prop · H503253 · 2018-05-02 00:00:00 — Konstruktionen av dagens regelsystem talar enligt emot en ordning som innebär att man direkt lagreglerar en beskattning som inte tar hänsyn till inkomstens karaktär. Det utbetalda beloppet bör enligt som utgångspunkt alltid hänföras till inkomstslaget kapital, med eventuell korrigering enligt reglerna i 57 kap. inkomstskattelagen. Som nämns ovan anser regeringen att en utbetalning som överstiger den inbetalda medlemsinsatsen och det som eventuellt tillgodoförts genom insatsemission inte bör behandlas som en utdelning om den betalas ut till en medlem som är en fysisk person (med undantag för investerande medlemmar och enskilda näringsidkare som har sin andel i föreningen inom ramen för sin näringsverksamhet). En sådan utbetalning bör i stället behandlas som lön till medlemmen. Det finns ingen anledning att frångå denna utgångspunkt när det gäller medlemmar i arbetskooperativ som är fåmansföretag. Det innebär att utbetalningar som görs till medlemmar i arbetskooperativ som är fåmansföretag i sin helhet bör tas upp till beskattning i inkomstslaget tjänst. Avdrag för utdelning till investerande medlemmar i arbetskooperativ En del modernisering av den hittillsvarande föreningslagen var att det infördes en möjlighet för ekonomiska föreningar att anta investerande medlemmar (prop. 2015/16:4 s. 110 f.). Utredningen föreslår särskilda skatteregler för investerande medlemmar i arbetskooperativ. Även en investerande medlem i en sådan förening omfattas av rätten att få sin medlemsinsats återbetald med ett högre belopp än insatsens nominella värde. Det är därför enligt utredningen rimligt att en investerande medlem får nöja sig med en låg direktavkastning i avvaktan på att han eller hon får ta del av upparbetade vinstmedel i samband med utträdet ur föreningen. Utredningen anser därför att en arbetskooperativ ekonomisk förening inte bör ha rätt att göra avdrag för utdelning på medlemsinsatser som har gjorts av investerande medlemmar. Regeringen konstaterar att en investerande medlem i de flesta avseenden behandlas som vilken annan medlem som helst, enligt både föreningslagen och inkomstskattelagen (jfr prop. 2015/16:4 s. 116 f. och 198). I lagförarbetena uttalas t.ex. att det inte är påkallat att införa någon begränsning i fråga om den vinstutdelning som får lämnas till investerande medlemmar eller på något annat sätt reglera deras rätt till vinstutdelning. Det bör, enligt samma uttalande, stå föreningen fritt att i stadgarna eller genom stämmobeslut bestämma det som ska gälla i dessa avseenden (prop. 2015/16:4 s. 116 f.). Enligt regeringens mening gör sig detta gällande även för arbetskooperativa föreningar som väljer att införa en möjlighet till återbetalning av medlemsinsatsen med ett högre belopp än insatsens nominella värde. Det bör alltså vara upp till föreningen att, inom ramen för det som är tillåtet enligt föreningslagen och likhetsprincipen, välja vilken utdelningspolicy 2017/18:253 den ska ha. Skattelagstiftningen bör inte användas för att styra detta val. Föreningen bör därför ha samma rätt till avdrag för utdelning till en investerande medlem som till en annan medlem (se 39 kap. 23 § inkomstskattelagen). Regeringens förslag: Skatteavdrag ska göras från den del av utbetalningen som är skattepliktig enligt inkomstskattelagen när en medlem har gått ur en arbetskooperativ förening. En sådan utbetalning räknas som ersättning för arbete. Regeringens bedömning: Det behövs inte någon ny skyldighet att lämna uppgifter till till ledning för verkets beslut om rätt skatter och avgifter. Utredningens förslag och bedömning: Utredningen innehåller inte några förslag eller bedömningar avseende skatteavdrag eller uppgiftsskyldighet med anledning av förslaget om återbetalning av medlemsinsatser i arbetskooperativ. Förslaget och bedömningen i promemorian Beskattning av vissa utbetalningar från arbetskooperativ och vid förenklad avveckling av ekonomiska