prop · H503183 · 2018-03-20 00:00:00 — Omfattande frånvaro behöver utredas även om den är anmäld Frånvaro som beviljats av rektorn är liksom sjukdom att betrakta som giltig frånvaro. Enligt nationella kartläggning av frånvaro och närvaro i gymnasieskolan finns emellertid en oklarhet om vad som ska tolkas som ogiltig eller giltig frånvaro i de fall det inte rör sig om beviljad ledighet, då många huvudmän tolkar giltig frånvaro som från- varo som anmälts av myndig elev eller elevs vårdnadshavare (, rapport 416, 2014). Enligt Skolinspektionen dras ofta den felak- tiga slutsatsen att anmäld frånvaro är detsamma som giltig frånvaro. Det förekommer alltså att elever eller vårdnadshavare anmäler frånvaro som är att betrakta som ogiltig, vilket ibland kan förekomma för att t.ex. und- vika vissa lektionsmoment eller för att hinna till ett extraarbete. kommun lyfter t.ex. problemet att ungdomar ibland prioriterar arbete före studier. föreslår att rektorns ansvar att se till att frånvaro utreds ska begränsas till ogiltig frånvaro. Regeringen menar dock att eftersom det i praktiken ofta inte görs någon åtskillnad på ogiltig och oanmäld frånvaro kan anmäld frånvaro, som egentligen borde betraktas som ogiltig, missas om rektorns utredningsansvar begränsas till att endast omfatta ogiltig frånvaro. Regeringen delar också SiS:s uppfattning att en omfattande frånvaro har negativ inverkan på elevens kunskapsutveckling oavsett orsak. Regeringens bedömer därför att rektorn bör ansvara för att upprepad eller längre frånvaro utreds oavsett om det är fråga om giltig eller ogiltig frånvaro. En utredning ska dock inte behöva göras i de fall en utredning är obehövlig, som t.ex. vid redan beviljad ledighet eller om rektorn redan har kännedom om återkommande behov av vårdbesök. Detta bör framgå av bestämmelserna. Utredningens omfattning och form bör avgöras i det enskilda fallet men det är angeläget med dokumentation och uppföljning Regeringen anser att frågan om hur omfattande en utredning av frånvaro behöver vara måste avgöras i det enskilda fallet. Barn- och elevombudet anser att det vore värdefullt med exempel på vad rektorns utrednings- ansvar innebär. Regeringen anser att det i vissa fall kan räcka med en enklare utredning, t.ex. att vid en längre anmäld sjukfrånvaro begära in sjukintyg från eleven eller elevens vårdnadshavare. I andra fall kan det behöva utredas om elevens frånvaro beror på en för eleven otillfreds- ställande lärandemiljö, t.ex. bristande bemötande eller behov av särskilt stöd. I enlighet med vad anför, föreslås inte bestämmelsen innehålla några detaljerade krav eller formkrav på hur utredningen om frånvaro ska genomföras. Fokus bör vara på att i samråd med elev, och i förekommande fall med vårdnadshavare, sätta in åtgärder som gör att eleven kan bryta ett negativt frånvaromönster. På så sätt kan arbetet med att tidigt fånga upp elever som löper risk att avbryta studier eller som mår dåligt stärkas. I detta arbete är det viktigt att samråd sker med elevhälsan. Det är också viktigt att skolan dokumenterar arbetet med att åtgärda frånvaro och att det finns goda rutiner för uppföljning av frånvaron, t.ex. så att elever inte kan vara frånvarande utan att det framgår av skolans frånvarorapportering. I kommentarerna till allmänna råd om att främja närvaro och att uppmärksamma, utreda och åtgärda frånvaro i skolan anges att skolan behöver dokumentera sitt arbete med att utreda problem och vidta åtgärder för att komma till rätta med frånvaron. Arbetet med en elevs frånvaro kan pågå och bestå av omfattande utredningsmaterial. Det är därför angeläget med tydliga rutiner för hur arbetets alla delar dokumenteras. 2017/18:183 innebär också ett stöd under arbetets gång och skapar kontinuitet. Det är därtill viktigt att rektorn ser till att åtgärder följs upp och om de visat sig verkningslösa, att nya åtgärder prövas och utvärderas för att få eleven att delta i utbildningen. (allmänna råd med kommentarer, Arbetet med att främja närvaro och att uppmärksamma, utreda och åt- gärda frånvaro i skolan, s. 22 f.). I vissa fall kan frånvaron utredas tillsammans med andra frågor Regeringen delar Skolinspektionens synpunkt att det är lämpligt att tyd- liggöra hur den föreslagna bestämmelsen förhåller sig till gällande bestämmelser om särskilt stöd för att förhindra eventuella konflikter vid tillämpningen. I vissa fall kan det t.ex. vid en utredning om frånvaro framgå att kriterierna för en utredning om särskilt stöd eller kränkande behandling är uppfyllda. I sådana fall ska även bestämmelserna för dessa utredningar följas. Regeringen föreslår i lagtexten en erinran som innebär att en utredning om särskilt stöd ska inledas om förutsättningarna för en sådan utredning är uppfyllda. Motsvarande erinran föreslås inte när det gäller en utredning avseende kränkande behandling. Detta beror på att utredningsskyldigheten gällande kränkande behandling åligger huvud- mannen och inte rektorn (se 6 kap. 10 § skollagen). Regeringen vill dock framhålla att även om flera utredningskrav har aktualiserats så finns det inget som hindrar att arbetet samordnas i den utsträckning som det bedöms lämpligt. I praktiken kan det därför räcka med en sammanhållen utredning som uppfyller kraven som finns för de utredningar som har aktualiserats. I likhet med flera remissinstanser anser regeringen att det är mycket viktigt att inte ålägga lärare och rektorer fler och mer tidskrävande administrativa uppgifter än vad som är nödvändigt. Genom att i förekommande fall samordna arbetet utifrån de utredningskrav som har aktualiserats kan, enligt regeringens bedömning, arbetet bedrivas på ett mer effektivt sätt. Slutligen bör det, som Skolinspektionen framhåller, nämnas att det föl- jer av 2 kap. 8 § skollagen att det är huvudmannen som ansvarar för att skolenheten och rektorn ges förutsättningar att uppmärksamma och utre- da elevers frånvaro. 4.7 Skriftliga ordningsomdömen bör inte införas i gymnasieskolan har i ett tillkännagivande anfört att regeringen ska vidta åt- gärder för att skolor ska kunna ge elever på högstadiet och i gymnasie- skolan ett skriftligt ordningsomdöme (bet. 2014/15:UbU11, punkten 3, 2014/15:201). I betänkandet anfördes bl.a. att en trygg skolmiljö och studiero har en stor betydelse för elevernas möjligheter till en god När det gäller får en individuell utvecklingsplan, utöver omdömen om bl.a. elevens kunskapsutveckling i förhållande till kunskapskraven, även innehålla omdömen om elevens utveckling i övrigt inom ramen för läroplanen, om rektorn beslutar det (10 kap. 12 och 13 §§ skollagen). Enligt regeringens bedömning medger således befintligt regelverk att skriftlig dokumentation, av den typ som tillkännagivandet avser, upprättas inom ramen för en individuell utveck- Prop. 2017/18:183 lingsplan i . Detta har tidigare redovisats till i skrivelser till regeringen – åtgärder (skr. 2016/17:75). När det gäller gymnasieskolan har haft ett brett uppdrag att föreslå åtgärder för att fler ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning. Direktiven lämnade ut- rymme för utredningen att lämna förslag om skriftliga ordningsomdömen om utredningen ansåg att det var befogat för att uppnå de mål som utredningen syftade till. Utredningen har dock inte lämnat något sådant förslag. Regeringen delar uppfattning att trygghet och studie- ro är viktigt för alla elever. Regeringen anser emellertid inte att det finns skäl att anta att skriftliga ordningsomdömen skulle motivera eller stödja elever att påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning. En organisation med skriftliga ordningsomdömen skulle dessutom kräva av lärarna att de ägnar tid åt att skriva och administrera omdömen också om elever vars attityder och beteenden inte på något sätt stör arbetsron. Regeringen bedömer att de förslag om bättre stöd som lämnas i denna proposition på ett bättre sätt än skriftliga ordningsomdömen kan bidra till att elevernas motivation och kunskapsinhämtning ökar och därmed till bättre studiero. Regeringen anser vidare att det är viktigt lärarresurserna används för undervisning och stöd för eleverna. Regeringen har därför inte för avsikt att vidta åtgärder för att elever i gymnasieskolan ska kunna få ett skrift- ligt ordningsomdöme. Tillkännagivandet får därmed anses slutbehandlat. 4.8Kommunernas aktivitetsansvar för ungdomar bör justeras för att bli mer träffsäkert 4.8.1Nuvarande reglering har vissa brister Enligt skollagen ska en kommun löpande hålla sig informerad om hur de ungdomar som är bosatta i kommunen är sysselsatta. Det gäller de ungdomar som har fullgjort sin skolplikt men inte har fyllt och som inte genomför eller har fullföljt utbildning på nationella pro- gram i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan eller motsvarande utbild- ning. Kommunernas aktivitetsansvar för ungdomar innebär att kom- muner har en skyldighet att erbjuda lämpliga individuella åtgärder som i första hand syftar till att de unga påbörjar eller återupptar en utbildning (29 kap. 9 §). När det gäller ungdomar som blivit folkbokförda i då de inte hade skolplikt framgår det inte tydligt av bestäm- melserna om aktivitetsansvaret om sådana ungdomar omfattas av ansva- ret eller inte. har dock i sina allmänna råd tagit ställning för att nyanlända ungdomar som är folkbokförda i landet, och således skulle ha omfattats av skolplikt om de varit i skolpliktig ålder, omfattas av kommunernas aktivitetsansvar om de inte har fyllt och inte genom- för eller har fullföljt utbildning på nationella program i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan eller motsvarande utbildning (Kommunernas 2017/18:183 aktivitetsansvar för ungdomar, allmänna råd med kommen- tarer, SKOLFS 2015:62). Bestämmelserna om kommunernas aktivitetsansvar har vidare ut- formats så att ungdomar som har fullgjort sin skolplikt och inte har fyllt inte omfattas av aktivitetsansvaret om de genomför eller har full- följt utbildning på nationella program i gymnasieskolan eller gymnasie- särskolan eller motsvarande utbildning. Det innebär att elever på intro- duktionsprogram som inte har fyllt omfattas av kommunernas aktivitetsansvar, trots att de redan genomför en utbildning inom gymna- sieskolan. Det är vidare otydligt vad som i bestämmelserna avses med att en ungdom har fullföljt utbildning på nationella program i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan eller motsvarande utbildning. En elev som har fullföljt en utbildning på ett nationellt program i gymnasieskolan kan an- tingen få ett examensbevis eller ett studiebevis. För en elev som har betyg från en utbildning som omfattar minst 2 500 gymnasiepoäng på ett nationellt program ska gymnasieexamen utfärdas, om kraven för examen är uppfyllda (16 kap. 26 § skollagen). Kraven varierar mellan olika pro- gram, men gemensamt är att eleven ska ha godkända betyg i utbildning som omfattar minst 2 250 gymnasiepoäng, och som innefattar vissa kurser och ett gymnasiearbete (16 kap. 27 och 28 §§ skollagen). En elev som uppfyller kraven för en gymnasieexamen får ett examensbevis. Studiebevis får den elev som inte uppnår kraven för examen men har läst en hel gymnasieutbildning om 2 500 gymnasiepoäng (8 kap. 12 § gym- nasieförordningen). Det kan anses otydligt om det räcker att en elev har fullföljt en gymnasieutbildning och fått ett studiebevis för att eleven inte ska omfattas av kommunernas aktivitetsansvar eller om det krävs att eleven har en gymnasieexamen. För elever i gymnasiesärskolan finns inte samma tolkningsproblematik. En elev som genomfört sina studier inom gymnasiesärskolan kan enbart få ett gymnasiesärskolebevis. En elev får ett sådant bevis om han eller hon har läst en hel utbildning om 2 500 gymnasiesärskolepoäng (19 kap. 27 § skollagen). 4.8.2Målgruppen för kommunernas aktivitetsansvar bör ändras Regeringens förslag: Bestämmelserna om målgruppen för kommu- nernas aktivitetsansvar ska justeras så att det framgår att ansvaret om- fattar ungdomar i kommunen som –inte har fyllt , –har fullgjort sin skolplikt eller har blivit folkbokförda i landet då de inte har skolplikt, –inte genomför utbildning i gymnasieskola eller gymnasiesärskola eller motsvarande utbildning, –inte har en gymnasieexamen, –inte har ett gymnasiesärskolebevis, och –inte har fullföljt utbildning som motsvarar gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan med godkänt resultat. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens för- slag. Utredningen föreslår inte att även de som har fullföljt utbildning som motsvarar gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan med godkänt resultat ska falla utanför aktivitetsansvaret. Utredningen föreslår att de åtgärder som hemkommunen ska vidta i första hand ska syfta till att motivera den enskilde att påbörja eller återuppta en gymnasieutbildning, inte som , en utbildning. Utredningen föreslår också en bestämmelse om att en förtroendefull och systematisk samverkan mellan aktivitets- ansvaret och gymnasieskolan och gymnasiesärskolan ska eftersträvas. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inget att erinra mot utredningens förslag. Det gäller bl.a. Sam- ordnaren för unga som varken arbetar eller studerar, Arbetsförmed- lingen, , , , , , , , och kommuner, , , , () och i (LO). välkomnar förslaget att kommunernas aktivitets- ansvar till skillnad från inte enbart ska gälla ungdomar som har full- gjort sin skolplikt i , utan även ska avse målgruppen nyanlända elever med uppehållstillstånd. Myndigheten påpekar att målgruppen kommer att vidgas till att även avse elever med uppehållskort på grund av uppehållsrätt, dvs. rätt för EU-medborgares familj som inte är EU- medborgare att bo och arbeta i så länge EU-medborgaren har uppehållsrätt genom arbete, studier, som egen företagare eller genom att leva på en pension eller ha tillräckliga medel för sin försörjning. Migra- tionsverket vill vidare uppmärksamma att vissa elever som saknar uppehållstillstånd, men har rätt att vistas i , inte kommer att om- fattas av aktivitetsansvaret. kommun ser positivt på förslaget att nyanlända ungdomar omfattas av aktivitetsansvaret men vill att förslagen harmonieras med övriga regelförändringar som genomförs avseende tillfälliga och permanenta uppehållstillstånd och anför att aktivitets- ansvaret därför fullt ut bör kopplas till folkbokföringen. bedömer att ett tillägg behöver göras i lagtexten efter- som det finns ungdomar som inte har någon gymnasieexamen, men som i stället har en motsvarande examen, exempelvis ungdomar som har avlagt International Baccalaureate (IB). anser att även asylsökande ungdomar borde omfattas av kommunernas aktivitetsansvar. avstyrker därför för- slaget om att ungdomar som går ett introduktionsprogram inte ska om- fattas av aktivitetsansvaret. Skälen för regeringens förslag Även ungdomar som folkbokförts vid en ålder då de inte har skolplikt ska omfattas av kommunernas aktivitetsansvar om de uppfyller övriga kriterier Enligt gällande bestämmelser omfattas ungdomar som har fullgjort sin skolplikt och som inte har fyllt av kommunernas aktivitetsansvar om de inte har fullföljt utbildning på nationella program i gymnasie- 2017/18:183 skolan eller gymnasiesärskolan eller motsvarande utbildning (29 kap. 9 § skollagen). Unga som har kommit till och inte har full- gjort skolplikt här i landet tillhör de grupper av unga som löper störst risk att hamna långt från arbetsmarknaden, särskilt om de inte fullföljer en gymnasieutbildning. Utmaningarna för dessa unga att påbörja och slut- föra en gymnasieutbildning kan överlag antas vara större än för andra ungdomar. föreslår att aktivitetsansvaret inte en- bart ska gälla ungdomar som fullgjort sin skolplikt i , i syfte att även täcka in målgruppen nyanlända ungdomar med uppehållstillstånd. Utredningen föreslår därför att även ungdomar som har blivit folkbok- förda i landet då de inte har skolplikt, men som inte har fyllt och även i övrigt uppfyller övriga kriterier, ska tillhöra mål- gruppen för kommunernas aktivitetsansvar. Som framgår av avsnitt 4.8.1 har vidare i sina allmänna råd tagit ställning för att nyanlända ungdomar som är folkbokförda i landet, och som således skulle ha om- fattats av skolplikt om de varit i skolpliktig ålder, omfattas av kommunernas aktivitetsansvar om de inte har fyllt och inte genom- för eller har fullföljt utbildning på nationella program i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan eller motsvarande utbildning. Regeringen delar uppfattningen att lagstiftningen bör förtydligas på denna punkt. påpekar att förslaget att målgruppen ska kopplas till folkbokföringen innebär att målgruppen även kommer att omfatta elever med uppehållskort på grund av uppehållsrätt, då dessa kan folkbokföras. anser att det är viktigt att även sådana elever omfattas av aktivitetsansvaret. Uppehållsrätt avser den rätt EU-medborgare med tillhörande familj har att vistas i som arbetstagare, egen före- tagare, studerande eller med tillräckliga medel för försörjning. Ett uppe- hållskort kan ges till familjemedlemmar till en person med uppehållsrätt om dessa är medborgare i ett land utanför EU (3 a kap. utlänningslagen [2005:716]). I likhet med anser regeringen att även denna grupp bör höra till målgruppen för kommunernas aktivitetsansvar. påpekar att det finns barn som vistas lagligt i utan möjlighet till folkbokföring och därför inte kommer att omfattas av kommunernas aktivitetsansvar. Detta gäller ungdomar som har fått beslut om utvisning som förenats med en verkställighetsföreskrift om att beslutet inte får verkställas förrän barnet blivit , ungdomar som har ett beslut om utvisning som inhiberats enligt 12 kap. 18 § utlännings- lagen (2005:716) samt ungdomar som har beviljats ny prövning av sina asylskäl enligt 12 kap. 19 § utlänningslagen. Regeringen konstaterar att ungdomar som inte är folkbokförda i , däribland asylsökande ungdomar, men som anses bosatta i landet som huvudregel har rätt till gymnasieutbildning om de inte har fyllt (29 kap. 2 § skollagen). Vidare ska asylsökande erbjudas plats i gymnasieutbildning så snart det är lämpligt med hänsyn till deras personliga förhållanden (12 kap. 14 § gymnasieförordningen). Hemkommunen behöver därför kontinuerligt föra en dialog med olika myndigheter, till exempel och för att säkerställa att nyanlända barn och ungdomar i kommunen kommer i kontakt med skolväsendet. Kommunernas aktivitetsansvar ska inte omfatta ungdomar som går ett introduktionsprogram Att aldrig ha påbörjat eller att ha avbrutit en gymnasieutbildning är den faktor som tydligast påverkar risken att stå utanför studier och arbete. Det är därför av stor betydelse att ungdomar som inte har börjat eller har avbrutit en gymnasieutbildning ges möjlighet att påbörja eller återgå till utbildning. Enligt nuvarande reglering omfattas ungdomar som går på gymnasie- skolans introduktionsprogram av kommunernas aktivitetsansvar. Intro- duktionsprogrammen vänder sig till de elever som inte uppnått behörig- het till nationella program i gymnasieskolan och syftar till förberedelse, eller introduktion, till annan gymnasial utbildning eller till arbets- marknaden (se avsnitt 5.2.1). anser att det inte är rimligt att ungdomar som redan går i gymnasieskolan ska omfattas av kommunernas aktivitetsansvar och föreslår därför att elever som går på gymnasieskolans introduktionsprogram inte längre ska omfattas av aktivitetsansvaret. Utredningen anför att kommunernas ansträngningar inom ramen för kommunernas aktivitetsansvar i stället behöver fokusera på ungdomar utanför gymnasieskolan. Av de 115 200 ungdomar som 2016 omfattades av det aktivitetsansvaret gick på gymnasie- skolans introduktionsprogram, medan av ungdomarna inte hade någon känd sysselsättning den dag ungdomen registrerades eller den dag kommunen fick kontakt med ungdomen (Redovisning av kom- munernas aktivitetsansvar 2016, ). Samordnaren för unga som varken arbetar eller studerar som att studier på introduktionsprogram är en av de vanligaste åtgärderna som erbjuds inom aktivitetsansvaret. avstyrker förslaget att ungdomar som går ett introduk- tionsprogram inte längre ska omfattas av kommunens aktivitetsansvar. anför som skäl att det finns en risk att asylsökande ungdomar har svårt att hitta motivation att börja ett gymnasieprogram eller fullfölja påbörjat program utifrån att det är osäkert om de får stanna i eller inte. Mot denna bakgrund anser att asyl- sökande ungdomar också borde omfattas av kommunernas aktivitets- ansvar. Som framgått ovan har asylsökande ungdomar som inte har fyllt rätt till utbildning. De har även rätt att fortsätta utbildningen efter om de har påbörjat den (29 kap. 3 § skol- lagen). Regeringen vill i sammanhanget betona att de asylsökande ung- domar som går på gymnasieskolans introduktionsprogram omfattas av samma rätt till stödstrukturer, t.ex. i form av extra anpassningar och särskilt stöd och tillgång till en förebyggande och hälsofrämjande elev- hälsa, som folkbokförda elever. Vidare bedömer regeringen att förslagen i denna proposition som bl.a. innebär att alla elever ska ha en och att rektors ansvar för att utreda frånvaro ska förtydligas (se avsnitt 4.4 och 4.6) ger bättre förutsättningar för dessa elever att klara av sina studier och för att förebygga studieavbrott. Regeringen delar alltså utred- ningens bedömning att målgruppen för kommunernas aktivitetsansvar inte bör omfatta ungdomar som går ett introduktionsprogram. Regeringen lämnade i propositionen Kompletteringar av den tillfälliga lagen för uppehållstillstånd rörande studier på gymnasienivå förslag till lagar som syftar till att uppmuntra nyanlända ungdomar att studera på gymnasial nivå. beslutade i enlighet med regeringens propo- sition (prop. 2016/17:133, bet. 2016/17: SfU19, rskr. 2016/17:239). Bestämmelserna, som är tillfälliga och gäller som längst till 2023, innebär bl.a. att ungdomar kan få längre uppehållstillstånd eller ett nytt uppehållstillstånd om den unge bedriver studier på gymnasial nivå. Regeringen anser till skillnad från att det för när- varande inte finns skäl att ändra kommunernas aktivitetsansvar så att det omfattar asylsökande ungdomar. Sammanfattningsvis föreslår regeringen att målgruppen för kommu- nernas aktivitetsansvar ska ändras på så sätt att ansvaret inte ska omfatta dem som genomför utbildning i gymnasieskolan, gymnasiesärskolan eller motsvarande utbildning. Ungdomar som har en gymnasieexamen eller ett gymnasiesärskolebevis ska inte heller omfattas av kommunernas aktivitetsansvar Som nämnts i avsnitt 4.8.1 kan en fullföljd utbildning i gymnasieskolan innebära att eleven har fått ett examensbevis eller ett studiebevis medan en elev i gymnasiesärskolan endast kan få ett gymnasiesärskolebevis. Utredningen har föreslagit att målgruppen ska förtydligas genom att det införs en bestämmelse som innebär att aktivitetsansvaret inte omfattar de som har en gymnasieexamen eller ett gymnasiesärskolebevis. Som tidigare nämnts har elever utan en gymnasieexamen betydligt sämre förutsättningar för att etablera sig på arbetsmarknaden och de har också behov av att komplettera sina betyg innan de blir behöriga till vidare utbildning. har visat att många av de elever som av- slutar sina studier med studiebevis enbart saknar ett eller ett fåtal godkända betyg för att ta en examen (Nära examen, 2017). Kommunerna gör en viktig insats för dessa ungdomar om de lyckas få dem att slutföra examen direkt i anslutning till gymnasieutbildningen. Regeringen anser därför att även ungdomar som avslutat gymnasieskolan med studiebevis ska ingå i målgruppen för kommunernas aktivitetsansvar. anför att de föreslagna bestämmelserna om målgruppen bör kompletteras eftersom det finns ungdomar som inte har någon gymnasie- examen, men som i stället har en motsvarande examen, exempelvis ung- domar som har avlagt International Baccalaureate (IB). Regeringen delar uppfattning. Förutom IB kan det vara fråga om elever som har gått i gymnasieskolan utomlands och där har avlagt examen eller motsvarande eller efter utbildning vid en folkhögskola har fått ett intyg om grundläggande behörighet till högskola eller yrkeshögskola.