prop · H50377 · 2018-01-30 00:00:00 — (1) och rådets direktiv /11/EU av om alternativ tvistlösning vid konsumenttvister och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och direktiv /22/EG (direktivet om alternativ tvistlösning) (EUT L 165, , s. 63). L 337/110 Europeiska unionens officiella tidning 1.Befogenhet att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel. 2.Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 104 ska ges till kommissionen tills vidare . 3.Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 104 får när som helst återkallas av eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft. 4.Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den delge och rådet denna. 5.En delegerad akt som antas enligt artikel 104 ska träda i kraft endast om varken eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten av från den dag då akten delgavs parlamentet och rådet, eller om både och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. kan förlängas på eller rådets initiativ. Skyldighet att informera konsumenterna om deras rättigheter 1.Senast den 13 januari 2018 ska kommissionen utarbeta en användarvänlig elektronisk broschyr, som på ett tydligt och lättbegripligt sätt redogör för konsumenternas rättigheter enligt detta direktiv och annan unionsrätt på närliggande områden. 2.Kommissionens ska informera medlemsstaterna, europeiska betaltjänstleverantörers sammanslutningar och europe iska konsumentorganisationer om offentliggörandet av den broschyr som avses i punkt 1. Kommissionen, och de behöriga myndigheterna ska var för sig säkerställa att broschyren gör åtkomlig på ett lätt tillgängligt sätt på deras webbplatser. 3.Betaltjänstleverantörer ska se till att broschyren görs åtkomlig på ett lättillgängligt sätt på deras webbplats, om de har någon sådan, och i pappersform vid deras filialer, hos deras ombud och vid de enheter till vilka deras verksamhet har utkontrakterats. 4.Betaltjänstleverantörer får inte ta ut någon avgift av sina kunder för den information som enligt denna artikel görs åtkomlig. 5.När det gäller personer med funktionsnedsättning ska bestämmelserna i denna artikel tillämpas med användning av alternativa medel, som medger att informationen görs åtkomlig i ett tillgängligt format. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 2, 8.3, 32, 38.2, 42.2, 55.6, 57.3, 58.3, 61.2, 61.3, 62.5, 63.2, 63.3, artikel 74.1 andra stycket och artikel 86 får medlemsstaterna i den mån detta direktiv innehåller harmoniserade bestämmelser inte behålla eller införa andra bestämmelser än de som föreskrivs i direktivet. Europeiska unionens officiella tidning L 337/111 2.Om en medlemsstat utnyttjar någon av de möjligheter som avses i punkt 1, ska den informera kommissionen om detta och om alla följande ändringar. Kommissionen ska offentliggöra informationen på en webbplats eller på annat sätt som ger lätt åtkomst. 3.Medlemsstaterna ska se till att betaltjänstleverantörer inte avviker från bestämmelser i nationell rätt som införlivar detta direktiv till nackdel för betaltjänstanvändarna, om inte detta uttryckligen föreskrivs i direktivet. Betaltjänstleverantörer får dock besluta att ge betaltjänstanvändare förmånligare villkor. ska kommissionen till , rådet, ECB och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén överlämna en rapport om dess tillämpning och effekter, särskilt om a)lämplighet och effekter när det gäller avgiftsreglerna enligt artiklarna 62.3, 62.4 och 62.5, b)tillämpningen av artikel 2.3 och 2.4 inbegripet en bedömning av huruvida avdelningarna III och IV när det är tekniskt möjligt kan tillämpas i sin helhet på de betalningstransaktioner som avses i dessa punkter, c)tillträdet till betalningssystemen, särskilt vad gäller graden av konkurrens, d)lämpligheten och effekten av trösklarna för de betalningstransaktioner som