prop · H60317 · 2018-11-27 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2018/19:17 redogörelse för tillämpningen av lagen Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogör regeringen för tillämpningen av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll till och med , och för utvecklingen av den internationella terrorismen . Regeringen har fattat två beslut med stöd av lagen. Ett av besluten innebar avslag på ett överklagande av beslut i fråga om utvisning. Genom det andra beslutet inhiberades ett tidigare meddelat beslut om utvisning och beslutades om anmälningsplikt. Lagen om särskild utlänningskontroll ............................................... Den parlamentariska kontrollen ........................................................ Tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll ................... Utvecklingen av den internationella terrorismen .............................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde I samband med införandet av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll angavs i propositionen att den parlamentariska kontrollen av hur regeringen tillämpar terroristbestämmelserna och reglerna om tvångsåtgärder, , skulle ske genom att regeringen lämnar en skrivelse till (prop. 1990/91:118 s. 72, bet. 1990/91:JuU29 s. 32, rskr. 1990/91:298). Den senaste redogörelsen lämnades i regeringens skrivelse 2017/18:57. Regeringen lämnar nu en motsvarande redogörelse för tiden till och med . Säkerhetspolisen har lämnat underlag för redogörelsen till regeringen (dnr Ju2018/03123/L4). 2Lagen om särskild utlänningskontroll Särskilda bestämmelser som syftar till att bekämpa terrorism infördes i svensk lagstiftning genom lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund. Reglerna avsåg att göra det möjligt att hindra presumtiva terrorister från att komma in eller stanna kvar i och att skapa utrymme för kontroll i de fall då dessa personer av asylrättsliga skäl inte kan utvisas ur . Bestämmelserna har ändrats . återfinns de i lagen om särskild utlänningskontroll. Vid lagens tillkomst konstaterades att särskilda bestämmelser som ger utrymme för att utvisa sådana utlänningar som bedöms som farliga med hänsyn till risken för terroristhandlingar fortfarande behövs (se prop. 1990/91:118 s. 30). Enligt lagen om särskild utlänningskontroll ska en utlänning kunna utvisas om det är särskilt påkallat av hänsyn till rikets säkerhet, eller om det med hänsyn till vad som är känt om personens tidigare verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att personen kommer att begå eller medverka till terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott. Det krävs inte att personen i fråga tillhör en viss organisation för att lagen om särskild utlänningskontroll ska kunna tillämpas. Lagen kan tillämpas även vid befarad brottslig gärning i en främmande stat. Om ett utvisningsbeslut inte kan verkställas på grund av att det t.ex. finns risk för dödsstraff eller tortyr i det land som personen ska utvisas till, ska den beslutande myndigheten, efter ett beslut om utvisning enligt lagen, besluta att verkställigheten ska skjutas upp (inhibition) eller bevilja personen ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Myndigheten får i ett sådant fall besluta om en skyldighet för personen att på vissa tider anmäla sig hos (anmälningsplikt). Efter ett beslut om utvisning får den beslutande myndigheten även besluta att vissa särskilda bestämmelser om tvångsmedel i spaningssyfte får tillämpas, såsom hus- rannsakan och hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation. 2018/19:17 om tvångsmedel i det enskilda fallet fattas av en domstol. Ett beslut om anmälningsplikt eller ett beslut om befogenhet att tillämpa tvångsmedelsbestämmelserna är giltigt i högst . Under vissa förutsättningar får domstolen efter treårsfristens utgång besluta om fortsatt anmälningsplikt och om fortsatt befogenhet att tillämpa bestämmelserna om tvångsmedel. Om utlänningen har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ska ompröva utvisningsbeslutet när uppehållstillståndet löper ut. tillkännagav för regeringen att se över lagen om särskild utlänningskontroll i syfte att lagen ska kunna tillämpas i fler fall än vad som sker (bet. 2017/18:JuU11, rskr. 2017/18:161). Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av lagen om särskild utlänningskontroll. Syftet är att åstadkomma en ändamålsenlig, effektiv och överskådlig reglering som är förenlig med ett väl fungerande skydd för grundläggande fri- och rättigheter. Utredaren ska även analysera och ta ställning till vissa ändringar och förtydliganden som Säkerhetspolisen har föreslagit av bestämmelser i utlänningslagen (2005:716) och utlänningsförordningen (2006:97), och som är viktiga för myndighetens arbete med ärenden om utlänningar som har bedömts utgöra ett säkerhetshot. Utredaren ska därutöver bedöma hur kontrollen av personer som ansetts utgöra ett säkerhetshot kan förstärkas, t.ex. genom elektronisk övervakning. Utredaren ska föreslå nödvändiga författningsändringar i de olika regelverken. Uppdraget ska, i den del som avser att föreslå en förlängning av tidsgränsen för verkställighetsförvar enligt lagen om särskild utlänningskontroll, redovisas och i övrigt . Genom kommittédirektiven slutbehandlades tillkännagivande. Terroristbestämmelserna och reglerna om särskilda tvångsmedel fick vid sin tillkomst en begränsad giltighetstid, vilket innebar en möjlighet att kontrollera regeringens och myndigheternas handlande. När terroristbestämmelserna permanentades 1975, beslutades att regeringen skulle lämna en skrivelse till med redovisning av bestämmelsernas tillämpning (prop. 1975/76:18 s. 161). En motsvarande redovisning görs när det gäller bestämmelserna i 27 kap. om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation och hemlig kameraövervakning, samt bestämmelserna i lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet. I samband med att lagen om särskild utlänningskontroll infördes, ansågs att den parlamentariska kontrollen av hur regeringen tillämpar bestämmelserna och reglerna om tvångsåtgärder även i fortsättningen bör göras genom att regeringen lämnar en skrivelse till Skr. 2018/19:17 (prop. 1990/91:118 s. 72). 4 Tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll Tillämpningen av lagen – Regeringen har fattat två beslut med stöd av lagen om särskild utlänningskontroll till och med . Ett av besluten innebar avslag på ett överklagande av beslut i fråga om utvisning. Genom det andra beslutet inhiberades ett tidigare meddelat beslut om utvisning och beslutades det om anmälningsplikt. Tillämpningen av lagen 1991–2017 Nedan redovisas antalet fall då lagen om särskild utlänningskontroll har tillämpats. I redovisningen ingår nya utvisningsärenden enligt lagen, ärenden där omprövning har begärts av tidigare meddelade utvisningsbeslut och omprövning av andra beslut som regeringen fattat med stöd av lagen, t.ex. beslut i fråga om begränsning av anmälningsplikt. Flertalet av de redovisade fallen gäller ärenden där omprövning har begärts av tidigare meddelade utvisningsbeslut. I redovisningen anges de tidsperioder som regeringen har redogjort för i tidigare skrivelser till . Varje skrivelse avser en tidsperiod från och med ett visst år till och med året därpå. 1991/1992 – lagen tillämpades 1992/1993 – lagen tillämpades 1993/1994 – lagen tillämpades inte 1994/1995 – lagen tillämpades vid fem tillfällen 1995/1996 – lagen tillämpades vid fyra tillfällen 1996/1997 – lagen tillämpades inte 1997/1998 – lagen tillämpades 1998/1999 – lagen tillämpades inte 1999/2000 – lagen tillämpades 2000/2001 – lagen tillämpades vid fyra tillfällen 2001/2002 – lagen tillämpades inte 2002/2003 – lagen tillämpades vid fem tillfällen 2003/2004 – lagen tillämpades 2004/2005 – lagen tillämpades 2005/2006 – lagen tillämpades 2006/2007 – lagen tillämpades 2007/2008 – lagen tillämpades inte 2008/2009 – lagen tillämpades 2009/2010 – lagen tillämpades inte 2010/2011 – lagen tillämpades inte 2011/2012 – lagen tillämpades 2018/19:17 2012/2013 – lagen tillämpades /2014 – lagen tillämpades /2015 – lagen tillämpades /2016 – lagen tillämpades vid sju tillfällen /2017 – lagen tillämpades vid fyra tillfällen 5Utvecklingen av den internationella terrorismen Av Säkerhetspolisens underlag, som är framtaget i samråd med Nationellt centrum för terrorhotbedömning, framgår i huvudsak följande. Terrorhotet såväl internationellt som mot svenska intressen kommer främst från aktörer motiverade av våldsbejakande islamistiska ideologier. Dessa aktörer utgörs av större organisationer, t.ex. Daesh och samt deras lokala och regionala grenar, mindre terroristgrupper samt av ensamagerande gärningspersoner. Sammantaget bedöms hotet från våldsbejakande islamister mot vara förhöjt. Den ökade pressen från den globala koalitionen mot Daesh och andra stridande parter i och har drivit Daesh, och andra terroristorganisationer in i ett trängt militärt läge. Daeshs propaganda har försämrats i kvalitet och fått en minskad spridning, trots att Daesh – på grund av motgångarna – ökat sina ansträngningar för att inspirera anhängare i västvärlden att utföra terrorattentat i sina respektive hemländer. Denna utveckling minskar sannolikt Daeshs attraktionskraft, och kan leda till färre attentat som har ett inspirerande syfte. Daesh, och liknande grupper prioriterar sannolikt lokala och regionala strider mot meningsmotståndare, framför planering och genomförande av attentat mot västerländska intressen. I de flesta områden där dessa grupper verkar är detta en nödvändig prioritering till följd av ett ansträngt militärt läge. De lokala och regionala striderna utspelas i svaga stater eller konfliktområden där terroristorganisationerna har förmåga att underminera staten och skapa lokal förankring. är dessa konfliktområden sannolikt en grogrund för radikalisering och rekrytering, vilket innebär att terroristorganisationerna kan samla resurser för att på nytt genomföra attentat mot västvärlden. Det finns ett stort antal svenska individer som är anslutna till våldsbejakande islamistiska grupper utomlands. Jämfört med perioden –2016 reser nu endast ett fåtal européer, och nästintill inga svenskar, till och från terroristgrupper i och . Detta är dels en konsekvens av svårigheterna att ta sig in i och ut ur konfliktområdet, t.ex. på grund av skärpta gränskontroller, dels en följd av bättre internationellt samarbete. Därutöver har såväl andra oppositionella grupper som statsmakten återtagit kontroll över territorier i och som tidigare kunde utnyttjas av terroristgrupperna. Minskningen av antalet individer som reser för att träna och strida med terroristgrupper utomlands ligger även i linje med Daeshs uppmaning till potentiella resenärer att stanna och genomföra attentat i sina hemländer. al-Qaidagrupper, som har förespråkat externa attentat, har också uppmanat muslimer i västvärlden att genomföra attentat i sina hemländer. Det finns sannolikt ett intresse bland västerländska våldsbejakande islamister att resa till andra konfliktområden än och . I jämförelse med den stora mängd utländska resenärer som reste till och efter att Daesh hade utropat sitt så kallade kalifat, saknar dock andra potentiella konfliktområden sannolikt attraktionskraft och logistiska förutsättningar att ta emot mer än ett mindre antal stridande under . Gärningspersoner som är födda, uppvuxna eller bosatta i det land där de planerar och utför attentat utgör en betydande majoritet av samtliga gärningspersoner bakom terroristdåd i västvärlden. Detta pekar på att radikaliseringen av våldsbejakande islamistiska individer inom det egna landet är ett allvarligt hot. Till synes legitima verksamheter inom och bedriver via internet och lokalt genom ideella föreningar radikaliseringsverksamhet och terrorfinansiering. Även individer vars radikalisering kan ha skett antingen före eller efter att de har lyckats ta sig till västvärlden utgör ett potentiellt hot. Denna typ av aktörer har stått för en lägre andel av utförda och avvärjda attentat i västvärlden, men det finns sentida exempel