prop · H503241 · 2018-04-17 00:00:00 — Den andra innebär att upphovsmannen har en rätt att sätta sig emot att verket ändras så att upphovsmannens litterära eller konstnärliga anseende eller egenart kränks eller att verket görs tillgängligt för allmänheten i en sådan form eller i ett sådant sammanhang att hans eller hennes litterära eller konstnärliga anseende eller egenart kränks (rätten till respekt för verket). Ensamrätten innebär alltså att den som vill utnyttja ett upphovsrättsligt skyddat verk som utgångspunkt måste ha samtycke av den som innehar upphovsrätten till verket. Det kan vara upphovsmannen själv eller någon som rätten har övergått till, t.ex. på grund av avtal eller dödsfall. I vissa fall måste alltså samtycke inhämtas från en annan rättsinnehavare än upphovsmannen (dvs. den som har skapat verket). finns det flera upphovsmän till ett och samma verk. För att förfoga över verket i dess helhet krävs då samtycke av samtliga upphovsmän. I de ekonomiska rättigheterna finns en rad inskränkningar som motiveras av hänsyn till olika allmänna eller enskilda intressen. Det är t.ex. tillåtet att utan tillstånd från upphovsmannen under vissa förutsättningar framställa exemplar av offentliggjorda verk för privat bruk, att citera, att framställa och sprida exemplar inom vissa arkiv och bibliotek samt att framställa exemplar för att personer med funktionsnedsättning ska kunna ta del av verken (se vidare nedan). Upphovsrätten varar som huvudregel under upphovsmannens livstid och efter hans eller hennes död. Intrång i de rättigheter som upphovsrättslagen ger kan medföra straff, Prop. 2017/18:241 skadestånd och andra sanktioner. Till upphovsrätten närstående rättigheter Vissa till upphovsrätten närstående rättigheter är också skyddade enligt upphovsrättslagen. Till dessa hör de utövande konstnärernas (t.ex. sångare, musiker, skådespelare) rättigheter till sina framföranden, de rättigheter som framställare av upptagningar av ljud eller av rörliga bilder (dvs. skiv- och filmproducenter) har till sina upptagningar samt radio- och tv-företagens rättigheter att förfoga över sina utsändningar. Hit hör också det särskilda skyddet för databaser och andra sammanställningar och skyddet för fotografiska bilder. Den ensamrätt som dessa rättighetshavare har till sina prestationer motsvarar i stor utsträckning det egentliga upphovsrättsskyddet. Det finns också inskränkningar i dessa rättigheter som i stort motsvarar inskränkningarna i den egentliga upphovsrätten. Inskränkning till förmån för personer med funktionsnedsättning Utgångspunkten är att var och en har rätt att framställa sådana exemplar av litterära och musikaliska verk samt av alster av bildkonst, som personer med funktionsnedsättning behöver för att kunna ta del av verken (17 § upphovsrättslagen). Det är dock bara bibliotek och sådana organisationer som arbetar för delaktighet för personer med funktionsnedsättning som får framställa exemplar genom ljudupptagning, t.ex. talböcker, och som får framställa exemplar som sänds ut i ljudradio eller television eller av filmverk. Fysiska exemplar som framställs får också spridas till personer med funktionsnedsättning som behöver exemplaren för att kunna ta del av verken. Bibliotek och sådana organisationer som arbetar för delaktighet för personer med funktionsnedsättning har även rätt att överföra anpassade exemplar till sådana personer. Det innebär exempelvis att de får göra exemplaren tillgängliga genom nedladdning. Upphovsmannen har i de flesta fallen inte rätt till ersättning för användning som sker till förmån för personer med funktionsnedsättning. När bibliotek eller andra organisationer sprider eller överför exemplar på ett sådant sätt att personen med funktionsnedsättning får behålla ett exemplar av verket har dock upphovsmannen rätt till ersättning. Upphovsmannen har även rätt till ersättning om någon annan överlåter fler än några få exemplar till personer med funktionsnedsättning. Dessutom betalas ersättning till författare och översättare för utnyttjande av deras verk i form av talböcker, s.k. talboksersättning. Ersättningen utgår av statliga medel och fördelas av . 