prop · H503287 · 2018-08-28 00:00:00 — Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. Skälen för regeringens förslag: Enligt 8 kap. 6 § vallagen (2005:837) ska väljare som inte är kända för röstmottagarna legitimera sig eller på annat sätt styrka sin identitet. Enligt 3 kap. 15 § andra stycket sametingslagen (1992:1433) ska en väljare som inte är känd för röstmottagaren legitimera sig för att få rösta vid val till . Möjligheten att styrka sin identitet på annat sätt än genom legitimering saknas enligt sametingslagen. Utgångspunkten för vallagen är enhetliga regler för kontroll av väljarnas identitet med ett system som är lätt att förstå och tillämpa och som uppfattas som rättvist av väljarna. I förarbetena till vallagen (prop. 2004/05:163 s. 74 f.) diskuterades vilket krav på identitetskontroll som ska ställas på väljare som inte är kända för röstmottagarna. Det framgår att bestämmelsen om identitetskontroll vid röstmottagning ska gälla lika för alla väljare och utformas på ett sätt som inte ger utrymme för godtycke eller misstankar om godtycke. Det är viktigt med ett välfungerande kontrollsystem vid all röstmottagning, såväl vid val till som till kommun- och , och . En väljare som inte är känd för röstmottagaren ska därför styrka sin identitet. 2017/18:287 En väljare kan styrka sin identitet genom att legitimera sig. Att skaffa legitimation står dock var och en fritt att göra. En ordning som innebär att identiteten endast kan styrkas genom att väljaren legitimerar sig medför en risk att de av väljarna som saknar legitimation avstår från att rösta i valet. Mot denna bakgrund har det i vallagen införts en möjlighet att styrka sin identitet på något annat tillförlitligt sätt än genom att legitimera sig. Det kan vara genom att t.ex. någon annan intygar förhållandet. Det är lämpligt att röstmottagarna dokumenterar hur väljarnas identitet har kontrollerats. I vallokalen kan det göras genom en anteckning i röstlängden när väljarnas röster tas emot. De olika möjligheterna för att styrka sin identitet i vallagen respektive sametingslagen framstår som omotiverade. Det är lämpligt med en ordning som är lika vid val till som vid andra allmänna val. Regeringen föreslår därför att sametingslagen ändras så att en väljare som inte är känd för röstmottagaren ska kunna styrka sin identitet även på annat sätt än genom att legitimera sig för att få rösta i sametingsvalet. 11.4Förbudet för familjemedlemmar att vara vittne vid brevröstning tas bort Regeringens förslag: Förbudet i sametingslagen för väljarens make eller barn att vara vittne vid brevröstning vid val till tas bort. I bestämmelsen om en väljares möjlighet att anlita biträde vid brevröstning ersätts uttrycket kroppsligt fel med uttrycket funktionsnedsättning eller liknande. Uttrycket anlita biträde ersätts med ”anlita någon annan person som hjälper honom eller henne vid röstningen”. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens (Ds 2017:34). Remissinstanserna: Myndigheten för delaktighet (MFD) tillstyrker förslaget att uttrycket kroppsligt fel ersätts med uttrycket funktionsnedsättning i sametingslagen (1992:1433) men ställer sig frågande till tillägget ”eller liknande” i samma bestämmelse. MFD pekar på att funktionsnedsättning definieras i termbank och bör vara utgångspunkt för lagtextens terminologi. Övriga remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. Skälen för regeringens förslag Förbudet i sametingslagen för familjemedlemmar att vara vittne vid brevröstning tas bort Valet till sker antingen genom röstning i vallokal eller genom brevröstning. Väljare som av olika skäl inte själva kan ta sig till ett röstmottagningsställe måste ges möjlighet att lämna sin röst på annat sätt, exempelvis genom brevröstning i valet. Vidare bör personer med nedsatt funktionsförmåga vid behov kunna få hjälp vid röstningen. I 3 kap. 19 § första stycket sametingslagen regleras brevröstning vid val till enligt följande. Vid brevröstning lägger väljaren