avses i artikel 3 l, e)lämpligheten och effekten av trösklarna för de undantag som avses i artikel 32.1 a, f)huruvida det, med tanke på utvecklingen, skulle vara önskvärt att, som ett komplement till bestämmelserna i artikel 75 om betalningstransaktioner där beloppet inte är känt i förväg och medlen är spärrade, införa maxgränser för de belopp som ska spärras på betalarens betalkonto i sådana situationer. Om så krävs ska kommissionen överlämna ett lagstiftningsförslag tillsammans med sin rapport. som har inlett verksamhet i enlighet med den nationella rätt som införlivar direktiv /64/EG ska medlemsstaterna tillåta att till och med fortsätta bedriva denna verksamhet i enlighet med kraven i direktiv /64/EG, utan att behöva ansöka om auktorisation i enlighet med artikel 5 i det här direktivet eller iaktta de andra bestämmelser som fastställs eller anges i avdelning II i direktivet. Medlemsstaterna ska kräva att dessa betalningsinstitut lämnar all relevant information till de behöriga myndigheterna så att dessa ska kunna bedöma om dessa betalningsinstitut uppfyller kraven i avdelning II, och i annat fall vilka åtgärder som krävs för att se till att de uppfylls eller om auktorisationen bör återkallas. L 337/112 Europeiska unionens officiella tidning som vid de behöriga myndigheternas kontroll uppfyller kraven enligt avdelning II ska beviljas aukto risation och föras in i de register som avses i artiklarna 14 och 15. Om dessa betalningsinstitut inte uppfyller kraven enligt avdelning II , ska de förbjudas att tillhandahålla betalningstjänster i enlighet med artikel 37. 2.Medlemsstaterna får besluta att betalningsinstitut som avses i punkt 1 i denna artikel automatiskt ska beviljas auktorisation och föras in i de register som avses i artiklarna 14 och 15 om de behöriga myndigheterna redan har bevis för att kraven enligt i artiklarna 5 och 11 är uppfyllda. De behöriga myndigheterna ska informera de berörda betal ningsinstituten innan de beviljas auktorisation. 3.Denna punkt är tillämplig på fysiska eller juridiska personer som omfattas av artikel 26 i direktiv /64/EG före och som har bedrivit betaltjänstverksamhet enligt direktiv /64/EG. Medlemsstaterna ska fram till tillåta dessa personer att fortsätta att bedriva dessa verksamheter inom den berörda medlemsstaten i enlighet med direktiv /64/EG, utan att vara skyldiga att ansöka om auktorisation enligt artikel 5 i det här direktivet, eller erhålla ett undantag enligt artikel 32 i det här direktivet eller uppfylla de andra bestämmelser som fastställs eller anges i avdelning II i det här direktivet. Varje person som avses i första stycket som inte har auktoriserats eller beviljats undantag enligt det här direktivet ska förbjudas att tillhandahålla betalningstjänster i enlighet med artikel 37 i det här direktivet. 4.Medlemsstaterna får tillåta att fysiska och juridiska personer som omfattas av ett undantag som avses i punkt 3 ska anses omfattas av ett undantag och automatiskt föras in i de register som avses i artiklarna 14 och 15, när de behöriga myndigheterna redan har uppgifter som visar att kraven enligt artikel 32 är uppfyllda. De behöriga myndigheterna ska informera de berörda betalningsinstituten. 5.Trots vad som sägs i punkt 1 i den här artikeln ska betalningsinstitut som har beviljats auktorisation att till handahålla betaltjänster som avses i punkt 7 i bilagan till direktiv /64/EG behålla denna auktorisation för till handahållandet av de betaltjänster som anses vara betaltjänster som avses punkt 3 i bilaga I till det här direktivet, om de behöriga myndigheterna har bevis för att kraven i artiklarna 7 c och 9 i det här direktivet är uppfyllda. Ändringar av direktiv /65/EG Artikel 4.5 i direktiv /65/EG ska ersättas med följande: Om och rådets direktiv (EU) 2015/2366 (*) också är tillämpligt, ska emellertid informations krav