2017/18:241 5 EU:s anslutning till Marrakechfördraget Marrakechfördraget syftar till att förbättra tillgången till framför allt böcker och andra skrifter för personer med syn- eller annan läsnedsättning. Fördraget reglerar rätten att framställa exemplar av böcker m.m. i en sådan form att en person med syn- eller annan läsnedsättning enkelt ska kunna ta del av dem, s.k. exemplar i tillgängligt format. Fördraget innehåller också bestämmelser om överföring och spridning av exemplaren samt utbyte av exemplar mellan konventionsstaterna. Att personer med syn- eller annan läsnedsättning kan ta del av skrifter i samma utsträckning som andra ger inte bara en ökad tillgång till kulturlivet. Det är också en viktig förutsättning för att personerna ska kunna komma i åtnjutande av sina rättigheter. I dagens samhälle där information sprids globalt i allt större utsträckning spelar internationella överenskommelser såsom Marrakechfördraget en särskilt viktig roll. EU ansluter sig till fördraget i egenskap av mellanstatlig organisation. Att fördraget omfattas av EU:s exklusiva kompetens har slagit fast (se yttrande av , 3/15, EU:C:2017:114). EU:s anslutning medför att unionsrätten på området behöver anpassas. Direktivet och förordningen genomför sammantaget de skyldigheter som EU och dess medlemsstater måste uppfylla enligt fördraget. Direktivet reglerar rätten till framställning, överföring och spridning av exemplar i tillgängligt format inom EU och Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). I enlighet med Marrakechfördraget ska en person med syn- eller annan läsnedsättning – eller en person som handlar på dennes vägnar – ha rätt att framställa exemplar i tillgängligt format av vissa verk och andra skyddade prestationer. Rätten att framställa exemplar i tillgängligt format tillkommer också vissa myndigheter och organisationer. Dessa s.k. behöriga organ får även överföra och sprida exemplar inom EU. Förordningen reglerar utbytet av exemplar i tillgängligt format med fördragsslutande stater utanför EES-området. Förordningen tillåter personer med syn- eller annan läsnedsättning och behöriga organ att importera exemplar i tillgängligt format från behöriga organ som är etablerade i länder utanför EES. Behöriga organ ges också en rätt att exportera sådana exemplar till dessa länder. 6.1En ny inskränkning i upphovsrätten till förmån för personer med syn- eller annan läsnedsättning Regeringens förslag: En ny inskränkning ska införas i upphovsrättslagen. Den innebär att en person med syn- eller annan läsnedsättning ska få framställa exemplar av offentliggjorda verk i form av böcker och andra skrifter, notationer och tillhörande illustrationer i ett för honom eller henne tillgängligt format. För att exemplarframställning ska få ske krävs att nedsättningen medför att personen i fråga inte kan ta del av verken i väsentligen samma utsträckning som någon utan en sådan nedsättning. Exemplar ska också få framställas av en fysisk person som handlar på en sådan persons vägnar och av ett behörigt organ. Ett behörigt organ ska också få överföra och sprida sådana exemplar inom EES. Framställning av exemplar ska endast få ske av verk som personen med syn- eller annan läsnedsättning respektive det behöriga organet lovligen har tillgång till. Framställning, överföring och spridning ska endast få ske till en person med syn- eller annan läsnedsättning för hans eller hennes egen användning och får inte ske i vinstsyfte. Användningen ska få ske även om verket skyddas av en teknisk åtgärd. Med ett behörigt organ ska avses en myndighet som har i uppgift att tillhandahålla utbildning, anpassad läsning eller tillgång till information för personer med syn- eller annan läsnedsättning. Med ett behörigt organ ska också avses en organisation som utan vinstsyfte tillhandahåller sådana tjänster med stöd av lag