föreningar: Överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget och delar bedömningen eller har inget att invända mot dem. Skälen för regeringens förslag och bedömning Förfarandet vid uttag av skatter och avgifter regleras i skatteförfarandelagen (2011:1244). Där finns bl.a. bestämmelser om skatteavdrag och skyldighet att lämna kontrolluppgifter och skattedeklaration. Den som betalar ut ersättning för arbete, ränta, utdelning eller annan avkastning som är skattepliktig enligt inkomstskattelagen ska göra skatteavdrag. Skatteavdrag ska göras då utbetalning sker (10 kap. 2 § skatteförfarandelagen). Skatteavdrag ska enligt huvudregeln göras från kontant ersättning för arbete. Som ersättning för arbete räknas även bl.a. pension och sjukpenning (10 kap. 3 § skatteförfarandelagen). I 10 kap. 4– 13 §§ skatteförfarandelagen finns bestämmelser om undantag från skyldigheten att göra skatteavdrag från ersättning för arbete, t.ex. i fråga om begränsade belopp. kan också besluta om befrielse från skatteavdrag. I propositionen föreslås det ett tillägg i 10 kap. 3 § inkomstskattelagen, där det framgår att den del av utbetalningen som avses i den nya 11 kap. 16 § samma lag när en medlem har gått ur en ekonomisk förening ska räknas till inkomstslaget tjänst. Av 11 kap. 16 § inkomstskattelagen fram- går det att ett belopp som betalas ut till en fysisk person som har gått ur en sådan ekonomisk förening som avses i 10 kap. 11 § andra stycket lagen Prop. 2017/18:253 om ekonomiska föreningar ska tas upp till den del som beloppet överstiger dennes inbetalda eller genom insatsemission tillgodoförda medlemsinsatser. I avsnitt 5.2 föreslås det att en utbetalning ska behandlas som lön till medlemmen och att beskattning hos medlemmen därmed bör ske i inkomstslaget tjänst. Regeringen anser att det är lämpligt att skatteavdrag även ska göras från en sådan utbetalning. I 10 kap. 3 § andra stycket skatteförfarandelagen bör det därför läggas till en punkt där det framgår att den del av utbetalningen som avses i 11 kap. 16 § inkomstskattelagen när en medlem har gått ur en ekonomisk förening ska räknas som ersättning för arbete. Kontrolluppgifter ska enligt 14 kap. 1 § skatteförfarandelagen lämnas för andra än uppgiftslämnaren själv till ledning för bl.a. bestämmande av underlag för att ta ut skatt enligt inkomstskattelagen. Kontrolluppgifter ska lämnas för varje kalenderår och ska normalt ha kommit in till närmast efterföljande kalenderår (24 kap. 1 § skatteförfarandelagen). Om någon inte har fullgjort sin kontrolluppgiftsskyldighet, kan enligt 37 kap. 2 § skatteförfarandelagen förelägga denne att fullgöra skyldigheten. Den som är skyldig att lämna kontrolluppgift ska normalt närmast som kontrolluppgiften gäller informera den som uppgiften avser om de uppgifter som lämnas i kontrolluppgiften (34 kap. 3 § första stycket skatteförfarandelagen). ska före året efter utgången av beskattningsåret underrätta fysiska personer och dödsbon som kan antas vara deklarationsskyldiga om bl.a. de kontrolluppgifter som har kommit in till som underlag för bl.a. beslut om slutlig skatt (31 kap. 4 § skatteförfarandelagen). Underrättelsen sker genom att uppgifterna anges i det fastställda formuläret för inkomstdeklarationen, se 6 kap. 6 § andra stycket skatteförfarandeförordningen (2011:1261). har kontrolluppgifterna i många fall en funktion av inkomstuppgift som direkt ligger till grund för beskattningen. är det alltså ofta den deklarationsskyldige som ska kontrollera att uppgiftslämnaren har uppgett rätt uppgifter. Om en uppgift som den deklarationsskyldige har fått underrättelse om är korrekt, ska den deklarationsskyldige godkänna uppgiften. Om en uppgift är felaktig eller saknas, ska den deklarationsskyldige genom ändring eller tillägg lämna de uppgifter som behövs (31 kap. 5 § skatteförfarandelagen). ska för varje beskattningsår besluta om slutlig skatt på grundval av uppgifter som har lämnats i en inkomstdeklaration, kontrolluppgifter och vad som i övrigt har kommit fram vid utredning och kontroll (56 kap. 2 § skatteförfarandelagen). I 15 kap. skatteförfarandelagen finns bestämmelser om kontrolluppgift om intäkt i inkomstslaget tjänst. En kontrolluppgift ska enligt 15 kap. 2 § första stycket skatteförfarandelagen lämnas om utgiven ersättning och förmån som utgör intäkt i inkomstslaget tjänst. En kontrolluppgift ska inte lämnas om ersättningen eller förmånen är skattefri av någon annan 2017/18:253 anledning än förhållandena hos mottagaren och inte heller är avgiftspliktig enligt socialavgiftslagen (2000:980). Som utgiven ersättning räknas även belopp som är intäkt i inkomstslaget tjänst och som enligt en bestämmelse i inkomstskattelagen eller någon annan lag ska anses som utbetalt (15 kap. 2 § andra stycket skatteförfarandelagen). I 10 kap. inkomstskattelagen finns grundläggande bestämmelser för inkomstslaget tjänst, bl.a. bestämmelser om vilka inkomster som räknas till inkomstslaget tjänst. I 11 kap. inkomstskattelagen finns bestämmelser om vad som ska tas upp i inkomstslaget tjänst. Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon (15 kap. 3 § skatteförfarandelagen) och enligt huvudregeln lämnas av den som har gett ut ersättningen eller förmånen (15 kap. 4 § skatteförfarandelagen). I 15 kap. 8 § skatteförfarandelagen finns bestämmelser om undantag från skyldigheten att lämna kontrolluppgift. I kontrolluppgiften ska anges bl.a. värdet av den ersättning eller förmån som har getts ut (15 kap. 9 § skatteförfarandelagen). I 16 kap. skatteförfarandelagen finns bestämmelser om kontrolluppgift om intäkt och avdrag i inkomstslaget näringsverksamhet. Kontrolluppgift ska lämnas om vissa angivna ersättningar och förmåner (16 kap. 1 § skatteförfarandelagen). Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och i vissa fall även för juridiska personer. Den som har gett ut ersättningen eller förmånen ska lämna kontrolluppgiften (16 kap. 2 § skatteförfarandelagen). I kontrolluppgiften ska uppgifter lämnas om bl.a. ersättning och förmån som har getts ut för arbete och som utgivaren har gjort eller varit skyldig att göra skatteavdrag från (16 kap. 3 § 1 skatteförfarandelagen). Uppgifter om bl.a. utbetalda ersättningar för arbete och skatteavdrag ska framöver lämnas löpande till på individnivå, dvs. per betalningsmottagare (se vidare nedan under avsnittet Arbetsgivardeklaration). Bestämmelserna i bl.a. 16 kap. 1–3 §§ skatteförfarandelagen ändras . Bestämmelsen i 16 kap. 1 § skatteförfarandelagen ändras så att kontrolluppgift om ersättningar och förmåner som ska hänföras till inkomstslaget näringsverksamhet inte ska lämnas, om ersättningen eller förmånen har redovisats av utgivaren i en arbetsgivardeklaration. Bestämmelsen i 16 kap. 3 § skatteförfarandelagen ändras så att bl.a. skyldigheten att i kontrolluppgiften lämna uppgift om ersättning och förmån som har getts ut för arbete och som utgivaren har gjort eller varit skyldig att göra skatteavdrag från slopas. Sådana uppgifter ska framöver lämnas på individnivå i arbetsgivardeklarationen (prop. s.72 f. och 182). Enligt 19 kap. 1 § skatteförfarandelagen ska kontrolluppgift lämnas till om bl.a. utdelning på delägarrätter. Termen delägarrätt och vad som avses med utdelning har samma betydelse och tillämpningsområde som i inkomstskattelagen (3 kap. 2 § skatteförfarandelagen). Av 48 kap. 2 § inkomstskattelagen framgår att med delägarrätt avses bl.a. en andel i en ekonomisk förening. Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon av den som har tillgodoräknat eller betalat ut utdelning (19 kap. 2 och 3 §§ skatte- I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om tillgodoräk- Prop. 2017/18:253 nad eller utbetald utdelning (19 kap. 5 § skatteförfarandelagen). kontrolluppgift lämnas inte för juridiska personer. Av 26 kap. 2 § 1 skatteförfarandelagen framgår att en skattedeklaration ska lämnas av den som är skyldig att göra skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter eller som har gjort ett skatteavdrag utan att vara skyldig att göra det. Skatteavdrag och arbetsgivaravgifter ska redovisas i en arbetsgivardeklaration för redovisningsperioder. Den som är registrerad ska lämna arbetsgivardeklaration för varje redovisningsperiod. Om den registrerade skriftligen upplyser om att det varken finns skatteavdrag eller arbetsgivaravgifter att redovisa för en viss redovisningsperiod, behöver deklaration dock inte lämnas för den perioden (26 kap. 3 § skatteförfarandelagen). En redovisningsperiod omfattar en kalendermånad (26 kap. 10 § skatteförfarandelagen). Skatter och avgifter som ska redovisas i en skattedeklaration ska vara betalda senast den dag då deklarationen ska ha kommit in till (normalt den 12:e eller 26:e efter redovisningsperioden). För den som ska lämna arbetsgivardeklaration den 26:e efter redovisningsperioden är förfallodagarna för skatteavdrag och arbetsgivaravgifter i stället den 12:e, den 17:e, efter redovisningsperioden (62 kap. 3 § skatteförfarandelagen). Beslut om bl.a. skatteavdrag och arbetsgivaravgifter ska fattas för varje redovisningsperiod för sig med ledning av innehållet i skattedeklarationer och andra tillgängliga uppgifter (53 kap. 1 § första stycket skatteförfarandelagen). Uppgifter om bl.a. utbetalda ersättningar för arbete och skatteavdrag ska framöver lämnas löpande till på individnivå, dvs. Uppgifterna ska normalt lämnas i en arbetsgivardeklaration i stället för i en kontrolluppgift. En arbetsgivardeklaration som ska innehålla uppgifter om ersättning till en viss betalningsmottagare ska också innehålla vissa andra uppgifter som lämnas i bl.a. kontrolluppgiften om intäkt i inkomstslaget tjänst. Den som är skyldig att lämna uppgifter om en viss betalningsmottagare i en arbetsgivardeklaration ska informera den som uppgifterna avser om de uppgifter om denne som lämnas i arbetsgivardeklarationen. Även ska underrätta fysiska personer och dödsbon som kan antas vara skyldiga att lämna inkomstdeklaration om uppgifter om betalningsmottagare i arbetsgivardeklarationer. ska besluta om slutlig skatt på grundval av bl.a. sådana uppgifter. De flesta av dessa regler träder i kraft . För uppgiftsskyldiga som ska föra en personalliggare och som vid ikraftträdandet har fler än 15 anställda, ska bestämmelserna tillämpas . För övriga uppgiftsskyldiga ska bestämmelserna tillämpas (prop. 2016/17:58, bet. 2016/17:SkU21, rskr. 2016/17:256, SFS 2017:387). till kommer rapportering att behöva göras enligt både det nu gällande och det nya systemet. 2017/18:253 Behövs någon ytterligare uppgiftsskyldighet? Som framgår ovan får tillgång till de uppgifter om ersättningar och utdelningar som är aktuella i detta lagstiftningsärende. Några lagändringar behöver inte göras för att ska få tillgång till relevant information i detta avseende. Motsvarande bedömning har gjorts i fråga om återbetalning av medlemsinsatser i kooperativa hyresrättsföreningar, se prop. 2015/16:4 s. 201. Regeringens förslag: Förslagen ska träda i kraft . Utredningens förslag: Överensstämmer inte med regeringens förslag. Utredningen föreslår att lagändringarna ska träda i kraft (se SOU 2010:90 s. 673 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Förslaget i promemorian med utkast till lagrådsremiss: Överensstämmer inte med regeringens förslag. I promemorian föreslås det att lagändringarna ska träda i kraft . Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Förslaget i promemorian Beskattning av vissa utbetalningar från arbetskooperativ och vid förenklad avveckling av ekonomiska föreningar: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. anser att det bör klargöras att utbetalningar av belopp som överstiger tillgodoförda medlemsinsatser kan avse insatser som har sin grund även i förhållanden före ikraftträdandet. Skälen för regeringens förslag: Förslagen i denna proposition kan antas bli behandlade i i sådan tid att de kan träda i kraft . Enligt den hittillsvarande regleringen är det inte möjligt för andra ekonomiska föreningar än sambruksföreningar och kooperativa hyresrättsföreningar att återbetala en medlemsinsats med ett högre belopp än inbetalda och tillgodoförda medlemsinsatser (se prop. 2015/16:4 s. 122 f.). Förslagen i den förevarande propositionen innebär att sådan återbetalning blir möjlig även för arbetskooperativa ekonomiska föreningar efter . är inne på kan sådana utbetalningar även grunda sig på medlemsinsatser som har gjorts före det datumet. Det behövs inga övergångsbestämmelser som rör förhållanden före ikraftträdandet. Regeringens bedömning: Förslagen ökar handlingsfriheten för de arbetskooperativa föreningarna och deras medlemmar. Förslagen får försumbara offentligfinansiella effekter. Eventuella tillkommande kostnader för kan hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Förslagen bedöms inte få några effekter för domstolarna. Utredningens bedömning: Utredningen uttalar sig inte särskilt om konsekvenserna av de nu aktuella förslagen. Bedömningen i promemorian med utkast till lagrådsremiss: I promemorian görs ingen särskild bedömning av de nu aktuella förslagen. Bedömningen i promemorian Beskattning av vissa utbetalningar från arbetskooperativ och vid förenklad avveckling av ekonomiska föreningar: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna delar bedömningen eller har ingen invändning mot den. anser att underlaget är otillräckligt och efterfrågar om alternativa lösningar har övervägts. anför också att förslaget innebär att en utbetalning som historiskt och typiskt sett har betraktats som avkastning på kapital nu i stället ska jämställas med lön och att det riskerar att få större konsekvenser än vad som antas i promemorian. efterlyser en analys av konsekvenserna för mindre företag och bedömer att förslaget riskerar att försvåra för ekonomiska föreningar som är arbetskooperativ i stället för att förenkla för dem. Skälen för regeringens bedömning Förslagen i propositionen rör arbetskooperativa ekonomiska föreningar. Det saknas säkra uppgifter om hur många sådana det finns. Det totala antalet registrerade ekonomiska föreningar var knappt 15 000. En mindre del av dessa kan antas vara aktiva arbetskooperativ. Arbetskooperativa ekonomiska föreningar kan vara organiserade på många olika sätt och verksamma i vitt skilda branscher (se avsnitt 4). De kan vara av olika storlek sett till t.ex. antalet anställda och insatskapitalets storlek. När möjligheten att återbetala medlemsinsatser vidgas ökar handlingsfriheten för de arbetskooperativa föreningarna och deras medlemmar. Föreningarna får ytterligare en valmöjlighet när det gäller användningen av föreningens kapital. Incitamenten att låta upparbetat kapital stanna kvar i föreningen ökar, vilket stärker föreningarnas ekonomiska ställning och öppnar för ökade investeringar. Det är inte möjligt för arbetskooperativa ekonomiska föreningar att återbetala en medlemsinsats med ett högre belopp än insatsens nominella värde. Denna form av utbetalning har därför inte, som hävdar, historiskt och typiskt sett betraktats som avkastning på kapital. Jämfört med utredningens förslag innebär däremot förslagen i denna proposition att medlemmar som är fysiska personer, men 2017/18:253 inte investerande medlemmar eller enskilda näringsidkare, och som tar emot den nya formen av utbetalning kan få betala högre skatt än vad de skulle få med utredningens förslag. Dessutom ska skatteavdrag göras. Förslagen innebär dessutom att det kommer att utgå socialavgifter som inte skulle tas ut med utredningens förslag. anför att promemorians konsekvensanalys inte tar upp om mindre ekonomiska föreningar kan komma att påverkas mer av förslagen, exempelvis när det gäller den administrativa bördan. Regeringens bedömning är att förslagen ger en begränsad ökning av den administrativa bördan. Möjligheten att återbetala medlemsinsatser med högre