enligt artikel 3.1 i det här direktivet, utom leden 2 c–g, 3 a, d och e samt 4 b, ersättas med artiklarna 44, 45, 51 och 52 i direktiv (EU) 2015/2366. (*)och rådets direktiv (EU) 2015/2366 av om betaltjänster på den inre marknaden, om ändring av direktiven /65/EG, 2009/110/EG, 2013/36/EU och förordning (EU) nr 1093/2010 och om upphävande av direktiv /64/EG (EUT L 337, 23.12.2015, s. 35).” Ändringar av direktiv /110/EG Direktiv /110/EG ska ändras på följande sätt: Europeiska unionens officiella tidning L 337/113 1.Artikel 3 ska ändras på följande sätt: a)Punkt 1 ska ersättas med följande: Utan att det påverkar tillämpningen av det här direktivet ska artiklarna 5, 11–17, 19.5 och 19.6 och 20–31, i och rådets direktiv (EU) 2015/2366 (*), inbegripet de delegerade akter som antas enligt artiklarna 15.4, 28.5 och 29.7, gälla i tillämpliga delar för pengar. (*)och rådets direktiv (EU) 2015/2366 av om betaltjänster på den inre marknaden, om ändring av direktiven /65/EG, 2009/110/EG, 2013/36/EU och förordning (EU) nr 1093/2010 och om upphävande av direktiv /64/EG (EUT L 337, 23.12.2015, s. 35).” b)Punkterna 4 och 5 ska ersättas med följande: Medlemsstaterna ska tillåta pengar att distribuera och lösa in elektroniska pengar via fysiska eller juridiska personer som agerar för deras räkning. Om institutet för elektroniska pengar distribuerar elektroniska pengar i en annan medlemsstat genom att anlita en sådan fysisk eller juridisk person ska artiklarna 27–31, med undantag av artikel 29.4 och 29.5, i direktiv (EU) 2015/2366, inbegripet de delegerade akter som antas i enlighet med artiklarna 28.5 och 29.7, gälla i tillämpliga delar för sådana pengar. 5.Utan hinder av punkt 4 i den här artikeln får pengar inte ge ut elektroniska pengar via ombud. pengar ska tillåtas att tillhandahålla sådana betaltjänster som avses i artikel 6.1 a i det här direktivet via ombud i enlighet med villkoren som fastställs i artikel 19 i direktiv (EU) 2015/2366.” 2.I artikel 18 ska följande punkt läggas till: Medlemsstaterna ska tillåta pengar som före har inlett verksamhet i enlighet med det här direktivet och direktiv /64/EG i den medlemsstat där de har sitt säte att fortsätta bedriva verksamhet i den medlemsstaten eller i en annan medlemsstat, utan att behöva ansöka om auktorisation i enlighet med artikel 3 i det här direktivet eller iaktta övriga bestämmelser som fastställs eller anges i avdelning II i detta direktiv fram till . Medlemsstaterna ska kräva att pengar enligt första stycket lämnar all relevant information till de behöriga myndigheterna så att dessa ska kunna bedöma om de pengar uppfyller kraven som fastställs i avdelning II i det här direktivet, och i annat fall vilka åtgärder som krävs för att se till att de uppfylls eller om auktorisationen bör återkallas. pengar enligt första stycket som vid de behöriga myndigheternas kontroll uppfyller kraven enligt avdelning II ska beviljas auktorisation och tas upp i registret. Om dessa pengar inte uppfyller kraven som fastställs i avdelning II ska de förbjudas att ge ut elektroniska pengar.” Ändringar av förordning (EU) nr 1093/2010 Förordning (EU) nr 1093/2010 ska ändras på följande sätt: L 337/114 Europeiska unionens officiella tidning 1.I artikel 1 ska punkt 2 ersättas med följande: Myndigheten ska agera enligt de befogenheter som den tilldelas genom denna förordning och vara verksam inom tillämpningsområdet för direktiv /87/EG, direktiv /110/EG, och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (*), och rådets direktiv /36/EU (**), och rådets direktiv /49/EU (***), och rådets förordning (EU) 2015/847 (****) och rådets direktiv (EU) 2015/2366 (*****) samt, i den mån dessa akter tillämpas på kredit- och finansinstitut och de behöriga myndigheter som övervakar dem, inom ramen för de tillämpliga delarna av direktiv /65/EG och Europaparlamen