själv in sin valsedel i ett valkuvert och tillsluter det. I närvaro av två vittnen lägger väljaren sedan valkuvertet i det ytterkuvert som också är röstkort, tillsluter det och skriver en försäkran på det att han eller hon gjort på detta sätt. Vittnena intygar skriftligen att väljaren egenhändigt undertecknat försäkran och att de inte känner till något förhållande som strider mot de uppgifter väljaren lämnat på ytterkuvertet. Vittnena ska ha fyllt och får inte vara väljarens make eller barn. I vallagen (2005:837) finns bestämmelser om genomförande av val till , landstings- och kommunfullmäktige samt . Reglerna om brevröstning i lagen (2003:84) om brevröstning i vissa fall permanentades i den nya vallagen. Av förarbetena till vallagen framgår att när det gäller kretsen som får vara vittne vid brevröstning bör samma regler gälla som vid budröstning (prop. 2004/05:163 s. 80). Det innebär att det krav som ställs enligt 7 kap. 13 § tredje stycket vallagen är att vittnet ska ha fyllt . vallag togs begränsningen som gällde enligt den upphävda lagen om brevröstning i vissa fall att väljarens barn, make eller sambo och makens eller sambons barn inte får vara vittne bort. Någon motsvarande förändring av den krets som får vara vittne vid brevröstning vid val till gjordes emellertid inte i sametingslagen. I den proposition som låg till grund för bildandet av angav regeringen i skälen till bestämmelserna om brevröstning, att det är viktigt att val till tillgår på i stort sett samma sätt som vid allmänna val (prop. 1992/93:32 s. 72). Utgångspunkten för valförfarandet är alltså att detta i huvudsak ska vara lika för de olika val som äger rum i landet, oavsett om det gäller val till , kommun- eller , eller . Nuvarande ordning innebär dock att reglerna om vittnen vid brevröstning skiljer sig åt för allmänna val och val till . I promemorian föreslås att förbudet i sametingslagen för väljarens familjemedlemmar att vara vittne vid brevröstning tas bort. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. Det saknas skäl för att vittneskraven vid brevröstning ska vara strängare vid val till än vid allmänna val. Regeringen föreslår därför att förbudet i sametingslagen för väljarens make eller barn att vara vittne vid brevröstning tas bort. Uttrycket kroppsligt fel ska ersättas med uttrycket funktionsnedsättning eller liknande och uttrycket anlita biträde ersättas med uttrycket anlita någon annan person som hjälper honom eller henne vid röstningen Av 3 kap. 19 § tredje stycket sametingslagen framgår att vid brevröstning får en väljare som på grund av kroppsligt fel inte kan avge sin röst i föreskriven ordning vid röstningen anlita biträde. I förarbetena anges att i likhet med vad som gäller vid röstning i vallokal och vid de allmänna valen får en handikappad person anlita biträde för att få hjälp med att exempelvis stoppa ner valsedeln i innerkuvertet (prop. 1992/93:32 s. 49 f.). Som en jämförelse framgår genom en hänvisning i 3 kap. 17 § första stycket sametingslagen till 7 kap. 3 § vallagen att vid röstning i vallokal kan en väljare som på grund av funktionsnedsättning eller liknande inte själv kan göra i ordning sin röst få hjälp vid röstningen, bl.a. genom att anlita någon annan person som hjälper honom eller henne. 2017/18:287 alltså inte uttrycket kroppsligt fel utan uttrycket funktionsnedsättning eller liknande. I 3 kap. 19 § tredje stycket sametingslagen, som gäller förutsättningarna för att få anlita biträde vid brevröstning, används däremot fortfarande det föråldrade uttrycket kroppsligt fel. I promemorian föreslås att detta uttryck ska ersättas med uttrycket funktionsnedsättning eller liknande. MFD tillstyrker förslaget att uttrycket kroppsligt fel ersätts med uttrycket funktionsnedsättning men ställer sig frågande till tillägget ”eller liknande”. MFD pekar på att funktionsnedsättning definieras i termbank och bör vara utgångspunkt för lagtextens terminologi. Med funktionsnedsättning avses enligt termbank en