prop · H503146 · 2018-03-20 00:00:00 — Redovisningen är inte heltäckande utan illustrerar olika teman som är relevanta i PGU-arbetet kopplat till de globala målen. Inom några tematiska områden där regeringen har uttalat en särskild ambition under 2016−2017,redovisar regeringen sitt arbete mer fördjupat. Inom dessa områden dvs. feministisk utrikespolitik, hållbart företagande, hållbar konsumtion och produktion, klimat och hav samt kapital- och skatteflykt redovisar regeringen potentiella mål- och intressekonflikter och brist på utnyttjad potential för samstämmighet. Syftet är att identifiera och hantera motsättningar mellan regeringens mål inom olika politikområden och målet om rättvis och hållbar global utveckling där konsekvenser för hållbar utveckling, respekten för de mänskliga rättigheterna och för fattiga människors perspektiv på utveckling ska tas i beaktande. Mål 1: Avskaffa fattigdom i alla dess former överallt 3.1.1Exempel på PGU-område: Sociala trygghetssystem (Huvudansvarig: . Andra berörda departement är Frågor inom socialpolitikens område är under stark utveckling när det gäller bidraget till rättvis och hållbar global utveckling och uppfyllandet av globala mål. Sociala trygghetssystem betraktas globalt och av allt fler länder och i allt högre utsträckning som ett användbart verktyg för fattigdomsbekämpning samt som en investering i långsiktigt hållbar utveckling och välfärd på global, nationell, regional och lokal nivå. Faktum är att få länder har lyckats minska fattigdomen och förbättra levnadsvillkoren utan att ha infört sociala trygghetssystem. är en mänsklig rättighet och starka kopplingar finns till ett flertal av de globala målen, t.ex. om jämställdhet och om minskad ojämlikhet. Grundläggande social trygghet kan även stärka motståndskraften mot humanitära kriser, konflikter och klimatförändringar, men även bidra till trygghetssystem i länder där sådana saknas eller är bristfälliga har stor betydelse för att minska ojämlikhet, sårbarhet och fattigdom, vilket bl.a. anges i Internationella arbetsorganisationens () rekommendation (nr 202) om nationellt socialt grundskydd. Social trygghet är särskilt betydelsefullt för barn, kvinnor, äldre och personer med funktionsnedsättning samt utsatta grupper. Ett socialt grundskydd genom livscykeln, redan från födseln, bidrar till att säkra andra mänskliga rättigheter såsom hälsa och utbildning. Detta är av särskild vikt för barns utveckling och för att de ska kunna nå sin fulla potential. Sociala trygghetssystem kan ge ökad möjlighet att delta i arbetslivet, både i den formella och informella sektorn av ekonomin och särskilt för kvinnor, men kan även bidra till ökad efterfrågan och därmed till ökad konsumtion och tillväxt. Nationella trygghetssystem måste bygga på långsiktig, hållbar finansiering genom ländernas egna system för finansiering som t.ex. skatteuppbörd. För att bidra till arbetet med inkluderande sociala trygghetssystem på global, nationell, regional och lokal nivå behövs samstämmiga åtgärder mellan olika politikområden som social-, finans-, arbetsmarknads-, närings-, utrikes- och miljö- och energipolitik. Fler och fler länder uppmärksammar behovet av inkluderande sociala Utvecklingen inom området har gått starkt framåt. Någon form av socialt trygghetssystem finns i de flesta länder även om av jordens befolkning har ett heltäckande socialt Utvecklingen i många utvecklingsländer gör att kompetens och kapacitet efterfrågas. Regeringen deltar i den internationella och globala dialogen om grundläggande socialt skydd, t.ex. inom EU, FN och . Vidare har internationellt efterfrågad information och kunskap om det svenska socialförsäkringssystemet spridits. Regeringen har dessutom verkat för att EU samt internationella finansiella institutioner som Världsbanksgruppen och bistår utvecklingsländer med rådgivning kring utformning av sociala trygghetssystem, samt med kapacitetsuppbyggnad i utvecklingsländernas skatteförvaltningar. Regeringen har initierat ett nätverk för