prop · H503108 · 2018-02-20 00:00:00 — Det kravet anses vara uppfyllt genom att medborgare i EES och får kännedom om vakanser på den svenska arbetsmarknaden (prop. 2007/08:147 s. 36). Om arbetsgivaren inte lyckas rekrytera någon lämplig person bosatt i någon EES-stat eller i står det arbetsgivaren fritt att rekrytera från tredjeland. De angivna bestämmelserna gäller endast för prövning av arbetstillstånd enligt de allmänna reglerna i 6 kap. 2 § första stycket UtlL eller enligt reglerna om EU-blåkort, och kommer alltså inte att omfatta reglerna i det nya kapitlet om tillstånd för säsongsarbete. Kammarrätten i ifrågasätter om förslaget är motiverat när det gäller säsongsarbetare. Enligt regeringens mening är det dock angeläget att regelverket för arbetskraftinvandring hålls samman i så stor utsträckning som möjligt. Det bör mot denna bakgrund införas en bestämmelse om att ska kontrollera att unionsföreträdet har respekterats även i fråga om tillstånd för säsongsarbete. Något hinder mot en sådan bestämmelse torde enligt artikel 8.3 och skäl 9 inte finnas. TCO invänder inte mot förslaget om unionsföreträde men anser att den svenska tolkningen är för snäv och därför bör ses över generellt. Regeringen bedömer att detta inte är en fråga som bör regleras närmare i lagstiftning. Regeringens förslag: Om säsongsanställningen avser ett reglerat yrke, yrkesverksamhet där det krävs bestämda yrkeskvalifikationer för att få tillträde till eller utöva verksamheten eller någon form av denna eller använda en viss yrkestitel, ska utlänningen styrka behörigheten att få utöva yrket i . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Universitets- och högskolerådet önskar vissa förtydliganden, bl.a. avseende om de behöriga myndigheterna för reglerade yrken i ska tillämpa ett särskilt förfarande för erkännande av yrkeskvalifikationer för säsongsbunden yrkesutövning i och om en prövning av tillträde till ett reglerat yrke ska göras innan eller i samband med att en ansökan om tillstånd för säsongsarbete lämnas Skälen för regeringens förslag: Enligt artiklarna 5.4 och 6.6 får medlemsstaterna kräva att en tredjelandsmedborgare lägger fram 2017/18:108 handlingar som styrker att han eller hon uppfyller villkoren enligt nationell rätt för att utöva ett reglerat yrke om anställningsavtalet eller anställningserbjudandet anger att tredjelandsmedborgaren kommer att utöva ett sådant yrke. Med reglerat yrke avses enligt artiklarna 5.4 och 6.6 ett yrke enligt definitionen i och rådets direktiv /36/EG av om erkännande av yrkeskvalifikationer. Denna definition av reglerat yrke har genomförts i 5 § 2 lagen (2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer där det framgår att med reglerat yrke avses yrkesverksamhet där det genom lag, förordning eller andra föreskrifter, direkt eller indirekt, krävs bestämda yrkeskvalifikationer för att få tillträde till eller utöva verksamheten eller någon form av denna eller använda en viss yrkestitel. De reglerade yrken som finns i anges i bilagan till förordningen (2016:157) om erkännande av yrkeskvalifikationer. De flesta av de reglerade yrkena i finns inom hälso- och sjukvårdssektorn. Om säsongsanställningen avser ett reglerat yrke, vilket inte bedöms vanligt, kommer prövningen av yrkeskvalifikationer att ske på samma sätt som görs . Det innebär att utlänningen ska styrka sin behörighet att utöva ett reglerat yrke enligt de krav som ställs enligt svensk rätt, dvs. att behörig myndighet har erkänt sökandens utländska yrkeskvalifikationer och prövat att övriga förutsättningar för tillträde till yrket är uppfyllda. Om yrkeskvalifikationerna har förvärvats eller erkänts i en stat inom EES eller i gäller även lagen och förordningen om erkännande av yrkeskvalifikationer. Något särskilt förfarande för säsongsbunden yrkesutövning i ska därmed inte tillämpas. I de fall ett säsongsarbete avser ett reglerat yrke är det sammanfattningsvis rimligt att utlänningen uppfyller de krav som ställs på yrkeskvalifikationer för att få utöva yrket i . Möjligheten enligt direktivet att införa en sådan bestämmelse bör därför utnyttjas. Om utlänningen för sin ansökan om säsongsarbete inte redan lämnat tillräckliga uppgifter kan förelägga honom eller henne att inom en rimlig tidsfrist tillhandahålla de ytterligare uppgifter som krävs (se avsnitt 10.4). Regeringens förslag: En ansökan om tillstånd för säsongsarbete ska inte beviljas om det finns risk för att utlänningen inte har för avsikt att lämna när tillståndstiden har löpt ut. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: påpekar att en prövning av återvändandeavsikten inte görs vid arbetstillståndsärenden och anför att det nya kriteriet kan innebära att handläggningen blir mer resurs- och Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 6.5 ska medlemsstaterna vid handläggningen av en ansökan kontrollera att tredjelandsmedborgaren inte utgör en risk för olaglig invandring och att han eller hon avser att lämna medlemsstaternas territorium senast det datum då tillståndet löper Bestämmelsen är endast tillämplig på vistelser som överstiger . Direktivets bestämmelse i denna del är tvingande. En bestämmelse om att Prop. 2017/18:108 ett tillstånd för säsongsarbete inte ska beviljas en utlänning om det finns risk för att han eller hon inte kommer att lämna landet när tillståndet löper ut bör därför tas in i utlänningslagen. När det gäller vistelser som inte överstiger finns en motsvarande bestämmelse i artikel 21 i viseringskodexen som ska tillämpas vid prövning av en ansökan om Schengenvisering. För att de föreslagna reglerna ska bli begripliga och sammanhållna bedöms det ändamålsenligt att även för dessa kortare vistelser införa ett krav på att en ansökan inte ska beviljas om det finns risk för att utlänningen inte kommer att lämna landet. I sammanhanget kan det nämnas att kommissionen vid ett kontaktkommittémöte angående genomförandet av direktivet informerat medlemsstaterna om att kommissionen anser att bestämmelsen i artikel 6.5 ska tillämpas på motsvarande sätt som bestämmelsen i artikel 21 i viseringskodexen. Även om direktivets krav att kontrollera återvändandeavsikten för säsongsarbetare som avser att arbeta mer än medför en utökad prövning för , utgör denna kontroll således inte någon nyhet i sig. Med hänsyn till detta samt att antalet ärenden som kommer att omfattas av de nya reglerna om tillstånd för säsongsarbete bedöms bli begränsat bör handläggning inte påverkas nämnvärt av direktivets krav i denna del. 8.10Hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa Regeringens förslag: Ett tillstånd för säsongsarbete ska inte beviljas en utlänning som utgör ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa. Lagen om särskild utlänningskontroll ska kompletteras med en hänvisning till utlänningslagens nya bestämmelser om tillstånd för säsongsarbete. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 6.4, som är tvingande, ska en tredjelandsmedborgare som anses utgöra ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa inte beviljas inresa. Artikeln gäller bara för inresa som säsongsarbetare för vistelser som överstiger . För kortare vistelser finns det dock en liknande bestämmelse i artikel 21 i viseringskodexen som ska tillämpas vid prövning av en Schengenvisering. För att de föreslagna reglerna ska bli begripliga och sammanhållna är det lämpligt att för såväl längre som kortare vistelser införa ett krav på att utlänningen inte får utgöra ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa (jfr prop. 2010/11:121 s. 31). Ärenden med säkerhetsaspekter handläggs antingen enligt utlänningslagen eller enligt lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, härefter I de fall Säkerhetspolisen i ett ärende enligt 2017/18:108 utlänningslagen, av skäl som rör rikets säkerhet eller som annars har betydelse för allmän