prop · H503176 · 2018-03-20 00:00:00 — 3.En medlemsstat får besluta att inte tillämpa förbudet i punkt 1 på tredjelandsmedborgare som vistas olagligt vars åter sändande har uppskjutits och som får arbeta i enlighet med nationell lagstiftning. Medlemsstaterna ska ålägga arbetsgivarna att a)kräva att tredjelandsmedborgare innan anställningen påbörjas innehar och för arbetsgivaren uppvisar ett giltigt uppehålls tillstånd eller en annan handling som ger dem rätt till vis telse, b)åtminstone så länge anställningen varar behålla en kopia av eller ett utdrag av innehållet i uppehållstillståndet eller annan handling som ger rätt till vistelse, för eventuell inspektion av medlemsstaternas behöriga myndigheter, c)underrätta de behöriga myndigheter som utsetts av medlems staterna om inledandet av tredjelandsmedborgares anställ ning som varje medlemsstat själv ska fast ställa. Medlemsstaterna får besluta att tillämpa ett förenklat för farande för underrättelse enligt punkt 1 c om arbetsgivaren är en fysisk person och anställningen avser arbete för dennes pri vata syften. Medlemsstaterna får besluta att underrättelse enligt punkt 1 c ovan inte är nödvändigt om den anställde har beviljats ställning som varaktigt bosatt enligt direktiv /109/EG av om varaktigt bosatta tredjelandsmedborga res ställning (1). Medlemsstaterna ska säkerställa att arbetsgivare som har fullgjort sina skyldigheter enligt punkt 1 inte ska hållas ansva riga för överträdelser av det förbud som anges i artikel 3, såvida arbetsgivarna inte kände till att den handling som uppvisas som giltigt uppehållstillstånd eller annan handling som ger rätt till vistelse var en förfalskning. 1.Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att överträdelser av det förbud som avses i artikel 3 blir föremål för effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner mot arbetsgivaren. 2.Sanktionerna ska för överträdelser av det förbud som av ses i artikel 3 omfatta a)finansiella sanktioner som ska öka i förhållande till antalet olagligt anställda tredjelandsmedborgare, och b)betalning av kostnaderna för olagligt anställda tredjelands medborgares återvändande i de fall där förfaranden för åter vändande tillämpas. Medlemsstaterna kan i stället besluta att inkludera åtminstone de genomsnittliga kostnaderna för åter vändande i de finansiella sanktionerna enligt led a. (1) EUT L 16, 23.1.2004, s. 44. Europeiska unionens officiella tidning L 168/29 Medlemsstaterna kan föreskriva om reducerade finansiella sanktioner om arbetsgivaren är en fysisk person som anställer en tredjelandsmedborgare som vistas olagligt om anställningen avser arbete för dennes privata syften och om arbetsförhållan dena inte är särskilt exploaterande. Efterhandsutbetalningar som ska göras av arbetsgivare För varje överträdelse av det förbud som avses i artikel 3 ska medlemsstaterna säkerställa att arbetsgivaren ska ansvara för betalning av a)eventuell innestående ersättning till den olagligt anställda tredjelandsmedborgaren; den överenskomna ersättningsnivån ska presumeras ha varit åtminstone lika hög som minimi lönen enligt tillämplig nationell lagstiftning, kollektivavtal eller i enlighet med etablerad praxis i den relevanta bran schen, såvida inte antingen arbetsgivaren eller arbetstagaren kan bevisa motsatsen, som, i förekommande fall, rättsligt bindande nationella bestämmelser om löner respek teras, b)ett belopp motsvarande eventuella skatter och sociala avgif ter som arbetsgivaren skulle ha betalat om tredjelandsmed borgaren varit lagligt anställd, inklusive straffavgifter vid för seningar och relevanta administrativa sanktioner, c)i förekommande fall, eventuella kostnader för att skicka ef terhandsutbetalningar till det land som tredjelandsmedborga ren återvänt eller återsänts till. För att säkerställa tillgången till effektiva förfaranden för tillämpningen av punkterna 1 a och 1 c och med vederbörligt