prop · H503300 · 2018-09-13 00:00:00 — Anm. Ett positivt (negativt) värde avser högre (lägre) kostnad/besparing än genomsnittskommunen. Gymnasiereformen avser reglering med anledning av besparingar för kommunsektorn, medan regleringar för övriga reformer avser kostnadsökningar för kommunsektorn. Källa: SCB och . •Det har i varierande grad varit svårt att bedöma kostnadsberäkningarna i regeringens beslutsunderlag till för de tre granskade reformerna. I fallet med barnomsorgspengen och reformen om allmän förskola även för treåringar (avseende avgiftsbortfallet) går det visserligen att följa hur man räknat fram beloppen, men det saknas mer specifik information om vilka uppgifter som använts och deras källor. När det gäller den antagna efterfrågeökningen med anledning av reformen om allmän förskola även för treåringar liksom för matematikreformen är det än mer otydligt hur man kommit fram till vissa volymer och kostnader, trots att bakomliggande antaganden och analyser måste ha krävts i det senare reformfallet. •Riksrevisionens kostnadsberäkningar visar att metoden i regeringens beslutsunderlag, vilken utgår från riksmedelvärden, enbart skiljer sig 60 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N marginellt från metoden som utgår från kommunspecifika uppgifter; som mest med (för avgiftsbortfall med anledning av förskolereformen). •Att de två beräkningsmetoderna är snarlika på totalen utesluter inte skillnader mellan kommuner. Någon sådan bedömning har inte gjorts i de tre reformfallen, vilket strider mot stöddokument för beredning av reformer med kommunalekonomiska konsekvenser. konstaterar att det inte är möjligt att göra kommunspecifika analyser enbart med den statistik på riksnivå som beräkningarna i beslutsunderlagen baseras på. •Kostnadsskillnader som beror på skillnader i målgruppsstorlek gör att kommuner med en ogynnsam struktur riskerar att inte bli fullt kompenserade vid statligt beslutade reformer, och därmed att syftet med finansieringsprincipen inte uppfylls för vissa kommuner. Den kostnadsvariation som beräknar att sådana strukturella skillnader ger upphov till är också betydande. •Barnomsorgspengen med kommunernas ersättning till dagbarnvårdares egna barn är ett exempel på en reform med extrem variation i de kostnader som beräknas följa av strukturella skillnader, detta på grund av att vissa kommuner inte har en enda dagbarnvårdare medan andra har relativt många. Men även för övriga granskade regleringar där respektive målgrupp är mer generell (gymnasieelever, treåringar, elever i årskurs 1–3) skiljer sig den beräknade kostnaden för många kommuner väsentligt mot genomsnittskommunen. •Granskningen visar att variationen i den beräknade kostnaden mellan olika kommuntyper är likartad för reformen om allmän förskola även för treåringar respektive matematikreformen. Korrelationen mellan ”vinnare” och ”förlorare” i övriga reformer är dock små.148 •Många enhetskostnader och volymer uppvisar tydliga trender inför reformernas införande. Detta är dock, i enlighet med stöddokument för beredning av reformer med kommunalekonomiska konsekvenser, inget som i normalfallet analyseras. I det enda fall den bakåtliggande utvecklingen tas i beaktande antas en vändande trend. 148Se korrelationsmatrisen i tabell 1 i bilaga 2. R I K S R E V I S I O N E N D E N K O M M U N A L A F I N A N S I E R I N G S P R I N C I P E N – T I L L Ä M P A S D E N Ä N D A M Å L S E N L I G T ? 