prop · H503237 · 2018-04-12 00:00:00 — I 2 kap. 19 och 20 §§ ellagen finns bestämmelser om skyldighet för inne- havare av starkströmsledningar att i angivna fall ta bort ledningarna med tillhörande anläggningar. Om någon annans mark behöver tas i anspråk för sådana återställningsåtgärder, får enligt 13 kap. 21 § besluta att tillträde till marken ska lämnas . Om återställningsåtgärderna föranleder skada eller intrång, ska ersättning för detta lämnas. Talan om ersättning väcks vid den mark- och miljö- domstol inom vars område marken eller större delen av denna ligger. beslut om tillträde till mark kan inte överklagas enligt nuvarande 13 kap. 5–7 §§ ellagen. Regeringen bedömer dock att det inte finns skäl att ha ett överklagandeförbud när det gäller sådana beslut. Beslut om bindande besked I 3 kap. 18 och 19 §§ ellagen finns normgivningsbemyndiganden till re- geringen eller, efter regeringens bemyndigande, Energimarknadsinspek- tionen att meddela föreskrifter om undantag från ellagens krav på nät- företag i fråga om leveranssäkerhet respektive övervakningsplaner. Syf- tet med sådana undantag är att underlätta anslutningen av anläggningar för förnybar elproduktion till elnätet. får enligt 3 kap. 20 och 21 §§ i det enskilda fallet meddela ett bindande be- sked om huruvida en ledning eller ett nätföretag omfattas av föreskrifter om undantag. I ellagen finns inga bestämmelser om överklagande av bindande be- sked enligt 3 kap. 20 eller 21 §. Som framgått ovan kan dock sådana be- slut överklagas till regeringen enligt 29 § elförordningen. I motiven till aktuella bestämmelserna hänvisade regeringen till att förhandsbesked en- ligt 2 kap. 4 § tredje stycket ellagen överklagades till regeringen och att skäl talade för att samma ordning borde gälla i fråga om bindande besked enligt de nya föreskrifterna som i fråga om besked om undantag från kravet på nätkoncession (prop. 2009/10:51 s. 28 f.). gäller dock andra bestämmelser om överklagande av förhands- besked. Beslut om förhandsbesked överklagas till mark- och miljödom- stol (13 kap. 6 § 1 ellagen). Det finns mot den bakgrunden inte några starka skäl som talar för att behålla ordningen med överklagande till re- geringen när det gäller sådana bindande besked som meddelas enligt 3 kap. 20 och 21 §§ ellagen. Regeringen föreslår ingen särskild reglering i fråga om sådana beslut. Med hänsyn till frågornas karaktär är det lämp- ligt att ett beslut i en fråga om bindande besked överklagas till allmän förvaltningsdomstol, om beslutet är överklagbart. Omprövning av en intäktsram Enligt nuvarande 5 kap. 10 § ellagen kan , på ansökan av nätföretaget om omprövning, ändra den fastställda intäkts- ramen om det finns omständigheter som bedöms medföra en väsentlig ökning av intäktsramen vid en omprövning efter tillsynsperioden eller om det annars finns särskilda skäl. Energimark- nadsinspektionens beslut i ett sådant ärende kan inte överklagas. Rege- ringen anförde i motiven praktiska skäl för att ett beslut av Energimark- nadsinspektionen om att inte ändra en fastställd intäktsram inte borde kunna överklagas (prop. 2008/09:141 s. 39). Regeringen konstaterade att nätföretaget inte riskerade att drabbas av någon beaktansvärd rättsförlust genom en sådan ordning med hänvisning till att en omprövning av in- täktsramen ändå skulle kunna ske efter tillsynsperiodens slut. Det fram- stod därför inte som motiverat att belasta de allmänna förvaltningsdom- stolarna med överklaganden även under den pågående tillsynsperioden. I propositionen finns ett förslag till ett nytt 5 kap. ellagen. När det gäller omprövning på ansökan av nätföretaget föreslås dock inga ändringar i sak. I lagrådsremissen föreslog regeringen att nätmyndighetens beslut i ett ärende om omprövning av en intäktsram efter an- sökan av nätkoncessionshavaren inte skulle få överklagas. Regeringen hänvisade i det sammanhanget till den tidigare bedömningen samt till att bestämmelsen om omprövning är fakultativ. Lagrådet befarar dock att rättssäkerheten vid ändrade förhållanden inte är 2017/18:237 tillräcklig för att leva upp till och krav och anser att frågan om överklagandeförbud bör övervägas ytterligare. Regeringen har från fått uppgift om att det har förekommit tre omprövningsärenden enligt nuvar- ande 5 kap. 10 § ellagen. Ett överklagandeförbud för att inte i onödan belasta de allmänna förvaltningsdomstolarna framstår alltså inte som motiverat. Med hänsyn till detta, och med beaktande av Lagrådets syn- punkter, föreslår regeringen inte något överklagandeförbud när det gäller de aktuella besluten. Beslut om nättariffer, intäktsramar och förseningsavgifter Förslagen i propositionen innebär också att kommer att meddela andra beslut än sådana som regleras i ellagen. ska sålunda meddela beslut om tillämpning av begränsade nättariffer (avsnitt 6.2), beslut om hanteringen av belopp som understiger intäktsramen (avsnitt 7.10) och besluta om förseningsav- gifter när nätföretag inte lämnar in det nödvändiga beslutsunderlaget (avsnitt 7.11). Sådana beslut kan överklagas till allmän förvaltningsdom- stol enligt de nya bestämmelserna om överklagande. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. lämnar inte några förslag i frågan om Skälen för regeringens förslag: När det gäller ikraftträdandet bör framför allt följande beaktas. De berörda aktörerna bör så långt som möj- ligt kunna anpassa sig till de nya reglerna inför ikraftträdandet. Vidare bör de ändringar i förordning och myndighetsföreskrifter som behöver meddelas i anslutning till det nya 5 kap. ellagen utarbetas och beslutas före den tillsynsperiod som tar sin början . Sammantaget bör lagändringarna träda i kraft . Regeringens förslag: För en intäktsram som fastställts före ikraftträ- dandet ska äldre bestämmelser om beräkning av intäktsramens storlek, skäliga kostnader i nätverksamheten och en rimlig avkastning tillämpas. Äldre föreskrifter ska fortfarande gälla för en sådan omprövning efter tillsynsperioden som har inletts före ikraftträdandet. Promemorian berör inte frågan om övergångsbestämmelser. berör inte frågan om övergångsbe- Remissinstanserna berör inte frågan om övergångsbestämmelser. Skälen för regeringens förslag Intäktsramens storlek, skäliga kostnader och en rimlig avkastning Regeringen föreslår inte några omfattande ändringar i sak när det gäller bestämmelserna om beräkning av intäktsramens storlek, skäliga kostna- der och en rimlig avkastning. Syftet med ändringarna är i stället att göra regelverket mer lättillgängligt. Det görs dock omfattande språkliga och I sak görs en viktig ändring när det gäller kvali- tetsregleringen (avsnitt 7.5). Ändringen när det gäller kvalitetsregleringen bör inte påverka intäkts- ramarna för tillsynsperioden –2019. Vidare har besluten om intäkts- ramar för den pågående tillsynsperioden utformats med utgångspunkt i de äldre bestämmelsernas ordalydelse. Även om det inte görs några änd- ringar i sak kan det även i övrigt underlätta omprövningen efter till- synsperioden om nätmyndigheten () tilläm- par bestämmelserna i den äldre lydelsen. I fråga om en intäktsram som fastställts före ikraftträdandet bör alltså äldre bestämmelser om beräk- ning av intäktsramens storlek, skäliga kostnader och en rimlig avkastning Regeringen föreslår en rad ändringar när det gäller omprövning av in- täktsramen efter tillsynperioden. Ändringarna bör gälla sådana ompröv- ningar som inleds efter ikraftträdandet. bör alltså handläggas enligt äldre föreskrifter. Regeringens förslag: Äldre föreskrifter ska fortfarande gälla för över- klagande av beslut som har meddelats före ikraftträdandet. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inga särskilda synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag Bestämmelserna om överklagande till regeringen ska enligt lagförslaget ha i huvudsak samma utformning som . Till skillnad från det som gäller ska regeringen dock inte pröva överklaganden som gäller led- ningar med en spänning om eller mer om ledningen inte ingår i ett transmissionsnät eller är en utlandsförbindelse (avsnitt 9). Det är inte uteslutet att beslut av ett sådant slag som berörs av regel- ändringen kommer att vara föremål för överprövning hos regeringen vid 2017/18:237 ikraftträdandet. Vidare kan det finnas beslut som har meddelats av Ener- gimarknadsinspektionen före ikraftträdandet och fortfarande kan över- klagas. Övergången till den nya instansordningen underlättas om de beslut som meddelas före ikraftträdandet får överklagas i enlighet med äldre före- skrifter. Regeringens förslag innebär att överklaganden som gäller ledningar med en spänning om eller mer ska prövas av mark- och miljö- domstol om ledningen inte ingår i ett transmissionsnät eller är en utlands- förbindelse. I övrigt föreslås inte några stora sakliga ändringar när det gäller möjligheterna att överklaga beslut enligt ellagen. I undantagsfall kan dock förslaget innebära en ändring när det gäller möjligheten att överklaga ett beslut (se avsnitt 9). Ett överklagande kan lämnas in efter det att ett beslut har meddelats. Ett beslut som har meddelats före ikraftträdandet kan alltså komma att överklagas vid en betydligt senare tidpunkt. Det är inte lämp- ligt att frågan om överklagbarhet är beroende av ett överklagande lämnas in. Bedömningen bör i stället göras med utgångs- punkt i de bestämmelser som gällde när beslutet meddelades. Sammanfattningsvis innebär det anförda att äldre föreskrifter fortfaran- de bör gälla i fråga om överklagande av beslut som har meddelats före ikraftträdandet. I propositionen finns förslag som berör två specifika områden, efterfråge- flexibilitet och intäktsramen för nätverksamhet, som regleras i ellagen. Vidare finns vissa förslag som rör övriga områden som regleras i ellagen. I redovisningen nedan redovisas generella konsekvenser av förslagen som rör efterfrågeflexibilitet och intäktsram för nätverksamhet samt sär- skilt vilka konsekvenser förslagen får för vissa intressenter. Den sist- nämnda redovisningen sker även för de övriga förslagen. Vad gäller förslaget att låta elnätsföretagen testa tariffer i ett begränsat geografiskt område är syftet med förslaget att få till en bättre fungerande elmarknad . Det kan t.ex. vara så att vissa kundgrupper till följd av den uppvärmningsform som bostaden har kan erbjuda flexibilitet med lägre kostnad än andra. Vidare är en viktig del i arbetet med en mera flexibel elmarknad är information till kunder om de vinster som de kan uppnå. Den informa- tionsskyldighet som därför införs är ett viktigt steg i arbetet med en ut- vecklad elmarknad. I finns det cirka 170 elnätsföretag. De flesta är små eller medel- stora företag. Vad gäller förslaget att elnätsföretagen ska informera kun- derna om de vinster som de kan uppnå med efterfrågeflexibilitet, är upp- skattningen att denna åtgärd kommer innebära en årlig kostnad om för elnätsföretagen. Detta är i sammanhanget en ringa kostnad som elnätsföretagen kommer att kunna ta ut av kundkollektivet. Vad gäller förslaget att elnätsföretagen ska informera kunderna om de vinster som de kan uppnå, är uppskattningen att denna åtgärd innebära en årlig kostnad om för elnätsföretagen och som kunderna i slutändan kommer att betala med per kund och år. Den in- formation som kunderna kommer att få del av innebär möjligheter för kunderna att minska sina kostnader för el- och elnätsavgiften som över- stiger den kostnad som kundkollektivet får betala för denna tjänst. Beräk- ningar visar t.ex. att med en viss antagen tidsdifferentierad elnätstariff kan en småhusägare som flyttar elanvändningen för uppvärmningen till närliggande timmar spara upp till . När det gäller förslagen att det ska vara tillåtet med pilotprojekt avseende elnätstarifferna och att elnätsföretagen ska informera kunderna om de vinster som de kan uppnå med efterfrågeflexibilitet innebär dessa att får något utökat tillsynsansvar med anled- ning av dessa bestämmelser. Vidare innebär förslaget att det ska vara tillåtet med pilotprojekt avseende elnätstarifferna att Energimarknadsin- spektionen även kommer att få pröva ansökningar, om ett elnätsföretag ansöker om att få fortsätta med ett pilotprojekt än . Rege- ringens bedömning är att dessa uppgifter inte föranleder något utökat resursbehov för . För att få en rättssäker intäktsramsreglering är det av vikt att förfarande bestämmelserna när man ansöker om intäktsramen och när man om- prövar intäktsramen är tydliga och leder till ett snabbt och rättssäkert för- farande. Regeringen lämnar därför förslag om att förtydliga och förenkla dessa bestämmelser. Det föreslås bl.a. att det bli lättare att ompröva in- täktsramen om nätföretaget har lämnat oriktiga eller bristfälliga uppgifter, vilket t.ex. kommer vara ett incitament för el- nätsföretagen lämnar korrekta uppgifter. I grunden handlar förslagen om att kunderna ska betala rätt kostnad . Vidare regleras elavbrott dels via avbrottsersättning till kund, dels som ett avdrag från intäktsramen i intäktsramsregleringen. Avbrottsersättningen till kund träffar avbrott medan in- täktsramsregleringen inkluderar avbrotten . Hur kunder värderar avbrott skiljer sig i de olika regleringarna, oavsett avbrottets längd. Till följd av de olika värderingarna av avbrott har det för vissa 2017/18:237 kundgrupper varit mera ekonomiskt fördelaktigt att ha avbrott strax än strax . Det leder till felaktiga incitament och behöver rättas till. Regeringen anser att principen att kunden ska er- hålla en ersättning vid avbrott bör vara kvar, men att den värdering som görs av avbrott i intäktsramsregleringen är mera korrekt. Därför föreslås att utbetalningen till kund kvarstår som förut, men att avbrotten också inkluderas i intäktsramsregle- ringen. Förbudet att exkludera avbrottsersättningen i intäktsramen tas även bort och det blir som får avgöra hur stor del av avbrottsersättningen som elnätsföretagen ska få ta med i in- täktsramen. Förslaget kommer att göra värderingen av avbrott mera stringent och ge företagen bättre incitament att korta sina avbrott. Förslagen om att elnätsföretagen inte längre kommer att vara skyldiga att lämna förslag till intäktsram, att alltid ska ompröva intäktsramen efter tillsynsperiodens slut och att ett underskott från en tillsynsperiod ska kunna rullas över under de två efterkommande tillsynsperioderna är administrativa lättnader och fördelar för elnätsföre- tagen. Även flera av de övriga kommer att innebära förtydligande av gällande bestämmelser, vilket bör förenkla för elnätsföretagen. Ett förslag som på kort sikt kan innebära kostnader för vissa elnäts- företag är det nya förslaget om hur kvaliteten i nätverksamheten (avbrot- ten) ska påverka intäktsramen. Elnätsföretagen har dock alltid möjlighet att påverka denna kostnad genom att aktivt arbete för att öka kvaliteten i Vad gäller förslagen som rör intäktsramen för nätverksamheten har inte dessa förslag någon direkt effekt på kunderna även om kunderna bör gynnas av att regleringen blir tydligare för andra intressenter att följa. Det förslaget som möjligtvis kommer att påverka kunderna är förslaget är det nya förslaget om hur kvaliteten i nätverksamheten (avbrotten) ska Har ett elnätsföretag en sämre kvalitet i nätverk- samheten kan förslaget innebära att elnätsföretaget får en lägre intäkts- ram jämfört med . Vad gäller förslagen som rör intäktsramen för nätverksamheten förtyd- ligar flera förslag gällande bestämmelser, vilket bör underlätta Energi- marknadsinspektionens arbete med dessa frågor. inte att myndighetens resursbehov ökar. Vad gäller övriga förslag kommer förslagen om förtydliganden i bestäm- melserna om avbrytande av överföringen av el till konsumenter och vilka kostnader som elnätsföretagen och elhandelsföretagen har en särskild rätt till ersättning för från konsumenterna, att på ett tydligare sätt vägleda elnätsföretagen i det ansvarsfulla arbetet vid ett eventuellt avbrytande av Prop. 2017/18:237 el till en konsument. I finns det cirka 130 elhandelsföretag. De flesta är små eller medelstora företag. Vad gäller övriga förslag kommer förslagen om för- tydligande i bestämmelserna om avbrytande av överföringen av el till konsumenter och vilka kostnader som elhandelsföretagen har en särskild rätt till ersättning för från konsumenterna, att tydligare klargöra för el- handelsföretagen när elhandlaren kan begära att avbrytande av elen och vilka kostnader har särskild rätt till ersättning för från konsumenterna. Detta bör leda till en minskning av fall där felaktiga avbrytande av el till konsumenter sker eller att begäran om ersättning krävs för kostnader som man inte har en särskild rätt till ersättning för från konsumenterna. Vad gäller övriga förslag kommer förslagen om förtydligande i bestäm- melserna om avbrytande av överföringen av el till konsumenter och vilka kostnader som elnätsföretagen har en särskild rätt till ersättning för från konsumenterna, innebära ett tydligare skydd för konsumenterna mot fel- aktiga avstängningar eller att ett elnätsföretag eller ett elhandelsföretag kräver ersättning för en åtgärd som företaget inte har en särskild rätt att få betalt av konsumenten för enligt ellagen. Att detta har varit ett konkret problem för konsumenterna framgår av Datainspektionens rapport lagens indrivning av konsumenters obetalda elfordringar (2014:01). Vad gäller förslaget att mark- och miljödomstol, och inte regeringen, ska pröva överklaganden av beslut när det gäller en ledning med en spänning om eller mer om ledning- en varken ingår i ett transmissionsnät eller är en utlandsförbindelse, bör detta förslag ha liten betydelse för tillströmningen av mål till domstolar- na. När det gäller de nätkoncessioner som berörs av ändringen har t.ex. inga beslut överklagats till regeringen efter , då de nuva- rande bestämmelserna om instansordningen trädde i kraft. Det finns inte heller skäl att anta annat än att det även framöver kommer att vara ett fåtal beslut som kommer att överklagas till mark- och miljödomstol. Be- dömningen är därför att antalet ärenden som berörs av ändringen är så litet att det inte uppstår något ökat resursbehov hos de allmänna dom- stolarna. Inte heller när det gäller de allmänna förvaltningsdomstolarna bedöms de ändrade bestämmelserna om överklagande medföra något ökat resurs- behov. 12.1Förslaget till lag om ändring i ellagen (1997:857) 4 a § Med transmissionsnät avses i denna lag ett tekniskt och driftsmässigt sammanhängande ledningsnät som har en spänning om eller mer, sträcker sig över flera regioner i och länkar samman det nationella el- nätet med elnät i andra länder. Med regionledning avses en ledning som omfattas av en nätkoncession för linje och inte ingår i ett transmissionsnät. I första stycket finns en ny definition av transmissionsnät. Av defini- tionen följer att ledningarna i ett transmissionsnät ska hänga ihop fysiskt och att den kontinuerliga driften ska vara samordnad. Det anges inte när- mare i lagen vad som avses med en ”region”. Om frågan har praktisk betydelse, får den avgöras genom nätmyndighetens praxis på samma sätt som vid tillämpningen av 4 kap. 8 § andra stycket. Genom definitionen görs en avgränsning mot enstaka ledningar som innehas av distributions- nätsföretag och till sin funktion ingår i regionnätet trots att de har en spänning om eller mer. Termen stamledning, som defi- nieras i första stycket, utgår. Definitionen av regionledning i andra stycket ändras till att avse led- ningar som inte ingår i ett transmissionsnät i stället för att som utgå från ledningens spänning. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. 5 b § avses i denna lag den som har nätkonces- sion för ledning som ingår i ett transmissionsnät. Paragrafen ändras så att den innehåller en definition av transmissions- nätsföretag. Det svenska transmissionsnätet förvaltas av (), som alltså är ett transmissionsnäts- företag i lagens mening. Övervägandena finns i avsnitt 4.3. 10 § En nätkoncession får ges endast om nätkoncessionshavaren från allmän synpunkt är lämplig att utöva nätverksamhet. En nätkoncession för område får ges endast den som dessutom är lämplig att bedriva nätverksamhet inom koncessionsområdet. En nätkoncession för en utlandsförbindelse får ges till och innehas endast av ett transmissionsnätföretag eller en juridisk person där ett sådant företag har ett bestämmande inflytande. Detta gäller dock inte om ledningen endast har liten betydelse för den samlade överföringen av el till och från utlandet. Första stycket ändras endast språkligt och har fått sin utformning efter synpunkter från Lagrådet. I andra stycket finns särskilda bestämmelser om nätkoncession för en I sak ändras bestämmelserna endast på så sätt att det som gäller stamnätsföretag i stället gäller transmissionsnätsföretag. I övrigt görs språkliga ändringar. 12 § Gränserna för en nätkoncession för område får ändras av nätmyndigheten, om det behövs för en ändamålsenlig nätverksamhet och det kan ske utan synner- lig olägenhet för koncessionshavaren. I 5 kap. 36 § finns bestämmelser om fördelning av intäktsramen vid ändring av Ingen ändring görs i första stycket. I andra stycket ändras en hänvisning till nuvarande 5 kap. 25 och 27 §§ till att avse nya 5 kap. 36 §. 16 § En nätkoncession får inte överlåtas utan tillstånd. Vid prövning av en ansökan om överlåtelse av nätkoncession ska 10 § tilläm- Detsamma gäller vid prövning av en ansökan om nätkoncession i anledning av återkallelse av en nätkoncession enligt 18 § första stycket 2 eller 3. Om en intäktsram vid överlåtelsen ska fördelas enligt 5 kap. 33 § andra stycket, får tillstånd till överlåtelse inte lämnas om inte fördelningen har godkänts enligt 34 § första stycket samma kapitel. Regeringen prövar ärenden om tillstånd enligt första stycket, om ärendet avser Inga ändringar görs i första och andra styckena. I tredje stycket ändras hänvisningar till nuvarande 5 kap. 25 § andra stycket och 26 § till att avse motsvarande bestämmelser i det nya 5 kap. Ingen ändring görs i fjärde stycket. 1 a § En juridisk person som bedriver nätverksamhet får inte bedriva produk- tion av eller handel med el. Ett transmissionsnätsföretag får inte heller bedriva produktion av eller handel med naturgas. Trots första stycket får produktion av el bedrivas tillsammans med nätverksam- het av samma juridiska person, om produktionen 1. uteslutande är avsedd att täcka nätförluster, eller 2. sker tillfälligt i syfte att ersätta utebliven el vid elavbrott. 1 f § Ett transmissionsnätsföretag ska vara oberoende av företag som bedriver produktion av eller handel med el eller naturgas. § Den som ensam eller tillsammans med någon annan utövar kontroll över ett företag som bedriver produktion av eller handel med el eller naturgas, får inte utöva kontroll över eller någon rättighet gentemot ett transmissionsnätsföretag. Den som ensam eller tillsammans med någon annan utövar kontroll över ett transmissionsnätsföretag, får inte utöva kontroll över eller någon rättighet gente- mot ett företag som bedriver produktion av eller handel med el eller naturgas. Den som ensam eller tillsammans med någon annan får utse ledamöter till styrelsen eller motsvarande organ hos ett transmissionsnätsföretag, får inte utöva kontroll över eller någon rättighet gentemot ett företag som bedriver produktion av eller handel med el. 1 i § Bestämmelserna i 1 f och §§ hindrar inte att ett transmissionsnätsföre- tag bedriver sådan produktion av el som avses i 1 a § andra stycket eller ingår i samma koncern som ett företag som bedriver produktion av el som uteslutande är knuten till driften av transmissionsnätsföretagets ledningsnät. 1 j § En styrelseledamot, verkställande direktör, firmatecknare eller annan per- son med liknande ställning i ett transmissionsnätsföretag får inte ha en motsvarande ställning i ett företag som bedriver produktion av eller handel med el med undantag för ett sådant produktionsföretag som avses i 1 i §.