från både och andra länder i som visar på hotet från våldsbejakande individer inom gruppen asylsökande. Bland såväl nyanlända som personer uppvuxna i har det identifierats flera aktörer som genomgått en snabb radikalisering, vilket även innefattat individer utan tidigare känd koppling till våldsbejakande terrorism. Inom de politiskt motiverade extremistmiljöerna i , dvs. högerextremistiska våldsbejakande grupper, den så kallade vit maktmiljön, och vänsterextrema våldsbejakande grupper, den så kallade autonoma miljön, finns det anhängare som använder våldsamma metoder som politiskt medel. Dessa personer vill påverka det politiska beslutsfattandet och myndighetsutövningen genom att använda våld, hot och trakasserier mot förtroendevalda, myndighetsföreträdare och meningsmotståndare inom den politiskt motsatta extremistiska miljön. De kända politiskt motiverade våldsbejakande grupperna saknar sannolikt avsikt att genomföra terrorattentat. finns det enskilda aktörer inom den svenska vit makt-miljön som möjligen har avsikten att utföra terrorattentat. Det är däremot inte sannolikt att aktörer inom den autonoma vänstern har motsvarande avsikt. Terrorhotet från vit maktmiljön och den autonoma miljön bedöms sammantaget vara lågt. Både den svenska vit maktmiljön och den autonoma miljön har internationella kontakter med likasinnade grupper, främst inom och . Kontakterna består i huvudsak av förmågehöjande aktiviteter. Det finns ingen information som tyder på att dessa kontakter påverkar aktörernas avsikt att begå terrorattentat i sina hemländer. medverkan i det internationella arbetet mot terrorism agerande inom ramen för kampen mot terrorism bygger på vikten av respekt för internationell rätt, inklusive mänskliga rättigheter, flyktingrätt och humanitär rätt. Terrorism är ett globalt hot som kräver internationellt samarbete baserat på multilaterala ramverk och lösningar. En bred strategi är nödvändig och traditionella insatser från polis och rättsväsende måste kombineras med långsiktiga förebyggande åtgärder. beslutade regeringen, i en ny strategi för hållbar fred 2017–2022, att förebyggandet av våldsbejakande extremism ska ingå i Sidas ansats för fred- och statsbyggnad. Arbetet, på global, nationell och lokal nivå, med att uppfylla FN:s agenda 2030 (Transforming our world: The 2030 Agenda for Sustainable Development, A/RES/70/1) och med de 17 globala målen för hållbar utveckling, är också avgörande för att förebygga våldsbejakande extremism. antog 2006 en övergripande FN-strategi mot terrorism (A/RES/60/288). Antagandet av strategin är en viktig mani- festation av att FN står bakom en global respons mot terrorism och lägger grunden för en mer samlad FN-ansats på området. centralt dokument i det globala arbetet mot terrorism. En översyn av och rapportering om genomförandet av strategin äger rum . senaste översynen antogs . finns också ett särskilt , United Nations Office of Counter-Terrorism (UNOCT), som leds av en biträdande gene- ralsekreterare och som samordnar FN:s insatser mot terrorism. länge pågår ett arbete inom FN med att ta fram en övergripande FN- konvention mot terrorism. arbetar, genom EU, för att nå en sådan Vidare har FN:s generalsekreterare lagt fram en handlingsplan om att förebygga våldsbejakande extremism. vid det förebyggande arbetet, uppmuntrar till regionala och nationella planer på området samt betonar FN:s stödjande roll till medlemsstaterna och regionala organisationer. arbetar aktivt för att genomföra FN-strategin och generalsekreterarens handlingsplan samt för en bredare antog två resolutioner mot terrorism med fokus på hotet från utländska terroriststridande som bl.a. ansluter sig till Daesh (2170 och 2178). antog rådet resolutioner om finan- sieringen av terrorism (2199) och ändringar av sanktionsregimen mot al- Qaida med fler, mot bakgrund av bland annat Daeshs roll i terrorism- sammanhanget (2253). Vidare antog säkerhetsrådet resolut- ioner om civilt flyg och terroristhot (2309), stärkt juridiskt samarbete mot terrorism (2322) och mot