prop · H503225 · 2018-04-19 00:00:00 — Defini- tionen träffar sådana personer som har nedsatt rörlighet, oavsett om orsaken till rörelsenedsättningen är ålder eller någon fysisk, psykisk eller annan funktionsnedsättning och vars situation kräver lämplig uppmärksamhet och anpassning till hans eller hennes särskilda behov av de tjänster som är tillgängliga för alla passagerare. Enligt punkten 3 ska resenären få information om paketresans pris. In- formationen ska avse det sammanlagda priset som ska betalas av resenä- ren inklusive skatt. Resenären ska också få information om tilläggs- avgifter och andra kostnader. Om kostnaderna inte rimligen kan beräknas innan paketreseavtalet ingås, ska resenären få information om vilka kostnader som kan tillkomma. Om arrangören eller återförsäljaren inte informerar resenären i enlighet med denna bestämmelse, är resenären inte skyldig att svara för sådana kostnader (se 10 §). Av punkten 4 framgår att resenären även ska få information om villkor för betalning. Det innebär att resenären ska få information om det belopp eller den del av paketresan som ska betalas vid ingåendet av paket- reseavtalet och när resterande del av paketresan ska betalas. Resenären ska också informeras om andra eventuella förskott eller depositioner som ska betalas eller tillhandahållas av honom eller henne. I punkten 5 anges att resenären ska få information om villkor om minsta antal resenärer som krävs för att paketresan ska genomföras och när resenären senast ska informeras om att resan på angiven grund har ställts in. Det ska tydligt framgå om det ställs upp ett villkor om att resan inte blir av om det minsta antal resenärer som arrangören angett inte uppnås och när information om en inställd resa senast ska ges. Arrangörens rätt att ställa in resan på denna grund regleras i 3 kap. 8 §. Enligt punkten 6 ska resenären informeras om eventuella krav på pass och visum. Resenären ska även få information om den ungefärliga hand- läggningstiden för att få visum. Informationen kan tillhandahållas genom att hänvisa till officiell information från den stat där resmålet är beläget (skäl 28 i direktivet). Bestämmelsen syftar till att förhindra att resenären ingår ett paketreseavtal som han eller hon sedan inte kan utnyttja på grund av att han eller hon förbisett vissa viktiga förutsättningar för att genomföra resan. Rätten till information i det här avseendet gäller, till skillnad års lag, även personer som är medborgare i stater utanför EES. Av punkten 7 framgår att resenären ska få information om hälso- bestämmelser på resmålet. Informationen kan t.ex. avse att resenären är skyldig att vaccinera sig mot vissa sjukdomar eller att uppvisa intyg från läkare om att han eller hon inte bär på en viss sjukdom. I punkten 8 anges att resenären ska informeras om sin rätt att avbeställa paketresan innan den har påbörjats. Om avbeställningsrätten är beroende av att en avbeställningsavgift betalas, ska resenären få information även om det. Om det inte framgår av avtalet, får arrangören inte ta ut någon 2017/18:225 avgift (se 3 kap. 1 §). Avgiften kan vara bestämd på förhand. Avgiftens storlek ska i så fall framgå av avtalet. Enligt punkten 9 ska resenären informeras om de möjligheter som finns för honom eller henne att teckna en reseförsäkring. Informationen ska avse en försäkring med avbeställningsskydd som även täcker kostnader för assistans, sjukvård och hemtransport vid olyckor, sjukdomsfall och dödsfall. I vissa fall ställer arrangören krav på resenären att han eller hon ska teckna en försäkring. Resenären ska i så fall informeras om detta. Av paragrafens andra stycke framgår att arrangören innan ett avtal ingås dessutom ska ge resenären information om hans eller hennes rättigheter och den resegaranti enligt resegarantilagen som gäller för paketresan. Denna information ska ges i ett standardformulär. Regering- en avser att fastställa formulären i förordning och att föreskriva att ska tillhandahålla information om formulären och möjliggöra nedladdning av dem från sin webbplats. Om avtalet ingås per telefon, får informationen ges muntligen. 