berörda myndigheter, såsom Arbetsförmedlingen, , , och . Sida har insatser för uppbyggnad av sociala trygghetssystem i nio länder i , ett globalt program för kapacitetsutveckling och för små katalytiska insatser som genomförts i ett sjuttiotal länder, samt ett forskningsstöd. Ytterligare samarbetsprogram är under utarbetande. planerar Sida därutöver att starta ett internationellt kapacitetsutvecklingsprogram (International Training Program) om sociala trygghetssystem. Flera svenska myndigheter deltar i olika EU-finansierade projekt om grundläggande socialt skydd. Exempelvis deltar Arbetsförmedlingen i projekt i , , , , , , och medan deltar i projekt i Bosnien, , , och . ska verka för och bidra till internationellt arbete med att stärka utvecklingsländers egen kapacitet att, utifrån egna nationella prioriteringar, bygga upp breda inkluderande sociala trygghetssystem liksom effektiva och hållbara system för nationell finansiering. Användning av bistånd för finansiering och kapacitetsutveckling av nationella system kan vara ett komplement till landets egna nationella insatser, men måste systemen finansieras helt av landet i fråga. Därför är ett nationellt ägarskap viktigt, liksom fungerande och effektiva system för finansiering, t.ex. för skatteuppbörd eller avgiftsfinansiering i utvecklingsländer. Flera svenska myndigheter, som t.ex. , och , har stor kompetens att bidra med. Regeringen kommer fortsatt att tillhandahålla internationellt efterfrågad information och kunskap om uppbyggnad och utbyggnad av sociala trygghetssystem för alla. Det är angeläget att internationella finansiella institutioner och bistår utvecklingsländer med rådgivning kring utformning av sociala trygghetssystem för alla, samt att arbetet med kapacitetsuppbyggnad i utvecklingsländernas sociala trygghetssystem och skatteförvaltningar fortsätter. Regeringen kommer fortsatt att verka för ökade möjligheter för svenska myndigheter, utifrån deras kärnkompetens och resurser, att bidra till kapacitetsutvecklingsinsatser där det finns ett uttalat behov och efterfrågan från utvecklingsländer, inom områden där besitter relevant systemkunnande, t.ex. inom institutions- och systemuppbyggnad samt offentliga investeringar. Avskaffa hunger, uppnå tryggad livsmedelsförsörjning och förbättrad nutrition samt främja ett hållbart jordbruk 3.2.1Exempel på PGU-område: Tryggad livsmedelsförsörjning (Huvudansvarig: . Andra berörda departement är t.ex.: Miljö- och , och .) Antalet människor som lider av hunger eller är undernärda har ökat med närmare 40 miljoner och uppgår till cirka 815 miljoner människor. Väpnade konflikter och effekter av klimatförändringar bedöms vara de huvudsakliga orsakerna till denna ökning. Det produceras tillräckligt med mat för att mätta världens befolkning, men på grund av produktionsförluster och svinn försvinner emellertid en tredjedel av produktionen från odling till konsumtion. är fler människor överviktiga än hungriga i världen. I många länder finns problem med både undernäring och övervikt, den så kallade dubbla bördan av felnäring. Orsakerna är många och komplexa. De är både institutionella, individuella och strukturella. Bättre förutsättningar för, och ökade hållbara investeringar i, jordbruks- och den livsmedelsproducerande sektorn behövs på alla nivåer. Vatten är en förutsättning för världens livsmedels- och energiproduktion. Hållbart fiske och skogsbruk är också viktiga näringar för tryggad livsmedelsförsörjning. Jordbruket är en mycket betydelsefull näring i de flesta utvecklingsländer. Många människor som lever i fattigdom är beroende av jordbruket, både som inkomstkälla och för sin livsmedelsförsörjning. En viktig fråga är rätten att äga, nyttja och ärva mark vilket också är en central jämställdhetsfråga i många utvecklingsländer. I flera utvecklingsländer är import en avgörande del av landets livsmedelsförsörjning, vilket gör dessa länder särskilt sårbara för prisutvecklingen på jordbruksråvaror på världsmarknaden. Att minska dessa länders