prop · H503250 · 2018-04-26 00:00:00 — tillgodoräknas av tidigare frihetsberövande behöver fastställas så att dessa finnas tillgängliga om straffet tidsbestäms. Enligt fjärde stycket ska den dömde meddelas ett strafftidsbeslut utan Det innebär att handläggningen hos myndigheten ska ske med Utgångspunkten bör därmed vara att ett strafftidsbeslut ska utfärdas så snart det är möjligt efter påbörjad verkställighet. straffet redan har avtjänats före den dagen ska ett strafftidsbeslut utfärdas så snart det är möjligt efter det att domen eller beslutet i den del som avser fängelsestraff fått laga kraft (jfr 17 § andra stycket). Av uttrycket ”utan Prop. 2017/18:250 dröjsmål” följer ett visst utrymme för att handläggningstiden beroende på t.ex. ärendets karaktär kan komma att variera från fall till fall. I det fallet att återstår att avtjäna i anstalt finns särskild anledning att påskynda beslutsprocessen. Å andra sidan kan det vara rimligt att t.ex. ett ärende om strafftidsberäkning efter frihetsberövande utomlands eller efter överförande av straffverkställighet i vissa fall får ta än vad som annars skulle anses normalt. Det ligger i sakens natur att ett strafftidsbeslut inte kan meddelas innan nödvändiga kompletteringar inhämtats och rättslig utredning skett, t.ex. när det gäller om ett frihetsberövande utomlands är möjligt att tillgodoräkna enligt svensk rätt. 22 § Ett strafftidsbeslut ska ändras när omständigheterna ger anledning till det. Beslutet ska meddelas utan dröjsmål. Paragrafen reglerar när ett strafftidsbeslut ska ändras. Övervägandena finns i avsnitt 10.7. Enligt bestämmelsen ska ett strafftidsbeslut ändras när omständigheterna ger anledning till det. Ett strafftidsbeslut ska ändras både när förutsättningarna för den beräkning som legat till grund för beslutet ändrats och när beräkningen visat sig vara felaktig. Som exempel på omständigheter som ger anledning till ändring kan nämnas att den dömde ska avtjäna ytterligare straff som ska sammanläggas med det straff som strafftidsbeslutet avser eller att dagen för strafftidens slut och tidigaste dag för villkorlig frigivning ska justeras med anledning av ett avbrott i verkställigheten. Det kan också handla om att den dömde fått den villkorliga frigivningen uppskjuten eller att påföljden ändrats i högre instans eller på grund av beviljad resning eller nåd. Ett strafftidsbeslut kan också behöva ändras t.ex. med anledning av att den dömde friges i avvaktan på högre rätts avgörande. Ett ytterligare exempel som medför ändrade förutsättningar för beräkningen är omvandlingen av ett livstidsstraff till ett tidsbestämt straff. Som exempel på felaktigheter av olika slag som kan förekomma kan nämnas att beräkningen kan grunda sig på en bristfällig utredning när det gäller tidigare frihetsberövanden eller att ett räknefel uppstått vid summeringen av frihetsberövandena. Det finns inget krav på att verkställigheten måste pågå i bestämmelsen ska vara tillämplig. Således ska ett strafftidsbeslut även ändras om det först sedan den dömde frigivits villkorligt framkommer omständigheter som gör att det finns anledning till ändring. Det kan t.ex. handla om att det i efterhand visar sig finnas ytterligare tid för frihetsberövande för den dömde att tillgodoräknas eller att något annat fel uppmärksammas som påverkar beräkningen i ett tidigare strafftidsbeslut. Ett beslut enligt bestämmelsen kan meddelas även till den enskildes nackdel. Ett ändringsbeslut ska i likhet med ett beslut enligt 21 § meddelas utan dröjsmål. För kommentarer i den delen hänvisas till kommentaren till den bestämmelsen. 23 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om inledande av verkställighet, nöjdförklaring, uppskov och beräkning av strafftid. Paragrafen innehåller ett bemyndigande enligt vilket regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ges möjlighet att meddela ytterligare föreskrifter om inledande av verkställighet, nöjdförklaring, uppskov och beräkning av strafftid. Det kan exempelvis röra sig om bestämmelser om särskilda undantag när det gäller rätten att påbörja verkställighet. Ett annat exempel är närmare bestämmelser om på vilket sätt strafftiden ska räknas. Övervägandena finns i avsnitt 11.1. 