säkerhet, förordar att en utlännings ansökan om uppehållstillstånd eller arbetstillstånd ska avslås eller att ett sådant tillstånd återkallas, ska ärendet handläggas som ett säkerhetsärende (1 kap. 7 § UtlL). Ärenden om tillstånd för säsongsarbete omfattas av bestämmelsen och kan således utgöra ett säkerhetsärende. Så kallade kvalificerade säkerhetsärenden handläggs inte enligt utlänningslagen utan enligt lagen om särskild utlänningskontroll. Bestämmelserna i lagen om särskild utlänningskontroll innebär bl.a. att om en utlänning har ansökt om uppehållstillstånd eller förlängning av tillståndstiden för ett uppehållstillstånd och Säkerhetspolisen har ansökt om att utlänningen ska utvisas, ska ansökningarna handläggas tillsammans enligt lagen om särskild utlänningskontroll. I 5 § LSU hänvisas till de bestämmelser i utlänningslagen som gäller i tillämpliga delar vid handläggningen av ärenden enligt lagen om särskild utlänningskontroll. Ett tillstånd för säsongsarbete är ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd om vistelsen överstiger och ett arbetstillstånd om den inte överstiger . Mot bakgrund av att även ärenden om sådana tillstånd kan bedömas utgöra kvalificerade säkerhetsärenden bör 5 § LSU kompletteras med en hänvisning till de nya bestämmelserna om tillstånd för säsongsarbete. Regeringens förslag: Ett tillstånd för säsongsarbete får inte beviljas än utlänningens pass gäller. Regeringens bedömning: Möjligheten enligt direktivet att införa särskilda krav för resehandlingar bör inte utnyttjas. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända mot förslaget och bedömningen. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Enligt artikel 6.7 ska medlemsstaterna kräva att en tredjelandsmedborgare har en resehandling som är giltig enligt nationell rätt. Den ska vara giltig minst som giltighetstiden för tillståndet för säsongsarbete. Dessutom får medlemsstaterna enligt artikel 6.7 andra stycket kräva att a)den sista giltighetsdagen för resehandlingen överstiger vistelsens avsedda längd med , b)resehandlingen har utfärdats , och c)resehandlingen innehåller minst två tomma sidor. Enligt 2 kap. 1 § UtlL gäller att en utlänning som reser in i eller vistas i ska ha pass. Enligt 4 kap. 23 § UtlF får ett tidsbegränsat uppehållstillstånd inte beviljas än utlänningens pass gäller, om inte frågan om tillstånd gäller de kategorier som finns angivna i den bestämmelsen eller om det annars finns särskilda skäl. Enligt 5 kap. 9 § UtlF får ett arbetstillstånd inte beviljas än utlänningen har tillstånd att vistas här eller får vistas här utan tillstånd och inte för längre Prop. 2017/18:108 tid än utlänningens pass gäller, om det inte finns särskilda skäl. Utlänningsförordningens regler i detta avseende överensstämmer inte helt med artikel 6.7 eftersom det enligt direktivet saknas möjlighet att göra undantag från villkoret att tillståndet inte får gälla än utlänningens resehandling. För att helt uppfylla direktivets krav i denna del bör det därför införas en särskild bestämmelse om detta. Som framgår i avsnitt 10.3 får ett tillstånd för säsongsarbete inte heller beviljas än anställningstiden. Enligt artikel 6.7 andra stycket får medlemsstaterna ställa upp ytterligare krav på utlänningens resehandling, bl.a. att resehandlingens giltighetstid ska överstiga vistelsens längd med . Några sådana ytterligare krav på resehandlingen gäller enligt svensk rätt inte för att beviljas andra slags uppehålls- eller arbetstillstånd. Det saknas anledning att i det här sammanhanget införa särskilda bestämmelser för säsongsarbetares resehandlingar. Möjligheten enligt direktivet att införa ytterligare krav på utlänningens resehandling bör därför inte utnyttjas. I sammanhanget kan dock nämnas att det i artikel 6.1 i och rådets förordning (EU) 2016/399 av om en unionskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna) finns bestämmelser som delvis motsvarar artikel 6.7 andra stycket i direktivet. 