importberoende genom satsningar på jordbrukssektorn är därför en viktig del i arbetet för tryggad livsmedelsförsörjning. Bättre fungerande marknader internationellt, regionalt och lokalt, är centralt. Tryggad livsmedelsförsörjning och tillgång till marknader och internationell handel är också en viktig drivkraft för kvinnors ekonomiska egenmakt och för deras hälsa. Utvecklingsländernas intressen behöver tillgodoses i olika internationella förhandlingar kopplade till handel med jordbruksprodukter. Utveckling av grödor och hållbar jordbrukssed behöver anpassas till lokala förhållanden. Det finns flera mål- och intressekonflikter inom området tryggad livsmedelsförsörjning. Det kan t.ex. gälla olika subventioner inom jordbrukssektorn som kan motverka utvecklingsländernas möjligheter till export och handel, eller olika regelverk t.ex. inom EU som påverkar utvecklingsländernas möjlighet att exportera och handla. Exempelvis kan krav vid import av växter, animaliska produkter eller ekologiska produkter medföra svårigheter för vissa utvecklingsländer att leva upp till. ”land grabbing”, dvs. att ekonomiskt starka krafter köper upp (eller hyr) stora markområden, är ett problem i vissa utvecklingsländer, speciellt i länder med svaga institutioner, oklara ägarförhållanden och avsaknad av landregister, eller där befintlig lagstiftning inte tillämpas. Kvinnors rättigheter när det gäller att äga och ärva mark är svaga i många utvecklingsländer. För ett bättre och mer effektivt arbete med tryggad livsmedelsförsörjning behövs samstämmiga åtgärder mellan olika politikområden som jordbruks-, handels-, miljö-, energi-, social- och utrikespolitik. ska fortsatt vara en aktiv part i det internationella arbetet med tryggad livsmedelsförsörjning, bl.a. genom att främja en långsiktigt hållbar produktivitetsutveckling inom jordbruket i utvecklingsländer, anpassat till lokala förhållanden, och genom insatser för ökad jämställdhet, utbildning, forskning och innovation. verkar bl.a. inom FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) som är en av de viktigaste internationella organisationerna för att trygga den globala livsmedelsförsörjningen. En viktig fråga för är bl.a. förebyggande arbete t.ex. genom insatser för förbättrad djurhälsa och för att motverka antimikrobiell resistens (AMR) och kapacitetshöjande insatser t.ex. uppbyggnad av transparenta system för brukanderätt och tillgången till mark i utvecklingsländer. Andra frågor som prioriterar i sitt engagemang i FAO är domesticerad genetisk mångfald och hållbart vattenbruk och fiske. Samverkan mellan sektorer och olika aktörer, inklusive privata sektorn, bedöms vara en nyckelfaktor för att nå tryggad livsmedelsförsörjning. ska fortsatt vara en aktiv part i olika handelsförhandlingar och verka för att utvecklingsländernas intressen beaktas i olika internationella handelsförhandlingar, inte minst inom (). Subventioner inom jordbrukssektorn som minskar utvecklingsländernas möjligheter till export och handel ska begränsas. vill se en fortsatt reformering av EU:s gemensamma jordbrukspolitik med ytterligare ökad marknadsorientering och beaktande av utvecklingsländers intressen och att kommissionens utvärderingar av den gemensamma jordbrukspolitiken beaktar påverkan på utvecklingsländer, särskilt de med bristande livsmedelsförsörjning. Det är också viktigt att hänsyn tas till utvecklingsländernas intressen när det gäller utarbetandet av EU-lagstiftning på det sanitära och fytosanitära området och ska fortsatt stödja kapacitetshöjande insatser på området för att öka utvecklingsländernas exportmöjligheter. analysarbete och policyrekommendationer på relevanta områden bör fortsatt stödjas. Insatser för en minskad användning av antibiotika i djurhållningen är fortsatt högt prioriterat. För att nå en tryggad livsmedelsförsörjning är det vidare nödvändigt att arbeta med kapacitetshöjande insatser i utvecklingsländerna såväl som att öka samverkan mellan aktörer och sektorer, inklusive den privata