2 § Informationen i 1 § ska ges på ett klart och begripligt sätt. Den ska vara framträdande i förhållande till annan information som ges . Särskild hänsyn ska tas till behoven hos underåriga och andra särskilt utsatta personer. Paragrafen innehåller bestämmelser om hur förhandsinformationen ska ges. Den saknar motsvarighet lag. Genom paragrafen genom- förs artikel 5.3 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.1. Av paragrafen framgår att den förhandsinformation som arrangören ska ge enligt 1 § ska ges på ett klart och begripligt sätt. Det innebär att informationen ska ges på ett sådant sätt att resenären normalt inte har några svårigheter att ta del av informationen och förstå den. I förhållande till annan information som ges ska den vara framträdande. Den får t.ex. inte ges på ett undanskymt ställe, i finstilt eller på ett sådant sätt att informationen är svår för resenären att ta till sig. Särskild hänsyn ska tas till behoven hos underåriga och andra särskilt utsatta personer. Det kan t.ex. handla om resenärer med nedsatt fysisk eller psykisk funk- tionsförmåga. För att skyldigheten ska inträda förutsätts att närings- idkaren rimligen kan förutse behoven (skäl 25 i direktivet). En konsekvens av att informationen inte ges på rätt sätt är att arrangören och återförsäljaren kan drabbas av civil- och marknads- rättsliga påföljder (se 10 och 11 §§). 3 § Informationen som avses i 1 § första stycket 2–5 och 8 är en del av paket- reseavtalet, om parterna inte uttryckligen har kommit överens om något annat. Paragrafen innehåller en bestämmelse om betydelsen av förhands- informationen för parternas avtalsförhållande. Den motsvaras till viss del av 5 § andra stycket lag. Genom paragrafen genomförs artikel 6.1 första meningen i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.1. Bestämmelsen innebär att merparten av förhandsinformationen som utgångspunkt utgör avtalsinnehåll. Undantag görs för uppgifter om arrangören, pass- och visumkrav, hälsobestämmelser och möjligheter eller krav på att teckna reseförsäkring. Gör resenären eller arrangören Prop. 2017/18:225 gällande att paketreseavtalet inte överensstämmer med den information som lämnats åligger det den parten att visa att parterna har träffat en uttrycklig överenskommelse om att avtalet har ett annat innehåll än det som följer av informationen. Paketreseavtal som ingås på en webbplats 4 § Vid ett paketreseavtal som ingås på en webbplats är resenären bunden av en beställning som medför en betalningsförpliktelse endast om förpliktelsen har tydliggjorts före beställningen och resenären uttryckligen har påtagit sig förpliktelsen. Paragrafen innehåller en bestämmelse som är avsedd att skydda resenä- ren mot att ta på sig ett betalningsansvar vid beställningar på internet. Den saknar motsvarighet lag. Genom paragrafen genomförs delvis artikel 27.2 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.1. Enligt paragrafen är resenären bunden av en beställning av en paket- resa som medför skyldighet att betala och som ingås på en webbplats endast om han eller hon uttryckligen har accepterat betalningsskyldig- Det innebär att webbsidor där resenärer kan göra beställningar ska vara utformade så att det är tydligt för resenären att han eller hon tar på sig ett betalningsansvar när han eller hon gör en beställning. finns en knapp som resenären ska klicka på för att genomföra beställ- ningen, ska texten på eller i omedelbar anslutning till knappen alltså ange att beställningen medför betalningsskyldighet. saknas, eller om beställningen genomförs utan att resenären på något annat sätt uttryckligen påtagit sig betalningsansvar, är han eller hon inte bunden av beställningen. (Se prop. 2013/14:15 s. 86 och 87.) Resenären ska få en kopia av eller en bekräftelse på paketreseavtalet 5 § När ett paketreseavtal har ingåtts ska arrangören utan onödigt dröjsmål ge