8.12Möjlighet att besluta om inresekvoter Regeringens bedömning: Möjligheten enligt direktivet att besluta om inresekvoter för tredjelandsmedborgare som reser in till medlemsstaternas territorier för säsongsarbete bör inte utnyttjas. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 7 ska direktivet inte påverka medlemsstaternas rätt att besluta om inresekvoter för tredjelandsmedborgare som reser in till deras territorier för säsongsarbete. På grundval av detta får en ansökan om tillstånd för säsongsarbete antingen betraktas som ej godtagbar eller avvisas. Till skillnad från vissa andra medlemsstater tillämpar inte ett system med årliga kvoter för hur många utlänningar som kan beviljas tillstånd att resa in i landet för att arbeta. Möjligheten att införa en inresekvot bör därför inte utnyttjas. Grunder för avslag, återkallelse och Tvingande grunder för avslag Regeringens förslag: Ett tillstånd för säsongsarbete ska inte beviljas en utlänning som visar upp handlingar som har förvärvats på ett bedrägligt sätt, förfalskats eller ändrats i något avseende. Regeringens bedömning: Det behöver inte särskilt anges att en ansökan ska avslås om villkoren för tillståndet inte är uppfyllda. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med Remissinstanserna: Universitets- och högskolerådet efterfrågar ett förtydligande av förfarandet för identifiering av förfalskade handlingar och om behöriga myndigheter ska informera i de fall förfalskade handlingar identifieras i samband med en prövning av ansökan om erkännande av examens- och utbildningsbevis respektive Skälen för regeringens förslag och bedömning I artikel 8 anges på vilka grunder som en ansökan om tillstånd för säsongsarbete kan avslås. Avslagsgrunderna är i några fall tvingande (ansökan ska avslås) och i några fall fakultativa (ansökan får avslås). De tvingande grunderna för avslag finns i artikel 8.1. För det första ska en ansökan avslås om villkoren i artiklarna 5 och 6 inte är uppfyllda. ansökan ska också avslås om de handlingar som läggs fram har förvärvats på ett bedrägligt sätt, förfalskats eller ändrats i något avseende. Villkoren är inte uppfyllda I avsnitt 8 redovisas vilka lagstiftningsåtgärder som bedöms nödvändiga för att genomföra artiklarna 5 och 6, som innehåller villkoren för att sökanden ska kunna beviljas ett tillstånd. Att en ansökan ska avslås om dessa förutsättningar inte är uppfyllda följer redan av reglernas Det behövs därför inte någon särskild bestämmelse om att ett tillstånd för säsongsarbete ska avslås om förutsättningarna för ett tillstånd inte är uppfyllda. Direktivets bestämmelse om att en ansökan ska avslås om de handlingar som åberopas till stöd för ansökan har förvärvats på ett bedrägligt sätt, förfalskats eller ändrats i något avseende är tvingande. avslagsgrund bör därför införas. Universitets- och högskolerådet önskar ett förtydligande, bl.a. av det tilltänkta förfarandet för identifiering av har som myndighet en Prop. 2017/18:108 utredningsskyldighet och ska se till att ärendet blir utrett så som dess I de fall det behövs kompletteringar från sökanden eller vidtas andra utredningsåtgärder ska myndigheten göra det. Det är exempelvis nödvändigt när det finns anledning att ifrågasätta en handlings eller dess uppgifters riktighet, oavsett varifrån informationen kommer. Regeringen bedömer att inom ramen för sin verksamhet kommer att kunna utarbeta rutiner för handläggning av dessa ärenden. 