prop · H503190 · 2018-03-19 00:00:00 — Även för de personer som handikappersättning nybevil- jats för är könsfördelningen jämn, kvinnor och män. Regeringen ser inte heller skäl att anta att förslaget om merkostnadsersättning ska leda till en könsmässig snedfördelning. För- slaget att hjälpbehovsdelen i handikappersättningen ska utmönstras be- döms vara neutralt utifrån ett jämställdhetsperspektiv. 2017/18:190 10.4 Ekonomiska konsekvenser för staten av Regeringens bedömning: Med ett ikraftträdande beräknas kostnaderna bli lägre och lägre än vad som hade varit fallet om reformen inte genomförts. Effekten ska sättas i relation till att prognos för kostnaderna för vårdbidrag och handikappersättning är och . Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Ett antal remissinstanser ställer sig kritiska till uppskattningen att utgifterna blir 60 miljoner lägre och menar att det indikerar en försämring gentemot nuvarande regler. Skälen för regeringens bedömning: Grunderna för beräkningen av de ekonomiska konsekvenserna för staten är desamma som i bedömningen ovan i avsnittet 10.2. De ekonomiska konsekvenserna sammanhänger främst med två omständigheter: 1.Effekter av renodlingen av förmånerna och att hjälpbehovsdelen i hit- tillsvarande handikappersättning upphör. 2.Konsekvenser av att en ny lägre ersättningsnivå införs för mer- kostnadsersättningen motsvarande av prisbasbeloppet (i de fall de godtagna merkostnaderna uppgår till av pris- basbeloppet). Sammantaget bedöms statens kostnader året för införandet 2019 vara ca lägre med förslagen och bedöms de vara ca lägre med förslagen. Renodlingen av förmånerna i kombination med att hjälpbehovsdelen i handikappersättningen upphör bedöms innebära minskade kostnader för staten med ca 30 miljoner kro- nor. Kostnaden för att fler kvalificerar sig för merkostnadsersättning genom införandet av ett lägre insteg inom merkostnadsersättningen be- döms leda till ökade kostnader om ca . Effekten av den beräknade besparingen ska sättas i relation till att För- säkringskassans prognos för kostnaderna för vårdbidrag och handikapp- ersättning är 2019, och är . Det ska framhållas att de här redovisade beräkningarna är förknippade med osäkerhet, eftersom de med nödvändighet bygger på vissa antagan- den. Som visas i diagram 1 finns ett relativt starkt underliggande kostnadstryck i fråga om vårdbidraget. Den årliga kostnadsökningen har i genomsnitt legat på . Kostnadsutveckling vårdbidrag åren 2015–2020, miljoner Även för handikappersättningen prognostiseras ökade kostnader som framgår av diagram 2. Kostnadsutveckling handikappersättning åren 2015 – 2020, De prognostiserade kostnadsökningarna hänger samman med att kretsen bidragsberättigade förutsätts öka successivt för båda förmånerna. Sanno- likt kommer denna utveckling också att gälla för de båda nya för- 2017/18:190 månerna. Det kommer att ta olika innan hela personkretsen omfattas av de nya bestämmelserna. När det gäller vårdbidraget bedöms hela personkretsen omfattas av de nya bestämmelserna . Mot- svarande tid för handikappersättningen bedöms vara . Tabell 10.1 Ekonomiska konsekvenser av förslagen 2019–2020, miljoner kr Nya grupper med merkostnadsersättning Total med föreslagna ändringar Differens med anledning av nya regler Regeringens bedömning: De föreslagna regeländringarna är av den omfattningen att de motiverar vissa införandekostnader för Försäk- ringskassan. Regeringen har genom budgetpropositionen till- fört myndigheten ett resurstillskott för att hantera detta. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: anser att de föreslagna regel- ändringarna kommer att innebära en betydande ökning av förvaltnings- kostnaderna för myndigheten. De högre förvaltningskostnaderna orsakas enligt framför allt av att två föräldrar kan ansöka om både omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning för samma barn. För- säkringskassan menar även att det även finns en risk att väsentlig del av de utredningar där föräldrar inte lever tillsammans blir mer tidskrävande, då föräldrarna ofta inte är överens, samt att de föreslagna fem nivåerna av merkostnadsersättning med all sannolikhet kommer att medföra fler ansökningar och fler omprövningar. Därtill menar att de föreslagna reformerna, med hänsyn till de generösa övergångsbestäm- melserna, kommer att kräva parallella it-system samt att nya it-stöd kommer att ta samt vara kostsamma att utveckla. Skälen för regeringens bedömning: Några av förslagen i det före- gående kan förväntas leda till ett ökat antal ansökningar. Det gäller föl- jande förslag: –Förändrade regler för vårdbidraget som innebär att omvårdnads- och tillsynsbehov respektive merkostnader ska prövas i skilda system. – Förändrade regler som innebär att två föräldrar för ett barn ska ha Prop. 2017/18:190 möjlighet att ansöka om och beviljas omvårdnadsbidrag. –Införande av en ny lägre ersättningsnivå inom merkostnadsersätt- ningen. konstaterar regeringen att förslagen sammantaget, genom bl.a. renodling av förmånerna och tydligare regelverk, bör ge förutsättningar för att effektivisera handläggning i myndigheten. Genom de föreslagna införandereglerna kommer dessutom flera av förändringarna att ske successivt och med fullt genomslag på relativt lång sikt. menar att de föreslagna regeländringarna kommer att innebära en betydande ökning av förvaltningskostnaderna för myndig- heten och pekar bland annat på att bägge föräldrarna kommer att kunna ansöka om både omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning för samma barn samt att en väsentlig del av de utredningar där föräldrar inte lever tillsammans blir mer tidskrävande då föräldrarna ofta inte är överens. Regeringen konstaterar att prövning av ”dubbla” ansökningar i fråga om omvårdnadsbidrag gäller i de fall föräldrar be- dömer att de har merkostnader som motsvarar minst den lägsta nivån för att berättiga till merkostnadsersättning. Som framgått av det föregående utgör merkostnader inom det hittillsvarande vårdbidraget en relativt liten andel av underlaget för beviljade bidrag i förhållande till vård- och till- synsdelen. Vidare har myndigheten de facto , inom ramen för bestämmelserna om vårdbidraget, ett ansvar för att i förekommande fall utreda såväl vård- och tillsynsbehov som förekomst av merkostnader. Skillnaden är att det kunnat göras inom ramen för en och samma ansökan. I en sammanlagd bedömning ska det dessutom vägas in att För- säkringskassan framöver inte behöver utreda yrkanden kopplade till den nuvarande hjälpbehovsdelen inom handikappersättningen, då denna före- slås utmönstras och inte ingå i den nya merkostnadsersättningen. Sammantaget gör regeringen bedömningen att det ökande antal ansök- ningar som kan antas följa av vissa av de framlagda förslagen, uppvägs av nämnda andra omständigheter som bör ge förutsättningar för en effektivare handläggning. Mot den bakgrunden anser regeringen det inte motiverat att föreslå förändringar av förvaltningsan- slag till följd av de föreslagna förändringarna. Däremot anser regeringen att det var motiverat att tillfälligt höja förvaltningsan- slag för att täcka de införandekostnader som är kopplade till reformen. Dessa införandekostnader har redan beaktats vid tilldelningen av medel till i budgetpropositionen (prop. 2016/17:01). Så som tidigare angetts avser också regeringen att följa reformen och därmed också de kostnader för införande som den medför. Konsekvenser för de allmänna Regeringens bedömning: Inledningsvis kan antalet överklaganden allmänna förvaltningsdomstolarna öka något. handläggningen av målen under en övergångstid ta i anspråk på grund av nya regler. bör dock tillströmningen av mål minska och handläggningen bli enklare och mindre tids- och kostnadskrävande som en effekt av det tydligare regelverket. Antalet mål ligger på relativt blygsamma nivåer och en ökning bör därför inte medföra några större kostnadsökningar. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Kammarrätten i och påpekar att förslagen kan leda till ökat antal mål i de all- männa förvaltningsdomstolarna. Skälen för regeringens bedömning: Kammarrätten i och påpekar att förslagen kan leda till ökat antal mål i de allmänna förvaltningsdomstolarna. En något större över- klagandefrekvens blir ofta följden vid införandet av nya bestämmelser. inkom 199 mål om handikappersättning respektive 267 mål om vårdbidrag till landets samtliga förvaltningsrätter. En eventuell ökning av antalet mål kan därför inte antas bli av den omfattningen att det medför några nämnvärda konsekvenser för domstolarna. Vidare ska det framhållas att regelverkets ökade tydlighet bör minska antalet överklaganden. Regeringens bedömning: Den kommunala finansieringsprincipen är inte tillämplig när det gäller reformeringen av de aktuella förmånerna. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna uppmärksammar ett antal mindre indirekta konsekvenser för kommuner och landsting. i ser att det inledningsvis kan bli en större arbetsbelastning på medarbetare i habiliteringsverksamhet och hälso- och sjukvård, bland annat när det gäller att skriva medicinska underlag och intyg om mer- kostnader och stödbehov. påtalar att förslagen kan komma att ställa stora krav på intygsskrivare när olika kostnader som är direkt kopplade till ersättning ska intygas. menar att finansieringsprincipen ska tillämpas i fråga om merkostnader för behov som tillgodoses genom annat samhällsstöd om konsekvensen av förslagen innebär att kommunen får ökade kostnader, t.ex. för personlig assistans eller försörjningsstöd. Skälen för regeringens bedömning: Konsekvenserna för kommuner bedöms vara marginella. För personer med tidsbegränsade beslut om handikappersättning och för nytillkommande påverkas situationen av att hjälpbehovsdelen inom handikappersättningen kommer att upphöra sam- tidigt som en ny merkostnadsersättning införs. Personer med betydande hjälpbehov kommer dock även i fort- sättningen att kunna få dessa behov tillgodosedda genom att de får hem- tjänst, boendestöd eller andra relevanta insatser. Den avgift som dessa personer betalar för de nämnda insatserna kommer att kunna utgöra Prop. 2017/18:190 underlag vid prövningen av rätten till den nya merkostnadsersättningen. Det nu sagda väcker frågan om den kommunala finansieringsprincipen ska tillämpas som en följd av förslagen. Vid beredning av förslag som har ekonomiska konsekvenser för kommuner och landsting ska en bedömning göras av de kommunalekonomiska effekterna och om den kommunala finansieringsprincipen ska tillämpas. Finansieringsprincipen innebär att kommuner och landsting inte bör åläggas nya uppgifter utan att de får möjlighet att finansiera dessa med annat än höjda skatter. menar att finansieringsprincipen ska tillämpas i fråga om merkostnader för behov som tillgodoses genom annat samhällsstöd om konsekvensen av förslagen innebär att kommunen får ökade kostnader. Finansieringsprincipen, som inte är lagfäst, har godkänts av . Genom ett beslut av (prop. 1993/94:150, bilaga 7) har vissa preciseringar gjorts i fråga om tillämpningen av finansieringsprinci- pen. Preciseringarna avser bl.a. i vilka situationer finansieringsprincipen kan vara tillämplig respektive inte tillämplig. Av riksdagsbeslutet fram- går bl.a. att finansieringsprincipen inte ska tillämpas vid förändringar i exempelvis transfereringssystemen som ger effekter på det kommunala skatteunderlaget eller de kommunala utgifterna. De nu aktuella förmå- nerna är just att betrakta som statliga transfereringar. Utöver detta kan det konstateras att förslagen i det föregående inte i någon del innebär ändrade förutsättningar för att få kommunala hjälp- och stödinsatser. Förslagen medför därför inte vare sig nya eller ut- vidgade åligganden för kommunerna eller någon inskränkning av den kommunala självstyrelsen. Inte heller innebär förslagen någon ändring när det gäller möjligheten att kunna åberopa