resenären en kopia av eller en bekräftelse på avtalet i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för resenären. Om avtalet ingås när parterna är närvarande ska, om resenären begär det, kopian eller bekräftelsen ges i en handling. Om avtalet är ett avtal utanför affärslokaler enligt 1 kap. 2 § lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler, ska kopian eller bekräftelsen ges i en handling eller, om resenären samtycker till det, i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för resenären. I paragrafen regleras arrangörens skyldighet att ge resenären en kopia av eller bekräftelse på avtalet och på vilket sätt det ska ske. motsvaras delvis av 8 § första stycket lag. genomförs delvis artikel 7.1 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt Av första stycket framgår den generella skyldigheten för arrangören att tillhandahålla en kopia av eller en bekräftelse på avtalet i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för Avtalet eller bekräftelsen ska överlämnas i samband med att 2017/18:225 avtalet ingås, eller utan onödigt dröjsmål därefter. Att överlämnandet ska ske utan onödigt dröjsmål innebär att arrangören ska sträva efter att överlämna kopian eller bekräftelsen så fort som möjligt (jfr prop. 2013/14:15 s. 68). Om kopian eller bekräftelsen inte ges i en handling ska det ske i någon annan läsbar och varaktig form. Det innebär att det kan ske med t.ex. e-post. Också en webbplats på internet där informa- tionen lagras kan uppfylla kraven förutsatt att informationen med säker- het bevaras i ursprungligt skick och i det enskilda fallet är tillgänglig för resenären så länge informationen är relevant (se t.ex. prop. 2013/14:15 s. 84, prop. 2009/10:242 s. 97 och prop. 2004/05:13 s. 44). Av paragrafens andra stycke framgår att resenären har rätt att begära att få avtalet eller bekräftelsen i en handling, om avtalet ingås när båda parter är närvarande. Av tredje stycket framgår att om paketreseavtalet är ett avtal utanför affärslokaler enligt 1 kap. 2 § lagen om distansavtal och avtal utanför affärslokaler (distansavtalslagen) ska resenären få kopian eller bekräftel- sen i en handling. Om resenären samtycker till det kan kopian eller bekräftelsen ges i någon annan läsbar och varaktig form som är till- gänglig för honom eller henne. Ett avtal utanför affärslokaler är ett avtal som ingås på något av följande tre sätt: 1) då näringsidkaren och konsu- menten är närvarande på någon annan plats än i närings- idkarens fasta eller rörliga affärslokal eller efter det att konsumenten lämnat ett anbud på en sådan plats, 2) i näringsidkarens affärslokal eller med hjälp av ett medel för distanskommunikation i omedelbar anslutning till att konsumenten kontaktats av näringsidkaren på någon annan plats där de varit närvarande, eller 3) under en utflykt som har organiserats av näringsidkaren i marknadsförings- eller försäljningssyfte. 6 § Ett paketreseavtal och en bekräftelse på ett sådant avtal ska innehålla de villkor som parterna kommit överens om. Avtalet och bekräftelsen ska också innehålla den förhandsinformation som avses i 1 § första stycket. Om resenären har framställt ett särskilt krav i fråga om paketresan som arrangören har accep- terat ska även det framgå av avtalet och bekräftelsen. I avtalet och bekräftelsen ska det även finnas information om 1.arrangörens ansvar för att paketreseavtalet fullgörs, 2.arrangörens skyldighet att tillhandahålla assistans, 3.resenärens skyldighet att utan onödigt dröjsmål informera arrangören om fel ipaketresan (reklamation), om han eller hon vill åberopa ett sådant fel, 4.hur arrangören kan kontaktas, om resenären vill begära assistans eller reklamera, 5.vem som ansvarar för resegaranti enligt resegarantilagen (2018:000), 6.hur en underårig resenär kan kontaktas, om den underårige reser utan förälder eller någon annan ansvarig person och det är en resa som innefattar inkvartering, 7.arrangörens rutiner för hantering av klagomål och vilka möjligheter som finns