prop · H503216 · 2018-04-24 00:00:00 — Om en svensk försäkringsförmedlare har sitt huvudsakliga verksam- hetsställe i ett annat land inom EES och omfattas av en överenskommelse om att den behöriga myndigheten i det landet ska ha tillsyn över förmed- laren får ingripa endast genom att utfärda en anmärkning, meddela en varning eller återkalla försäkringsförmedlarens tillstånd när det gäller överträdelser i verksamheten som förmedlaren bedriver i det andra landet inom EES. 2 § ska ingripa mot någon som ingår i en försäk- ringsförmedlares styrelse eller är dess verkställande direktör, eller på motsvarande sätt företräder försäkringsförmedlaren, eller är ersättare för någon av dem, om försäkringsförmedlaren 1.utövar försäkringsdistribution i och inte uppfyller kraven på tillstånd eller registrering i 2 kap., 2.har fått tillstånd att utöva försäkringsdistribution genom att lämna falska uppgifter eller på annat otillbörligt sätt, 3.för distribution av försäkringar utnyttjar någon som inte är berättigad att utöva försäkringsdistribution eller att distribuera sådana försäkringar som distributionen avser, 4.inte uppfyller kraven i någon av 2 kap. 7 och 8 §§, 4 kap. 1–3, 5–10, 12och 13 §§, 5 kap. 1–7, 9–16 och 18–21 §§, 6 kap. 1–14 §§ eller 7 kap. 1 §, eller 5.har befunnits ansvarig för en överträdelse av lagen (2017:000) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism eller föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen. 1.beslut att personen i fråga , lägst och högst , inte får upprätthålla en funktion som avses i första stycket hos en försäkringsförmedlare, eller 2.beslut om sanktionsavgift. 3 § ska ingripa mot någon som ingår i ett försäk- ringsföretags styrelse eller är dess verkställande direktör, eller är ersätt- are för någon av dem, om försäkringsföretaget 1.för distribution av försäkringar utnyttjar någon som inte är berättigad att utöva försäkringsdistribution eller att distribuera sådana försäkringar som distributionen avser, 2.inte uppfyller kraven i någon av 2 kap. 9 och 10 §§, 4 kap. 1, 3, 5– 10, 12 och 13 §§, 5 kap. 1, 8, 11–19 och 21 §§, 6 kap. 1–14 §§ eller 7 kap. 1 §. 1.beslut att personen i fråga , lägst och högst , inte får upprätthålla en funktion som avses i första stycket hos en försäkringsdistributör, eller 2.beslut om sanktionsavgift. 4 § Ingripande enligt 2 eller 3 § får ske endast om överträdelsen är allvarlig, upprepad eller systematisk och personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet orsakat överträdelsen. 5 § Vid valet av ingripande ska ta hänsyn till hur allvarlig överträdelsen är och hur länge den har pågått. Särskild hänsyn ska tas till skador som har uppstått och graden av ansvar. får avstå från ingripande om 1.en överträdelse är ringa eller ursäktlig, 2.försäkringsdistributören gör rättelse eller om den fysiska personen i försäkringsdistributörens ledning verkat för att distributören gör rättelse, eller 3.någon annan myndighet har vidtagit åtgärder mot försäkringsdistri- butören eller den fysiska personen i försäkringsdistributörens ledning och dessa åtgärder bedöms tillräckliga. 6 § I försvårande riktning ska beaktas om försäkringsdistributören har begått en överträdelse eller om den fysiska personen i försäk- ringsdistributörens ledning tidigare orsakat en sådan överträdelse. I förmildrande riktning ska det beaktas om 1.försäkringsdistributören eller den fysiska personen i distributörens ledning i väsentlig utsträckning genom ett aktivt samarbete har under- lättat utredning, och 2.distributören snabbt har upphört med överträdelsen, eller den fysiska personen i distributörens ledning snabbt verkat för att överträdelsen ska upphöra, sedan den anmälts till eller påtalats av . 