erlagda avgifter för olika insatser, som underlag för beräkningen av ersättning för merkostnader. Utöver detta ska det tilläggas att effekterna av de reformerade för- månerna bedöms ske på mycket lång sikt. Det är, som framgått, ett resultat av de övergångsbestämmelser som föreslås. Mot den här bakgrunden anser regeringen att finansieringsprincipen inte ska vara tillämplig i detta sammanhang. Regeringens bedömning: Förslaget om rätt att förkorta normal arbetstid får konsekvenser för arbetsgivare genom att det innebär en utvidgad rätt att förkorta arbetstiden i jämförelse med vad som gäller enligt den hittillsvarande föräldraledighetslagen. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens Remissinstanserna: Inga större synpunkter. Skälen för regeringens bedömning: lämnades vård- bidrag för drygt 63 000 barn, varav var och Det är för föräldrarna till dessa barn som är eller äldre som förslaget i det föregående innebär en vidgad rätt till nedsatt arbetstid. barn som är eller som är äldre än så men ännu inte har 2017/18:190 avslutat sitt första skolår finns redan en rätt för föräldrar att förkorta normal arbetstid oavsett om barnet har en funktionsnedsättning eller inte (7 § föräldraledighetslagen). För arbetsgivaren skulle en utökad rätt till ledighet kunna medföra pro- blem i verksamheten, t.ex. genom att kostnadsökningar eller arbets- balanser uppstår om arbetstagaren förkortar sin arbetstid. Regeringen gör dock bedömningen att de flesta arbetsgivare torde ha rutiner för att planera verksamheten med hänsyn till att arbetstagare redan har en rätt till arbetstidsförkortning för vård av barn . Effekterna av det nu aktuella förslaget om arbetstidsförkortning borde därför kunna hanteras av arbetsgivare. Det handlar också om en relativt begränsad grupp som föreslås få en utvidgad rätt att förkorta normal arbetstid. Regeringens bedömning: Förslagen om de nya förmånerna påverkar inte klassificeringen inom . nadsersättning bedöms inte utgöra s.k. blandförmåner och båda för- månerna kan därför bli föremål för export inom EU/EES-området och Förslagen påverkar inte den fria rörligheten inom EU och medför inte heller i övrigt några särskilda konsekvenser för EU- eller EES- Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens Remissinstanserna: anser att det är mycket viktigt för de nya socialförsäkringsförmånernas legitimitet att det klargörs huruvida personer som inte är bosatta i ska kunna få rätt till dessa förmåner. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen har redogjort för hur de föreslagna funktionshindersstöden kommer att samordnas inom EU vid tillämpning av och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghets- systemen (förordning (EG) nr 883/2004). organisation anser att det är mycket viktigt för de nya socialförsäkrings- förmånernas legitimitet att det klargörs huruvida personer som inte är bosatta i ska kunna få rätt till dessa förmåner. Regeringen har bedömt hur EU-medborgaren kan kvalificera sig för de nya funktionshindersstöden och om de kan anses utgöra så kallade blan- dade förmåner i enlighet med artikel 70.2 c i förordning (EG) nr 883/2004 och därmed endast betalas i eller om de kommer att bli föremål för export. har i en dom C-299/05 konstaterat att vårdbidrag och handikappersättning inte är blandförmåner. att syftet med de föreslagna förmånerna i allt väsentligt är detsamma som för handikappersättningen och vårdbidraget bedömer regeringen, mot bakgrund av dom, att inte heller omvårdnadsbidraget eller merkostnadsersättningen torde kunna utgöra blandförmåner. bidrag och handikappersättning kan beviljas personer som arbetar som Prop. 2017/18:190 anställda eller egenföretagare i oavsett om de är bosatta i eller i annan EU-medlemsstat. Samma sak gäller för familjemedlemmar. Enligt förordning 883/2004 kan familjemedlemmar ha rätt till vårdbidrag på samma sätt som anställda eller egenföretagare. Det innebär att en försäkrad eller dennes familjemedlem – förutsatt att personerna omfattas av förordning 883/2004 – inte får nekas vårdbidrag på grund av att han eller hon inte är bosatt i . Omvårdnadsbidraget och merkostnadsersättningen bedöms således sannolikt kunna bli föremål för export inom EU/EES-området och . Vidare bedöms att förslagen inte påverkar den fria rörligheten inom EU eller i övrigt medför några särskilda konsekvenser för EU- eller EES- medborgare. 