9.2Fakultativa grunder för avslag Regeringens förslag: Ett tillstånd för säsongsarbete får vägras om –arbetsgivaren har blivit påförd en sanktion för att ha haft en utlänning anställd utan nödvändiga tillstånd, –arbetsgivaren har blivit påförd en sanktion för att ha lämnat oriktiga uppgifter till ledning för en myndighets beslut om skatt eller avgift och uppgifterna gäller redovisning av arbete, –arbetsgivaren har blivit påförd en sanktion för att inte ha uppfyllt sina skyldigheter i förhållande till utlänningar som har beviljats tillstånd för säsongsarbete, –arbetsgivaren inte har uppfyllt sina rättsliga skyldigheter beträffande social trygghet, skatter, arbetstagares rättigheter, arbetsvillkor eller anställningsvillkor, –arbetsgivarens verksamhet håller på att avvecklas eller har avvecklats genom konkurs eller om arbetsgivaren inte bedriver någon ekonomisk verksamhet, eller –utlänningen har haft ett tillstånd för säsongsarbete och inte följt villkoren för det tillståndet. Regeringens bedömning: Möjligheten enligt direktivet att införa en särskild bestämmelse om avslag på grund av att arbetsgivaren har avskaffat en heltidstjänst i syfte att skapa en ledig plats för säsongsarbete bör inte utnyttjas. Möjligheten som finns enligt direktivet att införa en arbetsmarknadsprövning specifikt för säsongsarbete bör inte heller utnyttjas. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: är positiv till förslaget men anser att en ansökan bör kunna avslås eller ett tillstånd återkallas om utredningen visar att en arbetsgivare eller en arbetsgivares huvudman omfattas av ett eller flera av de föreslagna kriterierna. önskar förtydliganden bl.a. när det gäller utredningsdjupet av arbetsgivarens förhållanden. är positivt till förslaget om att tillstånd för säsongsarbete får vägras om arbetsgivaren inte har uppfyllt sina rättsliga skyldigheter och noterar att detta förutsätter samverkan och informationsutbyte mellan myndigheterna. anser att en bestämmelse med motsvarande innebörd som i direktivets artikel 8.5 (proportionalitetsprincipen) bör tas in i utlänningslagen. 2017/18:108 pekar på att det kan finnas anledning att i lagtext närmare ange vilka omständigheter som ska beaktas vid tillämpning av proportionalitetsprincipen. () anser i och för sig att det kan finnas fog för att inte införa en särskild bestämmelse om avslag för det fall arbetsgivaren har avskaffat en heltidstjänst i syfte att skapa en ledig plats för säsongsarbete, men efterfrågar en utförligare analys av varför det saknas ett behov av en sådan bestämmelse. Skälen för regeringens förslag och bedömning Enligt artikel 8.2 a ska medlemsstaterna, i förekommande fall, avslå en ansökan om tillstånd för säsongsarbete när arbetsgivaren i enlighet med nationell rätt har påförts sanktioner för odeklarerat arbete och/eller olaglig anställning. Enligt artikel 8.2 b ska medlemsstaterna, i förekommande fall, avslå en ansökan om tillstånd för säsongsarbete när arbetsgivarens verksamhet avvecklas eller har avvecklats enligt nationell insolvensrätt eller när arbetsgivaren inte bedriver någon ekonomisk verksamhet. Enligt artikel 8.2 c ska medlemsstaterna, i förekommande fall, avslå en ansökan om tillstånd för säsongsarbete när arbetsgivaren har påförts sanktioner enligt artikel 17. Enligt artikel 8.3 får medlemsstaterna innan de beslutar om en ansökan kontrollera om den lediga platsen kan tillsättas med medborgare i den egna medlemsstaten, med andra unionsmedborgare eller med tredjelandsmedborgare som lagligen uppehåller sig i den medlemsstaten. Enligt artikel 8.4 a får medlemsstaterna avslå en ansökan om tillstånd för säsongsarbete om arbetsgivaren inte har uppfyllt sina rättsliga skyldigheter beträffande social trygghet, beskattning, arbetstagares rättigheter, arbetsvillkor eller anställningsvillkor enligt tillämplig rätt och/eller kollektivavtal. Enligt artikel 8.4 b får medlemsstaterna avslå en ansökan om tillstånd för säsongsarbete om arbetsgivaren som föregick ansökan har avskaffat en heltidstjänst i syfte att skapa den lediga plats som arbetsgivaren försöker tillsätta genom att tillämpa säsongsanställningsdirektivet. Enligt artikel 8.4 c får medlemsstaterna avslå en ansökan om tillstånd för säsongsarbete om tredjelandsmedborgaren inte har uppfyllt skyldigheterna i ett tidigare beslut om inresetillstånd som säsongsarbetare. Enligt artikel 8.5 ska beslut