prop · H503235 · 2018-04-16 00:00:00 — Dessutom följer redan av bestämmelserna om muntlig kommunikation som finns i lagen om offentlig upphandling, lagen om upphandling inom försörjningssektorerna och lagen om upphandling av koncessioner att muntlig kommunikation som väsentligen kan påverka innehållet i och bedömningen av anbuden ska dokumenteras i tillräcklig utsträckning och på lämpligt sätt (jfr prop. 2015/16:195 del 1 s. 662). Denna skyldighet är inte begränsad till något värde. Följaktligen innebär inte bestämmelsen i 27 § i den nya förvaltningslagen någon ytterligare skyldighet för upphandlande myndigheter än vad som redan följer av upphandlingslagstiftningen. Regeringen anser att det därför saknas behov av att överväga en avvikande reglering i detta avseende. Som konstateras i promemorian finns det i lagen om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet inte någon uttrycklig särreglering som tar sikte på dokumentation av muntliga uppgifter under upphandlings- förfarandet. Om något särskilt undantag inte tas in i den lagen, blir bestämmelsen om dokumentation av muntliga uppgifter i den nya förvaltningslagen tillämplig i upphandlingsärenden enligt nämnda lag. I likhet med promemorian anser regeringen att det är fråga om ett nytt åtagande för upphandlande myndigheter och enheter av marginell omfattning. Bestämmelsen om dokumentation av muntliga uppgifter i den nya förvaltningslagen ger uttryck för ett viktigt principiellt ställningstagande från lagstiftarens sida att stärka rättssäkerheten för enskilda. Regeringen anser därför, i motsats till bl.a. , att det framstår som rimligt att den ska tillämpas i upphandlingsärenden enligt lagen om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet. Det bedöms därför inte finnas något behov av en avvikande reglering i lagen om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet. Motivering av beslut och underrättelse om innehållet i beslut Av 32 § första stycket i den nya förvaltningslagen följer att ett beslut som kan antas påverka någons situation på ett inte obetydligt sätt ska innehålla en klargörande motivering, om det inte är uppenbart obehövligt. Enligt 33 § första stycket i den nya förvaltningslagen ska en myndighet som meddelar ett beslut i ett ärende underrätta den som är part om det fullständiga innehållet i beslutet, om det inte är uppenbart obehövligt. I upphandlingslagstiftningen finns bestämmelser om motivering och underrättelse av beslut. Av 12 kap. 12 § , 12 kap. 12 § LUF, 10 kap. 12 § och 10 kap. 9 § LUFS följer bl.a. att en upphandlande myndighet och enhet möjligt ska underrätta anbudssökandena och Prop. 2017/18:235 anbudsgivarna skriftligen om de beslut som har fattats om att tilldela ett kontrakt eller att ingå ett ramavtal. Enligt förarbetena till bestämmelserna bör till exempel av en underrättelse om tilldelningsbeslut tydligt framgå omständigheterna som har legat till grund för beslutet så att en leverantör kan avgöra om man vill ansöka om överprövning av upphandlingen (jfr prop. 2015/16:195 del 1 s. 670). Uttalandet får förstås som att karaktären av skälen för beslutet korresponderar i allt väsentligt med de krav som uppställs i den nya förvaltningslagen om att beslutet ska innehålla en klargörande motivering. Förutom de nämnda bestämmelserna i upphandlingslagarna finns det ett antal mer specifika bestämmelser om motivering av beslut i vissa fall, bl.a. 4 kap. 14 § som gäller skyldigheten att motivera att ett kontrakt inte ska tilldelas i separata delar och 8 kap. 9 § samma lag som gäller motivering av beslut att inte godkänna en leverantör som deltagare. I 12 kap. 20 § och 12 kap. 21 § LUF regleras motivering av beslut vid begäran om tillgång till ett kontrakt. Den reglering som finns i upphandlingslagarna tydliggör när en beslutsmotivering och en underrättelse om beslut ska lämnas. Denna reglering tar i stort över och kommer att gälla i stället för motsvarande reglering i den