnaden för RIKAB:s verksamhet i nuvarande finansieringssystem medräknad. Programföretagen bör därför, genom att fortsätta avstå avgiftsmedel, finansiera RIKAB:s verksamhet då verksamheten successivt kommer programföretagens kostnader för RIKAB:s verksamhet att upphöra eftersom bolaget då avvecklats. kommer att beslutas i samband med beredningen av de nya sändnings- tillstånden för programföretagen som börjar gälla . I propositionen föreslås att beslut om tilldelning av medel inför en tillståndsperiod bör avse hela tillståndsperioden. Som en följd av detta kommer programföretagen inte längre behöva lämna in årliga Detta förväntas innebära mindre administration för Vilken typ av underlag som kommer att behövas framöver och hur dessa ska utformas kommer att beredas av regeringen inför nästa tillståndsperiod. Att tilldelningen av medel läggs fast i ett flerårigt beslut skapar bättre förutsättningar för programföretagen att långsiktigt planera sin verksam- innebär förslaget ökade krav på företagens förmåga att 2017/18:261 hantera kostnadsökningar som t.ex. beror på omvärldsförändringar eller som föranleds av investeringar i ny teknik. I och med att de årliga prövningarna av tilldelningen föreslås upphöra blir det svårare för programföretagen att få extra resurser för att t.ex. täcka tillfälliga medelsbehov. Även i fortsättningen kommer det dock finnas en möjlighet för att i undantagsfall besluta om extra medel till programföretagen. Sådana beslut kommer att kräva en särskild beredning som ligger utanför ordinarie beslut om tilldelning och bör enbart komma ifråga för oförutsedda kostnader som orsakas av beslut eller extraordinära händelser som programföretagen inte haft möjlighet att förutse och planera för. Konsekvenser för övriga företag Enligt förslaget om en ny finansieringsmodell bör juridiska personer inte omfattas av avgiftsskyldigheten (se avsnitt 6.1.1). betalade cirka 40 000 företag radio- och tv-avgift, vilket motsvarade avgiftsintäkter på . Denna kostnad kommer att försvinna och administrationen kring att betala fakturorna kommer också att upphöra. Enligt 8 § andra stycket i lagen (1989:41) om finansiering av radio och TV i allmänhetens tjänst (nuvarande avgiftslag) ska yrkesmässig överlåtelse eller uthyrning i detaljhandeln av tv-mottagare anmälas till RIKAB av överlåtaren respektive uthyraren. Den föreslagna finansieringslösningen innebär att bl.a. tv-handlare inte längre kommer att behöva lämna uppgifter till RIKAB om personer som köper eller hyr en tvmottagare. Enligt uppgifter från Elektronikbranschen berörs uppskattningsvis 450 tv-handlare av förändringen, inbegripet de stora kedjornas försäljningsställen och mindre, fristående tv-handlare. Enligt RIKAB görs mellan 3 000 och 3 500 anmälningar från detaljhandeln om inköp av tv-mottagare. En anmälan till RIKAB är relativt enkel och bedöms inte vara särskilt tidskrävande. Förändringen innebär dock en regelförenkling och en viss minskad kostnad för företagen, vilket välkomnas av Elektronikbranschen. anför att det är en allvarlig svaghet att betänkandet saknar en analys av den föreslagna finansieringsmodellens påverkan på mångfald och konkurrens på medieområdet. Eftersom förslaget i huvudsak innebär ett förändrat uppbördssystem, dvs. en förändring av hur resurserna samlas in, och i övrigt inte påverkar programföretagens uppdrag eller nivån på tilldelningen av medel bedömer regeringen inte att en sådan analys är relevant. De förändringar som föreslås bedöms inte påverka förutsättningarna för mångfalden eller konkurrensen på medieområdet i jämförelse med nuvarande finansieringssystem. Förslaget bedöms inte ha någon betydelse för små företags konkurrensförmåga eller villkor i förhållande till större företags. Förslaget om ett nytt finansieringssystem för public service innebär som beskrivits ovan att statens avtal med RIKAB föreslås sägas upp, vilket betyder att verksamheten vid bolaget kommer att avvecklas. heten bör successivt avvecklas vilket kommer att leda till att cirka 120 arbetstillfällen motsvararande heltid samt ytterligare 120 Prop. 2017/18:261 arbetstillfällen på deltid försvinner i kommun . Härutöver finns cirka 60 deltidsanställda avgiftskontrollanter, på olika orter i , vars anställningar också kommer att upphöra. I nuvarande avgiftssystem är radio- och tv-avgiften inräknad i kostnaderna för försörjningsstöd och förbehållsbelopp. Det innebär bl.a. att kommunerna står för kostnaden för radio- och tv-avgiften för den som har rätt till försörjningsstöd. Om radio- och tv-avgiften avskaffas kommer kommunerna inte längre behöva ersätta denna kostnad. Förslagen bedöms inte ha någon betydelse för den kommunala självstyrelsen. Förslaget om ett nytt finansieringssystem för public service kommer att leda till ökade kostnader för några myndigheter. För , som föreslås ansvara för uppbörden, bedöms kostnaden uppgå till 2018–2019, 2020, 2021, 2022 och . För Kammarkollegiet