24 § Beslut enligt denna lag fattas av Kriminalvården. Beslut enligt denna lag gäller om inte något annat beslutas. I paragrafens första stycke anges att det är Kriminalvården som fattar beslut enligt lagen. Av andra stycket framgår att beslut enligt lagen som regel kan verkställas även om beslutet har överklagats. Övervägandena finns i avsnitt 11.2. 25 § Kriminalvårdens beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol om beslutet gäller 1.inställelse vid kriminalvårdsanstalt enligt 6 § första stycket, 2.uppskov enligt 14 § eller återkallelse av ett beviljat uppskov enligt 15 §, eller 3.strafftidsbeslut enligt 21 § eller ändring av strafftidsbeslut enligt 22 §. Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas. Ett beslut överklagas till den förvaltningsrätt inom vars domkrets den kriminalvårdsanstalt, det häkte eller det frivårdskontor är beläget där den klagande var inskriven när det första beslutet i ärendet fattades. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av Kriminalvårdens beslut i enskilda fall samt forumbestämmelser. Övervägandena finns i avsnitt 11.2. I första stycket anges vilka av Kriminalvårdens beslut enligt den nya lagen som får överklagas. Kriminalvårdens beslut överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Punkt 1 avser beslut om föreläggande om inställelse enligt 6 § första stycket. Punkt 2 avser beslut om uppskov enligt 14 § och beslut om återkallelse av ett beviljat uppskov enligt 15 §. Av punkt 3 framgår att även ett strafftidsbeslut får överklagas. Det gäller såväl ett strafftidsbeslut enligt 21 § som ett ändringsbeslut enligt 22 §. Bestämmelsens första stycke har utformats efter synpunkter från Lagrådet. Av andra stycket följer att andra beslut än de som anges i första stycket inte får överklagas. Tredje stycket innehåller bestämmelser om behörig förvaltningsrätt. 2017/18:250 Med första beslut i ärendet avses grundbeslutet, t.ex. ett beslut om strafftid som fattats av en tjänsteman i anstalt eller häkte. En dömd skrivs in i Kriminalvården i samband med att en dom eller ett beslut inkommer till myndigheten för verkställighet av fängelsestraff. I det fall den som dömts inte är häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt får Kriminalvården kännedom om domen genom att domstolen skickar en kopia av den till myndigheten (se 6 § förordningen [1990:893] om underrättelse om dom i vissa brottmål, m.m.). Om den som dömts till fängelse är häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt skickas en kopia av domen eller ett domsbevis till häktet eller anstalten (se 2 § i samma förordning). En dömd kan även skrivas in i Kriminalvården i samband med att ett ärende initieras, t.ex. om en dömd ansöker om uppskov med verkställigheten innan Kriminalvården fått kännedom om domen genom att domstolen skickat myndigheten en kopia av den. Vidare följer av bestämmelserna i tredje stycket att prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 26 § Ett beslut får inte överklagas enligt 25 § första stycket innan beslutet har omprövats av Kriminalvården. En sådan omprövning får begäras av den som beslutet angår om det har gått honom eller henne emot. Ett överklagande av ett beslut som inte har omprövats ska anses som en begäran om omprövning. Vid omprövning enligt första stycket får beslutet inte ändras till den klagandes nackdel. Paragrafen innehåller bestämmelser om obligatorisk omprövning inom . Övervägandena finns i avsnitt 11.2. De gäller i stället för motsvarande bestämmelser i förvaltningslagen (2017:900). I första stycket anges att ett beslut inte får överklagas innan det har omprövats av Kriminalvården. En omprövning av ett beslut får begäras av den beslutet angår, om det har gått honom eller henne emot. dömde överklagat beslutet innan det har omprövats ska överklagandet anses som en begäran om omprövning. Omprövningen är en förutsättning för att klaganden ska kunna föra ärendet vidare till allmän Enligt andra stycket får ett beslut som omprövas inte ändras till Förbudet mot att ändra beslutet till nackdel gäller vid omprövning som grundar sig på en begäran om omprövning från Ett strafftidsbeslut kan ändras till den dömdes nackdel med stöd av 22 §. 