att få en tvist med arrangören prövad utanför domstol, och 8.resenärens rätt att överlåta avtalet till en annan resenär enligt 3 kap. 10 §. Avtalet och bekräftelsen ska vara klart och begripligt formulerade. I paragrafen anges vissa krav i fråga om avtalets innehåll. motsvaras delvis av 8 § första stycket lag. genomförs artiklarna 7.2 och 7.4 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.2. Av första stycket, som är utformat efter synpunkter från Lagrådet, framgår att paketreseavtal och bekräftelser på sådana avtal ska innehålla de villkor som parterna kommit överens om. Avtalet och bekräftelsen ska också innehålla all förhandsinformation som arrangören ska ge enligt 1 § första stycket. Merparten av förhandsinformationen är en del av avtalet, om parterna inte uttryckligen har kommit överens om något annat (3 §). Om resenären har ställt ett särskilt krav på resan som arrangören har godtagit, ska avtalet eller bekräftelsen även innehålla uppgift om det. Om arrangören efter att avtalet ingåtts men innan paketresan påbörjas ändrar ett avtalsvillkor på ett sätt som innebär att ett särskilt krav från resenären inte uppfylls, har resenären rätt att frånträda avtalet (se 3 kap. 5 § första stycket). En konsekvens av att information enligt paragrafen inte ges på rätt sätt är att arrangören och återförsäljaren kan drabbas av marknadsrättsliga påföljder (se 11 §). Några civilrättsliga följder finns dock inte. Det innebär att det inte finns något hinder för parterna att åberopa avtals- villkor som inte framgår av paketreseavtalet eller bekräftelsen på avtalet. En part som åberopar ett sådant villkor har dock bevisbördan för att parterna har träffat en överenskommelse som har ett innehåll som avviker från förhandsinformationen och det skriftliga avtalet. I andra stycket punkterna 1–8 anges ytterligare krav på information som ska finnas i paketreseavtalet eller bekräftelsen. Det gäller sådana uppgifter som gör det möjligt för resenären att tillvarata sina rättigheter. I punkten 1 anges att det ska finnas information om arrangörens ansvar för att paketreseavtalet fullgörs. Arrangörens ansvar gentemot resenären för att paketreseavtalet fullgörs framgår av 4 kap. 1 §. I punkten 2 anges att det ska finnas information om arrangörens skyl- dighet att tillhandahålla assistans. Skyldigheten för arrangören att till- handahålla assistans framgår av 4 kap. 12 §. I punkten 3 anges att det ska finnas information om resenärens skyldig- het att informera arrangören om fel i paketresan (reklamation), om han eller hon vill åberopa ett sådant fel. Resenärens skyldighet att reklamera framgår av 4 kap. 2 §. I punkten 4 anges att det ska finnas information om hur arrangören kan kontaktas, om resenären vill begära assistans eller reklamera. Det kan vara fråga om sådan information som avses i 1 § första stycket 1 eller kontaktuppgifter till en av arrangören utsedd representant på resmålet. I punkten 5 anges att det ska finnas information om vem som ansvarar för resegaranti enligt resegarantilagen. Syftet är att ge information till resenären om till vem han eller hon kan vända sig om resegarantin måste tas i anspråk. I punkten 6, som är utformad efter synpunkter från Lagrådet, anges att det ska finnas information om hur en underårig resenär kan kontaktas om den underårige reser utan förälder eller någon annan ansvarig person. Informationsskyldigheten gäller bara om paketresan innefattar inkvarte- ring. I punkten 7 anges att det ska finnas information om hur klagomål från resenären behandlas och vilka möjligheter som finns att få en tvist med arrangören prövad utanför domstol. Det kan vara fråga om information 2017/18:225 om att är en sådant godkänt alternativt tvistlösningsorgan som kan pröva en tvist mellan en resenär som är konsument och en näringsidkare. För att ska pröva en tvist krävs att näringsidkaren har tillräcklig anknytning till eller riktar sig till den svenska marknaden. Vid tvister som rör gränsöverskridande e-handel inom EU kan