som enligt förslaget ska förvalta kontot i bedöms kostnaden uppgå till . Dessa kostnader kommer att hanteras i höständringsbudgeten och i budgetpropositionen . ansvarar för att driva in obetalda skulder avseende radio- och tv-avgifter. Enligt var det drygt 90 000 gäldenärer som hade en skuld som avser radio- och tv-avgifter, av totalt 493 000 gäldenärer i register. Radio- och tv-avgiften är den enskilt vanligaste allmänna skulden hos myndigheten. Det totala skuldbeloppet till staten avseende radio- och tv-avgifter uppgick till varav avsåg obetalda radio- och tv-avgifter och resterade belopp myndighetens grundavgifter. kostnader för handläggningen av dessa ärenden är . Preskriptionstiden för radio- och tv-avgifter är enligt lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m.m. Kostnaderna för hanteringen av de skulder som härrör från radio- och tv-avgifter vid bör därför successivt minska för att upphöra vid utgången av 2023. Den föreslagna public service-avgiften kommer att vara en del av beslut om slutlig skatt. arbete med att driva in obetald skatt kommer därför att inkludera public service-avgiften. Förslaget om en ny finansieringsmodell kommer även att leda till något minskade kostnader för domstolarna, främst Förvaltningsrätten i samt Kammarrätten i som hanterar överklagade beslut om radio- och tv-avgifter från RIKAB, men även för Polisen och , eftersom straffbestämmelsen i nuvarande avgiftslag upphävs (se avsnitt 10.1). Förslaget innebär vidare en mindre kostnadsminskning för myndigheter som har en tv-mottagare och som inte längre kommer behöva betala radio- och tv-avgift. Myndigheten för press, radio och tv fattar beslut om att ska föras över från rundradiokontot till inkomstsidan i statens budget. Medlen finansierar viss verksamhet inom Myndigheten för press, radio och tv. Till följd av förslaget att avgiftsmedel enbart ska finansiera radio- och tv-verksamhet i allmänhetens tjänst och verksamhet som är direkt anknuten till den kommer dessa överföringar behöva upphöra (se avsnitt 7.1). Därmed kommer intäkterna till staten att minska med . Övriga konsekvenser för statens budget Avgiftsinkomsterna för public service bör i likhet med andra specialdestinerade avgifter som utgör skatter redovisas mot inkomsttitel och avräknas på budgetens inkomstsida, med en positiv och negativ inkomsttitel. Detta innebär en tydlig bruttoredovisning på budgetens inkomstsida. I och med att dagens avgiftsinkomster inte redovisas mot inkomsttitel innebär förslaget en förbättring ur transparenssynpunkt gentemot och allmänheten. Avgiftsintäkterna bör budgeteras och redovisas som en skatteintäkt och sedan föras till ett räntebärande konto i som avräkning under övriga inkomster i statens budget. Nettoeffekten på budgetens inkomstsida blir därför definitionsmässigt noll. När avgifter betalas in till kontot går de in i statens samlade kassaflöde i likhet med andra inbetalningar till staten (det gäller även i det nuvarande finansieringssystemet med avgifter till rundradiokontot). Om public service-avgifter betalas in till public service-kontot förbättras budgetsaldot och statens finansiella sparande. Om medel från public service-kontot betalas ut till programföretagen försämras budgetsaldot och det finansiella sparandet. Statens lånebehov, liksom statsskulden, påverkas om avgifterna som betalas in avviker från de beslutade utbetalningarna från kontot. Påverkan på budgetsaldot och statens finansiella sparande bedöms bli marginell eftersom intäkterna från public service-avgiften i möjligaste mån ska överensstämma med tilldelningen av medel till programföretagen. En konsekvens av det föreslagna finansieringssystemet som kan uppkomma är att antalet avgiftsbetalare minskar när planerna på att införa det nya systemet blir allmänt kända. Om antalet avgiftsbetalare skulle minska i en sådan omfattning att avgiftsintäkterna inte blir tillräckligt höga för att uppfylla beslut om tilldelningen av medel , kan regeringen behöva återkomma till med ett förslag om en kredit som kopplas till rundradiokontot . Om det finns ett underskott på rundradiokontot kommer det att föras över till public service-kontot i samband med att rundradiokontot avslutas. Regeringen bedömer dock att ett underskott sannolikt kommer att täckas bl.a. av de medel som beräknas komma in från obetalda radio-och tv-avgifter enligt nuvarande avgiftssystem. har myndigheten drivit in cirka Prop. 2017/18:261 157–i obetalda radio- och tv-avgifter. Preskriptionstiden för radio- och tv-avgifter är . kommer därför att driva in fordringar för obetalda avgifter. Dessutom förväntas även avgiftsintäkterna från public service-avgiften bli något högre än vad som krävs för att täcka programföretagens tilldelning av medel. Även detta skapar förutsättningar för att hantera ett eventuellt underskott från rundradiokontot. Underskottet på kontot kommer därmed sannolikt att regleras efter att det nya finansieringssystemet