11.1Förslaget till lag om ändring av socialförsäkringsbalken Den som är bosatt i är försäkrad för följande förmåner: 1. föräldrapenning på lägstanivå och (11 och 12 kap.) 2. barnbidrag, (15 och 16 kap.) 3. underhållsstöd, (17–19 kap.) 4. adoptionsbidrag, (21 kap.) (22 kap.) – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – Avdelning D Särskilda förmåner vid funktionshinder 9. merkostnadsersättning, (50 kap.) 10. assistansersättning, (51 kap.) 11. bilstöd, (52 kap.) – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – I paragrafen regleras vilka förmåner som är bosättningsbaserade. Femte punkten ändras på så sätt att ordet ”vårdbidrag” ersätts med ”omvårdnadsbidrag”, medan nionde punkten ändras på så sätt att ordet ”handikappersättning” ersätts med ”merkostnadsersättning”. Ändringen är föranledd av det i 22 kap. och 50 kap. införs bestämmelser om de nya förmånerna omvårdnadsbidrag respektive merkostnadsersättning sam- tidigt som bestämmelserna om de äldre förmånerna vårdbidrag och 2017/18:190 handikappersättning utmönstras. De nya förmånerna kommer att vara bosättningsbaserade i likhet med de förmåner som utmönstras. Förslaget behandlas i avsnitt 6.2 och 7.1. Den som får någon av följande förmåner är försäkrad för inkomstrelaterad sjukersättning och inkomstrelaterad aktivitetsersättning enligt 6 § 5, inkomst- grundad ålderspension enligt 6 § 8 och inkomstrelaterad efterlevandeförmån enligt 6 § 9 och 11: 1.omvårdnadsbidrag enligt 5 kap. 9 § 5, 2.dagpenning från arbetslöshetskassa, 3.aktivitetsstöd till den som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program, 4.ersättning till deltagare i teckenspråksutbildning för vissa föräldrar (TUFF), 5.dagpenning till totalförsvarspliktiga som tjänstgör enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt och till andra som får dagpenning enligt de grunder som gäller för totalförsvarspliktiga, och 6.stipendium som enligt 11 kap. 46 § inkomstskattelagen (1999:1229) ska tas upp som intäkt i inkomstslaget tjänst. I paragrafen regleras det förhållandet att den som uppbär vissa där angivna förmåner är försäkrad för de arbetsbaserade socialförsäkrings- förmånerna inkomstrelaterad sjukersättning, inkomstrelaterad aktivitets- ersättning, inkomstrelaterad ålderspension och inkomstrelaterad efter- levandepension. Första punkten ändras på så sätt att omvårdnadsbidrag införs som en ny sådan förmån som ligger till grund för det angivna försäkrings- skyddet. Detta motsvarar vad som har gällt för den delen av vårdbidraget som inte enbart avser merkostnader. Som anges i för- fattningskommentaren till 22 kap. avskaffas vårdbidraget och ersätts delvis av omvårdnadsbidraget. Tillfällig föräldrapenning lämnas inte för sådant behov av omvårdnad eller tillsyn av ett barn som har grundat rätt till omvårdnadsbidrag. Enligt paragrafens nuvarande lydelse lämnas tillfällig föräldrapenning inte för sådant behov av vård eller tillsyn av ett barn som har grundat rätt till vårdbidrag. Paragrafen ändras så att detta i stället ska avse sådant behov av omvårdnad och tillsyn som grundat rätt till den nya förmånen omvårdnadsbidrag. Vad som avses med omvårdnad utvecklas närmare i kommentaren till 22 kap. 3 §. I denna underavdelning finns bestämmelser om –adoptionsbidrag i 21 kap., och –omvårdnadsbidrag i 22 kap. I paragrafen anges vilka slags förmåner som regleras genom bestämmel- Prop. 2017/18:190 serna i underavdelning V. Paragrafen ändras på så sätt att förmånen vård- bidrag ersätts med den nya förmånen omvårdnadsbidrag. Det hittillsvarande 22 kap. om