beaktande av artikel 13 ska medlemsstaterna införa mekanismer för att säkerställa att olagligt anställda tredjelandsmedborgare a)inom en preskriptionstid som fastställs i nationell lagstiftning kan framställa krav och i förlängningen erhålla verkställighet av en dom gentemot arbetsgivaren för eventuell innestående ersättning, inbegripet i de fall de har återvänt eller blivit återsända, b)kan, om denna möjlighet föreskrivs i nationell lagstiftning, uppmana behörig myndighet i medlemsstaten att inleda för farandena för att kräva ut innestående ersättning utan att tredjelandsmedborgaren i det fallet behöver framställa några krav. Olagligt anställda tredjelandsmedborgare ska systematiskt och objektivt informeras om sina rättigheter enligt denna punkt och enligt artikel 13, innan ett eventuellt beslut om återsän dande verkställs. 3.För tillämpningen av punkterna 1 a och 1 b ska medlems staterna fastställa att det ska föreligga en presumtion om ett anställningsförhållande , såvida inte arbets givaren eller arbetstagaren, bland andra, kan motbevisa detta. 4.Medlemsstaterna ska säkerställa att nödvändiga mekanis mer har inrättats som säkerställer att olagligt anställda tredje landsmedborgare kan erhålla eventuella efterhandsutbetalningar av ersättning enligt punkt 1 a och som är indriven i enlighet med kraven i punkt 2, även om de har återvänt eller blivit återsända. 5.I de fall tillfälliga uppehållstillstånd har beviljats enligt artikel 13.4 ska medlemsstaterna i den nationella lagstiftningen fastställa villkoren för förlängning av dessa uppehållstillstånd tills dess att tredjelandsmedborgaren har erhållit eventuella efter handsutbetalningar av ersättning enligt punkt 1 i denna artikel. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att arbetsgivare i lämpliga fall även ska omfattas av följande åtgärder: a)Fråntagande av rätten till en del av eller alla offentliga för måner, stöd eller bidrag, inbegripet EU-bidrag som förvaltas av medlemsstaterna, . b)Fråntagande av rätten att delta i offentlig upphandling enligt definitionen i och rådets direktiv /18/EG av om samordning av för farandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster (1) . c)Återbetalning av en del av eller alla offentliga förmåner, stöd eller bidrag, inbegripet EU-bidrag som förvaltas av medlems staterna, som arbetsgivaren har beviljats före upptäckten av den olagliga anställningen. d)Tillfällig eller permanent stängning av inrättningar som har använts för att begå överträdelsen eller tillfälligt eller perma nent upphävande av tillståndet att driva näringsverksamheten i fråga om detta är berättigat med tanke på hur allvarlig överträdelsen är. Medlemsstaterna får besluta att inte tillämpa punkt 1 om arbetsgivaren är en fysisk person och anställningen avser arbete för dennes privata syften. (1) EUT L 134, 30.4.2004, s. 114. L 168/30 Europeiska unionens officiella tidning som utnyttjar arbetskraft eller tjänster från en person som vistas olagligt med vetskap om att tredjelandsmedborgaren är offer för människohandel. Om arbetsgivaren är en underentreprenör ska medlems staterna, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i nationell lagstiftning om rätten till bidrag eller regressrätt eller bestämmelserna i nationell lagstiftning på området för social trygghet, sörja för att den entreprenör till vilken arbetsgivaren är en direkt underentreprenör tillsammans med eller i stället för arbetsgivaren kan hållas ansvarig för att betala a)finansiella sanktioner enligt artikel 5, och b)efterhandsutbetalningar enligt artikel 6.1 a och 6.1 c och artikel 6.2 och 6.3. 2.Om arbetsgivaren är en underentreprenör ska medlems staterna säkerställa att huvudentreprenören och varje eventuell entreprenör i mellanledet, om de kände till att underentrepre nören anställde tredjelandsmedborgare som vistas olagligt, kan hållas ansvariga för de betalningar som anges i punkt 1 till sammans med eller i stället för den anställande underentrepre nören eller den entreprenör till vilken arbetsgivaren är en direkt underentreprenör. 