tets och rådets direktiv (EU) 2015/849 (******), inbegripet alla direktiv, förordningar och beslut som grundas på dessa akter och alla framtida rättsligt bindande unionsakter genom vilka myndigheten tilldelas befogenheter. Myndigheten ska också agera i enlighet med rådets förordning (EU) nr 1024/2013 ( (*******). (*)och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1). (**)och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verk samhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphävande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG (EUT L 176, 27.6.2013, s. 338). (***)och rådets direktiv /49/EU av om insättningsgarantisystem (EUT L 173, , s. 149). (****) och rådets förordning (EU) 2015/847 av om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel och om upphävande av förordning (EG) nr 1781/2006 (EUT L 141, , s. 1). (*****) och rådets direktiv (EU) 2015/2366 av om betaltjänster på den inre marknaden, om ändring av direktiven /65/EG, 2009/110/EG, 2013/36/EU och förordning (EU) nr 1093/2010 och om upphävande av direktiv /64/EG (EUT L 337, 23.12.2015, s. 35). (******) och rådets direktiv (EU) 2015/849 av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, om ändring av Europapar lamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 och om upphävande av och rådets direktiv /60/EG och kommissionens direktiv /70/EG (EUT L 141, , s. 73). (*******) Rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av om tilldelning av särskilda uppgifter till i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (EUT L 287, 29.10.2013, s. 63).” 2.Artikel 4.1 ska ersättas med följande: finansiella institut: kreditinstitut enligt definitionen i artikel 4.1.1 i förordning (EU) nr 575/2013, värdepappersföretag enligt definitionen i artikel 4.1.2 i förordning (EU) nr 575/2013, finansiella konglomerat enligt definitionen i artikel 2.14 i direktiv /87/EG, betaltjänstleverantörer enligt definitionen i artikel 4.11 i direktiv (EU) 2015/2366 och pengar enligt definitionen i artikel 2.1 i direktiv /110/EG, med förbehåll för att, vad gäller direktiv (EU) 2015/849, finansiella institut avser kreditinstitut och finansiella institut enligt definitionen i artikel 3.1 och 3.2 i direktiv (EU) 2015/849.” Ändring av direktiv /36/EU Punkt 4 i bilaga I till direktiv /36/EU ska ersättas med följande: Betaltjänster enligt definitionen i artikel 4.3 i och rådets direktiv (EU) 2015/2366 (*). (*)och rådets direktiv (EU) 2015/2366 av om betaltjänster på den inre marknaden, om ändring av direktiven /65/EG, 2009/110/EG, 2013/36/EU och förordning (EU) nr 1093/2010 och om upphävande av direktiv /64/EG (EUT L 337, 23.12.2015, s. 35).” Europeiska unionens officiella tidning L 337/115 Direktiv /64/EG ska upphöra med verkan . Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till det här direktivet och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga II till det här direktivet. 1.Senast den 13 januari 2018 ska medlemsstaterna anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast underrätta kommissionen om detta. 2.De skall tillämpa dessa bestämmelser . När en medlemsstat antar dessa bestämmelser, ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda. 3.Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. 4.Genom undantag från punkt 2 ska medlemsstaterna se till att de säkerhetsåtgärder som avses i artiklarna 65, 66, 67 och 97 tillämpas från och efter dagen för ikraftträdandet av de tekniska standarder för tillsyn som avses 5.Medlemsstaterna får inte förbjuda juridiska personer som före har bedrivit verksamhet som leverantörer av betalningsinitieringstjänster och kontoinformationstjänster i enlighet med detta direktiv på sitt territorium, att fortsätta att bedriva samma verksamhet på sitt territorium under den övergångsperiod som avses i punkterna 2 och 4 i enlighet med den nu gällande rättsliga ramen. 