nedsättning av fysisk, psykisk eller intellektuell funktionsförmåga. En funktionsnedsättning kan uppstå till följd av sjukdom eller annat tillstånd eller till följd av en medfödd eller förvärvad skada. Sådana sjukdomar, tillstånd eller skador kan vara av bestående eller av övergående natur. Tillägget ”eller liknande” finns i bestämmelsen om hjälp vid röstning på röstmottagningsställe i 7 kap. 3 § vallagen, som 3 kap. 17 § första stycket sametingslagen hänvisar till. Mot denna bakgrund och med hänsyn till att samma förutsättningar bör gälla för hjälp vid brevröstning som vid röstning i vallokal i sametingsvalet föreslår regeringen därför att uttrycket kroppsligt fel i 3 kap. 19 § tredje stycket ersätts med funktionsnedsättning eller liknande. Även uttrycket anlita biträde bör, i enlighet med utformningen av motsvarande bestämmelse i vallagen, ersättas med ”anlita någon annan person som hjälper honom eller henne vid röstningen”. 11.5Rättelse av en felaktig hänvisning i sametingslagen till den gamla vallagen Regeringens förslag: En följdändring görs med anledning av vallag. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens, (Ds 2017:34). Remissinstanserna har inte berört förslaget. Skälen för regeringens förslag: ersattes vallagen (1997:157) av en ny vallag (2005:837) som den gamla vallagen upphörde att gälla. och har påtalat att det i sametingslagen (1992:1433) kvarstår en hänvisning till den gamla vallagen. Vissa bestämmelser i sametingslagen hänvisar till bestämmelser i vallagen. Hänvisningarna i 2 kap. 2 § och 3 kap. 2, 17, 22, 32, 32 a och 33 §§ görs till gällande vallag. Däremot hänvisas det fortfarande i 3 kap. 2 § sametingslagen till upphävda vallag. Det beror uppenbarligen på ett förbiseende när sametingslagen ändrades i samband med att den nya vallagen trädde i kraft. Som konstateras i promemorian ska denna felaktiga hänvisning ändras. Eftersom hänvisningen i bestämmelsen inte gäller någon särskild paragraf i vallagen behöver endast beteckningen på vallagen ändras. Regeringens förslag: Lagen och lagändringarna ska träda i kraft . Ärenden som har inletts hos före ikraftträdandet men ännu inte har avgjorts ska handläggas enligt äldre föreskrifter i sametingslagen. Bestämmelsen i sametingslagen om att plenum får besluta om skäliga ekonomiska förmåner för ledamöter och ersättare ska inte tillämpas på förmåner som har intjänats före ikraftträdandet. Rapportens förslag: I rapporten lämnas inte något förslag om tidpunkt för ikraftträdande (ESV 2017:6). Promemoriornas förslag: I promemoriorna Reglering av ekonomiska förmåner för förtroendevalda i (Ds 2017:63) och Säkerhetshöjande åtgärder vid sammanträden (Ds 2017:65) föreslås att den nya lagen och lagändringarna ska träda i kraft . I promemorian Ändringar i bestämmelser om val till (Ds 2017:34) föreslås att lagändringen ska träda i kraft . Promemoriornas förslag om övergångsbestämmelser överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som yttrat sig över förslagen tillstyrker eller har inte några synpunkter på dem. Angående bestämmelsen om ekonomiska förmåner för förtroendevalda anser att det kan finnas skäl att omformulera övergångsbestämmelsen eftersom det enligt promemorian står fritt att besluta om pensionsförmåner till förtroendevalda och det inte synes finnas några intjänade förmåner. Jakt- och fiskesamerna och Samelandspartiet/Sámiid Riikkabellodat anser angående samma fråga att det inte är godtagbart att bestämmelsen inte kan tillämpas retroaktivt och menar att ersättning bör betalas ut retroaktivt till de som tidigare tjänstgjort i den omfattning som föreslås i promemorian. Skälen för regeringens förslag kommer att kunna fatta beslut om lagändringarna tidigast under den . Därefter måste en ny instruktion för beslutas. måste också besluta en ny arbetsordning. Ikraftträdandet vad gäller ändringarna i sametingslagen (1992:1433) om organisation bör därför sättas till . Vid ikraftträdandet kommer det att finnas ett antal öppna ärenden hos . Det kan röra sig om ansökningar om bidrag eller ersättningar, framställningar av annat slag m.m. Det framstår som mest ändamålsenligt att dessa ärenden slutförs inom ramen för den fördelning av uppgifter mellan styrelse och kanslichef som gällde när handläggningen inleddes. Detta föreslås regleras i en övergångsbestämmelse. 