sektorn. Säkerställa hälsosamma liv och främja välbefinnande för alla i alla åldrar 3.3.1Exempel på PGU-område: Antibiotikaresistens (Huvudansvariga: och . Andra berörda departement är t.ex. Miljö- och , och ) Antimikrobiell resistens (AMR), särskilt antibiotikaresistens, är ett gräns- och sektoröverskridande hot mot människors och djurs hälsa som ökar i omfattning i världen. Antibiotikaresistens medför ökade ekonomiska kostnader och har negativa följder för arbetet med hållbar utveckling världen över. Antibiotikaresistens kan riskera att underminera en rad av de framsteg som gjorts för fattigdomsbekämpning och rättvis och hållbar global utveckling. Låg- och medelinkomstländer drabbas i oproportionerligt hög grad av antibiotikaresistens och dess konsekvenser. Bristande tillgång till vatten, sanitet och läkemedel och generellt svaga system för människors och djurs hälsa är några av orsakerna. I flera länder används antibiotika hos djur och människor på ett ofta olämpligt sätt, vilket tillsammans med utsläpp av antibiotika i miljön bidrar till antibiotikaresistens. Det behövs åtgärder för att förebygga och hantera uppkomst och spridning av antibiotikaresistens, såsom resistensövervakning, infektionsförebyggande åtgärder, ansvarsfull användning av antibiotika och innovation och forskning. Antibiotikaresistens måste bekämpas tvärsektoriellt (One Health). Det innebär att insatser behövs inom ett flertal områden, såsom människors och djurs hälsa, miljö, forskning, utbildning, handel och internationellt utvecklingssamarbete. Det behövs ett starkt internationellt samarbete och åtgärder inom olika nivåer. Regeringen prioriterar antibiotikaresistensfrågan högt, såväl vad gäller nationellt arbete som inom Europeiska unionen (EU) och internationellt. Vad avser internationellt arbete framhåller regeringen vikten av ledarskap i de multilaterala processerna, inom EU och genom bilaterala kontakter och samarbeten. Regeringen anser att Agenda 2030 för hållbar utveckling är ett centralt ramverk för arbetet mot antibiotikaresistens. Regeringens prioritering av antibiotikaresistensfrågan framgår bl.a. av dess strategi för arbetet mot antibiotikaresistens , den nationella säkerhetsstrategin , propositionen Kunskap i samverkan – för samhällets utmaningar och stärkt konkurrenskraft (prop. 2016/17:50), den tidigare skrivelsen om politiken för global utveckling i genomförandet av Agenda 2030 (skr. 2015/16:182) samt skrivelsen om policyramverket för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd (skr. 2016/17:60). Mot bakgrund av antibiotikaresistensfrågans gränsöverskridande karaktär har verkat för att frågan ska få fäste på den globala dagordningen. Viktiga framsteg har gjorts , såsom arbetet med den globala handlingsplanen om AMR och den politiska deklarationen från högnivåmötet om AMR i . aktivt inom för djurhälsa (OIE) samt FN:s livsmedelsorganisation () för att få till stånd handelsstandarder för produktion av friska djur och säkra livsmedel. standarder inkluderar förhållningsregler om antibiotika i hela livsmedelsproduktionen och är vägledande för WTO vid handelstvister. svenskt initiativ driver EU frågan om samarbete om minskad användning av antibiotika i djurproduktionen för att motverka AMR inom ramen för EU:s frihandelsförhandlingar med bl.a. (, , och ) och . Regeringen har dessutom gett ett förnyat uppdrag angående en nationell samverkansfunktion som involverar en rad myndigheter och icke-statliga aktörer för att främja ett samordnat tvärsektoriellt arbete mot antibiotikaresistens. resulterat i en reviderad tvärsektoriell handlingsplan mot antibiotikaresistens som är i linje med regeringens strategi och således även uppmärksammar internationellt arbete. I har flera aktörer arbetat länge med antibiotikaresistens och det finns uppbyggd expertis och erfarenhet som efterfrågas internationellt. uppdrag att ge stöd till genomförandet av den globala handlingsplanen om verkar även för ökad miljöhänsyn i EU:s läkemedelslagstiftning och internationellt, t.ex. i samband med den kommande EU-strategin för läkemedel i miljön och i EU-förhandlingar vad gäller veterinärmedicinska läkemedel. roll i internationellt forskningssamarbete inom AMR-området genom det Joint Programming Initiative on AMR. Regeringens prioritering av antibiotikaresistensfrågan måste löpande omsättas i initiativ och verksamheter inom olika sektorer och på olika Det är angeläget att bibehålla momentum och vidta långsiktiga, konkreta och effektiva åtgärder världen över. Arbetet ska ta sin utgångspunkt i den svenska strategin för arbetet mot antibiotikaresistens och beakta såväl arbetet i som inom EU och globalt. en minskad användning av antibiotika i djurhållningen är fortsatt högt prioriterade (se avsnitt 3.2.1). På internationell nivå ska arbetet bl.a. bidra till genomförandet av den globala handlingsplanen om AMR och den politiska deklarationen från högnivåmötet om AMR i FN:s Arbetet ska även bidra till genomförandet av den uppdaterade EU-handlingsplanen om AMR som bl.a. lyfter fram att EU ska bidra till utvecklingen på global nivå. 3.4God utbildning för alla Mål 4: Säkerställa en inkluderande och likvärdig utbildning av god kvalitet och främja livslångt lärande för alla 3.4.1Exempel på PGU-område: Utbildning för hållbar utveckling (Huvudansvarig: . Andra berörda departement är t.ex.: , , och och .) Utbildning för hållbar utveckling innebär att alla människor ska ha tillgång till utbildning av god kvalitet som ger individen kunskap och färdigheter för att göra medvetna val för en hållbar livsstil och främja en hållbar utveckling i dess tre dimensioner. I detta har skolan en viktig uppgift att utveckla, stärka och befästa värderingar om mänskliga rättigheter, demokrati, fred, jämlikhet, jämställdhet och tolerans. Utbildning är en grundläggande mänsklig rättighet, ett mål i sig och ett centralt verktyg för att bidra till samhällsförändringar, hållbar utveckling och fattigdomsbekämpning. Tillgång till utbildning av god kvalitet och livslångt lärande är också en fundamental del i utvecklingen av ett lands kapacitet och oundgänglig för hållbar ekonomisk utveckling. Utbildning ger individen förutsättningar att försörja sig och kunskap att aktivt delta i och påverka samhällets utveckling. Utbildning bidrar också till ökad delaktighet och demokrati samt till ökad sysselsättning. Investeringar i utbildning, särskilt flickors utbildning, är också ett av de mest effektiva verktygen för att främja jämställdhet och bidra till länders utveckling. Samstämmiga åtgärder behövs för att stärka arbetet med utbildning för hållbar utveckling. Viktiga politikområden är utbildnings-, arbetsmarknads-, närings-, miljö- och utrikespolitiken. En omfattande internationell verksamhet bedrivs inom utbildningsområdet, vilken bidrar till att öka kvaliteten i utbildningen både nationellt och globalt. Genom dialog och erfarenhetsutbyte skapas bättre förutsättningar för att möta gemensamma utmaningar. Arbetet med de globala målen genomsyrar arbetet i flera internationella organisationer där är en aktiv röst. Inom ramen för medlemskapet i har varit pådrivande vad gäller att öka möjligheten att få tillgång till god sexualundervisning samt drivit frågan om jämställdhet i mål 4 inom Agenda 2030. har i verkat för frågan om utbildning för hållbar utbildning och globalt medborgarskap. I EU- arbetet har fortsatt drivit på för att målen i Utbildning 2020 (vilka har en tydlig koppling till de globala målen för hållbar utveckling) ska nås, och har bland annat betonat vikten av en inkluderande utbildning och tillgång till utbildning genom hela livet. ska fortsatt vara en drivande kraft internationellt för utbildningsmålet, bland annat i och inom EU. Svenskt stöd till utbildning inom utvecklingssamarbetet tar utgångspunkt i en helhetssyn på lärande med fokus på nationella utbildningssystem, inklusive lärarutbildning och fortbildning av god kvalitet som leder till hållbar utveckling. En stor del av det svenska stödet till utbildning, som huvudsakligen