konsumenter vända sig till EU:s online-plattform för att komma i kontakt med ett alternativt tvistlösningsorgan i en annan medlemsstat. Regler för plattformen finns i och rådets förordning (EU) nr 524/2013 om tvist- lösning online vid konsumenttvister och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och direktiv /22/EG. Kompletterande bestämmelser till förordningen finns i lagen (2015:671) om alternativ tvistlösning i konsumentförhållanden. I punkten 8 anges att det ska finnas information om resenärens rätt att överlåta avtalet till en annan resenär enligt 3 kap. 10 §. I paragrafens tredje stycke anges att paketreseavtal och bekräftelser på sådana avtal ska vara klart och begripligt formulerade. Se vidare om detta i författningskommentaren till 2 §. Resehandlingar och information om transport 7 § Arrangören ska i rimlig tid innan paketresan påbörjas förse resenären med biljetter och andra handlingar som resenären behöver. Om resan innefattar passagerartransport ska arrangören dessutom informera rese- nären om de planerade tiderna för avresa, incheckning, uppehåll under resan, anslutande transporter och ankomst. I paragrafen regleras arrangörens skyldighet att ge resenären resehand- lingar och information om transporter som ingår i paketresan. Paragrafen motsvaras delvis av 6 § andra stycket 1 lag. Genom paragrafen genomförs artikel 7.5 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.2. Av paragrafen framgår att arrangören i rimlig tid före paketresan ska ge resenären vissa handlingar som resenären behöver. Det gäller biljetter och andra handlingar, som t.ex. kvitton och värdecheckar. Vad som är i rimlig tid före paketresan får bestämmas med hänsyn till omständig- heterna i det enskilda fallet. Utgångspunkten bör vara att resenären ska ha informationen i så pass god tid före resan att han eller hon hinner vidta nödvändiga förberedelseåtgärder inför resan. Om avtalet ingås strax före avresan, är det tillräckligt att uppgifterna lämnas vid avtalstillfället. I de fall paketresan innefattar passagerartransport, ska arrangören – även i detta fall i rimlig tid innan paketresan påbörjas – informera resenären om de planerade tiderna för avresa, incheckning, uppehåll under resan, anslutande transporter och ankomst till resmålet. Om en person i en grupp av resenärer varit kontaktperson och företrätt gruppen i kontakterna med arrangören, bör det vara tillräckligt att infor- mationen och handlingarna lämnas till honom eller henne, om inte något annat överenskommits när paketreseavtalet ingicks. Paketresor som säljs genom en återförsäljare 8 § Om paketresan säljs genom en återförsäljare, ansvarar även återförsäljaren för att resenären ges information enligt 1 och 2 §§ och för att resenären får en kopia av eller en bekräftelse på avtalet enligt 5 och 6 §§. Återförsäljaren ska Prop. 2017/18:225 innan paketreseavtalet ingås lämna sådana uppgifter om sig själv som avses i 1 § första stycket 1. I paragrafen regleras återförsäljarens skyldighet att ge förhandsinforma- tion och att överlämna en kopia av eller en bekräftelse på avtalet till resenären. Paragrafen motsvaras av 7 § andra stycket lag. Genom paragrafen genomförs delar av artiklarna 5.1 och 7.1. Övervägan- dena finns i avsnitt 5.4.1 och 5.4.2. Paragrafen innebär att om resan säljs genom en återförsäljare ansvarar även återförsäljaren för att den information som avses i 1 § ges och att den ges på det sätt som anges i 2 § samt att resenären får en kopia av eller en bekräftelse på avtalet enligt 5 och 6 §§. Återförsäljaren ska även lämna sådana uppgifter om sig själv som avses i 1 § första stycket 1, dvs. namn, telefonnummer, besöksadress och e-postadress. Såväl arrangören som återförsäljaren har därmed ett självständigt ansvar för att informationen ges och att en kopia av eller en bekräftelse på avtalet överlämnas. Det är dock tillräckligt att antingen arrangören eller återförsäljaren fullgör dessa skyldigheter. Paketresor som säljs genom ett länkat bokningsförfarande på