vårdbidrag upphör att gälla. I stället införs det ett nytt 22 kap. med bestämmelser om en ny förmån, benämnd om- vårdnadsbidrag. I detta kapitel finns bestämmelser om –personer som likställs med förälder i 2 §, –rätten till omvårdnadsbidrag i 3–7 §§, –förmånstiden i 8–12 §§, –beräkning av omvårdnadsbidrag i 13 §, –ansökan i 14 §, –omprövning i 15 och 16 §§, och –utbetalning i 17 §. Paragrafen, som är ny, innehåller upplysningar om vilka slags bestäm- melser som finns i kapitlet och i vilka paragrafer dessa är införda. Personer som likställs med föräldrar Följande personer likställs med förälder när det gäller omvårdnadsbidrag: 1.förälders make som stadigvarande sammanbor med föräldern, 2.förälders sambo som har varit gift med eller har eller har haft barn med föräldern, 3.särskilt förordnad vårdnadshavare som har vård om barnet, och 4.blivande adoptivförälder vid adoption av ett barn som inte är svensk medborgare och inte är bosatt här i landet när den blivande adoptivföräldern får barnet i sin vård. I paragrafen, som är ny, regleras vilka personer som likställs med för- äldrar när det gäller omvårdnadsbidrag. Det innebär t.ex. att en person som anges i bestämmelsen kan få rätt till omvårdnadsbidrag i stället för föräldern, se vidare i kommentaren till 3 §. Bestämmelsen motsvarar vad som gäller för det äldre vårdbidraget enligt en äldre bestämmelse i 22 kap. 2 §. Förslaget behandlas i avsnitt 6.5. 2017/18:190 Rätten till omvårdnadsbidrag En försäkrad förälder har rätt till omvårdnadsbidrag för ett försäkrat barn, om barnet på grund av funktionsnedsättning kan antas vara i behov av omvårdnad och tillsyn i sådan omfattning som anges i 4 §. En försäkrad person som likställs med förälder enligt 2 § 1 eller 2 har rätt till omvårdnadsbidrag endast om föräldern inte har ansökt om eller beviljats bidraget. En försäkrad person som likställs med förälder enligt 2 § 3 har rätt till omvårdnadsbidrag i stället för föräldern. Omvårdnadsbidrag kan endast beviljas för högst två personer för samma barn och tid. I paragrafen, som är ny, regleras de grundläggande förutsättningarna för rätten till omvårdnadsbidrag. Enligt paragrafen måste ett barn vara för- säkrat enligt SFB för att det för barnet ska kunna lämnas omvårdnads- bidrag. Försäkringskravet gäller även för den förälder som omvårdnads- bidraget ska lämnas till. Försäkrad för omvårdnadsbidrag är enligt 5 kap. 9 § 5 den som är bosatt i . Även av 8 kap. 4 § första stycket jämförd med 5 kap. 9 § 5 följer att en förutsättning för att en person ska kunna få omvårdnadsbidrag är att han eller hon har ett gällande försäkringsskydd för förmånen, dvs. att per- sonen är bosatt i . Även en person som likställs med föräldern måste vara försäkrad för att kunna få omvårdnadsbidrag. Enligt första stycket är det en förutsättning för att ha rätt till omvård- nadsbidrag att barnet har en funktionsnedsättning. Med funktionsnedsätt- ning avses en nedsättning av fysisk, psykisk eller intellektuell funktions- förmåga. En funktionsnedsättning kan även uppstå på grund av ett sjuk- domstillstånd. Detta innebär inte någon materiell förändring i förhållande till vad som i detta hänseende gäller för det äldre vårdbidraget. Ytterligare en förutsättning för att få omvårdnadsbidrag är att barnet på grund av funktionsnedsättningen behöver både omvårdnad och tillsyn. Jämfört med den äldre regleringen av vårdbidraget ersätts begreppet ”vård” med ”omvårdnad”. Begreppet ”omvårdnad” avser, utöver direkta vårdinsatser, även annan behandling och annat stöd. Med tillsyn avses direkt uppsikt men även tillgänglighet på distans. Vidare ska barnets behov av omvårdnad och tillsyn kunna antas vara . Någon ändring av vad som avses med eller ingår i ”omvård- nad” jämfört med det tidigare begreppet ”vård” är inte avsedd. Inte heller när det gäller varaktigheten i barnets behov görs någon ändring i sak, jämfört med vad som gäller för vårdbidraget enligt den äldre be- stämmelsen i 22 kap. 3 § 1 SFB.