nya förvaltningslagen. Det krav på motiveringens innehåll, som slås fast i den nya förvaltningslagen, innebär att det tillkommer en skyldighet för myndigheterna att ange det författningsmässiga stödet för en åtgärd som beslutas. Detta bör enligt regeringens uppfattning lämpligen även gälla vid beslutsfattande som sker i samband med en upphandling. Bestämmelserna om motivering i upphandlingslagarna kan i det aktuella hänseendet tillämpas parallellt med förvaltningslagens motsvarande reglering. Det behövs inte en avvikande reglering för att, såsom Kammarrätten i föreslår, förtydliga detta. Regeringen anser följaktligen att det inte finns något behov av avvikande bestämmelser i specialförfattning såvitt avser denna fråga. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. behovet av övergångsbestämmelser behandlas inte i promemorian. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inga synpunkter på promemorians förslag. Skälen för regeringens förslag: Den nya förvaltningslagen träder i I lagen finns emellertid en övergångsbestämmelse som innebär att den nuvarande lagen ska fortsätta att tillämpas i den utsträckning det finns hänvisningar till den lagen i andra författningar. propositionen till den nya förvaltningslagen anges att ambitionen är att befintlig reglering anpassas till den nya lagen så att 2017/18:235 skilda handläggningsrutiner i förfarandet i möjligaste mån kan undvikas (prop. 2016/17:180 s. 278). De följdändringar som föreslås i detta lagstiftningsärende bör därför lämpligen träda i kraft som den nya förvaltningslagen. Regeringen föreslår att lagändringarna ska träda i kraft . Det behövs inte några övergångsbestämmelser. Regeringens bedömning: Förslagen medför inga kostnadsökningar för statliga myndigheter och får enbart mycket marginella effekter för privaträttsliga organ och för kommunerna. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inga synpunkter på promemorians förslag. Skälen för regeringens bedömning: Förslagen lämnas som en följd av förvaltningslagen som antogs av den 2017/18:KU2, prot. 2017/18:8, rskr. 2017/18:2) Den nya förvaltningslagen träder i I vissa fall innebär förslagen att hänvisningar till den nuvarande förvaltningslagen i ett antal författningar anpassas till innehållet i den nya lagen. I viss utsträckning handlar det om rena följdändringar som inte innebär någon ändring i sak i förhållande till den Dessa ändringar leder inte till några kostnadsökningar för statliga myndigheter. I dessa delar innebär förslagen inte heller några nya skyldigheter för kommuner eller privaträttsliga organ. Flera lagar innehåller uppräkningar med hänvisningar till bestämmelser I de fall uppräkningarna kompletteras med hänvisningar till bestämmelser som inte har någon motsvarighet i den nuvarande lagen – exempelvis 5 § om legalitet, objektivitet och proportionalitet, 23 § om utredningsansvaret och 31 § om dokumentation av beslut – som avser statliga myndigheters ärendehandläggning bedömer regeringen att ändringarna inte leder till några kostnadsökningar. fall tar uppräkningarna sikte på ärendehandläggningen och tillämpningen av förvaltningslagen hos privaträttsliga organ och kommunala nämnder. Förslaget om att merparten av dessa författningar ska kompletteras med hänvisningar till bestämmelserna om utredningsansvaret (23 §) och om dokumentation av beslut (31 §) i den nya lagen innebär nya skyldigheter för vissa privaträttsliga organ och kommunala nämnder. regleringen av utredningsansvaret kodifieras en allmän princip som redan beaktas av myndigheter. Bestämmelserna om dokumentation av beslut införs med myndighetsförordningen som förebild och gäller endast för statliga myndigheter under regeringen. bedömning kommer förslaget inte få annat än mycket marginella ekonomiska effekter för de berörda privaträttsliga organen. förslaget att vissa privaträttsliga organ ska tillämpa bestämmelsen om muntligt uppgiftslämnande (24 §) kan det konstateras