prop · H503284 · 2018-08-28 00:00:00 — dighet att upphäva ett beslut om förvar, om domstolen avser att bevilja Skyldighet att ompröva ett beslut om förvar 17 § Om upphäver ett beslut om avvisning och återförvisar ärendet till för handläggning, ska verket pröva om utlänningen ska hållas kvar i förvar om tiden för förvar har bestämts av en domstol. Om vid prövningen beslutar att utlänningen ska hållas kvar i förvar ska tidsfristen för att ansöka om fortsatt förvar enligt 12 § räknas för beslut eller, om beslutet har överklagats till en migrations- domstol innan en ansökan om fortsatt förvar har gjorts, för migrations- Paragrafen, som utformas i allt väsentligt i enlighet med Lagrådets förslag, anger under vilka omständigheter som ska ompröva ett beslut om förvar. Övervägandena finns i avsnitt 8.4.1. I första stycket anges att ska pröva om utlänningen fortfarande ska hållas i förvar, om verket upphäver ett beslut om avvisning och återförvisar ärendet till . En förutsättning för att bestämmelsen ska vara tillämplig är att tiden i förvar har bestämts av domstol. Om det inte finns något tidigare beslut från domstolen om att bevilja en ansökan om fortsatt förvar, ska i stället den behöriga myndig- heten bedöma om utlänningen ska vara kvar i förvar. Om den behöriga myndigheten anser att det finns skäl för fortsatt förvar, har denna då att ansöka om fortsatt förvar inom den redan löpande tvåveckorsfristen. Om beslutar att utlänningen ska hållas kvar i förvar, ska – enligt andra stycket – tidsfristen för att ansöka om fortsatt förvar enligt 12 § räknas från beslut. Om den behöriga myn- digheten anser att det finns skäl att hålla kvar utlänningen i förvar efter beslut om förvar, måste myndigheten alltså ansöka om fortsatt förvar enligt 12 §. Om utlänningen har överklagat beslut om att utlänningen ska hållas kvar i förvar innan den behöriga myndigheten har ansökt om fortsatt förvar, får ansökan i stället göras senast för migrationsdomstolens av- görande. En konsekvens av andra stycket och av att det gäller en ny tidsfrist för att ansöka om fortsatt förvar enligt 12 § är att en domstols tidigare beslut om till vilken tidpunkt förvaret som längst får pågå upphör att gälla. Att kan ha en skyldighet att upphäva ett beslut om förvar när ett ärende om uppehållstillstånd prövas framgår av 16 §. 18 § Om en migrationsdomstol eller Migrationsöverdomstolen upphäver ett beslut om avvisning eller utvisning och återförvisar målet till en lägre instans för hand- läggning, ska domstolen pröva om utlänningen ska hållas kvar i förvar om tiden för förvar har bestämts av en domstol. Om domstolen vid prövningen beslutar att utlänningen ska hållas kvar i förvar, ska domstolen bestämma hur länge förvaret får pågå. Tiden får inte överstiga . Paragrafen, som utformas i enlighet med Lagrådets förslag, anger under vilka omständigheter en migrationsdomstol eller Migrationsöverdom- stolen ska ompröva ett beslut om förvar. Övervägandena finns i avsnitt 8.4.2. I första stycket anges att en migrationsdomstol eller Migrationsöver- domstolen ska pröva om utlänningen fortfarande ska hållas i förvar om domstolen upphäver ett beslut om avvisning eller utvisning och återför- visar målet till en lägre instans för handläggning. En förutsättning för att bestämmelsen ska vara tillämplig är att tiden i förvar har bestämts av domstol. Om det inte finns något tidigare beslut från domstolen om att bevilja en ansökan om fortsatt förvar, ska i stället den behöriga myndig- heten bedöma om utlänningen ska vara kvar i förvar. Om den behöriga myndigheten anser att det finns skäl för fortsatt förvar, har denna då att ansöka om fortsatt förvar inom den redan löpande tvåveckorsfristen. Andra stycket blir tillämpligt om domstolen inte upphäver förvars- Prop. 2017/18:284 beslutet utan beslutar att utlänningen ska hållas kvar i förvar. ska i ett sådant fall bestämma en ny