6.Medlemsstaterna ska se till att enskilda kontoförvaltande betaltjänstleverantörer, fram tills dess att kontoförvaltande betaltjänstleverantörer följer de tekniska standarder för tillsyn som avses i punkt 4, inte missbrukar den bristande efterlevnaden för att blockera eller förhindra användningen av betalningsinitierings- och kontoinformationstjänster för de konton som de förvaltar. Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. L 337/116 Europeiska unionens officiella tidning (som avses i artikel 4.3) 1.Tjänster som möjliggör kontantinsättningar på ett betalkonto samt alla åtgärder som krävs för förvaltningen av ett betalkonto. 2.Tjänster som möjliggör kontantuttag från ett betalkonto samt alla åtgärder som krävs för förvaltningen av ett betal konto. 3.Genomförande av betalningstransaktioner, däribland överföring av medel på ett betalkonto hos användarens betal tjänstleverantör eller någon annan betaltjänstleverantör: a)Genomförande av autogireringar, inklusive engångsautogireringar. b)Genomförande av betalningstransaktioner med kontokort eller liknande utrustning. c)Genomförande av betalningar, inklusive stående betalningsorder. 4.Genomförande av betalningstransaktioner, när medlen täcks av en betaltjänstanvändares kreditutrymme: a)Genomförande av autogireringar, inklusive engångsautogireringar. b)Genomförande av betalningstransaktioner med kontokort eller liknande utrustning. c)Genomförande av betalningar, inklusive stående betalningsorder. 5.Utgivande av betalningsinstrument och/eller förvärv av betalningstransaktioner. Europeiska unionens officiella tidning L 337/117 Direktiv /64/EG punkt 1, 2, 3, 4, 5 och 10 punkt 1, 2, 3, 4, 5 och 10 punkt 20, 21, 22 punkt 11, 12, 13 punkt 26, 27 punkt 17, 18 punkt 34, 35, 36, 37 punkt 24, 25, 26, 27 punkt 39, 40 punkt 29, 30 punkt 6, 15–19, 24, 30–32, 41–48 L 337/118 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /64/EG Artikel 9.3 och 9.4 Europeiska unionens officiella tidning L 337/119 Direktiv /64/EG L 337/120 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /64/EG Artikel 25.2 och 25.3 Europeiska unionens officiella tidning L 337/121 Direktiv /64/EG L 337/122 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /64/EG Europeiska unionens officiella tidning L 337/123 Direktiv /64/EG L 337/124 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /64/EG Artikel 61.1, 61.2 och 61.3 Artikel 61.4 och 61.5 Europeiska unionens officiella tidning L 337/125 Direktiv /64/EG L 337/126 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /64/EG Europeiska unionens officiella tidning L 337/127 Direktiv /64/EG Artikel 88.2 och 88.4 Sammanfattning av betänkandet Betaltjänster, förmedlingsavgifter och grundläggande betalkonton (SOU 2016:53) Utredningens uppdrag omfattar tre olika delar. Den första delen, som utredningen delredovisade , gäller de svenska lagändringar som behövs för att komplettera och rådets förordning (EU) nr 2015/751 av om förmedlings- avgifter för kortbaserade betalningstransaktioner (EU:s förordning om förmedlingsavgifter). Den andra delen av uppdraget delredovisades och avser genomförandet i svensk rätt av Europa- parlamentets och rådets direktiv /92/EU av om jämförbarhet för avgifter som avser betalkonto, byte av betalkonto och tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner (betalkonto- direktivet). Utredningen hänvisar till delrapporterna för redovisningen av det arbete och de överväganden som gjorts i dessa delar (bilagorna 4 och 5 till detta betänkande). Den sista delen av uppdraget avser genomförandet av det andra betaltjänstdirektivet, och rådets direktiv (EU) 2015/2366 av om betaltjänster på den inre marknaden, om ändring av direktiven /65/EG, 2009/110/EG och 2013/36/EU samt förordning (EU) nr 1093/2010 och om upphävande av direktiv /64/EG. antog och Europeiska