27 § En begäran om omprövning ska vara skriftlig och ha kommit in till Kriminalvården från den dag då den klagande fick del av beslutet. I begäran om omprövning ska den klagande ange vilket beslut som avses och vilken ändring i beslutet som han eller hon begär. Kriminalvården prövar om skrivelsen med begäran om omprövning har kommit in i rätt tid. Om skrivelsen har kommit in för sent ska den avvisas, om inte förseningen beror på att myndigheten lämnat den klagande felaktig underrättelse om hur man begär omprövning. Paragrafen innehåller bestämmelser om de formella krav som ställs på en begäran om omprövning enligt 26 §. 2017/18:250 med regleringen i fängelselagen (2010:610), se 14 kap. 3 § i den lagen. De gäller i stället för motsvarande bestämmelser i förvaltningslagen (2017:900). 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. 3.Den upphävda lagen gäller dock fortfarande a)i fråga om sådan tillfällig förvaring i häkte eller polisarrest som pågår vid ikraftträdandet, b)för prövning av en nöjdförklaring som har lämnats före ikraftträdandet, c)för omprövning och överklagande av beslut i ärenden eller mål om uppskov som har meddelats före ikraftträdandet, och d)vid beräkning av strafftid för den som före ikraftträdandet meddelats ett strafftidsbeslut. Dock ska vid tillämpningen av bestämmelsen i 22 § i den upphävda lagen med 19 § andra stycket och 19 a § samma lag samt 33 kap. 7 § även avses lagen (2018:000) om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande. Avser strafftidsbeslutet ett fängelsestraff på livstid ska beslutet dock anses ha meddelats enligt den nya lagen. Ett beslut om återkallelse enligt 15 § får endast grundas på förhållanden som har inträffat efter ikraftträdandet. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser behandlas i avsnitt 13. Lagen träder enligt bestämmelserna i punkt 1 i kraft . Enligt punkt 2 upphävs lagen om beräkning av Av punkt 3 följer att den upphävda lagen fortfarande gäller a) för en dömd som vid ikraftträdandet tillfälligt förvaras i häkte eller polisarrest i avvaktan på att överföras eller förpassas till b) för prövning av en nöjdförklaring som lämnats före ikraftträdandet, c) för omprövning och överklagande av beslut i ärende eller mål om uppskov som har meddelats före ikraftträdandet, och d) vid beräkning av strafftid för den som före ikraftträdandet meddelats Bestämmelsen innebär att om någon har dömts till fängelse och påbörjat verkställigheten före ikraftträdandet och ett strafftidsbeslut har meddelats inom , de upphävda bestämmelserna om beräkning av strafftid ska gälla även för ändringsbeslut som fattas efter ikraftträdandet. Det gäller även om den dom eller det beslut som är grunden för de ändrade förutsättningarna har meddelats efter ikraftträdandet. Om den dömde t.ex. döms på nytt till fängelse och en sammanläggning ska ske efter ikraftträdandet ska strafftidsberäkningen ske enligt de upphävda bestämmelserna. den dömde efter ikraftträdandet begär omprövning av ett strafftidsbeslut som fattats enligt den upphävda lagen ska omprövningen ske enligt bestämmelserna i den lagen. Den upphävda lagen ska även tillämpas i ett fall där det efter ikraftträdandet visar sig att ett strafftidsbeslut som fattats enligt den upphävda lagen behöver korrigeras eller på annat sätt rättas. När det gäller en dömd som efter överförande hit verkställer en frihetsberövande påföljd som dömts ut eller bestämts i något annat land, är det avgörande för tillämpningen det strafftidsbeslut som den dömde meddelats av Kriminalvården efter