belopp innebär just en möjlighet och är inte tvingande. De föreningar som väljer att införa möjligheten kommer att ha en administrativ engångskostnad för den stadgeändring som krävs. Kostnaden får dock antas vara liten. Eftersom förslaget rör arbetskooperativ är det rimligt att anta att löneutbetalningar är rutin. Förslaget om att den ökade möjligheten till utbetalning ska lönebeskattas bör därmed ha mycket marginella effekter på den administrativa bördan, för både stora och små arbetskooperativa ekonomiska föreningar. Förslagen bedöms inte ha några särskilda fördelningseffekter eller någon effekt på företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt. Förslagen bedöms inte ha någon betydelse för jämställdheten mellan kvinnor och män och inte någon miljöpåverkan. För att en förening ska kunna betala ut en medlemsinsats med ett högre belopp än insatsens nominella värde krävs bestämmelser om det i stadgarna (se avsnitt 4). Sådana stadgebestämmelser kan bara införas om samtliga röstberättigade i föreningen samtycker. En utbetalning blir därtill aktuell först när en medlem lämnar föreningen. De nya reglerna kommer därför att få effekt med viss fördröjning. Det är inte möjligt för en medlem som går ur ett arbetskooperativ att få ut ett högre belopp än den inbetalda medlemsinsatsen med tillägg för eventuella emissionsinsatser. Om medlemmen är anställd av föreningen, får medlemmen lön för sin arbetsinsats. Föreningen kan även löpande besluta om vinstutdelning till medlemmarna eller besluta om insatsemission, dvs. att utdelningsbara vinstmedel förs över till det bundna medlemsinsatskapitalet. En insatsemission leder till att det kapital som en medlem har rätt att ta med sig när han eller hon lämnar föreningen ökar. Utbetalningar med ett högre belopp än den inbetalda medlemsinsatsen med tillägg för eventuella emissionsinsatser föreslås beskattas som inkomst av tjänst. Det kan därför inte antas uppstå någon växling från löpande löneutbetalningar till utträdesutbetalningar, eftersom den skattemässiga behandlingen av dessa betalningar blir densamma. Förslagen beräknas få försumbara konsekvenser för de offentliga finanserna. Alternativa lösningar har övervägts. Utredningen föreslår att de aktuella utbetalningarna skattemässigt ska behandlas som inkomst av kapital. Om utredningens förslag skulle väljas, skulle skatteintäkterna bli lägre än enligt förslagen i denna proposition. Detta skulle komma till uttryck genom lägre inbetalningar av både inkomstskatt och socialavgifter. ter av kapitalinkomstskatt skulle endast delvis kompensera bortfallet. Konsekvenser för och de allmänna förvaltningsdomstolarna Prop. Enligt medför förslagen inga större konsekvenser för myndigheten. Regeringen konstaterar att kan behöva ändra informationsmaterial till följd av förslaget avseende utbetalningar till medlemmar i arbetskooperativ. Dessa förändringar kommer att ingå i den anpassning som görs med anledning av ny eller förändrad lagstiftning. Eventuella tillkommande kostnader för kan hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. För de allmänna förvaltningsdomstolarna bedöms förslagen inte få några effekter. antog riktlinjer för skattepolitiken (prop. 2014/15:100, avsnitt 5.5, bet. 2014/15:FiU20, rskr. 2014/15:254). Av riktlinjerna framgår att en viktig princip för skattepolitiken är att regelverket ska vara förenligt med . Förslagen bedöms vara förenliga med det EU-rättsliga regelverket. 8.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:000) om ekonomiska föreningar 3 § Medlemsförteckningen ska innehålla uppgifter om 1.varje medlems namn och postadress, 2.i förekommande fall, att medlemmen är en investerande medlem, 3.den tidpunkt då medlemmen gick in i föreningen, 4.det antal medlemsinsatser som medlemmen deltar med i föreningen, 5.det sammanlagda beloppet, enligt den senast fastställda balansräkningen, av medlemsinsatser som har betalats in eller tillgodoförts genom insatsemission,