7 § ska återkalla en försäkringsförmedlares till- stånd om förmedlaren 1.inte från det att tillstånd beviljades har börjat utöva sådan verksamhet som tillståndet avser, 2.har förklarat sig avstå från tillståndet, eller 3.under en sammanhängande tid av inte har utövat sådan verksamhet som tillståndet avser. Om en försäkringsförmedlares tillstånd ska återkallas på grund av sådana omständigheter som avses i första stycket 2 eller 3, får , innan tillståndet återkallas, först pröva om det finns skäl att ingripa mot försäkringsförmedlaren enligt 1, 2 och 13 §§ och, om det finns sådana skäl, besluta om ett ingripande. I fall som avses i första stycket 1 och 3 får i stället varning meddelas, om det är tillräckligt. 8 § Om någon som ingår i en försäkringsdistributörs styrelse eller är dess verkställande direktör inte uppfyller de krav som anges i 2 kap. 8 § 3, ska återkalla försäkringsdistributörens till- stånd. Det får dock ske bara om inspektionen först har beslutat att an- märka på att personen ingår i styrelsen eller är verkställande direktör och om han eller hon, sedan en av inspektionen bestämd tid har gått, fortfarande finns kvar i styrelsen eller som verk- ställande direktör. I stället för att återkalla tillståndet, får besluta att en styrelseledamot eller verkställande direktör inte längre får kvarstå i sin befattning. får då förordna en ersättare. Ersättarens uppdrag gäller till dess försäkringsdistributören har utsett en ny styrelse- ledamot eller verkställande direktör. 9 § När det gäller anknutna sidoverksamma försäkringsförmedlare och anknutna försäkringsförmedlare som inte distribuerar försäkringsbas- erade investeringsprodukter eller sådana pensionsförsäkringar som avses i 7 kap. 1 § ska det som anges i 1, 7, 8 och 10 §§ om återkallelse av tillstånd i stället avse återkallelse av registrering. 10 § Om har återkallat en försäkringsförmedlares tillstånd eller registrering för att bedriva distribution av livförsäkring eller alla slag av försäkring, ska inspektionen dessutom återkalla försäk- ringsförmedlarens tillstånd att utöva sådan sidoverksamhet som avses i 2 kap. 11 § första stycket. 11 § Om har återkallat tillståndet eller registrer- ingen för en försäkringsförmedlare, ska inspektionen underrätta om detta. 12 § Om har återkallat tillståndet för en försäk- ringsförmedlare som har underrättat inspektionen enligt 3 kap. 6 § första stycket eller 7 § första stycket och inspektionen har lämnat över under- rättelsen till den behöriga myndigheten i det land där filialen ska inrättas eller verksamheten ska bedrivas, ska inspektionen underrätta den be- höriga myndigheten om återkallelsen. När det gäller anknutna sidoverksamma försäkringsförmedlare eller anknutna försäkringsförmedlare som inte distribuerar försäkrings- baserade investeringsprodukter eller sådana pensionsförsäkringar som avses i 7 kap. 1 § ska det som anges i första stycket om Finansinspek- tionens återkallelse av tillstånd i stället avse inspektionens återkallelse av registrering. Första och andra styckena gäller också om , i stället för att återkalla tillståndet eller registreringen, har meddelat en varning. 13 § Om en försäkringsdistributör, en EES-försäkringsförmedlare som omfattas av en sådan överenskommelse som avses i 8 kap. 4 § första stycket eller en sådan utländsk försäkringsförmedlare som avses i 3 kap. 3 § meddelats beslut om anmärkning eller varning, får Finansinspek- tionen besluta om sanktionsavgift. 14 § Sanktionsavgiften ska för juridiska personer uppgå till lägst och som högst fastställas till det högsta av av omsättningen närmast föregående räkenskapsår för en försäkringsdistributör, en EES-försäkringsförmedlare som omfattas av ett avtal enligt 8 kap. 4 § första stycket eller en sådan utländsk försäkrings- förmedlare som avses i 3 kap. 3 § eller, i förekommande fall, mot- svarande omsättning på koncernnivå, 2.två gånger den vinst som gjorts till följd av regelöverträdelsen, om beloppet går att fastställa, eller 3.ett belopp i kronor motsvarande . Om överträdelsen har skett under det första verksamhetsåret eller om uppgifter om omsättningen annars saknas eller är bristfälliga, får omsätt- ningen uppskattas. Avgiften får inte vara så stor att försäkringsförmedlaren eller försäk- ringsföretaget därefter inte uppfyller kraven i 6 kap. 1 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, 8 kap. 3 § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, eller 4 kap. 1 § försäkringsrörelselagen (2010:2043). Avgiften tillfaller staten. 