eller annan författning eller med bidrag från det allmänna. Även en icke-vinstdrivande organisation ska vara ett behörigt organ om den tillhandahåller sådana tjänster som en av sina huvudsakliga uppgifter eller institutionella skyldigheter eller som en del av sitt uppdrag i allmänhetens intresse. Den nya inskränkningen i upphovsrättslagen ska också tillämpas på till upphovsrätten närstående rättigheter. Den befintliga inskränkningen till förmån för personer med funktionsnedsättning ska tillämpas i sådana fall som inte omfattas av den nya inskränkningen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker förslagen eller har inga invändningar mot dem. Flera remissinstanser är positiva till att direktivet genomförs genom en ny inskränkning. Myndigheten för tillgängliga medier (MTM), Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) och framhåller dock att det inte får uppstå situationer där en viss funktionsnedsättning eller en viss kategori av verk varken omfattas av den nya eller den befintliga inskränkningen. understryker att den nya inskränkningen inte 2017/18:241 får leda till att de rättigheter som personer med syn- eller annan läsnedsättning har begränsas. Flera remissinstanser som företräder upphovsmän och andra rättighetshavare framhåller att det är viktigt att nya inskränkningar i upphovsrätten föregås av noggranna överväganden och att de genomförs på ett balanserat sätt. Bland andra , Administration av Litterära Rättigheter i () och Konstnärliga och () understryker särskilt vikten av att upphovsmännen får tillräcklig ersättning för sitt arbete och framhåller att inskränkningarna i annat fall kan förlora sin legitimitet. () anser att både den föreslagna och den befintliga inskränkningen är alltför vidsträckta och otydliga. Förbundet framhåller även att det gränsöverskridande utbytet måste ske genom särskilt auktoriserade enheter för att systemet ska anses legitimt. och Föreningen anser att det inte bör finnas någon rätt att framställa exemplar med stöd av den nya inskränkningen om en person med syn- eller annan läsnedsättning kan ta del av verket i ett annat format som finns tillgängligt på den kommersiella marknaden, t.ex. i form av en ljudbok. SPSM och framhåller att den befintliga inskränkningen bör ses över och ifrågasätter bedömningen i promemorian att man bör avvakta en översyn på EU-nivå. Enligt SPSM bör de föreslagna bestämmelserna om att inskränkningen inte får åsidosättas genom avtal gälla även för den befintliga inskränkningen. framhåller att bl.a. kravet på att förfogandet endast får ske för den berättigade personens egen användning bör införas även när det gäller den befintliga inskränkningen. Flera remissinstanser har lagtekniska synpunkter. Det efterfrågas också förtydliganden i olika avseenden, bl.a. när det gäller den terminologi som används. Skälen för regeringens förslag En ny inskränkning i upphovsrätten bör införas Enligt direktivet ska medlemsstaterna göra ett undantag från upphovsrätten till förmån för personer med syn- eller annan läsnedsättning (artikel 3). Undantaget innebär att det under särskilt angivna förutsättningar ska vara tillåtet att – utan tillstånd från upphovsmannen eller annan rättighetshavare – framställa exemplar i tillgängligt format av böcker och annat skriftligt material. Det ska också vara tillåtet att överföra och sprida exemplaren. Undantaget ska även gälla material som inte omfattas av den egentliga upphovsrätten men som omfattas av skyddet för närstående rättigheter. När verk omnämns i det följande avses också sådant material. Som beskrivits i avsnitt 4 finns det redan en inskränkning till förmån för personer med funktionsnedsättning (17 § upphovsrättslagen). Den inskränkningen är inte begränsad till vissa typer av funktionsnedsättningar eller vissa former av verk. Avgörande för rätten att framställa anpassade exemplar är i stället om verket behöver anpassas för att en person med Prop. 2017/18:241 funktionsnedsättning ska kunna ta del av det. ningen