tidpunkt som förvaret som längst får pågå till innan en ansökan om fortsatt förvar måste göras. Tiden i förvar får då bestämmas . En konsekvens av andra stycket och av att domstolen ska bestämma en ny tidpunkt som förvaret som längst får pågå till är att en domstols tidigare beslut om till vilken tidpunkt förvaret som längst får pågå upphör att gälla. Att en migrationsdomstol eller Migrationsöverdomstolen kan ha en skyldighet att upphäva ett beslut om förvar när den prövar ett mål om uppe- hållstillstånd framgår av 16 §. Muntlig handläggning hos förvaltningsmyndigheterna 19 § Ett beslut om förvar ska föregås av muntlig handläggning. Det gäller dock inte om det finns skäl att befara att det då skulle bli avsevärt svårare att verkställa beslutet eller om utlänningen har avvikit. Om beslutet inte har föregåtts av muntlig handläggning, ska sådan handläggning genomföras efter att beslutet har verkställts. Paragrafen, som får en placering i kapitlet i enlighet med Lagrådets syn- punkter, innehåller en regel om muntlig handläggning hos Migrations- verket, eller Säkerhetspolisen. Övervägandena finns i avsnitt 8.5. Generella regler om muntlig handläggning hos förvaltningsmyndig- heterna finns i 24 § förvaltningslagen (2017:900). Genom paragrafen in- förs en kompletterande bestämmelse om muntlig handläggning. I första stycket anges huvudregeln att ett beslut om förvar ska föregås av muntlig handläggning. Om utlänningen har avvikit eller det kan befaras att det på grund av muntlig handläggning skulle bli avsevärt svårare att verk- ställa beslutet, får myndigheten dock besluta i frågan utan att det dess- förinnan har förekommit muntlig handläggning. Myndigheten ska innan ett beslut om förvar meddelas i varje enskilt fall pröva om muntlig handläggning ska ske eller inte. Av praxis följer att om muntlig handläggning genomförs, ska det dokumenteras i ärendet. Om ett beslut om förvar meddelas utan att muntlig handläggning har förekommit, bör anledningen till det antecknas i ärendet (jfr MIG 2006:5). Att eller vid ett samtal om åter- vändande har tagit upp frågan om förvar och då låtit utlänningen redogöra för sin ståndpunkt, får i regel anses innebära att muntlig handläggning har ägt rum i förvarsärendet. Med ett beslut om förvar avses ett beslut i frågan om det finns förut- sättningar att ta en utlänning i förvar enligt reglerna i 1 eller 2 § och som innebär att utlänningen frihetsberövas. Regeln är inte tillämplig på andra slags beslut, t.ex. placeringsbeslut, som rör den förvarstagne. Paragrafen ska inte heller tillämpas när omprövar ett beslut enligt 17 §. För det fall att beslutet om förvar inte har föregåtts av muntlig hand- läggning, gäller enligt andra stycket att sådan handläggning ska genom- föras efter det att beslutet har verkställts. 2017/18:284 Om myndigheten genomför muntlig handläggning efter det att ett beslut om förvar har meddelats, krävs det inte att myndigheten sedan meddelar ett överklagbart beslut om att förvaret ska bestå. Myndighetens tidigare beslut om förvar är i stället fortfarande gällande. Handläggning av mål om förvar i en migrationsdomstol 20 § En migrationsdomstol ska avgöra mål om förvar som avses i 12 och 15 §§ och i 14 kap. 9 § . Om det inte finns särskilda skäl, ska målet avgöras senast från det att målet kom in till domstolen eller förvars- beslutet därefter verkställdes. I paragrafen, som får en placering i kapitlet och utformas i allt väsentligt i enlighet med Lagrådets förslag, regleras inom vilken tidsfrist som en migrationsdomstol ska avgöra ett mål om förvar. Övervägandena finns i avsnitt 8.8. Enligt paragrafen ska en migrationsdomstol avgöra ett mål om förvar och som huvudregel senast från det att målet kom in till domstolen. Om förvarsbeslutet verkställs under domstolens handläggning, räknas tidsfristen i stället från den tidpunkten. Tidsfristen får förlängas om det finns särskilda