5 Slutsatser och rekommendationer har granskat hur den kommunala finansieringsprincipen har tillämpats för tre reformer. Syftet har varit att bedöma om regeringens tillämpning av finansieringsprincipen har varit tillräcklig för att resultera i en adekvat ekonomisk reglering, i enlighet med intentionen om ekonomiska regleringar för kommuner. De tre reformer som har granskats inom skol- och barnomsorgsområdet149 är de beloppsmässigt största reformerna som har varit aktuella för ekonomisk reglering enligt principen –2015. På grund av reformernas ålder, i kombination med avsaknad av dokumentation av reformernas underliggande beräkningsunderlag inom , kan inte dra några långtgående slutsatser om hur beredningen inom gick till i detalj. Däremot kan dra ett antal övergripande slutsatser om ändamålsenligheten i finansieringsprincipens tillämpning, både för de granskade reformerna och – i viss mån – generellt; eftersom de granskade reformerna är de beloppsmässigt största reformerna, bör många av de iakttagna bristerna kunna antas föreligga även i beredningen av mindre omfattande reformer. De generaliseringar som görs inom ramen för granskningen har därutöver underbyggts med hjälp av allmänt gällande styrande dokument samt frågeunderlag av mer generell karaktär. En övergripande slutsats från granskningen av de tre reformerna är att finansieringsprincipen i flera delar inte har tillämpats som det var tänkt. Beredningen av reformerna har inte varit tillräcklig såtillvida att regeringen, i varierande grad, har brustit i uppdraget att tydligt och öppet redovisa de antaganden och beräkningar som har legat till grund för reformernas ekonomiska reglering. I centrala delar av processen har man inte heller följt de egna riktlinjerna för beredning av reformer med kommunalekonomiska konsekvenser; exempelvis saknas en analys av hur enskilda kommuner påverkas. Det innebär att i de granskade reformerna har fattat beslut om ekonomisk reglering på ett beslutsunderlag som i flera delar är otydligt och otillräckligt. Detta har skett trots att specifikt har uttryckt att det för varje enskilt reformfall bör framgå hur regeringen har kommit fram till ett visst belopp i den sammantagna informationen till riksdagen.150 Ekonomiska regleringar enligt finansieringsprincipen kan ske i båda riktningar, dvs. det kan både handla om kostnader och besparingar för kommuner när statliga reformer införs och kommuners åtagande ändras. vill därför understryka att det är lika problematiskt om beräkningsunderlaget för statliga 2008/09:199, Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan, prop. 2008/09:115, Barnomsorgspeng och allmän förskola även för treåringar samt prop. 2012/13:64, Ökad undervisningstid i matematik i . 2009/10:102, bet. 2009/10:FiU19, s. 19, rskr. 2009/10:355. 62 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N reformer som väntas leda till en besparing för kommunerna är bristfälligt och därmed leder till felaktiga regleringar, som att det finns felaktiga regleringar av kommunala kostnadsökningar till följd av statligt beslutade reformer. bör ha ett välunderbyggt beslutsunderlag för reformer som innefattar ekonomiska regleringar, i båda riktningar. 5.1Tillämpningen av finansieringsprincipen har inte fungerat som det var tänkt Intentionen med övergången till generella bidrag var bl.a. att förenkla för kommunerna och att skapa mer likvärdiga förutsättningar. Ett centralt syfte med den kommunala finansieringsprincipens tillämpning är att den ska klargöra gränsen mellan statens och kommunernas ansvar, och genom att reglera kostnaden för statliga reformer upprätthålla de ekonomiska förhållandena. Principen ska också ge kommunerna rimliga planeringsförutsättningar inför nya reformer. granskning visar på flera brister i hur finansieringsprincipen har tillämpats. Reformernas beräkningar är i flera delar otydliga och bereddes med snäv tidplan utan överläggningar med SKL anser att bedömningar, antaganden och statistiska källor som ligger till grund för kommunalekonomiska beräkningar i samband med statligt beslutade reformer bör redovisas på ett tydligt och transparent sätt. I detta avseende har flera återkommande brister i de tre granskade reformerna framkommit; antaganden som görs motiveras sällan och information om vilka specifika uppgifter som använts och deras källor saknas ofta. I fallet med gymnasiereformen var det påfallande svårt att bedöma de underliggande antagandena, eftersom beräkningarna