har införts med stöd av artikel 5.3 b i det s.k. infosoc-direktivet1, som tillåter medlemsstaterna att föreskriva inskränkningar i upphovsrätten till förmån för personer med funktionsnedsättning. Medlemsstaterna får fortsätta att ha sådana inskränkningar för fall som inte omfattas av det nu aktuella direktivet. Det gäller alltså andra slags verk än sådant material som direktivet är tillämpligt på och andra funktionsnedsättningar än syn- eller annan läsnedsättning (se skäl 20 i direktivet). Det är inte bara när det gäller tillämpningsområdet som direktivet och den befintliga inskränkningen skiljer sig åt. Bland annat är den krets av personer och organisationer som på olika sätt får använda sig av det skyddade materialet i vissa avseenden mer begränsad i direktivet än enligt den befintliga inskränkningen. är rätten att använda verk i andra avseenden mer vidsträckt enligt direktivet. Framför allt kommer de exemplar i tillgängligt format som omfattas av direktivet att kunna utbytas med andra länder. Något sådant utbyte är inte tillåtet för anpassade exemplar som framställts till förmån för personer med andra funktionsnedsättningar än syn- eller annan läsnedsättning. För att uppfylla kraven i direktivet behöver upphovsrättslagens reglering till förmån för personer med funktionsnedsättning ändras. Regeringen anser i enlighet med promemorians förslag och i likhet med flera remissinstanser – däribland Myndigheten för delaktighet och – att direktivet bör genomföras genom en ny inskränkning i stället för genom en ändring av den befintliga inskränkningen. Direktivet innebär en fullharmonisering av medlemsstaternas lagstiftning på området. Det betyder att staterna inom ramen för direktivets tillämpningsområde inte får ha bestämmelser som avviker från det. En anpassning av den befintliga inskränkningen skulle därför nödvändiggöra bl.a. en begränsning av vilka som får använda sig av inskränkningen. Så- dana ändringar framstår som omotiverade. Dessutom föreskrivs i direktivet att en utvärdering ska göras av dess tillämpning. Utvärderingen kan komma att utmynna i förslag till en utvidgning av direktivets tillämpningsområde till att omfatta bl.a. andra funktionsnedsättningar än syn- eller annan läsnedsättning (se artiklarna 9 och 10). En sådan översyn skulle sannolikt innebära att även anpassade exemplar till förmån för personer med sådana funktionsnedsättningar kommer att kunna utbytas mellan länder inom EES. Detta är inte möjligt att åstadkomma på nationell nivå. Det har vidare inte framkommit något som tyder på att den befintliga inskränkningen medför några tolkningsproblem eller att den utgör något hinder mot att personer med funktionsnedsättning får tillgång till de anpassade exemplar som de har behov av. Det finns alltså inte heller av dessa skäl någon anledning att se över den befintliga inskränkningen . Den befintliga inskränkningen bör fortsätta gälla för sådana situationer som faller utanför direktivets tillämpningsområde. I enlighet med vad 1 och rådets direktiv /29/EG av om harmoniser- ing av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället. 2017/18:241 MTM och SPSM framhåller kommer inskränkningen alltså vara tillämplig på användning till förmån för personer med andra funktionsnedsättningar än syn- eller annan läsnedsättning och i den mån personer med syn- eller annan läsnedsättning har behov av anpassade exemplar av andra verk än verk i form av böcker och andra skrifter, notationer samt tillhörande illustrationer. Med stöd av den befintliga inskränkningen får alla bibliotek och organisationer som arbetar för delaktighet för personer med funktionsnedsättning framställa anpassade exemplar av litterära verk genom ljudupptagning (17 § andra stycket 2 upphovsrättslagen). Bibliotek och andra organisationer som utgör behöriga organ kommer att kunna framställa sådana exemplar till förmån för personer med syn- eller annan läsnedsättning med stöd av den föreslagna regleringen (se vidare i det följande). När det gäller