att detta innebär en ny skyldighet för dessa för att uppnå den förstärkning av rättssäkerheten Prop. 2017/18:235 och det genomslag i rättstillämpningen av den nya förvaltningslagen på det specialreglerade området som är målsättningen. Eftersom bestämmelsen lämnar utrymme för bedömningen att muntligt uppgiftslämnande i ett enskilt fall är obehövligt och överlåter till varje enskilt organ att bestämma hur det ska ske, bedöms den nya skyldigheten inte få annat än mycket marginella ekonomiska effekter för de privaträttsliga organen. När det gäller kommunerna konstaterar regeringen att utrednings- ansvaret enligt praxis gäller som en allmän princip för myndigheternas ärendehandläggning. Kraven på dokumentation av beslut kommer vidare att gälla generellt för kommunerna i den mån förfarandet inte är specialreglerat och inte heller ryms inom det oreglerade kommunala området. Hänvisningen till bestämmelserna om långsam handläggning förs in i några få författningar som rör ärenden där handläggningen normalt sett sker med viss skyndsamhet. Förslaget, som markerar den förstärkning av rättssäkerheten som de nya bestämmelserna om långsam handläggning för med sig, kommer enligt regeringens bedömning inte få annat än mycket begränsade effekter för kommunerna. Sammantaget bedöms effekterna för kommunerna bli så begränsade att förslagen inte kräver kompensation i enlighet med den kommunala finansieringsprincipen. Den inskränkning av den kommunala självstyrelsen som förslaget innebär är av mycket begränsad omfattning. Ändringarna är nödvändiga för att skapa en så enhetlig ordning för handläggningen av förvaltnings- ärenden inom det specialreglerade området som möjligt. Detta innebär både förenklingar för kommunerna och förstärkningar av enskildas rättssäkerhet. Inskränkningen sträcker sig inte längre än vad som behövs för att nå det eftersträvade målet att skapa en enhetlig förfarandereglering för hela den offentliga förvaltningen som uppfyller högt ställda krav på rättssäkerhet för enskilda (jfr 14 kap. 3 § regeringsformen). När det gäller förslagen om undantagen från tillämpningen av förvaltningslagen i upphandlingsärenden är avsikten att behålla den nuvarande ordningen och inte lägga på nya skyldigheter för upphandlande myndigheter. I konsekvens med detta bedömer regeringen att förslagen inte medför några konsekvenser av ekonomiskt eller annat slag. Förslagen bedöms inte medföra några konsekvenser för brottsligheten eller det brottsförebyggande arbetet, sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, små företag, jämställdheten mellan kvinnor och män eller möjligheten att nå de integrationspolitiska målen. I följande avsnitt kommenteras lagförslagen under särskilda rubriker. Ändringarna utgörs i huvudsak av följdändringar som är direkta konsekvenser av den nya förvaltningslagen och innebär i allt väsentligt följande. 2017/18:235 • Hänvisningar till förvaltningslag ersätts med hänvisningar till den nya förvaltningslagen. •Bestämmelserna i 23–25 §§ förvaltningslag om hur beslut överklagas ändras till att avse motsvarande bestämmelser i 43–47 §§ i den nya förvaltningslagen. •Hänvisningar till en eller båda bestämmelserna i 27 och 28 §§ förvaltningslag om ändring av beslut ersätts med hänvisningar till bestämmelser i 37–39 §§ i den nya förvaltningslagen om ändring av beslut. Den nya förvaltningslagen innehåller bl.a. en ny bestämmelse, 37 § om när en myndighet får ändra ett beslut, som hänvisningarna kompletteras med. •Hänvisningar till 30 § förvaltningslag om överklagande av avvisningsbeslut tas bort. •Författningar med hänvisningar till flera bestämmelser förvaltningslag kompletteras med hänvisningar till vissa av de nya bestämmelserna i den nya förvaltningslagen, såsom 5 § om legalitet, objektivitet och proportionalitet, 23 § om utredningsansvaret och 31 § om dokumentation av beslut och i några fall även till 11 § eller till både 11 och 12 §§ om åtgärder om handläggningen försenas. I ett antal författningar kompletteras uppräkningarna med en hänvisning till 24 § i den nya förvaltningslagen om när man får lämna uppgifter muntligt. •Redaktionella och språkliga ändringar görs som en följd av att vissa bestämmelser flyttas om i den nya förvaltningslagen i förhållande till förvaltningslag. •I några lagar på upphandlingsområdet införs avvikande regleringar som för upphandlande myndigheter innebär undantag från tillämpningen av den nya förvaltningslagen i fråga om bestämmelserna om partsinsyn och kommunikation. 