till stor del avsåg kvalitativa bedömningar om tänkta besparingar för kommunerna. Detta är något som särskilt motiverar en analys för att bedöma osäkerheter i beräkningarna. I likhet med för övriga granskade reformer gjordes dock ingen sådan analys. Ett delsyfte med finansieringsprincipen är att underlätta för kommunernas planering när nya reformer ska införas. Den snäva tidplanen i beredningens slutskede som var fallet med två av de tre granskade reformerna försvårade däremot för kommunerna att planera och implementera reformerna. Dessutom uteblev överläggningar med Kommuner och Landsting (SKL) i samtliga av de granskade reformerna, och välplanerade överläggningar bedöms generellt vara sällsynta. vill särskilt understryka vikten av fungerande överläggningar. Dessa bör ske och utifrån välunderbyggda beredningsunderlag när det gäller kommunalekonomiska konsekvenser. Anledningen är att det inte finns en tydlig gränsdragning mellan vad som är ett befintligt eller utökat kommunalt åtagande. Det finns heller inga R I K S R E V I S I O N E N D E N K O M M U N A L A F I N A N S I E R I N G S P R I N C I P E N – T I L L Ä M P A S D E N Ä N D A M Å L S E N L I G T ? formulerade utgångspunkter från statens sida om hur reformer som påverkar kommunala uppgifter ska ställas i förhållande till det befintliga kommunala åtagandet, vilket kan skapa tolkningsutrymme om reformernas finansiering och regleringsform.151 För att bedöma reformernas kostnadsberäkningar har gjort replikeringar av dessa. Bristen på transparens och tydlighet i dokumentationen och redovisningen av de ekonomiska beräkningarna har dock gjort att replikeringarna inte kunnat göras utan egna antaganden. Men framför allt försvårar de bristfälliga underlagen för kommuner att lämna relevanta synpunkter. Därmed har möjligheterna för kommunerna att få insyn i reformernas beräkningar i flera delar varit begränsade. menar att det finns flera risker med otydliga och svagt underbyggda ekonomiska beslutsunderlag för reformer som ska implementeras i kommunerna: på kort sikt felaktiga regleringar och på försämrad statlig styrning av centrala välfärdsverksamheter i kommuner. Felaktiga regleringar kan också leda till kommunala skattehöjningar vars samhällsekonomiska kostnader i förlängningen delvis bärs av staten. Uteblivna överläggningar och snäva tidplaner i beredningsprocessen försvårar ytterligare möjligheterna för staten att skapa legitimitet för de reformer som ska genomföras i kommunerna. Ytterst riskerar förtroendet för statens relation till kommunerna att försämras; ska nya kommunala åtaganden genomföras på ett trovärdigt sätt bör också de statliga reformernas konsekvensanalyser vara tydliga och väl underbyggda i beslutsunderlagen för ekonomisk reglering. Någon analys av hur reformer påverkar enskilda kommuner är väsentlig, men görs inte Utifrån granskningen drar slutsatsen att det saknas kunskap om hur kommunalekonomiska reformer påverkar enskilda kommuner eller vilka kostnadsmässiga konsekvenser statliga reformer får på kommunnivå. Detta gör att syftet med finansieringsprincipen riskerar att inte uppfyllas för vissa kommuner. Avsaknaden av en analys av kommunskillnader gäller både för de tre granskade reformerna och generellt för statliga reformer inför ekonomisk reglering. Anledningarna till att riktlinjerna i stöddokument inte följs och ingen analys av kommunskillnader görs kan vara flera, t.ex. tidsbrist i beredningsprocessen som helhet eller att beräkningarna genomförs i ett sent skede. Den ekonomiska regleringens nuvarande utformning med ett enhetligt per capita-belopp ger inte heller några starka incitament att göra kostnadsberäkningar på kommunnivå. 