administreras av Sida, allokeras till Global Partnership for Education (GPE) för framtagande av nationella utbildningsplaner. Stöd till primärutbildning genom GPE fokuserar till stor del på flickors utbildning, jämställdhet och barn med speciella behov. bidrar också till GPE:s policyarbete med påverkansmöjligheter att främja integrering av olika dimensioner av utbildning för hållbar Regeringen ser att ett internationellt perspektiv är viktigt i skolan för att kunna se den egna verkligheten i ett globalt sammanhang. för de olika skolformerna finns en tydlig koppling till de globala målen, däribland demokrati, jämställdhet, mänskliga rättigheter och hållbar och högskolor arbetar aktivt med internationaliseringsfrågor och har, enligt högskolelagen, ett tydligt uppdrag att i sin verksamhet främja en hållbar utveckling. kommer fortsatt att i olika internationella forum vara en drivande kraft för arbetet med mål 4 om god utbildning för Utbildning för hållbar utveckling är en fråga som är särskilt engagerat i inom ramen för medlemskapet i . kommer att fortsätta med det aktiva arbetet för att uppnå målen i Det är viktigt att i det internationella arbetet fortsätta driva frågor om möjligheten för barn med funktionsnedsättning att påbörja och fullfölja grundläggande utbildning, bl.a. genom vidareutveckling av statistik och indikatorer, inklusive En annan prioriterad fråga är att fler högskolestudenter får ett internationellt perspektiv i sin utbildning, bl.a. genom att fler studenter, lärare och forskare studerar eller verkar utomlands och genom en bättre internationalisering på hemmaplan. Relaterat till detta behövs ett förbättrat system för anmälnings- och studieavgifter, stipendier, rekrytering och prövning av uppehållstillstånd för utländska högskolestudenter. Det finns även behov av uppföljning av universitets och högskolors arbete för att främja hållbar utveckling i utbildning och forskning. Uppnå jämställdhet och alla kvinnors och flickors egenmakt 3.5.1Exempel på PGU-område: En feministisk utrikespolitik (Huvudansvarig: . Andra berörda departement är och övriga departement.) Utan jämställdhet mellan kvinnor, män, flickor och pojkar är en rättvis och hållbar global utveckling inte möjlig. Det globala normativa ramverket för jämställdhet och kvinnors och flickors egenmakt och åtnjutande av de mänskliga rättigheterna tar bland annat sin utgångspunkt i FN- konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (CEDAW), deklarationerna och handlingsplanerna från FN:s kvinnokonferens respektive befolkningskonferens och uppföljande konferenser samt 1325 om kvinnor, fred och säkerhet och dess efterföljande resolutioner. Agenda 2030 innebär en 2017/18:146 tydlig och systematisk ambitionshöjning där jämställdhet är en integrerad del av en social, ekonomisk och miljömässigt hållbar utveckling. Jämställdhet är ett mål i sig (mål 5), men också en förutsättning för uppnåendet av alla globala mål. Principen om att inte lämna någon utanför (leave no one behind) belyser också ömsesidigt förstärkande former av diskriminering och sätter de fattigaste, mest marginaliserade och uteslutna kvinnorna och flickorna i fokus. Kvinnor och flickor i världen upplever fortfarande en skriande brist på rättigheter, representation och resurser. Även om viktiga globala framsteg har gjorts för jämställdhet och kvinnors och flickors åtnjutande av de mänskliga rättigheterna återstår omfattande hinder inom alla samhällsområden. Könsrelaterat våld, vilket innefattar våld i nära relationer, sexuellt våld, människohandel för sexuella ändamål samt skadliga sedvänjor som barn- och tvångsäktenskap, hedersrelaterat våld och förtryck och kvinnlig könsstympning, är ett globalt problem och ett allvarligt hinder för kvinnors och flickors åtnjutande av mänskliga rättigheter. En global uppskattning är att en tredjedel av alla kvinnor utsätts för våld under sin livstid. Många länder har lagar mot könsrelaterat våld, men efterlevnaden brister, ofta med straffrihet som följd.