personer med andra funktionsnedsättningar än de som omfattas av direktivet torde behovet av ljudupptagningar av litterära verk vara begränsat. Det kan dock inte uteslutas att det i vissa fall finns ett sådant behov, t.ex. när det gäller barn som har en lätt eller måttlig hörselnedsättning och som ännu inte lärt sig att läsa. Möjligheten att framställa ljudupptagningar av litterära verk inom ramen för den befintliga inskränkningen för personer med funktionsnedsättningar som inte omfattas av direktivet bör därför kvarstå. Vilka verk ska omfattas av inskränkningen? Direktivet är tillämpligt på vissa former av verk och andra prestationer som skyddas av upphovsrätt eller av skyddet för närstående rättigheter. Enligt den uppräkning som finns i direktivet är det fråga om verk i form av böcker, tidskrifter, tidningar, magasin och andra skrifter, notationer inklusive notblad samt tillhörande illustrationer. Tillämpningsområdet omfattar sådant material i alla medier, inklusive ljudformat såsom ljudböcker, och digitalt format. En grundläggande förutsättning för att direktivet ska vara tillämpligt på materialet är att det har utgivits eller på annat sätt lovligen gjorts tillgängligt för allmänheten. (Se artikel 2.1.) Den föreslagna inskränkningen bör endast gälla verk i de former som framgår av direktivet, dvs. huvudsakligen sådant skriftligt material där det finns ett särskilt behov av anpassade exemplar för personer med syn- eller annan läsnedsättning. Som och påpekar avviker promemorians förslag från den terminologi som brukar användas i upphovsrättslagen när det gäller vilka verk som omfattas. Vid utformningen av lagtexten måste det emellertid beaktas att direktivets bestämmelser om vilka verk som omfattas är identiska med förordningens bestämmelser, som är direkt tillämpliga i svensk rätt. Regeringen anser mot den bakgrunden att lagtexten i enlighet med promemorians förslag bör nära följa direktivet. Om materialet omfattas av skyddet för närstående rättigheter ska inskränkningen även gälla dessa rättigheter. Det innebär att inskränkningen kommer att omfatta det material som direktivet är tillämpligt på i alla slags medier. När det är fråga om t.ex. böcker i ljudformat ska inskränkningen följaktligen omfatta både upphovsmannens rättigheter och de rättigheter som är knutna till själva ljudupptagningen. Vilka ska få använda sig av inskränkningen? Enligt direktivet ska undantaget omfatta användning som sker till förmån för berättigade personer. Med en berättigad person avses i direktivet (artikel 2.2) en person 2.med en synnedsättning som inte kan förbättras så att en synfunktion som väsentligen är likvärdig med synfunktionen hos en person som inte har någon sådan nedsättning kan uppnås och som därmed inte kan läsa tryckta verk i väsentligen samma utsträckning som en person utan en sådan nedsättning, 3.som har perceptions- eller lässvårigheter och därmed inte kan läsa tryckta verk i väsentligen samma utsträckning som en person utan en sådan funktionsnedsättning, eller 4.som på annat sätt, på grund av en fysisk funktionsnedsättning, inte kan hålla eller hantera en bok eller fokusera eller röra ögonen i den utsträckning som normalt sett krävs för att kunna läsa. Rätten att använda sig av inskränkningen omfattar också fysiska personer som handlar på en berättigad persons vägnar och s.k. behöriga organ (artikel 3.1). Med behöriga organ avses organ som är godkända eller erkända av en medlemsstat att utan vinstsyfte tillhandahålla utbildning, undervisning, anpassad läsning eller tillgång till information för personer med syn- eller annan läsnedsättning. Behöriga organ inkluderar också offentliga institutioner och icke-vinstdrivande organisationer som tillhandahåller sådana tjänster som en av sina huvudsakliga uppgifter, institutionella skyldigheter eller som en del av sitt uppdrag i allmänhetens intresse. (Se artikel 2.4.) Den nya inskränkningen bör gälla till förmån för de personer som anges i direktivet. Dessa personer kan enligt