151Utgångpunkten för granskningen har varit statligt beslutade reformer som faktiskt har reglerats enligt finansieringsprincipen. har inte gjort någon annan bedömning av om ytterligare reformer borde ha reglerats enligt principen eller inte. 64 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N En analys av kommunskillnader är inte möjlig enbart med de uppgifter om enhetskostnader och volymer på riksnivå som beräkningarna i regeringens beslutsunderlag till baseras på. noterar emellertid att motsvarande uppgifter på kommunnivå finns lätt tillgängliga hos statistikproducerande myndigheter. Även om de totala regleringsbeloppen endast påverkas marginellt om de baseras på dessa uppgifter, så visar beräkningar att kostnaderna för de granskade reformerna varierar väsentligt inom kommunkollektivet. Varierande genomsnittskostnader kan visserligen återspegla olika ambitionsnivåer och är inget som bör tas hänsyn till vid den ekonomiska regleringen av en reform. Däremot är det inte rimligt att strukturella skillnader (exempelvis olika målgruppstorlek) gör att kommuner med ogynnsam struktur ska behöva betala för statligt beslutade reformer. Enligt beräkningar är de kostnadsvariationer som strukturella skillnader ger upphov till betydande. Då endast tre reformer analyserats (där en reform behandlats som två separata regleringar) går det inte utifrån granskningen att uttala sig om ifall vissa kommuntyper systematiskt har högre respektive lägre kostnader än genomsnittskommunen. De granskade reformerna visar ändå att det inte går att utgå ifrån att skillnaderna för enskilda kommuner skulle jämnas ut . Till viss del kan systemet för kostnadsutjämning mellan kommuner korrigera för de strukturellt betingade kostnadsskillnader som en reform ger upphov till. Framför allt gäller det reformer som riktar in sig på målgrupper som också ingår i relevanta delmodeller i kostnadsutjämningen, exempelvis barn och skolungdomar. Det kan dock finnas reformer där så inte är fallet, varvid huvudregeln att regleringar sker genom ett enhetligt per capita-belopp kan behöva frångås. Ett exempel är reformen om barnomsorgspengen, där kostnaden per capita för såväl utökat informationsansvar som för dagbarnvårdares egna barn beräknas variera mycket mellan kommunerna, och där det inte finns något i kostnadsutjämningens konstruktion som korrigerar för detta. För att överväga huruvida regleringsbeloppet bör fördelas enligt befolkningsstorlek är en kommunspecifik analys väsentlig, och att detta inte ingår i beredningen är därför problematiskt. Reformkostnader är sällan konstanta och följs inte upp Granskningen visar att regeringen inte följer upp det ekonomiska utfallet för reformer som reglerats enligt principen. Det huvudsakliga skälet är att själva tillämpningen av principen inte kräver uppföljning men också att en uppföljning av reformers ekonomiska utfall är förknippad med metodologiska svårigheter. Tanken är att eventuella felregleringar tas upp när regeringen bedömer det skattefinansierade utrymmet och fastställer statsbidragsramen. I det perspektivet menar att det är problematiskt att uppföljningar inte görs eftersom R I K S R E V I S I O N E N D E N K O M M U N A L A F I N A N S I E R I N G S P R I N C I P E N – T I L L Ä M P A S D E N Ä N D A M Å L S E N L I G T ? detta är nödvändigt för att felregleringar ska kunna upptäckas och beaktas vid fastställandet av statsbidragsramen. Vidare menar att i den mån det föreligger metodologiska svårigheter att följa upp reformer så motiverar det särskilt att beredningen av reformer grundas på ett välunderbyggt och genomarbetat underlag. I fallet med gymnasiereformen gjorde en intern uppföljning, som SKL tog del av, men som inte redovisades externt. Reformens ekonomiska reglering fick revideras och senareläggas med , vilket kan ses som en form av efterreglering. Regeringen redovisade dock inte närmare de nya antagandena och beräkningarna som låg till grund för revideringen, vilket anser bör göras vid större förändringar i den ekonomiska regleringen. Att reformers ekonomiska utfall inte följs upp innebär att det saknas kunskap om huruvida syftet med finansieringsprincipen upprätthålls . Enligt principens nuvarande utformning ska regleringar