överförandet till . Vidare gäller att vid tillämpningen av 22 § i den upphävda lagen med Prop. 2017/18:250 19 § andra stycket och 19 a § den lagen samt 33 kap. 7 § även avses lagen om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande. Det innebär att tillgodoräknande av tid för frihetsberövande enligt den nya lagen om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande även ska ske vid tillämpning av 22 § i den upphävda lagen när det frihetsberövande som ska tillgodoräknas den dömde ägt rum efter ikraftträdandet. Avser strafftidsbeslutet ett fängelsestraff på livstid ska beslutet i stället anses ha meddelats enligt den nya lagen. Av punkt 4 följer att ett beslut om återkallelse av ett beslut om uppskov enligt 15 § endast får grundas på förhållanden som har inträffat efter ikraftträdandet. 15.2Förslaget till lag om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande Lagen är ny och innebär att bestämmelser om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande i och utomlands som verkställighet av påföljd hanteras samlat. De allmänna övervägandena om lagen finns i avsnitt 10.3 och 10.10. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om när tid för frihetsberövande i och utomlands ska eller får tillgodoräknas som verkställighet av påföljd. Paragrafen anger lagens innehåll och tillämpningsområde. Lagen avser att täcka alla situationer där tillgodoräknande av frihetsberövande aktualiseras. Den omfattar således frihetsberövanden såväl i som utomlands. Vidare omfattar den t.ex. frihetsberövanden som föregått en dom som lett till en annan påföljd än fängelse eller sluten ungdomsvård under förutsättning att frihetsberövandena kan avräknas vid verkställighet av en frihetsberövande påföljd. Lagen reglerar också domstols möjlighet att besluta att ett straff ska anses helt eller delvis verkställt genom ett frihetsberövande. I de fall domstol ger strafflindring till följd av ett frihetsberövande sker det dock med tillämpning av bestämmelserna i 29 kap. (se t.ex. NJA 2013 s. 321 och NJA 2015 s. 769). Tillgodoräknande av tid för frihetsberövande i och utomlands 2 § Om någon har dömts till fängelse eller till sluten ungdomsvård och den dömde med anledning av de brott som prövats i målet eller som påföljden avser har varit frihetsberövad i eller utomlands av minst , ska tiden för frihetsberövandet tillgodoräknas den dömde som verkställighet av påföljden. Tillgodoräknande ska dock inte ske om 1.tiden för frihetsberövandet redan tillgodoräknats den dömde, eller 2.den dömde avtjänat sådan frihetsberövande påföljd i annat mål. Villkor som uppställts vid överförande av verkställighet från en annan stat till ska gälla vid tillämpning av denna paragraf. 2017/18:250 Paragrafen reglerar i vilka fall och under vilka förutsättningar som tillgodoräknande av tid för frihetsberövande som verkställighet av påföljd ska komma i fråga. Övervägandena finns i avsnitt 10.10. Bestämmelsen är obligatorisk och innebär att om förutsättningarna är uppfyllda ska tillgodoräknande ske. Uppgifter om det antal dagar som ska tillgodoräknas av tidigare frihetsberövande ska fastställas i ett strafftidsbeslut enligt strafftidslagen (2018:000). beslutsmyndighet när det gäller fängelse och när det gäller sluten ungdomsvård. Enligt första stycket är en förutsättning för att tillgodoräknande ska ske att någon har dömts till fängelse eller till sluten ungdomsvård. Uttrycket ”dömts till fängelse på viss till eller till sluten ungdomsvård” ska Således ska med fängelse avses fängelse som enligt lag, genom dom eller beslut, dömts ut eller bestämts som påföljd för Det innebär att även fängelse som förvandlingsstraff för böter samt sådant fängelsestraff som efter förverkande av villkorligt medgiven frihet (jfr 26 kap. 23 § ) ska verkställas omfattas. även räknas fängelse som enligt 28 kap. 3 § 30 kap. 3 § andra stycket dömts ut för ett eller flera brott vid sidan av en annan påföljd som dömts ut för brottsligheten i övrigt. situationer när rätten