2017/18:287 Ekonomiska förmåner för förtroendevalda i Såsom konstaterats i avsnitt 5 har möjlighet att besluta om ekonomiska förmåner till förtroendevalda i . Den föreslagna regleringen tydliggör detta. Det tidigaste datum som ändringen i sametingslagen beräknas kunna träda i kraft är . I promemorian föreslås en övergångsbestämmelse om att bestämmelsen om ekonomiska förmåner för förtroendevalda inte ska tillämpas på förmåner som har intjänats före ikraftträdandet. anser att det kan finnas skäl att omformulera övergångsbestämmelsen eftersom det enligt promemorian står fritt att besluta om pensionsförmåner till förtroendevalda och det inte synes finnas några intjänade förmåner. Jakt- och fiskesamerna och Samelandspartiet/Sámiid Riikkabellodat anser angående samma fråga att det inte är godtagbart att bestämmelsen inte kan tillämpas retroaktivt och menar att ersättning bör betalas ut retroaktivt till de som tidigare tjänstgjort i den omfattning som föreslås i promemorian. Bestämmelsen om plenums rätt att besluta om skäliga ekonomiska förmåner till förtroendevalda avser framtida förmåner efter att bestämmelsen trätt i kraft, dvs. den avser inte att utgöra ett stöd för retroaktiv ekonomisk ersättning. Även om bestämmelsen endast är av förtydligande karaktär bör den nämnda avsikten komma till uttryck genom den ovan nämnda övergångsbestämmelsen. Reglering om offentlighet vid sammanträden och om säkerhetskontroll Den nya lagen om säkerhetskontroll vid offentliga sammanträden och lagändringarna i sametingslagen vad gäller offentlighet vid sammanträden, och lagen (1980:578) om ordningsvakter vad gäller säkerhetskontroll vid offentliga sammanträden bör träda i kraft . Regeringen bedömer att det kan ske . Bestämmelser om val till Lagändringarna i sametingslagen vad gäller bestämmelser om val till bör tillämpas från och med nästa gång val hålls till . För att valadministrationen ska få rimliga möjligheter att förbereda sig för de administrativa uppgifterna vid val till och de ändringar som lagändringarna innebär, bör dessa träda i kraft . Det bedöms att denna tidpunkt är . I denna analys görs bedömningar av konsekvenser av förslagen att göra vissa förändringar i organisation, reglera ekonomiska förmåner för förtroendevalda i , införa bestämmelser om offentlighet och ordning vid sammanträden och om säker- Prop. 2017/18:287 hetskontroll vid offentliga sammanträden samt ändra i bestämmelser om val till . Förslagen kommer i första hand att beröra , men vissa av förslagen kommer även att beröra enskilda på ett generellt plan. De föreslagna förändringarna innebär att det blir en tydligare ansvarsfördelning mellan olika funktioner: plenum, styrelsen och kanslichefen. Det kommer i fortsättningen att framgå av sametingslagen (1992:1433) att det finns en kanslichef och vad dennas arbetsuppgifter består av. framgår detta endast av förordningen (2009:1395) med instruktion för . Verksamheten kommer härigenom att kunna bedrivas effektivare bl.a. genom att oklarheter om ansvarsfördelningen mellan styrelsen och kanslichefen minskas. Vidare renodlas terminologin i sametingslagen, vilket också bör bidra till ett förtydligande av ansvarsfördelningen. Enligt regeringens uppfattning kommer detta bidra till att förbättra den interna styrningen och kontrollen i och medföra att användningen av statliga medel ännu bättre kommer att tillgodose kraven i gällande föreskrifter. Förslagen är såvitt avser kostnadsneutrala. Förslagen bedöms inte få några konsekvenser för någon annan än . 