ske enligt de pris- och volymnivåer som gäller när respektive reform träder i kraft. Detta medför att regleringen urholkas i takt med att dessa nivåer förändras. analys visar att enhetskostnader och volymer i de granskade reformerna vanligen uppvisar tydliga trender inför reformernas genomförande, vilket indikerar att den konstanta reglering som tillämpas inte kommer vara träffsäker. Vanligtvis görs dock inte någon sådan analys av bakomliggande trender i kostnadsberäkningarna. Av de granskade reformerna nämns den bakomliggande trenden i endast ett fall, varpå kostnadsberäkningarna sedan görs under antagandet om en vändande trend, ett antagande som inte anser var välgrundat. Begränsat stöd för kommunalekonomiska konsekvensanalyser Enligt interna riktlinjer för beredningen av kommunalekonomiska reformer framhålls tydligt att det är viktigt att reformers finansiering och kommunalekonomiska konsekvenser analyseras tidigt i beredningsprocessen, t.ex. i ett utredningsbetänkande. De kommunalekonomiska konsekvensanalyser som görs i utredningar används även i den fortsatta beredningen inom . För att dessa analyser ska följa de riktlinjer som gäller för finansieringsprincipen behöver ansvarigt fackdepartement därför se till att kommittéerna får del av de stöddokument där dessa anges. Enligt mening finns det flera möjligheter både till ökad transparens i beredningen och redovisningen av reformer som regleras enligt finansieringsprincipen, liksom till mer välunderbyggda beräkningar av de kommunalekonomiska konsekvenserna. 66 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N lämnar utifrån granskningens iakttagelser och slutsatser följande rekommendationer till regeringen: •Kommunalekonomiska reformer bör beredas på ett transparent och välunderbyggt sätt. I detta ingår att tydligt och öppet redovisa vilka statistiska källor som har använts i beredningsunderlaget och vilka antaganden och bedömningar som har gjorts i de kommunalekonomiska beräkningarna. En analys av hur de beräknade kostnaderna påverkas av alternativa antaganden bör också göras och redovisas för de reformer som är behäftade med stora osäkerheter. •Företrädare för kommuner och landsting bör bjudas in i beredningsarbetet för kommunalekonomiska reformer. Överläggningar mellan och utgör en central del av finansieringsprincipens tillämpning. I enlighet med principens intention bör företrädare för kommuner och landsting ges möjlighet att bedöma de kommunalekonomiska konsekvenserna av förslag som ska fatta beslut om. menar att detta bör ske . •Beredningen av reformers kommunalekonomiska konsekvenser bör omfatta en analys av hur konsekvenserna skiljer sig mellan kommuner. Granskningen visar att en kommunspecifik analys är väsentlig för att kunna bedöma om fördelningen av regleringsbeloppet bör baseras på något annat än befolkningsstorlek, eller om förändringar i andra system, företrädesvis kostnadsutjämningen, är nödvändiga. För att möjliggöra en sådan analys behöver kostnadsberäkningarna baseras på kommunspecifika uppgifter snarare än på riksgenomsnitt. •Kostnadsmässiga uppföljningar bör göras. För att kunna identifiera eventuella felregleringar krävs kostnadsmässiga uppföljningar. Detta är framför allt angeläget för beloppsmässigt stora reformer. Sådana uppföljningar bör redovisas på ett tydligt och transparent sätt. I de fall tydliga trender föreligger bör regleringsbeloppet också kunna anpassas, för att på så sätt undvika att felregleringar uppstår . lämnar följande rekommendation till : •Kommittéer bör ges tillräckligt stöd för att kunna göra kostnadsberäkningar i enlighet med riktlinjerna. En statlig utredning syftar till att ge ett välunderbyggt beredningsunderlag. För att de kommunalekonomiska konsekvensanalyser som görs i utredningar ska kunna användas i den fortsatta beredningen inom , behöver ansvarigt fackdepartement se till att kommittéerna får del av de riktlinjer som gäller för finansieringsprincipen. R I K