med tillämpning av 34 kap. 3 § beslutat att en tidigare fängelsepåföljd eller en tidigare sluten ungdomsvård ska avse ytterligare brott (konsumtionsdom) eller dömt till fängelse eller sluten 34 kap. 1 § stycket eller 4 § (särskilt eller genom undanröjande av en tidigare utdömd påföljd av annan art) omfattas. Hit hör också sådana situationer som när rätten på grund av misskötsamhet undanröjer en villkorlig dom eller skyddstillsyn och i stället dömer till fängelse (27 kap. 6 § och 28 kap. 9 § ), eller när ett livstidsstraff omvandlats till fängelse enligt lagen (2006:45) om omvandling av fängelse på livstid. Därutöver omfattas även frihetsberövande påföljder som dömts ut eller bestämts i något annat land och som ska verkställas i som fängelse eller sluten ungdomsvård efter överförande hit enligt t.ex. lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet m.m., lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom och lagen (2015:96) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Frihetsberövanden som har skett utomlands i samband med lagföring vid internationella domstolar och tribunaler omfattas också av lagens tillämpningsområde. I sådana fall följer dock av lag att regeringen får meddela de anvisningar som i det enskilda fallet behövs för verkställighet av straffet här (se 11 § lagen [1994:569] om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt, 23 § lagen [2002:329] om samarbete med samarbete med Specialdomstolen för ). För ett tillgodoräknande krävs vidare att den dömde med anledning av de brott som prövats i målet eller som påföljden avser har varit frihetsberövad i eller utomlands av Det innebär att frihetsberövandet tillgodoräknas ska kunna härledas till de underliggande brotten, dvs. det ska finnas ett kausalt samband mellan brotten som prövats i målet eller som påföljden avser och frihetsberövandet. ”frihetsberövad” ska i huvudsak förstås detsamma som enligt den beskrivning av begreppet som framgår av förarbetena till lagen (1998:714) om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder. Således ska med begreppet i korthet avses ingrepp som innebär att någon genom inspärrning eller övervakning är faktiskt hindrad att förflytta sig utanför ett rum eller ett annat relativt starkt begränsat område (prop. 1997/98:105 s. 12). Det innebär på en konkret nivå att till begreppet bör räknas dels s.k. straffprocessuella frihetsberövanden i form av gripande, anhållande, häktning, intagning på en enhet för rättspsykiatrisk undersökning (10 § lagen [1991:1137] om rättspsykiatrisk undersökning) och omhändertagande (26 kap. 22 § första stycket, 28 kap. 6 b § och 28 kap. 11 § första och tredje styckena ), dels sådana frihetsberövanden som skett genom intagning i kriminalvårdsanstalt eller särskilt ungdomshem för verkställighet av fängelsestraff eller sluten ungdomsvård eller som skett för verkställighet i form av intensivövervakning med elektronisk kontroll. Det innebär att s.k. administrativa frihetsberövanden faller utanför tillämpningsområdet. Inte heller omfattas sådant frihetsberövande som skett i syfte att säkerställa verkställigheten av ett utvisningsbeslut. För att tillgodoräknande ska ske krävs att frihetsberövandet varat av minst . Varje frihetsberövande ska bedömas för sig. Om ett frihetsberövande övergår i ett annat, t.ex. ett gripande övergår i anhållande som i sin tur övergår i häktning, ska dock frihetsberövandena anses som en enhet. Med att den dömde varit frihetsberövad med anledning av de brott som prövats i målet avses främst frihetsberövanden som föregått eller ägt rum i just det mål där det fängelsestraff eller den slutna ungdomsvård döms ut beträffande vilken tillgodoräknande ska ske. Det kan avse t.ex. ett sådant frihetsberövande enligt 24 kap. som ägt rum på grund av misstanke om brott eller frihetsberövande som ägt rum utomlands på grund av t.ex. en svensk begäran om överlämnande enligt en europeisk eller nordisk arresteringsorder för lagföring här. Det finns inget