13.2Reglering av ekonomiska förmåner för förtroendevalda i Förslaget att plenum får besluta om skäliga ekonomiska förmåner för förtroendevalda i klargör att likt kommunala beslutande församlingar och har möjlighet att besluta om förmåner för de förtroendevalda. Trots att redan får besluta om ekonomiska villkor och förmåner för de förtroendevalda är det ändamålsenligt och av principiell betydelse att detta även framgår av sametingslagen. Regeringen konstaterar att en alternativ lösning skulle vara att införa en reglering som liknar den för ledamöter. Riksdagsledamöterna har en särskild reglering av ersättningar i lagen (2016:1108) om ersättning till ledamöter. En sådan metod skulle dock innebära en mycket detaljerad reglering i sametingslagen. Dessutom skulle en sådan reglering inte stå i rimlig proportion till den administrativa merkostnaden. Mot denna bakgrund framstår detta som en mindre lämplig lösning. Pension är att betrakta som en ekonomisk förmån. Om plenum beslutar att de förtroendevalda som tjänstgör på heltid eller betydande del av heltid ska erhålla pension kommer det att medföra en kostnad för . Hur stor kostnadsökningen kommer att bli beror på utformningen av en pensionslösning. måste välja formen för hanteringen av en eventuell pensionsutfästelse både avseende kostnader för pension och den administrativa hanteringen av pensioner. Kostnaden för en pensionslösning för förtroendevalda är helt beroende av hur eventuella pensionsvillkor är utformade och hur väljer att behandla pensionskostnaden. Vid en beräkning av pensionskostnader är det rimligt att utgå från ett system som antingen liknar det för kommunala förtroendevalda eller förtroendevalda. har haft två förtroendevalda som fullgör sina uppdrag på heltid eller betydande del av ordförande med en månatlig och dess vice ordförande med en har en förtroendevald med månatlig ersättning om 1 inkomstbasbelopp (styrelsens ordförande) och sex förtroendevalda med en ersättning om 0,4 inkomstbasbelopp. För den del av en ersättning som överstiger årlig ersättning om 7,5 inkomstbasbelopp är kostnaden för en pension förhållandevis mycket högre än för lägre inkomster, då befintliga tjänstepensionssystem avser att kompensera intjänandet till allmän pension som inte sker för inkomster överstigande 7,5 inkomstbasbelopp. För inkomster understigande 7,5 inkomstbasbelopp utgör tjänstepensionen bara ett komplement till den allmänna pensionen. Systemet för kommunala förtroendevalda består av en premiebestämd ålderspension, sjukpension och familjeskydd i form av ett efterlevandeskydd. Kostnader för en pensionslösning för förtroendevalda liknande den som gäller för de kommunala förtroendevalda är beräknat utifrån inkomstbasbelopp följande. Den årliga kostnaden uppgår person med en månatlig ersättning om 0,4 inkomstbasbelopp uppgår den årliga kostnaden för ålderspension till . Förutom kostnaden för ålderspension tillkommer kostnader för eventuellt utfallande sjukpension, efterlevande- och familjeskydd. Ett alternativ till ovanstående pensionslösning skulle vara en försäkringslösning. Premierna för ålderspension blir i princip desamma som ovanstående. En jämförelse kan även göras med systemet för riksdagsledamöter som består av en förmånsbestämd ålderspension, sjukpension och efterlevandeskydd. Kostnader för en pensionslösning liknande den som gäller för riksdagsledamöter är svårare att beräkna exakt än det kommunala då det är ett förmånsbestämt system. Då inte betalar för sina pensionskostnader utan skuldför dessa utgår beräkningen här från en årlig skuldökning. Med inkomstbasbelopp och räknat på en person född med Prop. 2017/18:287 en månatlig ersättning på ett inkomstbasbelopp samt med en skuldränta på rör det sig om en årlig pensionsskuldökning på . För en person med samma antaganden som ovan men med en månatlig ersättning om 0,4 inkomstbasbelopp uppgår den årliga pensionsskuldökningen till . Förutom kostnaden för ålderspension tillkommer kostnader för eventuellt utfallande sjukpension och efterlevandeskydd. Hur stor kostnadsökningen kommer att bli beror således på utformningen av pensionslösning. Med utgångspunkt i de kostnader som redogjorts för ovan samt mot bakgrund av att förvaltningsanslag ökades permanent i budgetpropositionen (prop. 2017/2018:1 utg.omr. 1) bedöms de kostnader som uppstår rymmas inom förvaltningsanslag. 