S R E V I S I O N E N D E N K O M M U N A L A F I N A N S I E R I N G S P R I N C I P E N – T I L L Ä M P A S D E N Ä N D A M Å L S E N L I G T ? Tryckfrihetsförordning (1949:105). Lag (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning. Lag (2008:342) om utjämning av kostnader för stöd och service till vissa funktionshindrade. Arkivförordning (1991:446). Förordning (1996:1515) med instruktion för . Förordning (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Kommittéförordning (1998:1474). föreskrifter (RKF 2005:15) om arkivbildning, arkivvård och utlåning av allmänna handlingar (omtryck RKF 2015:20). föreskrifter (RKF 1999:03) om gallring av allmänna handlingar (omtryck RKF 2015:4). 2008/09:KU10, Granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning, rskr. 2008/09:158. 1991/92:150, del II, avsnitt 4.4.2, bet. 1991/92:FiU29, rskr. 1991/92:345. 1993/94:29, bet. 1993/94:FiU2, rskr. 1993/94:35. 1993/94:150, bilaga 7, avsnitt 2.5.1, bet. 1993/94:FiU19, rskr. 1993/94:442. 2004/05:2, bet. 2004/05:KRU2, rskr. 2004/05:94. 2006/07:1, bet. 2006/07:FiU1, rskr. 2006/07:9. 2006/07:100, bet. 2006/07:FiU21, rskr. 2006/07:220. 2008/09:1, utg.omr. 25, avsnitt 2.3, bet. 2008/09:FiU3, rskr. 2008/09:150. 2008/09:115, bet. 2008/09:UbU11, rskr. 2008/09:220. 2008/09:199, bet. 2009/10:UbU3, rskr. 2009/10:8. 2009/10:1, utg.omr. 25, bet. 2009/10:FiU3, rskr. 2009/10:166. 2009/10:165, bet. 2009/10:UbU21, rskr. 2009/2010:370. 2009/10:219, bet. 2010/11:UbU3, rskr. 2010/11:137. 2010/11:1, bet. 2010/11:FiU1, rskr. 2010/11:64. 2010/11:1, utg.omr. 16, bet. 2010/11:UbU1, rskr. 2010/11:118. 68 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 2010/11:1, utg.omr. 25, bet. 2010/11:FiU3, rskr. 2010/11:141. 2011/12:1, utg.omr. 16, bet. 2011/12:UbU1, rskr. 2011/12:98. 2011/12:1, utg.omr. 25, bet. 2011/12:FiU3, rskr. 2011/12:108. 2012/13:64, bet. 2012/2013:UbU16, rskr. 2012/13:199. 2012/13:1, utg.omr. 16, bet. 2012/13:UbU1, rskr. 2012/13:113. 2013/14:1, utg.omr. 16, bet. 2013/14:UbU1, rskr. 2013/14:104. Rapport 2008/09:RFR11. offentliga utfrågning om gymnasiereformen . Rapport 2012/13:RFR8. 2009/10:102, bet. 2009/10:FiU19, rskr. 2009/10:355. Regeringsbeslut och övrigt material från Cirkulär Fi 2004:10. Den kommunala finansieringsprincipen. Cirkulär Fi 2008:2. Den kommunala finansieringsprincipen. Cirkulär Fi 2009:1. Bilaga 2, Finansierings- och budgeteringsprinciper. (hänvisning till Fi 2004:10 ). Cirkulär Fi 2010:1. Bilaga 20 Den kommunala finansieringsprincipen. Cirkulär Fi 2011:1. Bilaga 6 Den kommunala finansieringsprincipen. Cirkulär Fi 2012:1. Bilaga 6 Den kommunala finansieringsprincipen. Reviderad , , , . Cirkulär Fi 2016:1. Bilaga 10 Den kommunala finansieringsprincipen. Departementspromemoria U2008/7831/G. Flexibla behörighetskrav till gymnasieskolans yrkesprogram. Departementspromemoria U2012/3839/S. Utökad undervisningstid i matematik. En reformerad gymnasieskola. Tilläggsdirektiv till (U 2007:01). Översyn av kostnadsutjämningen för kommuner och landsting. Barnomsorgspeng och allmän förskola även för treåringar. R I K S R E V I S I O N E N D E N K O M M U N A L A F I N A N S I E R I N G S P R I N C I P E N – T I L L Ä M P A S D E N Ä N D A M Å L S E N L I G T ? Ds 2014:10 En tydligare beredning av myndighetsföreskrifter. Kvalitet i utredningsväsendet – utveckling och tillämpning av en modell för att bedöma kvaliteten på kommittéarbeten. Promemoria U2008/4759/S. Remissammanställning Ds 2008:56 Barnomsorgspeng och allmän förskola även för treåringar. Promemoria U2008/2521/G. Sammanställning av remissyttranden över betänkandet – en reformerad gymnasieskola (SOU 2008:27). Promemoria U2008/7831/G. Sammanställning av remissyttranden över remisspromemorian Flexibla behörighetskrav till gymnasieskolans yrkesprogram. Promemoria U2012/3839/S. Remissammanställning avseende departementspromemorian Utökad undervisningstid i matematik. Promemoria FA2016/01034/JA. Regeringsbeslut U2012/3133/GV.