regeringen lämpligen benämnas personer med syn- eller annan läsnedsättning. Personer med andra funktionsnedsättningar än de som anges i direktivet kommer alltså inte omfattas av den nya inskränkningen. Detta torde innebära att bl.a. personer med hörselnedsättning inte omfattas. Rätten att använda sig av den nya inskränkningen ska utöver personer med syn- eller annan läsnedsättning också tillkomma personer som agerar på deras vägnar och behöriga organ. Eftersom exemplar i tillgängligt format i princip får framställas så snart en person med syn- eller annan läsnedsättning inte kan ta del av ett verk i väsentligen samma utsträckning som en person utan en sådan nedsättning, kan utrymmet att framställa anpassade exemplar enligt den föreslagna regleringen bli större än enligt den befintliga inskränkningen. En- ligt den inskränkningen får exemplarframställning nämligen bara ske om en person med funktionsnedsättning inte alls, eller endast med orimliga insatser, kan ta del av ett verk utan den särskilda anpassningen (se prop. 2004/05:110 s. 387). Som SPSM och framhåller kan det övervägas om inte den befintliga inskränkningen borde ses över i det här avseendet. Som redan konstaterats anser regeringen emellertid att den utvärdering av direktivet som ska ske på EU-nivå bör avvaktas innan en översyn av den befintliga inskränkningen görs. 2017/18:241 När det gäller de behöriga organen finns det i inget förfarande enligt vilket ett organ godkänns eller erkänns att tillhandahålla utbildning m.m. till personer med funktionsnedsättning på det sätt som förutsätts i direktivet. Under förhandlingarna av direktivet har det emellertid klargjorts att ett organ kan anses godkänt eller erkänt av en medlemsstat utan ett särskilt förfarande. Det kan t.ex. räcka med att en organisation erhåller finansiellt stöd från staten för att den ska anses erkänd. Detta uttalades också i samband med att Marrakechfördraget antogs. Myndigheter som har i uppgift att tillhandahålla utbildning, anpassad läsning eller tillgång till information för personer med syn- eller annan läsnedsättning måste anses erkända i direktivets mening. Detsamma bör gälla organisationer som utan vinstsyfte tillhandahåller sådana tjänster med stöd av lag eller annan författning. Följaktligen omfattas bl.a. MTM, SPSM och bibliotek i det allmänna biblioteksväsendet, t.ex. skolbiblioteken och de s.k. folkbiblioteken. Biblioteken utnyttjar den befintliga inskränkningen i stor utsträckning och bör kunna fortsätta tillhandahålla anpassade exemplar till personer med funktionsnedsättning. I enlighet med vad som uttalats i samband med förhandlingarna av Marrakechfördraget och direktivet bör även organisationer som får bidrag från det allmänna för att tillhandahålla aktuella tjänster anses utgöra behöriga organ. Det är härvid främst fråga om organisationer som tillhandahåller utbildning, men det förekommer också organisationer som får bidrag från det allmänna för att göra information tillgänglig för personer med syn- eller annan läsnedsättning, t.ex. . I enlighet med direktivet bör behöriga organ också inkludera ickevinstdrivande organisationer som tillhandahåller personer med syn- eller annan läsnedsättning nämnda tjänster som en av sina huvudsakliga uppgifter, institutionella skyldigheter eller som en del av sitt uppdrag i allmänhetens intresse. De organisationer som avses torde i många fall också anses erkända att tillhandahålla sådana tjänster. Det kan dock finnas t.ex. ideella föreningar som inte kan anses erkända i direktivets mening men som ändå utgör behöriga organ eftersom de tillhandahåller sådana tjänster som anges i direktivet som en av sina huvudsakliga uppgifter. Sammantaget bedömer regeringen att det i de flesta fallen utan svårighet kan avgöras vilka myndigheter och organisationer i som ska anses erkända i direktivets mening. Mot den bakgrunden anser regeringen – till skillnad från SLFF – att det inte finns behov av att införa något auktoriseringsförfarande för behöriga organ.