15 § Vid ingripande mot en försäkringsförmedlare som är en fysisk person och vid ingripande enligt 2, 3, 30 eller 31 § ska sanktionsavgiften som högst fastställas till det högsta av 1.två gånger den vinst som den fysiska personen gjort till följd av regelöverträdelsen, om beloppet går att fastställa, eller 2.ett belopp som per i kronor motsvarade . Vid överträdelser av lagen (2017:000) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism och föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen kan sanktionsavgiften, i stället för vad som anges i första stycket 2, bestämmas till ett belopp som per i kronor motsvarade . Avgiften tillfaller staten. 16 § När sanktionsavgiftens storlek fastställs, ska särskild hänsyn tas till sådana omständigheter som anges i 5 § första stycket och 6 § samt till den fysiska eller juridiska personens finansiella ställning och, om det går att fastställa, den vinst som gjorts till följd av regelöverträdelsen. § Frågor om ingripanden mot fysiska personer enligt 2 §, 3 §, § tredje stycket och 31 § andra stycket tas upp av Ett sanktionsföreläggande innebär att den fysiska personen föreläggs att inom godkänna en sanktion som är bestämd till tid eller När föreläggandet har godkänts, gäller det som ett domstolsavgörande som fått laga kraft. Ett godkännande som görs som angetts i föreläggandet är utan verkan. 18 § Ett sanktionsföreläggande ska innehålla uppgift om 1.den fysiska person som föreläggandet avser, 2.överträdelsen och de omständigheter som behövs för att känneteckna 3.de bestämmelser som är tillämpliga på överträdelsen, och 4.den sanktion som föreläggs personen. Föreläggandet ska också innehålla en upplysning om att ansökan om sanktion kan komma att ges in till domstol, om föreläggandet inte godkänns inom den tid som anger. 19 § Om ett sanktionsföreläggande inte har godkänts inom angiven tid, får ansöka hos allmän förvaltningsdomstol om att sanktion ska beslutas. En sådan ansökan ska göras hos den förvaltningsrätt som är behörig att pröva ett överklagande av beslut om ingripande mot försäkringsdistributören för samma överträdelse. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 20 § En sanktion enligt 2 §, 3 §, 30 § tredje stycket och 31 § andra stycket får beslutas bara om sanktionsföreläggande har delgetts den som sanktionen riktas mot från den tidpunkt då överträdelsen ägde rum. 21 § Om en försäkringsdistributör eller en EES-försäkringsförmedlare eller en försäkringsförmedlare från tredjeland som bedriver försäkrings- distribution i enligt 3 kap. 1 eller 2 § låter bli att lämna de upplysningar som föreskrivits med stöd av 8 kap. 12 §, får Finansinspek- tionen besluta att denne ska betala en förseningsavgift med högst . Avgiften tillfaller staten. Verkställighet och beslut om sanktionsavgift eller förseningsavgift 22 § Sanktionsavgiften eller förseningsavgiften ska betalas till Finans- inspektionen efter det att beslutet om den har fått laga kraft eller sanktionsföreläggandet godkänts eller den som anges i beslutet eller föreläggandet. 23 § beslut om sanktionsavgift eller försenings- avgift får verkställas utan föregående dom eller utslag om avgiften inte har betalats inom den tid som anges i 22 §. 24 § Om sanktionsavgiften eller förseningsavgiften inte betalas inom den tid som anges i 22 §, ska lämna den obetalda avgiften för indrivning. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. 25 § En sanktionsavgift eller förseningsavgift som har beslutats faller bort i den utsträckning verkställighet inte har skett från det att beslutet fick laga kraft eller sanktionsföreläggandet godkändes. Före- läggande mot försäkringsdistributörer och utländska försäkringsgivare som använder sig av obehöriga förmedlare. 