3.En entreprenör som har uppfyllt skyldigheten att vidta rimliga kontrollåtgärder enligt nationell lagstiftning ska inte hål las ansvarig enligt punkterna 1 och 2. e) Överträdelsen avser olaglig anställning av en minderårig. Medlemsstaterna ska säkerställa att anstiftan av eller medhjälp till uppsåtliga handlingar av det slag som avses i punkt 1 utgör en straffbar gärning. 1.Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att fysiska personer som begår brott enligt artikel 9 straffas med effektiva, proportionella och avskräckande straff rättsliga sanktioner. 2.Förutsatt att allmänna rättsprinciper inte utesluter detta kan de straffrättsliga sanktioner som avses i denna artikel enligt nationell lagstiftning tillämpas utan att det påverkar andra sank tioner eller åtgärder som inte är av straffrättslig karaktär och de kan åtföljas av offentliggörandet av det rättsliga beslutet i det berörda fallet. Medlemsstaterna får införa strängare ansvarsregler i natio nell lagstiftning. Medlemsstaterna ska säkerställa att en överträdelse av för budet som avses i artikel 3 utgör ett brott under var och en av följande omständigheter enligt nationell lagstiftning, om den begås uppsåtligen: a)Överträdelsen fortsätter eller återkommande upprepas. b)Överträdelsen gäller samtidig anställning av ett betydande antal tredjelandsmedborgare som vistas olagligt. c)Överträdelsen åtföljs av särskilt exploaterande arbetsförhål landen. d)Överträdelsen begås av en arbetsgivare som inte har åtalats eller fällts för ett brott enligt rambeslut /629/RIF, men Medlemsstaterna ska säkerställa att juridiska personer kan hållas ansvariga för de brott som avses i artikel 9 och som har begåtts till förmån för någon person som har en ledande ställ ning inom den juridiska personen och agerar antingen enskilt eller som en del av den juridiska personens organisation, grun dad på a)behörighet att företräda den juridiska personen, b)befogenhet att fatta beslut på den juridiska personens vägnar, eller c)befogenhet att utöva kontroll inom den juridiska personen. Medlemsstaterna ska också säkerställa att juridiska perso ner kan hållas ansvariga när brister i övervakning eller kontroll som ska utföras av en sådan person som avses i punkt 1 har gjort det möjligt för en person som är underställd den juridiska personen att till dennes förmån begå ett brott som avses i artikel 9. Europeiska unionens officiella tidning L 168/31 Juridiska personers ansvar enligt punkterna 1 och 2 ska inte utesluta straffrättsliga förfaranden mot fysiska personer som är gärningsmän vid, anstiftare av eller medhjälpare till brott som avses i artikel 9. Sanktioner mot juridiska personer Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att juridiska personer som förklarats ansvariga i enlighet med artikel 11 kan bli föremål för effektiva, propor och avskräckande sanktioner, som kan omfatta åtgärder såsom de som anges i artikel 7. Medlemsstaterna kan besluta att en förteckning över arbets givare som är juridiska personer och som har hållits ansvariga för brott i enlighet med artikel 9 ska offentliggöras. Medlemsstaterna ska säkerställa att det finns effektiva me kanismer genom vilka olagligt anställda tredjelandsmedborgare kan inge klagomål mot sina arbetsgivare direkt eller genom tredje parter som utsetts av medlemsstaterna, såsom fackför eningar eller andra organisationer eller en behörig myndighet i medlemsstaten om detta föreskrivs i den nationella lagstift ningen. 2.Medlemsstaterna ska säkerställa att tredje parter som i enlighet med de kriterier som fastställs i deras nationella lags tiftning har ett berättigat intresse av att säkerställa att detta direktiv efterlevs får, på den olagligt anställde tredjelandsmed borgarens vägnar eller för att stödja denne, med hans eller hennes tillstånd, engagera sig i de rättsliga eller administrativa förfaranden som finns för att säkerställa efterlevnaden av skyl digheterna enligt detta direktiv. 