13.3Reglering om offentlighet, ordning och säkerhetskontroll vid sammanträden Förslaget att införa en reglering i sametingslagen om offentlighet och ordning vid sammanträden medför inga ökade kostnader eller andra konsekvenser, eftersom det inte innebär någon förändring i förhållande till vad som gäller . Lagen om säkerhetskontroll vid offentliga sammanträden kommer att möjliggöra för att besluta om säkerhetskontroll vid offentliga sammanträden i plenum, styrelse och nämnder om det finns anledning att befara att det vid sammanträdet kan komma att begås brott som innebär en allvarlig fara för någons liv eller hälsa eller för omfattande förstörelse av egendom. har uppgett att det har förekommit incidenter före och vid sammanträden. Ett alternativ till en särskild lagstiftning om säkerhetskontroll vid offentliga sammanträden vore att med stöd av gällande regelverk vid behov skulle använda sig av väktare eller ordningsvakter. Det bedöms dock finnas ett behov för av att kunna besluta om säkerhetskontroll vid dess offentliga sammanträden på motsvarande sätt som kommuner och landsting kan besluta om detta. Behovet av säkerhetskontroll bör dock på samma sätt som för kommuners och landstings sammanträden bedömas med utgångspunkt i de risker och den sårbarhet som gäller för sammanträden av denna typ, liksom konsekvenserna av ett våldsdåd. Det handlar främst om att säkerställa de demokratiska institutionernas möjlighet att fungera genom att göra det möjligt att hålla sammanträden under trygga former. 2017/18:287 13.3.1 Konsekvenser för plenum håller normalt tre sammanträden . Styrelsens och nämndernas sammanträden är endast i undantagsfall offentliga. Det torde vara mycket sällan som kommer att behöva besluta om säkerhetskontroll, och i praktiken endast vid sammanträden i plenum, eftersom sammanträden i styrelsen och nämnderna bara undantagsvis kommer att vara offentliga. Erfarenheterna av tillämpningen av lagen (2010:294) om säkerhetskontroll vid offentliga sammanträden i kommuner och landsting talar också för att beslut om säkerhetskontroll sällan kommer att bli aktuellt. Det kan förutsättas att en eventuell säkerhetskontroll kommer att genomföras med hjälp av metalldetektor eller liknande. Sådan utrustning behöver således finnas tillgänglig, men kan hyras. Det är mycket ovanligt att kommunerna själva har utrustning för säkerhetskontroll. Vid behov händer det att man använder sig av lokaler där det redan finns tillgång till utrustning. bör kunna göra på samma sätt. håller sina sammanträden på flera olika orter. Utrustningen är dock av så enkelt slag att den vid behov kan medföras till aktuell lokal. Det blir fråga om en engångskostnad för om myndigheten ska anskaffa utrustningen. För det fall utrustning införskaffas bedöms kostnaden rymmas inom ramen för förvaltningsanslag. Övriga kostnader för ordningsvakter och eventuell hyra av teknisk utrustning bekostas också av , oavsett om dessa funktioner hyrs in från bevakningsbolag eller ordnas på annat sätt. Även dessa kostnader kommer dock vara begränsade och bedöms därmed rymmas inom förvaltningsanslaget. Den största kostnaden för säkerhetskontroller är sannolikt den som avser personal. står för kostnaden för den personal myndigheten tillhandahåller för samråd och för ledning av kontrollerna. Regeringen bedömer att säkerhetskontroll enligt lagen kommer att bli aktuellt förhållandevis sällan. Förslaget kommer därmed endast att medföra marginella merkostnader för . Dessa kostnader kommer att rymmas inom ramen för befintliga anslag. 13.4 Ändringar i bestämmelser om val till ledamöter väljs av samerna genom direkta val i ett Landet utgör en valkrets. hålls tredje söndagen . gifterna vid val till är uppdelade mellan valnämnd, i och .