unionens råd det andra betaltjänstdirektivet. Direktivet inkluderar och upphäver direk- tivet 2007/64/EG1 (det första betaltjänstdirektivet), vilket har genomförts i svensk rätt genom lagen (2010:751) om betaltjänster, betaltjänstlagen, och lagen (2010:738) om obehöriga transaktioner med betalningsinstrument. Det andra betaltjänstdirektivet syftar huvudsakligen till att bidra till att utveckla en EU-omfattande marknad för elektroniska betalningar och till att skapa bättre förutsättningar för säkra och effektiva betalningar. Direktivet utvidgar begreppet betaltjänst till att omfatta betalnings- initieringstjänster och kontoinformationstjänster. Tillämpningsområdet för direktivet utökas i fråga om geografiskt område och valutor. Direktivet ger också under vissa förutsättningar betalningsinstitut rätt till tillgång till kreditinstitutens betalkontotjänster. Därutöver innehåller direktivet flera ändringar i förhållande till det första betaltjänstdirektivet. 1 och rådets direktiv /64/EG av om betaltjänster på den inre marknaden och om ändring av direktiven /7/EG, 2002/65/EG, 2005/60/EG och 2006/48/EG samt upphävande av direktiv /5/EG. För att genomföra det andra betaltjänstdirektivets reglering föreslår utredningen flera ändringar i betaltjänstlagen. Förslagen sammanfattas under respektive rubrik nedan. Utredningen föreslår att begreppet betaltjänst i betaltjänstlagen utvidgas till att omfatta betalningsinitieringstjänster och kontoinformationstjänster. Begreppet betalningsinitieringstjänst definieras i artikel 4.15 i det andra betaltjänstdirektivet som ”en tjänst för att initiera en betalningsorder på begäran av betaltjänstanvändaren med avseende på ett betalkonto hos en annan betaltjänstleverantör”. En leverantör av en sådan tjänst gör det lättare för den enskilde betaltjänstanvändaren att betala t.ex. en e-handlare direkt via den egna internetbanken. Begreppet kontoinformationstjänst definieras i artikel 4.16 som ”en onlinetjänst att för att tillhandahålla sammanställd information om ett eller flera betalkonton som betaltjänstanvändaren innehar hos antingen en annan betaltjänstleverantör eller hos fler än en betaltjänstleverantör”. En leverantör av en sådan tjänst sammanställer data från flera konton på ett för kunden överskådligt sätt genom t.ex. en app-funktion. Utredningen föreslår att tillämpningsområdet för betaltjänstlagen ska utökas genom att regleringen i fjärde och femte kapitlet, med undantag för vissa bestämmelser, också ska vara tillämplig för de delar av en betalningstransaktion som genomförs inom EES-området i ett tredjelands valuta, om samtliga eller den ende betaltjänstleverantören i betalnings- transaktionen är etablerade inom området, samt för de delar av en betalningstransaktion som genomförs inom unionen i alla valutor om någon av betaltjänstleverantörerna i transaktionen är etablerad inom området. Utredningen föreslår också att värdebolagens s.k. uppräknings- verksamhet inte ska undantas från betaltjänstlagens tillämpningsområde, vilket är fallet . Slutligen föreslår utredningen att undantag från betaltjänstlagens tillämpningsområde ska göras för bl.a. betalningstransaktioner som genomförs med hjälp av mobiltelefoner eller annan teknisk utrustning, t.ex. vid köp av en SMS-biljett för en resa. En förutsättning för att en sådan transaktion ska vara undantagna är att transaktionen inte överstiger ett belopp som motsvarar . Leverantörer av betalningsinitieringstjänster respektive konto- informationstjänster – s.k. tredjepartsbetaltjänstleverantörer – är betal- tjänstleverantörer enligt det andra betaltjänstdirektivet. direktivets bestämmelser om tillståndsplikt för leverantörer av Prop. 2017/18:77 betalningsinitieringstjänster föreslår utredningen att det alltid ska krävas Bilaga 2 tillstånd för att få tillhandahålla dessa. Tillstånd för att få tillhandahålla