26 § Om en försäkringsdistributör, en EES-försäkringsgivare eller en försäkringsgivarare från tredjeland som bedriver verksamhet i enligt lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares och tjänste- pensionsinstituts verksamhet i , för försäkringsdistribution utnyttjar någon som inte är berättigad att bedriva försäkringsdistribution, ska förelägga denne att upphöra med detta. Detsamma gäller om en försäkringsdistributör, en EES-försäkringsgivare eller en försäkringsgivare från tredjeland för försäkringsdistribution utnyttjar någon som inte är berättigad att distribuera sådana försäkringar som distributionen avser. Ingripande i vissa fall mot EES-försäkringsförmedlare som bedriver verksamhet med stöd av etableringsfriheten 27 § Om en EES-försäkringsförmedlare som bedriver verksamhet i enligt 3 kap. 1 § första stycket 2 har åsidosatt sina skyldigheter enligt bestämmelserna i 4–7 kap. eller föreskrifter som har meddelats med stöd av de bestämmelserna, ska ingripa. får förelägga EES-försäkringsförmedlaren att göra rättelse. Om rättelse inte sker, får förbjuda EES-försäk- ringsförmedlaren att bedriva försäkringsdistribution här i landet. ska underrätta den behöriga myndigheten i EES- försäkringsförmedlarens hemland, Europeiska kommissionen och Euro- peiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten om åtgärder som har vidtagits med stöd av denna bestämmelse. 28 § Om en EES-försäkringsförmedlare som bedriver verksamhet i enligt 3 kap. 1 § första stycket 2 på annat sätt än vad som anges i 27 § har åsidosatt sina skyldigheter enligt denna lag eller enligt andra författningar som reglerar EES-försäkringsförmedlarens verksamhet, får begära att den behöriga myndigheten i EES- försäkringsförmedlarens hemland ska vidta åtgärder mot förmedlaren. får också hänskjuta ärendet till Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten i enlighet med artikel 19 i och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 av om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut 2009/79/EG. Första och andra styckena gäller även om en EES-försäkringsför- medlare som bedriver verksamhet i enligt 3 kap. 1 § första stycket 1 har åsidosatt sina skyldigheter enligt denna lag eller enligt andra författningar som reglerar EES-försäkringsförmedlarens verksam- 29 § får utöver vad som anges i 28 § förelägga EES-försäkringsförmedlaren att göra rättelse om 1.den behöriga myndigheten i förmedlarens hemland, efter en begäran enligt 28 § första stycket, inte ingriper eller om ingripandet visar sig vara otillräckligt, 2.överträdelse har skett av en bestämmelse som enligt föreskrifter med stöd av 35 § ska anses ha särskild betydelse för konsumentskyddet eller något annat skyddat allmänintresse och ett ingripande krävs, eller 3.förmedlarens verksamhet allvarligt skadar konsumentskyddet i all- mänhet och om förmedlaren kan antas ha hemvist i ett annat land inom EES endast i syfte att kringgå regler som gäller för utövande av försäk- ringsdistribution här i landet. Om rättelse inte sker, får förbjuda EES-försäk- ringsförmedlaren att bedriva försäkringsdistribution här i landet. ska underrätta behörig myndighet i EES-försäk- ringsförmedlarens hemland, Europeiska kommissionen och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten om åtgärder som har vid- tagits med stöd av första stycket. Den behöriga myndigheten i EES- försäkringsförmedlarens hemland ska därutöver informeras innan åt- gärder vidtas med stöd av första stycket 1 eller 3. Ingripande vid internationell överenskommelse om överföring av tillsynsansvar 30 § Om enligt en överenskommelse med en be- hörig myndighet i ett annat land inom EES har tagit över ansvaret för till- synen av en EES-försäkringsförmedlare som har sitt huvudsakliga verk- samhetsställe i , får ingripa mot överträdelser av