internet 9 § I fall som avses i 1 kap. 3 § första stycket 2 e ska den näringsidkare som resenärens uppgifter förs över till, i den utsträckning det är relevant för de resetjänster som denne erbjuder, ge resenären sådan information som avses i 1 § första stycket på det sätt som anges i 2 §. Den näringsidkare som uppgifterna förs över till ska informera arrangören om det avtal som leder till att en paketresa uppkommer och även i övrigt ge arrangören den information som krävs för att denne ska kunna uppfylla sina skyldigheter som arrangör. Så snart arrangören har fått besked om att en paketresa har uppkommit, ska arrangören informera resenären om paketreseavtalets innehåll enligt 6 § i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för denne. Paragrafen innehåller bestämmelser om särskild informationsskyldighet i situationer där paketresor säljs genom ett länkat bokningsförfarande på internet (se 1 kap. 3 § första stycket 2 e). Den saknar motsvarighet lag. Genom paragrafen genomförs artiklarna 5.2 och 7.3 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.2. I första stycket regleras dels vilken förhandsinformation den närings- idkare som tar emot uppgifter om resenären ska ge vid paketresor som säljs genom ett länkat bokningsförfarande på internet, dels hur informa- tionen ska lämnas. Näringsidkaren ska, i den utsträckning det är relevant för de resetjänster som denne erbjuder, ge resenären sådan information som avses i 1 § första stycket. Informationen ska ges på det sätt som anges i 2 §. Av definitionen i 1 kap. 5 § 3 följer att det i en sådan situation är den näringsidkare som resenären först ingår avtal med och som sedan överför uppgifterna om resenären till den andra närings- idkaren som är arrangör för paketresan. Arrangörens skyldighet att ge resenären förhandsinformation följer direkt av 1 §. 2017/18:225 att arrangören inte behöver ge någon information om de resetjänster som den näringsidkare som tar emot uppgifter om resenären erbjuder och vice versa. I andra stycket regleras informationsskyldigheten mellan de näringsid- kare som träffar avtal med resenären och som leder till att en paketresa uppkommer. Genom stycket åläggs den näringsidkare som tar emot upp- gifter om resenären att informera arrangören om det avtal som leder till att en paketresa uppkommer. Den information som avses är framför allt innehållet i det avtal som träffats mellan den näringsidkare som tagit emot uppgifterna och resenären. Det kan även röra information om resenären som arrangören kan behöva. I paragrafens tredje stycke regleras hur resenären ska ges information efter att paketreseavtalet uppkommit. I det fallet ska arrangören infor- mera resenären om paketreseavtalets innehåll enligt 6 §. Informationen ska ges i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för resenären, och den ska ges så snart arrangören har fått besked om att en paketresa har uppkommit. Vad som menas med läsbar och varaktig form behandlas i författningskommentaren till 5 §. Påföljder om information inte ges 10 § Om resenären inte, på det sätt som anges i 2 §, före ett paketreseavtals ingående har fått sådan information om tilläggsavgifter och andra kostnader enligt 1 § första stycket 3, är resenären inte skyldig att svara för sådana kost- nader. I paragrafen anges de civilrättsliga följderna av att resenären inte har fått förhandsinformation om tilläggsavgifter och övriga kostnader. Para- grafen saknas motsvarighet lag. Genom paragrafen genomförs artikel 6.2 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.2. Enligt paragrafen har arrangören inte någon rätt att ta ut tilläggs- avgifter och andra kostnader som avses i 1 § första stycket 3, om inte arrangören eller återförsäljaren, om paketresan sålts genom en sådan, har informerat om avgifterna och kostnaderna. Informationen, som ska ges på det sätt som anges i 2 §, ska lämnas innan paketreseavtalet ingås. Det är tillräckligt att informationen har getts av antingen arrangören eller återförsäljaren.