9.1 Förslaget till lag om ändring i 13 § Om det framkommer skiljaktiga meningar i en överförmyndarnämnd i ett ärende enligt denna balk, tillämpas föreskrifterna i 16 kap. om omröstning i tvistemål. I 30 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser om rätt att få en avvikande mening antecknad. För varje beslut av en överförmyndare eller en överförmyndarnämnd i ett ärende enligt denna balk ska det finnas en handling som visar vem som har fattat beslutet, vem som har varit föredragande samt beslutets dag och dess innehåll. Ett protokoll hos överförmyndare eller överförmyndarnämnd i annat ärende än enligt denna balk behöver endast innehålla en förteckning över dem som har deltagit i handläggningen samt beslutet i ärendet. I paragrafen regleras skiljaktiga meningar i en överförmyndarnämnd och dokumentation av beslut och protokoll. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Ändringen i första stycket innebär att hänvisningen till bestämmelsen om rätten att få en avvikande mening antecknad förvaltningslag ändras så att hänvisning i stället görs till motsvarande bestämmelse i den Övriga ändringar är endast språkliga. 9.2Förslaget till lag om ändring i jordabalken 22 § Om fastighetsregistrets inskrivningsdel innehåller någon uppenbar oriktighet som beror på inskrivningsmyndighetens eller någon annans skrivfel, på något liknande förbiseende eller på ett tekniskt fel, ska inskrivningsmyndigheten rätta uppgiften. I fråga om personuppgifter gäller detta i stället för rätten till rättelse enligt artikel 16 i och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning). Om åtgärden kan bli till skada för en ägare eller en innehavare av en panträtt eller en innehavare av en rättighet för vilken inskrivning är beviljad eller sökt, ska det inbördes företrädet mellan de berörda förvärven bestämmas efter vad som är skäligt. I fall som avses i första stycket tillämpas inte 36 § förvaltningslagen (2017:900). I paragrafen regleras rättelse av uppgifter i fastighetsregistrets inskrivningsdel. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Ändringen i tredje stycket innebär att hänvisningen till bestämmelsen om rättelse av skrivfel och liknande förvaltningslag ändras så att hänvisning i stället görs till motsvarande bestämmelse i den nya förvaltningslagen. 26 b § Vid handläggningen av inskrivningsärenden hos inskrivningsmyndigheten tillämpas inte bestämmelsen i 22 § andra stycket förvaltningslagen (2017:900) om hur ankomstdagen för handlingar bestäms. Om inskrivningsmyndigheten har begärt men inte fått en sådan bekräftelse som avses i 21 § förvaltningslagen av en handling, får myndigheten bortse från handlingen. I paragrafen regleras inskrivningsmyndighetens handläggning av inskrivningsärenden när det gäller inkommande handlingar och bekräftelse av meddelanden. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Ändringen i första stycket innebär att hänvisningen till bestämmelsen om inkommande handlingar förvaltningslag ändras så att hänvisning i stället görs till motsvarande bestämmelse i den nya förvaltningslagen. Ändringen i andra stycket innebär att hänvisningen till bestämmelsen om bekräftelse av meddelande som inte är underskrivet förvaltningslag ändras så att hänvisning i stället görs till bestämmelsen om bekräftelse av handlingar i den nya förvaltningslagen. Övriga ändringar är endast språkliga. 