bestämmelserna i 2 kap. 7–10 §§ och 4–7 kap. eller föreskrifter som har meddelats med stöd av dessa bestämmelser, om överträdelserna avser verksamheten som bedrivs i . får då utfärda ett föreläggande att göra rättelse, ett förbud att verkställa beslut eller en anmärkning. Om överträdelsen är allvarlig får förbjuda EES-försäkringsförmedlaren att bedriva försäkringsdistribution här i landet eller, om det är tillräckligt, meddela en varning. Om verksamheten i bedrivs genom en filial, ska Finansinspek- tionen ingripa mot filialens verkställande direktör med tillämpning av 2 och 4 §§. Ingripande mot försäkringsförmedlare från tredjeland 31 § Om en försäkringsförmedlare från tredjeland bedriver försäkrings- distribution i enligt 3 kap. 3 § första stycket, ska 1, 7 och 10 §§ tillämpas på verksamheten här i landet. ska ingripa mot filialens verkställande direktör med tillämpning av 2 och 4 §§. ska underrätta behörig myndighet i försäkrings- förmedlarens hemland om åtgärder som har vidtagits med stöd av denna paragraf. Ingripande mot den som saknar tillstånd eller registrering 32 § Om någon bedriver försäkringsdistribution i utan att vara berättigad till det, ska förelägga denne att upphöra med verksamheten. Detsamma gäller om en försäkringsdistributör distri- buerar försäkringar av ett slag som denne inte är berättigad att distribuera eller bedriver sådan sidoverksamhet som avses i 2 kap. 11 § första stycket utan att ha tillstånd för det. Är det osäkert om verksamheten omfattas av lagen, får Finansinspek- tionen förelägga den som bedriver verksamheten att lämna de upplys- ningar om verksamheten som behövs för att bedöma om lagen är tillämp- lig. Ett beslut om återkallelse av tillstånd får förenas med förbud att fort- sätta verksamheten. 33 § Om en försäkringsförmedlare har nära förbindelser med någon annan och det hindrar en effektiv tillsyn av förmedlaren, får Finans- inspektionen förelägga innehavare av aktier eller andelar, vilka medför att förbindelserna är nära, att avyttra så stor del av aktierna eller andel- arna att detta är fallet. 34 § får förena ett föreläggande eller ett förbud enligt denna lag med vite. 35 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka författningar som enligt 29 § första stycket 2 ska anses ha särskild betydelse för konsumentskyddet eller något annat skyddat allmänintresse. 1 § beslut om sanktionsföreläggande enligt 9 kap. 17 § och beslut enligt 9 kap. 32 § andra stycket får inte överklagas. Andra beslut av i enskilda fall enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. får bestämma att ett beslut om förbud, förelägg- ande eller återkallelse ska gälla . 2 § beslut att avskriva en anmälan eller att vägra en registrering får överklagas till allmän förvaltningsdomstol inom två månader från den dag då klaganden fick del av beslutet. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (2005:405) om försäkringsförmedling. 3.Ett tillstånd att utöva försäkringsförmedling enligt lagen om försäk- ringsförmedling ska gälla som ett tillstånd enligt denna lag att bedriva försäkringsdistribution som försäkringsförmedlare. 4.En underrättelse från en utländsk försäkringsförmedlare från ett annat land inom EES enligt 3 kap. 1 § lagen om försäkringsförmedling om att bedriva verksamhet i ska gälla som en underrättelse enligt 3 kap. 1 § denna lag med rätt för försäkringsförmedlaren att bedriva försäkringsdistribution som EES-försäkringsförmedlare i . 