3.Att bistå tredjelandsmedborgare med att inge klagomål ska inte betraktas som hjälp till olaglig vistelse i enlighet med rådets direktiv /90/EG av om definition av hjälp till olaglig inresa, transitering och vistelse (1). 4.När det gäller brott som omfattas av artikel 9.1 c och e ska medlemsstaterna i sin nationella lagstiftning fastställa vill koren enligt vilka de i varje enskilt fall kan bevilja tillfälliga uppehållstillstånd, som är knutna till de relevanta nationella förfarandenas varaktighet, till berörda tredjelandsmedborgare, med användning av jämförbara arrangemang som de som gäller för tredjelandsmedborgare som omfattas av direktiv /81/EG. (1) EGT L 328, 5.12.2002, s. 17. 1.Medlemsstaterna ska säkerställa att effektiva och lämpliga inspektioner genomförs på deras territorium för att kontrollera anställning av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt. Sådana inspektioner ska göras i första hand på grundval av en risk bedömning som ska utföras av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna. 2.För att effektivisera inspektionerna ska medlemsstaterna på grundval av en riskbedömning regelbundet identifiera de verksamhetssektorer på deras territorier där det är vanligt med anställning av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt. Medlemsstaterna ska för var och en av dessa sektorer före informera kommissionen om de inspektioner, både i absoluta tal och som en procentuell andel av arbets givarna inom varje sektor, som utförts under föregående år tillsammans med resultatet av dem. Detta direktiv ska inte påverka medlemsstaternas rätt att anta eller behålla bestämmelser som är förmånligare för de tredje landsmedborgare som de är tillämpliga på enligt artiklarna 6 och 13, förutsatt att sådana bestämmelser är förenliga med detta direktiv. 1.Kommissionen ska och därefter överlämna en rapport till och rådet som, vid behov, innehåller förslag till ändringar av be stämmelserna i artiklarna 6, 7, 8, 13 och 14. Kommissionen ska i sin rapport särskilt undersöka medlemsstaternas genom förande av artikel 6.2 och 6.5. 2.Medlemsstaterna ska till kommissionen översända all in formation som är lämplig för att utarbeta den rapport som avses i punkt 1. Informationen ska omfatta antalet inspektioner och resultat från de inspektioner som genomförts enligt artikel 14.1, de åtgärder som vidtagits enligt artikel 13 och i möjligaste mån, de åtgärder som vidtagits enligt artiklarna 6 och 7. Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra för fattningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv . De ska genast underrätta kommissionen om detta. L 168/32 Europeiska unionens officiella tidning När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna i enlighet med fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Sammanfattning av departementspromemorian Arbetsplatsinspektioner och höjd särskild avgift (Ds 2017:16) I promemorian lämnas förslag till ändringar i utlänningslagen som innebär att möjligheten att genomföra arbetsplatsinspektioner utökas. ges möjlighet att göra inspektioner på arbetsplatser för att kontrollera att arbetsgivare inte har personer anställda i strid mot utlänningslagens bestämmelser. Inspektionerna ska rikta sig mot arbetsgivaren. Inspektionerna ska baseras på en riskbedömning i enlighet med EU:s direktiv /52 om sanktioner mot arbetsgivare. Det föreslås också att den särskilda avgiften som arbetsgivare kan åläggas att betala för att de har en utlänning anställd som saknar rätt att vistas och arbeta i ska höjas. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Härigenom föreskrivs i fråga om utlänningslagen (2005:716) dels att 20 kap. 12 och 12 a §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 9 kap. 12 §, och närmast före 9 kap. 12 § en ny rubrik av följande lydelse. får genomföra inspektioner på arbetsplatser och i andra lokaler där näringsverksamhet bedrivs för att kontrollera att arbetsgivaren inte har utlänningar anställda som saknar föreskrivna tillstånd att vistas och arbeta i . Sådana inspektioner får endast genomföras inom verksamhetssektorer som är identifierade som en risksektor i enlighet med artikel 14 i och rådets direktiv /52/EG av om minimistandarder för sanktioner och åtgärder mot arbetsgivare för tredjelandsmedborgare som vistas olagligt, i den ursprungliga lydelsen. En arbetsgivare är skyldig att lämna tillträde till de ställen där verksamheten bedrivs och tillhandahålla handlingar och övriga upplysningar som behövs för kontrollen. En inspektion får genomföras utan att arbetsgivaren underrättas om den i förväg. En fysisk eller juridisk person som har en utlänning anställd ska, oavsett om ansvar krävs ut enligt 5 §, betala en särskild avgift, om utlänningen 1.inte har rätt att vistas i , eller 2.har rätt att vistas här men saknar föreskrivet arbetstillstånd. Särskild avgift enligt första stycket 1 ska inte betalas av den som har 1.kontrollerat utlänningens rätt att vistas i , 2.behållit en kopia av eller ett utdrag ur den eller de handlingar som visar att utlänningen har rätt att vistas här, och 3.underrättat den behöriga myndigheten, som anges i en förordning som har utfärdats med stöd av denna lag, om anställningen För varje utlänning är avgiften hälften av det prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken som gällde när överträdelsen upphörde. Om överträdelsen har pågått än , är avgiften för varje utlänning i stället hela prisbasbeloppet. Avgiften får sättas ned helt eller delvis, om särskilda skäl talar för det. Avgiften tillfaller staten. För varje utlänning är avgiften det prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken som gällde när överträdelsen upphörde. Om överträdelsen har pågått än är avgiften för varje utlänning i stället två prisbasbelopp. Avgiften får sättas ned helt eller delvis, om särskilda skäl talar för det. Avgiften tillfaller staten. En fysisk eller juridisk person som är uppdragsgivare, eller uppdragsgivare i tidigare led, åt en arbetsgivare som har en utlänning som inte har rätt att vistas i anställd, ska betala en särskild avgift om 1.uppdragsgivaren, eller en uppdragsgivare i tidigare led, har anlitat arbetsgivaren som underentreprenör för att genomföra ett avtal om entreprenad eller underentreprenad, 2.utlänningen arbetar inom underentreprenaden, och 3.uppdragsgivaren, eller uppdragsgivaren i tidigare led, inte är beställare i huvudentreprenadavtalet. En uppdragsgivare som har vidtagit rimliga kontrollåtgärder och som inte inser eller har skälig anledning att anta att arbetsgivaren hade en eller flera utlänningar anställda som saknade rätt att vistas i , ska inte betala den särskilda avgiften. En uppdragsgivare i tidigare led ska betala den särskilda avgiften endast om uppdragsgivaren inser eller har skälig anledning att anta att arbetsgivaren hade en eller flera utlänningar anställda som saknade rätt att vistas här och som arbetade inom underentreprenaden. För varje utlänning är avgiften För varje utlänning är avgiften hälften av det prisbasbelopp enligt det prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkrings- och 7 §§ socialförsäkringsbalken Senaste lydelse 2013:646. Senaste lydelse 2014:646. balken som gällde när över- trädelsen har pågått under en längre tid än , är avgiften för månader, är avgiften för varje varje utlänning i stället hela Avgiften får sättas ned ned helt eller delvis, om särskilda helt eller delvis, om särskilda skäl skäl talar för det. talar för det. Denna lag träder i kraft . Efter remiss har yttrande över departementspromemorian Arbetsplats- inspektioner och höjd särskild avgift (Ds 2017:16) avgetts av ombudsmän (), , , , tingsrätt, Justitiekanslern, , , Eko- , , , i (LO), , , akademikers centralorganisation () och Tjänstemännens Central- organisation (TCO). Kommuner och Landsting har beretts tillfälle att yttra sig men har avstått från att göra det. Yttranden har dessutom avgetts av och Fackligt center för Papperslösa. Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Härigenom föreskrivs1 i fråga om utlänningslagen (2005:716) dels att 20 kap. 12 och 12 a §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas tre nya paragrafer, 9 kap. 14–16 §§, och närmast före 9 kap. 14 § en ny rubrik av följande lydelse. får genomföra inspektioner för att kontrollera om arbetsgivare har utlänningar anställda som inte har rätt att vistas i , eller som har rätt att vistas här men saknar föreskrivet arbetstillstånd. Inspektioner får genomföras på arbetsplatser och i lokaler där arbetsgivaren bedriver näringsverksamhet. Inspektioner får endast genomföras inom verksamhetssektorer som är identifierade som risksektorer i enlighet med artikel 14 i och rådets direktiv /52/EG av om minimistandarder för sanktioner och åtgärder mot arbetsgivare för tredjelandsmedborgare som vistas olagligt, i den ursprungliga lydelsen. Inspektionerna ska genomföras på ett sådant sätt att verksamheten inte hindras i onödan. Arbetsgivaren är skyldig att lämna tillträde till de arbetsplatser 1 Jfr och rådets direktiv /52/EG av om minimistandarder för sanktioner och åtgärder mot arbetsgivare för tredjelandsmedborgare som vistas olagligt, i den ursprungliga lydelsen. och lokaler där näringsverksamheten bedrivs samt tillhandahålla de handlingar och lämna de övriga upplysningar som behövs för kontrollen. En inspektion får genomföras utan att arbetsgivaren underrättas om den i förväg. En fysisk eller juridisk person som har en utlänning anställd ska, oavsett om ansvar krävs ut enligt 5 §, betala en särskild avgift, om utlänningen 1.inte har rätt att vistas i , eller 2.har rätt att vistas här men saknar föreskrivet arbetstillstånd. Särskild avgift enligt första stycket 1 ska inte betalas av den som har 1.kontrollerat utlänningens rätt att vistas i , 2.behållit en kopia av eller ett utdrag ur den eller de handlingar som visar att utlänningen har rätt att vistas här, och 3.underrättat den behöriga myndigheten, som anges i en förordning som har utfärdats med stöd av denna lag, om anställningen. För varje utlänning är avgiften För varje utlänning är avgiften hälften av det prisbasbelopp enligt hela det prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken trädelsen har pågått under en längre tid än , är avgiften för månader, är avgiften för varje ned helt eller delvis, om särskilda ned helt eller delvis, om särskilda skäl talar för det. skäl talar för det. En fysisk eller juridisk person som är uppdragsgivare, eller uppdragsgivare i tidigare led, åt en arbetsgivare som har en utlänning som inte har rätt att vistas i anställd, ska betala en särskild avgift om 1.uppdragsgivaren, eller en uppdragsgivare i tidigare led, har anlitat arbetsgivaren som underentreprenör för att genomföra ett avtal om entreprenad eller underentreprenad, 2.utlänningen arbetar inom underentreprenaden, och 3.uppdragsgivaren, eller uppdragsgivaren i tidigare led, inte är beställare i huvudentreprenadavtalet. Senaste lydelse 2013:646. Senaste lydelse 2013:646. En uppdragsgivare som har vidtagit rimliga kontrollåtgärder och som inte inser eller har skälig anledning att anta att arbetsgivaren hade en eller flera utlänningar anställda som saknade rätt att vistas i , ska inte betala den särskilda avgiften. En uppdragsgivare i tidigare led ska betala den särskilda avgiften endast om uppdragsgivaren inser eller har skälig anledning att anta att arbetsgivaren hade en eller flera utlänningar anställda som saknade rätt att vistas här och som arbetade inom underentreprenaden.