krav på att den dömde ska ha fällts till ansvar för just det brott som föranlett frihetsberövandet eller att det är detta brott som medfört fängelsestraffet. Tillgodoräknande ska alltså ske oavsett om frihetsberövandet grundats på andra genom domen prövade brott än de för vilka fängelse dömts ut. Med att den dömde varit frihetsberövad med anledning av de brott som påföljden avser är avsikten att fånga in även andra frihetsberövanden än sådana som har en direkt koppling till de brott som prövats i det aktuella målet. Det kan avse t.ex. frihetsberövanden som föregått en undanröjd dom enligt 34 kap. eller en utlämning, ett överlämnande eller överförande för straffverkställighet. Det finns ingen begränsning i fråga om i hur många led bakåt tid för frihetsberövande kan tillgodoräknas den dömde vid sådant undanröjande. Frihetsberövande med anledning av de brott som påföljden avser kan även avse sådant frihetsberövande som skett genom intagning i kriminalvårdsanstalt eller särskilt ungdomshem för verkställighet av fängelse eller sluten ungdomsvård eller som skett för verkställighet av fängelse i form av intensivövervakning med elektronisk 2017/18:250 kontroll. Det kan t.ex. avse att vid verkställighet av en efter resning meddelad dom tillgodoräkna den dömde tid som denne med anledning av den undanröjda domen redan avtjänat i kriminalvårdsanstalt. Det kan också avse redan verkställd tid i ett annat land som den dömde ska tillgodoräknas här efter ett överförande av straffverkställighet. Det ska för ett tillgodoräknande räcka att det brott som föranlett frihetsberövandet har prövats av någon av instanserna i målet eller i någon av de domar som påföljden avser. Tillgodoräknande ska kunna ske både för frihetsberövanden som ägt rum i och frihetsberövanden som ägt rum utomlands. När det gäller utländska frihetsberövanden får vid avgörandet av frågan om huruvida tillgodoräknande ska ske en bedömning göras i varje enskilt fall av om frihetsberövandet i den andra staten är jämförbart med någon av de former av frihetsberövande som här kan komma i fråga för tillgodoräknande. Ytterst får vägledning sökas i den generella beskrivningen av vad som ska förstås med ett frihetsberövande. Det innebär att frihetsinskränkningar i form av mindre ingrepp i den personliga friheten som t.ex. reseförbud och anmälningsskyldighet faller utanför tillämpningsområdet. Enligt andra stycket ska tillgodoräknande inte ske om tiden för frihetsberövandet redan tillgodoräknats den dömde eller den dömde har avtjänat sådan frihetsberövande påföljd i annat mål. Det innebär att tid för frihetsberövande inte kan räknas den dömde till godo mer än en gång. Detta innefattar även situationer när tillgodoräknande skett i utlandet. En sådan situation skulle kunna vara när frihetsberövande ägt rum utomlands på grund av en svensk begäran om överlämnande enligt en nordisk eller europeisk arresteringsorder men den dömde redan fått tillgodoräkna sig häktningstiden i den andra staten som verkställighet av ett där utdömt straff. Paragrafens tredje stycke innehåller en bestämmelse om att villkor som uppställts vid överförande av verkställighet från en annan stat till ska gälla vid tillämpning av denna paragraf. Det innebär således att avsteg kan förekomma från vad som normalt ska gälla vid tillämpning av bestämmelsen. Att villkor som uppställts i samband med utlämning och överlämnande gäller följer av 2 kap. 8 § . Tredje stycket har införts efter synpunkter från Lagrådet. Beslut om att påföljd ska anses helt eller delvis verkställd 3 § Om någon döms till fängelse eller till sluten ungdomsvård och med anledning av de brott som prövats i målet eller som påföljden avser har varit frihetsberövad på ett sätt som enligt 2 § ska tillgodoräknas som verkställighet av påföljd, får rätten besluta att påföljden ska anses helt verkställd genom frihetsberövandet. En förutsättning för ett sådant beslut är att den tid som den utdömda påföljden överstiger frihetsberövandet med är ringa.