5.Anknutna försäkringsförmedlare som avses i 1 kap. 10 § 1 a lagen om försäkringsförmedling som ska distribuera försäkringsbaserade investeringsprodukter eller sådana pensionsförsäkringar som anges i 7 kap. 1 § och som för lagens ikraftträdande driver sådan verksamhet, får driva verksamheten utan tillstånd att utöva försäkrings- distribution som försäkringsförmedlare till eller, om ansökan om tillstånd att utöva försäkringsdistribution som anknuten försäkringsförmedlare har kommit in till , till dess ansökan prövats slutligt. För övriga anknutna försäkringsförmedlare enligt 1 kap. 10 § 1 a lagen om försäkringsförmedling ska en sådan registrering gälla som regist- rering som anknuten försäkringsförmedlare enligt denna lag. En registrering som anknuten försäkringsförmedlare enligt 1 kap. 10 § 1 b lagen om försäkringsförmedling ska gälla som registrering som anknuten sidoverksam försäkringsförmedlare enligt denna lag. 7.Försäkringsförmedlare som för lagens ikraftträdande har tillstånd att driva sidoverksamhet enligt 5 kap. 1 § lagen om försäk- ringsförmedling får driva sådan sidoverksamhet till eller, om tillstånd till värdepappersrörelse enligt lagen om värde- pappersmarknaden har kommit in till , till dess ansökan prövats slutligt. Efter ska ett tillstånd att driva sidoverksamhet enligt 5 kap. 1 § lagen om försäkrings- förmedling gälla som ett tillstånd att driva sidoverksamhet enligt 2 kap. 11 § denna lag, men endast med avseende på sådana tillgångar som anges i 2 kap. 5 § första stycket 14 lagen (2007:528) om värdepappers- marknaden. 8.En försäkringsförmedlare som vid denna lags ikraftträdande har tillstånd eller registrering att utöva försäkringsförmedling enligt lagen om försäkringsförmedling ska uppfylla kompetenskraven i 2 kap. 7 § första stycket 3 och 4 respektive 8 § första stycket 3 och 4 samt i föreskrifter som meddelats med stöd av 2 kap. 16 § 4 och 7. 9.I fråga om avtal om försäkringsförmedling och försäkringsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. Om en försäk- ringsdistributör godtar en förlängning av avtalet efter ikraftträdandet, gäller dock de nya bestämmelserna. 10.Äldre bestämmelser gäller för överträdelser som ägt rum före ikraftträdandet. 11.För beslut som meddelats enligt lagen om försäkringsförmedling ska bestämmelserna i den lagen gälla för överklagande och vid hand- läggningen av överklagandet. 12.I förhållande till ett land inom Europeiska ekonomiska samarbets- området som inte är en medlemsstat i Europeiska unionen tillämpas lagen från den tidpunkt då försäkringsdistributionsdirektivet införlivas i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (). Förslag till lag om ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. ska ha följande lydelse. Om rätt för vissa utländska företag att driva verksamhet i finns särskilda bestämmelser, nämligen 1.för kreditinstitut 4 kap. 1, 2 och 4–6 §§ lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, 2.för värdepappersföretag 4 kap. 1 och 4 §§ lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, 3.för finansiella institut 4 kap. 3 § lagen om bank- och finansierings- rörelse, 4.för utländska försäkringsgivare lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i , 5.för börser och clearingorganisationer 12 kap. 9 § och 19 kap. 12 § lagen om värdepappersmarknaden, 6.för förvaltningsbolag och fondföretag 1 kap. 6–7, 10 och 11 §§ lagen (2004:46) om värdepappersfonder, 7.för utgivare av elektroniska pengar 3 kap. 26–28 §§ lagen (2011:755) om elektroniska pengar, 8.för företag som driver inlåningsverksamhet 2 § lagen (2004:299) om inlåningsverksamhet, 9. för utländska försäkringsför- medlare 3 kap. lagen (2005:405) om försäkringsförmedling, 9. för utländska försäkringsför- medlare 3 kap. lagen (2018:000) om försäkringsdistribution, 10.för företag som tillhandahåller betaltjänster 3 kap. 26 och 27 §§ lagen (2010:751) om betaltjänster, 11.för utländska AIF-förvaltare 5 kap. lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder, 12.för företag som driver verksamhet med konsumentkrediter 2 och 8 §§ lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter, och 13.för företag som driver verksamhet med bostadskrediter 2 kap. 7 § och 3 kap. 6 och 7 §§ lagen (2016:1024) om verksamhet med bostads- krediter. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2016:1026. Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1006) om valutaväxling och annan finansiell verksamhet