26 d § Vid handläggningen av inskrivningsärenden hos inskrivningsmyndigheten tillämpas inte bestämmelserna i 37–39 §§ förvaltningslagen (2017:900) om ändring av beslut. I 37 a och 37 b §§ lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivnings- myndigheter finns bestämmelser om att inskrivningsmyndigheten ska ompröva beslut om stämpelskatt i vissa fall. I paragrafen anges att förvaltningslagens bestämmelser om omprövning inte ska tillämpas vid handläggningen av inskrivningsärenden hos 2017/18:235 inskrivningsmyndigheten. Den innehåller också en upplysning om att beslut om stämpelskatt ska omprövas i vissa fall. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.2. Ändringen i första stycket innebär att hänvisningen till bestämmelserna om omprövning av beslut förvaltningslag ändras så att hänvisning i stället görs till bestämmelserna i den nya förvaltningslagen om ändring av beslut i linje med den övergripande paragrafrubrik som anges i den nya lagen. Hänvisningen omfattar de bestämmelser som har en motsvarighet förvaltningslag. Vidare omfattas de bestämmelser i den nya lagen som reglerar en myndighets befogenhet att ändra ett beslut som den själv har fattat. Dessa saknar motsvarighet förvaltningslag men innebär en kodifiering av praxis. Övriga ändringar är endast språkliga. 9.3Förslaget till lag om ändring i 4 § Länsstyrelser eller kommunala nämnder ska 1.genom kungörelse i ortstidning eller på annat lämpligt sätt ge den som kan beröras av verksamheten tillfälle att yttra sig, 2.samråda med de statliga och kommunala myndigheter som har väsentliga intressen att bevaka i saken, 3.hålla sammanträde med den som saken angår och besiktning på platsen om det behövs för utredningen i ärendet, och 4.underrätta den som har gjort en ansökan eller kommit med synpunkter genom någon annan än honom eller henne själv och ge honom eller henne tillfälle att yttra sig om inte annat följer av 25 § förvaltningslagen (2017:900). I paragrafen regleras förfarandet vid länsstyrelser och kommuner i ärenden om miljöfarlig verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Ändringen i punkt 4 innebär att hänvisningen till bestämmelsen om kommunikation förvaltningslag ändras så att hänvisning i stället görs till motsvarande bestämmelse i den nya förvaltningslagen. Övriga ändringar är endast språkliga. 9.4Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken 6 § beslut om pensionsgrundande inkomst får fattas genom automatiserad behandling om en klargörande motivering för beslutet får utelämnas enligt 32 § första stycket förvaltningslagen (2017:900). Beslut som avses i första stycket får även sättas upp i form av elektroniska dokument. Med ett elektroniskt dokument avses en upptagning som har gjorts med hjälp av automatiserad behandling och vars innehåll och utställare kan verifieras genom ett visst tekniskt förfarande. I paragrafen regleras automatiserad behandling av beslut om Prop. 2017/18:235 pensionsgrundande inkomst och beslut i form av elektroniska dokument. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.1. Ändringen i första stycket innebär att hänvisningen till bestämmelsen om motivering av beslut förvaltningslag ändras så att det av bestämmelsen framgår att ett beslut om pensionsgrundande inkomst får fattas genom automatiserad behandling när en klargörande motivering för beslutet får utelämnas enligt 32 § första stycket förvaltningslagen. 7 § Beslut om allmän ålderspension får fattas genom automatiserad behandling av om en klargörande motivering för beslutet får utelämnas enligt 32 § första stycket förvaltningslagen (2017:900). Detsamma gäller i tillämpliga delar för beslut om efterlevandepension och efterlevandestöd. I paragrafen regleras automatiserad behandling av beslut om allmän ålderspension, om efterlevandepension och efterlevandestöd. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.1. Ändringen i första stycket innebär att hänvisningen till bestämmelsen om motivering av beslut förvaltningslag ändras så att det av bestämmelsen framgår att ett beslut om allmän ålderspension får fattas genom automatiserad behandling när en klargörande motivering får utelämnas enligt 32 § första stycket förvaltningslagen. 22 § Bestämmelserna om ändring i 3–6 §§ tillämpas inte i ärenden om allmän ålderspension. I 36 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser om rättelse av skrivfel och liknande. I fråga om omprövning av och beslut i ärenden om allmän ålderspension tillämpas endast 7 § andra stycket samt 9, 21 och 23–31 §§. När det gäller omprövning av ett beslut om pensionsgrundande inkomst ska vad som i de i andra stycket angivna bestämmelserna, utom 25 och 28 §§, föreskrivs om och det allmänna ombudet i stället avse och det allmänna ombudet hos enligt 67 kap. 3 § skatteförfarandelagen (2011:1244). I paragrafen regleras ändring och omprövning av beslut i ärenden om allmän ålderspension och om pensionsgrundande inkomst. Över- vägandena finns i avsnitt 5.2. Ändringen i första stycket innebär att hänvisningen till bestämmelsen om rättelse av skrivfel och liknande förvaltningslag ändras så att hänvisning i stället görs till motsvarande bestämmelse i den nya förvaltningslagen. 9.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1955:227) om inskrivning av rätt till luftfartyg 38 a § Vid handläggningen hos inskrivningsmyndigheten av inskrivningsärenden tillämpas inte 22 § andra stycket och 37–39 §§ förvaltningslagen (2017:900). 37 a och 37 b §§ lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter 2017/18:235 finns bestämmelser om att inskrivningsmyndigheten ska ompröva beslut om stämpelskatt i vissa fall. I paragrafen regleras förfarandet i inskrivningsärenden och bl.a. tillämpningen av förvaltningslagen i dessa ärenden. Övervägandena finns i avsnitten 5.2 och 5.3.2. Ändringen innebär att hänvisningen till bestämmelserna om inkommande handlingar och om omprövning av beslut förvaltningslag ändras så att hänvisning i stället görs till motsvarande bestämmelser i den nya förvaltningslagen. Vidare omfattas de bestämmelser i den nya lagen som reglerar en myndighets befogenhet att ändra ett beslut som den själv har fattat. Dessa saknar motsvarighet förvaltningslag men innebär en kodifiering av praxis. Övriga ändringar är endast språkliga. 9.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. 36 § beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Inspektionen får bestämma att ett beslut om föreläggande eller om förvaltning enligt 35 § fjärde stycket ska gälla . I paragrafen regleras överklagbarhet och forum för överklagande av beslut. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.3. Ändringen i första stycket innebär att det uttryckliga undantaget från överklagbarhet i fråga om beslut om föreskrifter enligt 8 kap. regerings- formen tas bort. Någon ändring i sak är inte avsedd. Övriga ändringar är endast språkliga. 9.7Förslaget till lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988) 10 § Om lantmäterimyndigheten finner att en uppgift om fastighetsbildning, fastighetsbestämning eller särskild gränsutmärkning inte kan föras in i fastighetsregistrets allmänna del på grund av fel eller oklarhet i förrättningen och rättelse inte kan göras på det sätt som anges i 36 § förvaltningslagen (2017:900), får myndigheten ansöka om rättelse hos mark- och miljödomstolen. Detsamma gäller om myndigheten finner att registrering i enlighet med förrättningen skulle äventyra fastighetsredovisningens tillförlitlighet eller på annat sätt leda till rättsosäkerhet. I fråga om ansökan om rättelse enligt denna paragraf tillämpas bestämmelserna i 16 kap. Rätten att ansöka om rättelse är inte begränsad till . I paragrafen regleras rätten för lantmäterimyndigheten att hos mark- och miljödomstolen söka rättelse i förrättning som är behäftad med grövre fel eller som av annan orsak inte bör registreras. Övervägandena finns i avsnitt Prop. 2017/18:235 5.2.