trafficking i relation till väpnad konflikt, inklu- sive terrorism (2331). valdes 2016 in i säkerhetsrådet för perioden –2018 och har därigenom fått en bredare plattform för att kunna påverka FN:s anti- Sedan inträdet i säkerhetsrådet har ett antal reso- lutioner antagits med bäring på kampen mot terrorism, där aktivt deltagit i förhandlingarna. Som exempel kan nämnas resolutioner om det hot som terrorism utgör mot kritisk infrastruktur (2341), motbudskap för att bekämpa terrorism (2354), ökat samarbete för att förhindra terrorist- organisationers tillgång till vapen (2370) och internationell samverkan för att förhindra flödet av utländska terrorstridande (2396). inträdet i säkerhetsrådet deltar i en rad sanktionskommittéer, däribland för regimen rörande ISIL (Daesh) och al- Qaida (1267). till konventionen om förebyggande av terrorism (CETS 217, tilläggs- Tilläggsprotokollet bidrar till att komplettera bestämmel- serna i konventionen om förebyggande av terrorism med ytterligare kriminaliseringsåtaganden och ställer bl.a. krav på kriminalisering av resande utomlands i terrorismsyfte. och tilläggsprotokollet 2018. stiftning i kraft i syfte att leva upp till åtagandena i tilläggsprotokollet 2017/18:174, bet. 2017/18:JuU35 och rskr. 2017/18:390). EU har tillträtt konventionen och tilläggsprotokollet. för EU:s del var . deltar vidare aktivt i samarbetet inom EU för att möta hotet Rapporter om genomförandet av för kampen mot terrorism lämnas till medlemsstaternas ministrar vid rådet för rättsliga och inrikes frågor. Även tar del av dessa rapporter. deltar även aktivt inom EU för att utveckla det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. kommissionen en högnivåexpertgrupp med representanter från medlems- staterna med syftet att ta fram förslag om hur EU:s stöd till medlems- länderna ska kunna utvecklas. har kommissionen, utifrån gruppens förslag, inrättat en ny struktur för arbetet. antog EU:s utrikesministrar en regional strategi för , och hotet från Daesh. När det gäller ersattes strategin 2017 av en separat strategi. antog rådet nya slutsatser om att stärka det externa samarbetet mot terrorism, bl.a. genom ökat samarbete med regionala och multilaterala aktörer. antog ett särskilt uttalande om stärkande av insatserna för att säkerställa allmänhetens säkerhet, motverka radikalisering och främja tolerans och icke-diskriminering. antogs ett nytt straffrätts- ligt direktiv om att bekämpa terrorism som skulle vara genomfört av medlemsstaterna senast (och rådets direktiv (EU) 2017/541 av om bekämpande av terrorism, om ersättande av rådets rambeslut /475/RIF och om ändring av rådets beslut /671/RIF, kallat terrorismdirektivet). har genomfört direktivet och lagändringarna trädde i kraft den 1 2017/18:174, bet. 2017/18:JuU35 och rskr. 2017/18:390). EU har även beslutat om ytterligare listningar under EU:s sanktionsregimer för att motverka terrorism, både med föregående FN- beslut och självständigt. är en av 79 medlemmar i den globala koalitionen mot Daesh och deltar i den militära utbildningsinsats som koalitionen bedriver i . Bidraget består av en svensk väpnad styrka på högst 70 personer på plats Om situationen så kräver ska det finnas möjlighet att utöver själva styrkebidraget tillfälligt sätta in en förstärknings- och evakueringsstyrka om ytterligare högst 150 personer. deltar i två av koalitionens fem arbetsgrupper: den militära och den grupp som fokuserar på stabi- ingår även i koalitionens kärngrupp som består av omkring 30 bidragsgivare. Säkerhetspolisens arbete har i hög grad fokuserat på resande till och från våldsbejakande islamistiska grupper i utlandet. Säkerhetspolisens arbete har bidragit till att förhindra terroristbrott i 2018/19:17 och utomlands. I arbetet med att förhindra terroristbrott deltar Säkerhetspolisen i ett omfattande internationellt samarbete. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , M , , , , , Hellmark , , , , , , , , , Regeringen beslutar skrivelse redogörelse för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll