prop · H50396 · 2018-03-05 00:00:00 — En följdändring görs i första styckets andra strecksats med anledning av att det införs ett karensavdrag i stället för en karensdag. Dessutom görs en hänvisning till den nya 27 kap. 27 a § dit bestämmelsen om karensdagar har flyttats. 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om –rätten till sjukpenning i 2–8 §§, –samordning med sjuklön i 9 §, –sjukpenning för anställda och vissa andra vid kortare sjukdomsfall, m.m. i 10–16 §§, – sjukanmälan i 17 och 18 §§, – ersättningsnivåer i 19 §, –förmånstiden och karens i 20–38 §§, –allmänt högriskskydd i 39 och 39 a §§, –särskilt högriskskydd i 40–44 §§, –förmånsnivåer och arbetsförmåga i 45 §, –bedömning av arbetsförmågans nedsättning (rehabiliteringskedjan) i 46–55 b §§, och –arbetsgivarinträde m.m. i 56–61 §§. En följdändring görs i sjätte strecksatsen med anledning av att det införs ett karensavdrag i stället för en karensdag. 21 § Sjukpenning på normalnivån lämnas för under en ramtid som omfattar de 450 närmast . Om ett avdrag enligt 27 § ska göras och sjukperioden inleds med sjukpenning, ska med sjukpenning inte räknas in i de som sjukpenning får lämnas för på normalnivån . En ny andra mening läggs till i paragrafen som anger att om ett avdrag enligt 27 § ska göras och sjukperioden inleds med sjukpenning ska med sjukpenning inte räknas in i de med sjukpenning på normalnivån som sjukpenning får lämnas för . Med uttrycket om sjukperioden inleds med sjukpenning ska förstås sådana sjukperioder som inte inleds med sjuklön, rehabiliteringspenning eller lön vid sjukdom till en . Ändringen är en följdändring med anledning av att sjukpenning vid karensavdrag även kan lämnas för i sjukperioden. Inleds sjukperioden med sjuklön ska som tidigare enbart 13 av med sjuklön räknas in i förmånstiden, detta framgår av 22 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. 22 § Om den försäkrade inom ramtiden redan har fått sjukpenning för maximalt antal dagar på normalnivån, kan sjukpenning lämnas enligt bestämmelserna i 24 §. Vid beräkningen av antalet dagar med sjukpenning på normalnivån anses som sådana dagar även dagar med 1.sjukpenning på fortsättningsnivån, och 2.rehabiliteringspenning enligt 31 kap. Som dagar med sjukpenning på normalnivån räknas vidare under sådana perioder som avses i 26 § andra stycket. En följdändring görs i första stycket med anledning av den ändring som görs i 21 §. Med maximalt antal dagar avses samt med sjukpenning i de fall sjukperioden inte inleds med sjuklön, rehabiliteringspenning eller lön vid sjukdom till en . 23 § Om den försäkrade har en allvarlig sjukdom lämnas sjukpenning på normalnivån trots att sådan sjukpenning redan har lämnats för maximalt antal dagar . I sådant fall tillämpas inte bestämmelserna i 22 och 24 §§. Det som föreskrivs i första stycket gäller när den försäkrades arbets- förmåga till minst en fjärdedel är nedsatt till följd av en allvarlig sjuk- En följdändring görs i första stycket med anledning av den ändring som görs i 21 §. Med maximalt antal dagar avses samt den första dagen med sjukpenning i de fall sjukperioden inte inleds med sjuklön, rehabiliteringspenning eller lön vid sjukdom till en . 27 § Om sjukperioden inleds med sjukpenning som svarar mot inkomst av anställning och inte något annat följer av 27 a §, 28 §, 28 b §, 39 §, 39 a § eller 40–44 §§ ska ett karensavdrag göras från och med den första dagen med sjukpenning. Om sjukpenningen ska kalenderdagsberäknas under de första 14 dagarna i en sjukperiod, görs ett karensavdrag som motsvarar ersätt- ningen för en hel dag med sjukpenning. Om sjukpenningen ska arbetstidsberäknas i en sjukperiod, görs ett karensavdrag som motsvarar av den sjukpenning som den försäkrade genomsnittligen beräknas få under en Ändringen i paragrafen innebär att ett karensavdrag införs i stället för en karensdag för den som får sjukpenning som svarar mot inkomst av an- I paragrafens första stycke anges att om sjukperioden inleds med sjukpenning som svarar mot inkomst av anställning och inte något annat följer av de där uppräknade bestämmelserna ska ett karensavdrag göras från och med med sjukpenning. har lagts till den nya bestämmelsen i 27 a §. Vad som utgör en sjukperiod i socialförsäkringsbalkens mening anges i 26 §. bestämmelsen ska karensavdrag göras om sjukperioden inleds med Om sjukperioden inleds med sjuklön ska karensavdraget göras enligt 6 § lagen (1991:1047) om sjuklön. Ett karensavdrag från sjukpenningen ska således inte göras i de fall ett karensavdrag redan har gjorts . ska göras från och med med sjukpenning. ”med sjukpenning” avses med rätt till Om sjukpenning både ska kalenderdagsberäknas och arbetstidsberäknas i en sjukperiod ska med uttrycket förstås i sjukperioden med rätt till kalender- dagsberäknad sjukpenning respektive med rätt till arbetstidsberäknad Karensavdraget kan komma att motsvara ersättningen för Eftersom omfattningen av sjukfrånvaron påverkar sjukpenningens storlek kan karensavdraget komma att göras från ersättningen , t.ex. vid en sjukskrivning på en fjärdedels omfattning. Införandet av ett karensavdrag innebär att den försäkrade kommer att kunna få sjukpenning redan från och med den Innan sjukpenning lämnas ska dock I paragrafens andra stycke anges att om sjukpenningen ska kalender- dagsberäknas i en sjukperiod görs ett karens- avdrag som motsvarar ersättningen för en hel dag med sjukpenning. sjukpenningen ska arbetstidsberäknas i en sjukperiod för att därefter kalenderdagsberäknas ska ett nytt karensavdrag av den kalenderdagsberäknade sjukpenningen däremot inte göras. Av paragrafens tredje stycke framgår att om sjukpenningen ska arbetstidsberäknas i en sjukperiod görs ett avdrag som motsvarar av den sjukpenning som den försäkrade genomsnittligen beräknas få . Med begreppet genomsnittligen avses den sjukpenning som den försäkrade beräknas få som motsvarar hur han eller hon vanligtvis arbetar. Om den försäkrade vet hur han eller hon skulle ha arbetat av sjukperioden och detta är representativt för hur den försäkrade vanligtvis arbetar kan denna uppgift ligga till grund för beräkningen av sjukpenningen för en genomsnittlig vecka. Om uppgiften däremot inte är representativ kan i stället uppgift om tjänstgöringsgrad eller arbetsschema läggas till grund för beräkningen av en genomsnittlig vecka. Om även detta saknas bör kunna använda sig av uppgifter om hur den försäkrade har förvärvsarbetat före sjukperioden som stöd för beräkningen av sjukpenningen en genomsnittlig vecka. När historiska uppgifter används för att beräkna en genomsnittlig vecka bör omständigheterna i det enskilda fallet vara avgörande för bedömningen av hur tillbaka som det kan vara relevant att gå. En jämförelseperiod på bör dock i de flesta fall kunna vara tillräcklig. Jämförelseperiodens längd bör därmed kunna bli densamma som socialförsäkringsutskottet förordat vid bedömning av vad som kan anses som skälig arbetstid i sjukperioden enligt bestämmelsen i 11 § (jfr. 1999/2000:SfU12 s. 8). Med uttrycket avses en kalendervecka, dvs. en tidsperiod som löper till . Ett avdrag om motsvarar en dags sjukpenning för den som arbetar lika många timmar . Men även om den försäkrade arbetar fler eller färre dagar än ska avdraget göras av sjukpenningen för en genomsnittlig vecka. Eftersom karensavdraget enligt bestämmelsen ska göras från sjukpenningen kommer avdraget aldrig att kunna bli större än vad som skulle kunna utges i sjukpenning för sjukperioden. Om ett fullt karensavdrag inte kan göras, därför att karensavdraget överstiger det belopp som kan betalas ut i sjukpenning kan och ska således ytterligare belopp inte dras. Karensavdraget kommer i det fall en försäkrad t.ex. blir sjuk och går hem efter lunch, men som sedan är åter i arbete dagen efter, att motsvara sjukpenningen för den med sjukfrånvaro. För den som däremot inte är åter i arbete kommer karensavdrag att göras även från den ersättning som den försäkrade skulle ha fått i sjukpenning för . Detsamma gäller för den som visserligen går tillbaka i arbete men som åter blir sjuk och vars nya sjukperiod ska ses som en fortsättning på den tidigare sjukperioden enligt 32 §. Detta följer av att karensavdraget ska motsvara en hel dag med sjukpenning eller av den sjukpenning som den försäkrade beräknas få för en genomsnittlig vecka. Om ett fullt karensavdrag inte kan dras från ersättningen för den första sjukpenningdagen ska således avdrag också göras från de nästföljande dagarna med sjukpenning till dess att ett helt karensavdrag har gjorts. 2017/18:96 Om en försäkrad ska få sjukpenning som både ska kalenderdagsberäknas och arbetstidsberäknas i sjukperioden ska karensavdrag göras som motsvarar en hel dag med kalenderdagsberäknad sjukpenning samt av den arbetstidsberäknade sjukpenning som den försäkrade genomsnittligen beräknas få . En sådan situation kan t.ex. uppstå för den som ska få sjukpenning och som annars får partiell föräldrapenning (som ska kalenderdagsberäknas) och lön för arbete men som saknar rätt till sjuklön enligt 3 § lagen (1991:1047) om sjuklön (som ska arbetstidsberäknas). Med anledning av att karensavdrag ska göras både för sjukpenning som ska kalenderdagsberäknas och arbetstidsberäknas kan den försäkrade då vid ett återinsjuknande enligt 32 § få ett nytt karensavdrag trots att ett karensavdrag har gjorts . Så kan bli fallet om en försäkrad enbart fått avdrag för t.ex. den kalenderdagsberäknade sjukpenningen , då ska ett avdrag för den arbetstidsberäknade sjukpenningen göras . Bestämmelsen om karensdagar som tidigare låg i första stycket 2 samt upplysningen som tidigare låg i sista stycket har flyttats till en egen paragraf. Övervägandena finns i avsnitt 5.3 och 5.4. 27 a § För sjukpenning som svarar mot inkomst av annat förvärvsarbete gäller att sjukpenning inte lämnas i en sjukperiod (karensdagar) om inte karenstid har anmälts enligt 29 § första stycket. Bestämmelser om karenstid i stället för karensdagar finns i 29–31 §§. Paragrafen är ny. Bestämmelsen i första stycket om karensdagar återfanns tidigare i 27 § första stycket 2. För att tydliggöra skillnaden mellan karensavdrag och karensdagar har bestämmelsen om karensdagar flyttats till en egen paragraf. Dessutom har ett förtydligande gjorts avseende karenstid som har anmälts enligt bestämmelsen i 29 § första stycket. Om en sådan anmälan har gjorts ska den anmälda karenstiden gälla i stället . Upplysningsbestämmelsen som tidigare återfanns i 27 § tredje stycket har lagts in som ett andra stycke i paragrafen. 28 § Till en försäkrad som har rätt till sjukpenning under medicinsk behandling eller medicinsk rehabilitering enligt 6 § lämnas sjukpenning på normalnivån eller fortsättningsnivån utan beaktande av sådan karens som avses i 27 och 27 a §§. Detsamma gäller för den som betalar egenavgift och som gjort anmälan om karenstid på enligt 29 §, för i en sjukperiod. En följdändring görs i paragrafens första stycke med anledning av att det införs ett karensavdrag i stället för en karensdag. Dessutom görs i första stycket en hänvisning till den nya 27 a § dit bestämmelsen om karensdagar har flyttats. 28 a § Till en på fartyg som inte uteslutande går i inre fart lämnas sjukpenning utan beaktande av sådan karens som avses i 27 och 27 a §§. Med inre fart avses detsamma som i 64 kap. 6 § inkomstskattelagen (1999:1229). En följdändring görs i paragrafens första stycke med anledning av att det införs ett karensavdrag i stället för en karensdag. Dessutom görs i första stycket en hänvisning till den nya 27 a § dit bestämmelsen om karensdagar har flyttats. 28 b § För en försäkrad som omfattas av bestämmelserna i 27 a § och som blir arbetslös, gäller i stället bestämmelserna om karensavdrag i 27 §. Detsamma gäller för en försäkrad som inte längre uppfyller villkoren för karenstid i 29–31 §§ på grund av att han eller hon är arbetslös. Till en försäkrad som omfattas av första stycket lämnas sjukpenning utan beaktande av bestämmelserna om karens enligt 28 § första stycket. Följdändringar görs i paragrafens första och andra stycke med anledning av att det införs ett karensavdrag i stället för en karensdag. Dessutom görs i första stycket en hänvisning till den nya 27 a § dit bestämmelsen om karensdagar har flyttats. 29 § En försäkrad som har inkomst av annat förvärvsarbete och som betalar egenavgift har rätt att anmäla till att han eller hon vill ha sjukpenning med en karenstid på , eller 14, 30, 60 eller . Om den som betalar egenavgift inte gör någon sådan anmälan, lämnas sjukpenning efter de karensdagar som anges i 27 a §. En följdändring görs i paragrafens andra stycke som innebär att det görs en hänvisning till den nya 27 a § dit bestämmelsen om karensdagar har flyttats. 31 § Den som betalar egenavgift och som gjort anmälan om karenstid enligt 29 § får efter uppsägningstid övergå till sjukpenning med kortare eller ingen karenstid, om han eller hon inte har fyllt vid anmälan till om ändrad karenstid. Uppsägningstiden är det antal dagar med vilka karenstiden förkortas. Uppsägningstid enligt första stycket gäller även för en försäkrad som omfattas av bestämmelserna i 27 a § och som gör anmälan om karenstid på enligt 29 §. Ändringen börjar gälla efter det att uppsägningstiden löpt ut. Ändringen får dock inte tillämpas vid sjukdom som inträffat innan ändringen har börjat gälla. En följdändring görs i paragrafens andra stycke som innebär att det görs en hänvisning till den nya 27 a § dit bestämmelsen om karensdagar har flyttats. 32 § Om en sjukperiod börjar från det att en tidigare sjukperiod har avslutats ska bestämmelserna i 20–24, 27 och 27 a §§ tillämpas som om den senare sjukperioden är en fortsättning på den En följdändring görs i paragrafen som innebär att det även hänvisas till den nya 27 a § dit bestämmelsen om karensdagar har flyttats. 39 § Om den försäkrade gått miste om sjukpenning som svarar mot in- komst av anställning till följd av bestämmelsen i 27 § vid sammanlagt tio tillfällen , kan sjukpenning lämnas utan karensavdrag som avses i 27 § (allmänt högriskskydd). rade gått miste om sjukpenning som svarar mot inkomst av annat för- värvsarbete till följd av bestämmelsen i 27 a § under fem sjukperioder , kan sjukpenning lämnas även för dagar som avses i 27 a § från och med den sjukperiod som inträder efter det att den försäkrade gått miste om sjukpenning för sammanlagt minst 21 Om den som betalar egenavgift och som gjort anmälan om karenstid på enligt 29 § gått miste om sjukpenning som svarar mot inkomst av annat förvärvsarbete till följd av bestämmelserna i 27 a § eller 30 § under minst tio sjukperioder , kan sjukpenning lämnas även för i en sjukperiod. Följdändringar görs i paragrafens första stycke med anledning av att det införs ett karensavdrag i stället för en karensdag. om en försäkrad har gått miste om sjukpenning som svarar mot inkomst av anställning vid sammanlagt tio tillfällen under de senaste tolv måna- derna med anledning av bestämmelsen om karensavdrag ska den försäk- rade få ett allmänt högriskskydd och inga ytterligare karensavdrag ska Ändringen innebär således att i stället för att räkna antalet karensdagar ska antalet tillfällen med karensavdrag räknas samman. Det är sådana tillfällen då Försäk- ringskassan drar karensavdrag som avses i bestämmelsen. Som ett (1) tillfälle ska räknas karensavdrag som har dragits i en sjukperiod, detta ska gälla oavsett om ett karensavdrag har dragits med ersättning eller om ett helt karensavdrag inte har kunnat dras vilket kan bli fallet vid ett kort sjukfall. Som ett (1) tillfälle ska vidare karensavdrag som dras i två olika sjukperioder räknas, om den nya sjukperioden ska anses som en fortsättning på den tidigare sjukperioden vid ett återinsjuk- nande enligt 32 § och ett helt karensavdrag inte har dragits i den tidigare Dessutom görs hänvisningar både i paragrafens första och andra stycke till den nya 27 a § dit bestämmelsen om karensdagar har flyttats. 40 § Efter ansökan av den försäkrade får besluta att sjukpenning kan lämnas utan beaktande av sådan karens som avses i 27 och 27 a §§ (särskilt högriskskydd). får även efter ansökan av den som betalar egen- avgift och som gjort anmälan om karenstid på enligt 29 § besluta att sjukpenning kan lämnas även för i en sjukperiod. Detsamma gäller i förhållande till en försäkrad som omfattas av be- Prop. 2017/18:96 stämmelserna i 28 b § första stycket. En följdändring görs i paragrafens första stycke med anledning av att det införs ett karensavdrag i stället för en karensdag. Dessutom görs en hänvisning till den nya 27 a § dit bestämmelsen om karensdagar har flyttats. 1 § I detta kapitel finns en inledande bestämmelse i 2 §. Vidare finns bestämmelser om –rätten till sjukpenning i särskilda fall i 3–7 §§, –bedömning av arbetsförmågans nedsättning i 8 §, –ersättningsnivåer i 9 §, –beräkning av sjukpenning i särskilda fall i 10–12 §§, –sjukpenning i särskilda fall vid sjukersättning i 13 §, –sjukpenning i särskilda fall vid livränta enligt 41 eller 43 kap. i 14 §, –förmånstiden i 15 §, –karensavdrag och karensdagar i 16 och 17 §§, –behållande av rätten till sjukpenning i särskilda fall i 18 §, –upphörande av rätten till sjukpenning i särskilda fall i 19 §, och –arbetsgivarinträde m.m. i 20 §. En följdändring görs i paragrafens åttonde strecksats med anledning av att det införs ett karensavdrag i stället för en karensdag. 16 § För en försäkrad för vilken en sjukpenninggrundande inkomst inte kan fastställas eller för vilken en sjukpenninggrundande inkomst har fastställts eller skulle ha kunnat fastställas som svarar mot inkomst av anställning, tillämpas vad som föreskrivs om karensavdrag i 27 kap. 27 §. För en försäkrad för vilken en sjukpenninggrundande inkomst har fastställts eller skulle ha kunnat fastställas som svarar mot endast inkomst av annat förvärvsarbete, och som inte är arbetslös, tillämpas vad som föreskrivs om karensdagar i 27 kap. 27 a §. En följdändring görs i paragrafens första stycke med anledning av att det införs ett karensavdrag i stället för en karensdag. Dessutom görs en följdändring i andra stycket som innebär att en hänvisning görs till den nya 27 kap. 27 a §. 17 § Sjukpenning i särskilda fall kan lämnas utan karensavdrag eller avdrag för karensdagar i motsvarande fall som det enligt 27 kap. 28 § kan lämnas sjukpenning på normalnivån eller fortsättningsnivån. En följdändring görs i paragrafen med anledning av att det införs ett karensavdrag i stället för en karensdag. Sjukpenning vid karensavdrag och för karensdagar En följdändring görs i rubriken före 4 § med anledning av att det införs ett karensavdrag i stället för en karensdag. Ändringen i rubriken tydlig- gör att även en försäkrad som har fått ett karensavdrag och som beviljats ersättning för inkomstförlust till följd av arbetsskada har rätt till arbetsskadesjukpenning för inkomstförlust enligt 4 och 5 §§. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för en sjukperiod som har påbörjats före ikraftträdandet. 3.Vid beräkning av det allmänna högriskskyddet enligt 27 kap. 39 § första stycket ska en karensdag enligt föreskriftens äldre lydelse likställas med ett tillfälle med karensavdrag. Vid beräkning av det allmänna högriskskyddet enligt 27 kap. 39 § andra stycket ska sådana tillfällen då den försäkrade har gått miste om sjukpenning till följd av bestämmelserna i 27 kap. 27 § första stycket 2 i föreskriftens äldre lydelse likställas med tillfällen då den försäkrade går miste om sjukpenning till följd av bestämmelserna i 27 kap. 27 a §. 4.Karensdag ska likställas med karensavdrag vid återinsjuknande enligt 27 kap. 32 §. I de fall en ny sjukperiod ska anses som en fortsättning på en tidigare sjukperiod, och den tidigare sjukperioden inletts med en karensdag ska 27 kap. 21 § tillämpas i föreskriftens äldre lydelse . 5.Karensdag ska likställas med karensavdrag för den som före ikraftträdandet har fått ett beslut om särskilt högriskskydd enligt 27 kap. 40– 42 §§. Enligt den första punkten ska lagen träda i kraft . I den andra punkten anges att äldre föreskrifter fortfarande ska gälla för en sjukperiod som har påbörjats före ikraftträdandet. om en sjukperiod har påbörjats före ska äldre före- skrifter fortfarande gälla under hela den tid som den försäkrade befinner Detta gäller för alla sjukperioder som har på- börjats före ikraftträdandet, också i de fall den försäkrade har rätt till sjukpenning i sjukperioden först för dagar som infaller efter ikraft- I tredje punkten anges att vid beräkningen av det allmänna högrisk- skyddet ska en karensdag som infallit före ikraftträdandet likställas med ett tillfälle med karensavdrag. Detta innebär att de karensdagar som den försäkrade har haft före ska läggas samman med an- talet tillfällen med karensavdrag som den försäkrade får för tid efter Om antalet karensdagar och tillfällen med karensavdrag tillsammans utgör tio stycken, , ska den försäkrade under återstoden av inte få ytterligare Även den som redan har fått före ikraftträdandet slipper karensavdrag för återstoden av eftersom karensdagar ska likställas med till- fällen med karensavdrag. Som en följd av att bestämmelsen om karens- Prop. 2017/18:96 dagar flyttas från 27 kap. 27 § första stycket 2 till en ny 27 a § i samma kapitel anges i övergångsbestämmelserna att det vid beräkning av det allmänna högriskskyddet enligt 27 kap. 39 § andra stycket ska likställas de antal tillfällen som den försäkrade gått miste om sjukpenning till följd av bestämmelserna i 27 kap. 27 a § med sådana tillfällen som den försäkrade har gått miste om sjukpenning till följd av bestämmelserna i den tidigare 27 kap. 27 § första stycket 2. I fjärde punkten anges att karensdag ska likställas med karensavdrag vid återinsjuknande enligt 27 kap. 32 §. Om en ny sjukperiod ska anses som en fortsättning på en tidigare sjukperiod och det har dragits en karensdag ska bestämmelsen i 27 kap. 21 § med sjukpenning på normalnivå tillämpas i föreskriftens äldre lydelse också för den sjukperiod som inletts efter ikraftträdandet. I femte punkten anges att karensdag ska likställas med karensavdrag för den som före ikraftträdandet har fått ett beslut om särskilt högriskskydd enligt 27 kap. 40–42 §§. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. 7.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön 2 § Ett avtal som innebär att arbetstagarens rättigheter enligt denna lag upphävs eller inskränks är ogiltigt i den delen. Utan hinder av första stycket får avvikelser göras från 8 § andra stycket, 9 § och 10 a § första och andra styckena genom kollektivavtal som på arbetstagarsidan har slutits eller godkänts av en sådan central arbetstagarorganisation som avses i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Den närmare beräkningen av sjuklönens storlek enligt 6 § första stycket och avdrag enligt andra stycket samma paragraf får också bestämmas på det sättet. En arbetsgivare som är bunden av ett sådant kollektivavtal får tillämpa avtalet även på arbetstagare som inte tillhör den avtalsslutande arbetstagarorganisationen, under förutsättning att de sysselsätts i arbete som avses med avtalet och inte omfattas av något annat tillämpligt kollektivavtal. Den närmare beräkningen av sjuklönens storlek får enligt paragrafen bestämmas genom kollektivavtal som på arbetstagarsidan har slutits eller godkänts av en sådan central arbetstagarorganisation som avses i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Ett tillägg görs nu i andra stycket som anger att även den närmare beräkningen av karensavdraget får bestämmas genom kollektivavtal. I förarbetena till lagen om sjuklön anges att möjlighet bör finnas att genom kollektivavtal, som på arbetstagarsidan träffats eller godkänts på förbundsnivå, göra avsteg från lagregleringen av sjuklönens storlek så till vida att den närmare beräkningen av sjuklönen kan anpassas t.ex. till förhållanden inom respektive bransch eller arbete. Någon principiell avvikelse från lagens krav på sjuklönen är inte avsedd att ske avtalsvägen (prop. 1990/91:181 s. 43). är en principiell avvikelse från bestämmelserna om karensavdrag inte