införts. Det bör övervägas att vid behov införa en kredit på public service-kontot vid införandet av det nya systemet. Detta i syfte att minska riskerna för eventuella problem i samband med övergången från det gamla till det nya systemet. Skattekvoten definieras av () som de totala skatteintäkterna som andel av BNP till marknadspris. Det nya finansieringssystemet kommer att innebära att avgiftsintäkterna räknas in i skattekvoten eftersom public service-avgiften kommer att redovisas som en skatt i nationalräkenskaperna och således blir en del av statens totala skatteintäkter. SCB har redan inlett ett arbete med att klassificera om den nuvarande radio- och tv-avgiften som en skatt i nationalräkenskaperna. Det innebär att avgiftsintäkterna oavsett finansieringsmodell kommer att räknas in i skattekvoten. uppgick de totala skatteintäkterna till och BNP till marknadspris till , vilket innebar en skattekvot på . Intäkterna från public serviceavgiften behöver uppgå till 2019 för att täcka medelsbehovet enligt beslut för den nuvarande tillståndsperioden. Detta innebär att statens intäkter kommer att öka med samma belopp detta år. Jämfört med siffror kommer skattekvoten öka med till 2019 givet de ökade skatteintäkterna. När ansvarar för uppbörden av avgiften kommer pappersfakturor inte längre behövas. Förslaget har därmed vissa positiva effekter för miljön. Dessutom bedöms den samhällsekonomiska nyttan öka eftersom samhällets kostnad för public service kommer att bli lägre och de resurser som tilldelas programföretagen kommer att kunna användas på ett mer ändamålsenligt sätt. Förslagen bedöms inte ha någon betydelse för förutsättningarna att nå de integrationspolitiska målen. 11.6Bedömning av förslagen i förhållande till de skyldigheter som följer av anslutning till Europeiska unionen Förslaget bedöms inte stå i strid med de skyldigheter som följer av anslutning till Europeiska unionen. De föreslagna ändringarna bedöms inte utgöra sådant nytt statligt stöd som kräver Europeiska kommissionens godkännande innan de införs. Ett fåtal remissinstanser, bl.a. MTG , gör en annan bedömning och anser att förändringen bör notifieras. Regeringen delar dock kommitténs bedömning. 12.1Förslaget till lag om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst Lagen ersätter lagen (1989:41) om finansiering av radio och TV i allmänhetens tjänst. Genom den nya lagen införs ett nytt system för finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst. Verksamhet som ska finansieras med public service-avgift 1 § En public service-avgift ska finansiera radio- och tv-verksamhet i allmänhetens tjänst och verksamhet som är direkt anknuten till den under förutsättning att 1.sändningstillstånd enligt 4 kap. 3 § eller 11 kap. 1 § första stycket radio- och tv-lagen (2010:696) har meddelats den som bedriver sändningsverksamheten, och 2.tillståndet innehåller ett förbud mot att sända reklam. Avgiften får inte finansiera annan verksamhet än den som anges i första stycket. Av paragrafen framgår vad public service-avgiften ska finansiera. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.2.2 och avsnitt 7.1. Det första stycket motsvarar 1 § lagen (1989:41) om finansiering av radio och TV i allmänhetens tjänst men har delvis fått en annan språklig utformning. Någon ändring i sak är inte avsedd och innebörden i de begrepp som används är desamma. Begreppet radio och tv i allmänhetens tjänst finns inte definierat i nuvarande lag eller i någon annan lag. Innebörden har i stället kommit att definieras i och regeringens beslut och kommer till uttryck i sändningstillstånd och anslagsvillkor. De programföretag som i praktiken tillhandahåller radio och tv i allmänhetens tjänst är , och Utbildningsradion. Med radio- och tv-verksamhet i allmänhetens tjänst avses det uppdrag som programföretagen har i enlighet med sina sändningstillstånd. Avgiften ska också finansiera verksamhet som direkt anknyter till detta uppdrag Vad sådan verksamhet är framgår bl.a. av riktlinjer för programföretagen och kan t.ex. bestå i att använda andra medier för att komplettera och stärka kärnverksamheten. förklaring av innebörden i begreppen se propositionen Viktigare än Prop. 2017/18:261 någonsin! Radio och TV i allmänhetens tjänst 2007–2012 (prop. 2005/06:112 s. 80–82 och 101). Bestämmelsen i denna del behandlas i avsnitt 5.2.2. I andra stycket förtydligas att public service-avgiften enbart får finansiera verksamhet som anges i första stycket, dvs. i praktiken programföretagens verksamhet och verksamhet direkt anknuten till den. Det innebär bl.a. att och Kammarkollegiets kostnader för uppbörden av avgiften och förvaltningen av avgiftsmedlen inte får finansieras med public service-avgifter. Inte heller den verksamhet som bedrivs av Myndigheten för press, radio och tv och som tidigare finansierats med avgiftsmedel får finansieras med avgiften. Bestämmelsen i denna del behandlas i avsnitt 7.1.