om att avslå en ansökan på dessa grunder fattas med beaktande av de särskilda omständigheterna i fallet, inbegripet säsongsarbetarens intressen, och med respekt för proportionalitetsprincipen. I artikel 8.6 anges att skälen till att vägra att utfärda en visering för kortare vistelser regleras i de relevanta bestämmelserna i viseringskodexen. Arbetsgivaren har påförts sanktioner Artikel 8.2 är vid första anblick utformad som en obligatorisk avslagsgrund, eftersom det anges att ansökan ska avslås om arbetsgivaren har ålagts vissa sanktioner. Eftersom denna avslagsgrund emellertid ska tillämpas ”i förekommande fall” och det av artikel 8.5 framgår att ett beslut att avslå en ansökan ska fattas med beaktande av de särskilda omständigheterna i det enskilda fallet och med respekt för proportionalitetsprincipen, bedömer dock regeringen att avslagsgrunden är fakultativ. Det väsentliga bör vara att åtgärden finns tillgänglig i lagstiftningen och kan användas mot en arbetsgivare som t.ex. har ålagts sanktioner för odeklarerat arbete eller olaglig anställning (jfr prop. 2012/13:125 s. 57–58 och prop. 2017/18:34 s. 54). Någon definition av vad som avses med olaglig anställning finns inte i säsongsanställningsdirektivet. Det kan dock konstateras att det s.k. sanktionsdirektivet (och rådets direktiv /52/EG av om minimistandarder för sanktioner och åtgärder mot arbetsgivare för tredjelandsmedborgare som vistas olagligt) innehåller ett förbud mot att anställa en tredjelandsmedborgare som vistas olagligt och innehåller både straffrättsliga och finansiella sanktioner mot arbetsgivare som bryter mot förbudet. Mot denna bakgrund bör bestämmelserna i 20 kap. UtlL om olovlig anställning kunna tjäna som vägledning beträffande innebörden av begreppet. Av 20 kap. 5 § följer nämligen att en arbetsgivare kan straffas om han eller hon har en utlänning anställd som saknar föreskrivet arbetstillstånd eller saknar rätt att vistas i . Vidare följer av 20 kap. 12 § första stycket att en fysisk eller juridisk person kan bli skyldig att betala en särskild avgift om en utlänning har varit anställd utan att ha haft rätt att vistas i eller inte har haft arbetstillstånd. Inte heller odeklarerat arbete definieras i säsongsanställningsdirektivet. Däremot anges i kommissionens meddelande om kraftfullare åtgärder mot odeklarerat arbete av den 24.10.2007 (KOM [2007] 628) att olagligt arbete definieras som Varje betald verksamhet som till sin art inte är lagstridig men som inte anmäls till myndigheterna, med beaktande av de skillnader som förekommer i medlemsstaternas kontrollsystem. Enligt meddelandet kopplas begreppet bl.a. till skatte- och bidragsfusk såsom exempelvis svartarbete, vilket leder till minskade skatteintäkter och i många fall även dåliga arbetsförhållanden med sammanhängande hälsorisker som följd. I detta sammanhang bedöms det rimligt att tolka uttrycket sanktioner för odeklarerat arbete i säsongsanställningsdirektivet som att närmast omfatta sanktioner som har påförts på grund av oriktigt eller utelämnat uppgiftslämnande i samband med beskattning av arbete. Det torde innebära att det kan finnas grund för avslag om en arbetsgivare t.ex. har påförts skattetillägg eller dömts för skattebrott på grund av oriktigt uppgiftslämnande som rör redovisning av arbete. En ansökan om tillstånd för säsongsarbete bör mot denna bakgrund kunna avslås om arbetsgivaren har påförts en sanktion för att ha haft en utlänning anställd utan nödvändiga tillstånd. Detsamma bör gälla om 2017/18:108 arbetsgivaren har påförts en sanktion för att ha lämnat oriktiga uppgifter till ledning för en myndighets beslut om skatt eller avgift och uppgifterna rör redovisning av arbete. Regeringen föreslår därför att bestämmelser med sådan innebörd införs. Av artikel 8.2 c följer vidare att medlemsstaterna får avslå en ansökan om tillstånd för säsongsarbete om arbetsgivaren har påförts sanktioner enligt artikel 17.