skäl. Ett särskilt skäl för att avgöra målet senare kan vara att den enskilde vill ha tid på sig för att ge in ytterligare utredning. Svårigheter med att ordna med tolk eller att det offentliga biträdet är upptaget och utlänningen vägrar låta biträdet sätta någon annan i sitt ställe kan också vara skäl för att förlänga tidsfristen. Vid beräkningen av tidsfristen tillämpas lagen (1930:173) om beräkning av lagstadgad tid. Det innebär bl.a. att om den föreskrivna fristen löper ut eller söndag, får målet avgöras nästa vardag. Paragrafen gäller sådana mål om förvar som avses i 12 och 15 §§ och i 14 kap. 9 §. Med detta avses mål i domstolen med anledning av både ett överklagande av en förvaltningsmyndighets beslut om förvar och en ansökan om fortsatt förvar. Andra mål som på olika sätt berör förvar, t.ex. överklagade beslut om placering eller om behandlingen av en utlänning som är tagen i förvar, omfattas inte av paragrafens tillämpningsområde. 21 § I mål som avses i 20 § ska en migrationsdomstol hålla muntlig förhandling, om det inte är uppenbart obehövligt. Om en muntlig förhandling har hållits ska migrationsdomstolen efter att för- handlingen avslutats meddela beslut i målet. Ett beslut får dock med- delas senare om utredningen behöver kompletteras eller andra särskilda skäl talar för det. I paragrafen, som utformas och får en placering i kapitlet i enlighet med Lagrådets förslag, finns bestämmelser om muntlig förhandling i en migra- tionsdomstol i mål om förvar och om meddelande av beslut i samband med en muntlig förhandling. Övervägandena finns i avsnitt 8.6 och 8.7. Enligt första stycket ska muntlig förhandling som huvudregel hållas i mål om förvar. Det innebär en utvidgad rätt för utlänningen till muntlig förhandling i förhållande till 16 kap. 5 §. I många fall bör förhandlingen kunna äga rum genom videolänk. Domstolens möjligheter att låta någon av eller båda parterna delta via videolänk bestäms, enligt 14 § andra stycket förvaltningsprocesslagen (1971:291), av 5 kap. 10 § rättegångs- Prop. 2017/18:284 balken. Domstolen behöver inte hålla en muntlig förhandling, om det är uppen- bart obehövligt. Det kan t.ex. vara fallet om utlänningen uttryckligen har klargjort att han eller hon inte önskar en muntlig förhandling eller när det står klart att förvarsbeslutet ska hävas. Ett annat exempel på när det kan vara uppenbart att en förhandling inte behövs är om endast har förflutit sedan en tidigare prövning i domstol och domstolen genom skrift- liga uppgifter från parterna eller på annat sätt kan göra bedömningen att en muntlig förhandling inte skulle kunna tillföra något i sak. Enligt andra stycket ska en migrationsdomstol som har hållit muntlig förhandling i ett mål om förvar som huvudregel meddela beslut i målet efter förhandlingen. Undantag från huvudregeln får göras om utredningen i målet behöver kompletteras, t.ex. på begäran av utlänningen, eller om det finns andra särskilda skäl som talar för att beslutet meddelas . Det kan t.ex. handla om att det i målet finns en omfattande skriftlig utredning som domstolen behöver på sig för att gå igenom och väga samman. Paragrafen gäller sådana mål om förvar som avses i 20 §. Med detta avses mål i domstolen med anledning av både ett överklagande av en förvaltningsmyndighets beslut om förvar och en ansökan om fortsatt förvar. Andra mål som på olika sätt berör förvar, t.ex. överklagade beslut om placering eller om behandlingen av en utlänning som är tagen i förvar, omfattas inte av paragrafens tillämpningsområde. Paragrafen är inte heller tillämplig när en migrationsdomstol i ett mål om avvisning eller utvisning enligt 18 § omprövar ett beslut om förvar. Verkställighet av beslut om förvar 22 § ansvarar för att ett beslut om förvar verkställs. I paragrafen anges vilken myndighet som ansvarar för att ett beslut om förvar verkställs. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 10 kap. 18 §. Över- vägandena finns i avsnitt 5.1. Ändringen är endast språklig. Rubriken närmast före paragrafen utformas i enlighet med Lagrådets förslag. 23 § På begäran av ska lämna den hjälp som behövs för att verkställa ett beslut om förvar. Paragrafen behandlar skyldighet att lämna hjälp vid verkställighet av förvarsbeslut. Övervägandena finns i avsnitt 9.2. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 10 kap. 19 §, med den ändringen att det nu endast är som får begära hjälp med att verkställa ett beslut om förvar. Övriga ändringar är endast språkliga. 24 § På begäran av ska Kriminalvården lämna den hjälp som behövs för att transportera en utlänning som hålls i förvar. En sådan begäran får göras endast om 2017/18:284 1. det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att Kriminalvårdens särskilda befogenheter enligt 4 kap. 4 § eller 10 § första stycket häkteslagen (2010:611) behöver tillgripas, eller 2. det annars finns synnerliga skäl. I paragrafen finns regler om Kriminalvårdens skyldighet att lämna hjälp vid transport av en utlänning som är tagen i förvar. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 10 kap. 19 a §. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Änd- ringarna är endast språkliga. 25 § Vid en transport enligt 24 § tillämpas följande bestämmelser i häkteslagen (2010:611): –4 kap. 4 § om kroppsvisitation, –4 kap. 10 § första stycket om användning av fängsel, och –8 kap. 2 a § om möjligheten att i vissa fall begära hjälp av . I paragrafen regleras rätten för Kriminalvården att vid handräckning enligt 24 § utföra kroppsvisitation, använda fängsel och begära hjälp av Polis- myndigheten. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 10 kap. 19 b §. Över- vägandena finns i avsnitt 5.1. 26 § Om begär hjälp enligt 23 eller 24 § ska utan hinder av sekretess lämna den verkställande myndigheten de uppgifter om utlänningen som behövs för planeringen och genomförandet av åtgärden. Paragrafen innehåller regler om uppgiftsskyldighet i vissa fall. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 10 kap. 19 c § med den ändringen att det nu endast är som omfattas av uppgiftsskyldig- heten. Övriga ändringar är endast språkliga. 27 § En utlänning som hålls i förvar enligt denna lag ska, i annat fall än som avses i 28 §, vistas i lokaler som har ordnats särskilt för detta ändamål. har ansvaret för sådana lokaler. Paragrafen innehåller regler om förvarslokaler. Paragrafen motsvarar hit- tillsvarande 11 kap. 2 § första stycket. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. 28 § får besluta att en utlänning som hålls i förvar ska placeras i en kriminalvårdsanstalt, ett häkte eller en polisarrest, om 1.utlänningen av allmän domstol har utvisats på grund av brott, 2.utlänningen hålls avskild enligt 11 kap. 7 § och av säkerhetsskäl inte kan vistas i en sådan särskild lokal som avses i 27 §, 3.det är nödvändigt av transporttekniska skäl, dock längst , eller 4.det annars finns synnerliga skäl. En utlänning som har placerats i en kriminalvårdsanstalt, ett häkte eller en polis- arrest med stöd av första stycket 2, 3 eller 4 ska hållas avskild från övriga intagna. Barn som hålls i förvar får inte placeras i en kriminalvårdsanstalt, ett häkte eller en polisarrest. Paragrafen reglerar när en utlänning får placeras i en kriminalvårdsanstalt, ett häkte eller en polisarrest. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 10 kap. 20 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Ändringarna är endast språkliga. Upphörande av beslut vid utlänningens utresa 29 § Ett beslut om förvar upphör att gälla när utlänningen lämnar landet. Paragrafen handlar om ett förvarsbesluts giltighet när utlänningen lämnar . Övervägandena finns i avsnitt 9.3. Av paragrafen följer att ett förvarsbeslut upphör att gälla när utlänningen lämnar . Det innebär bl.a. att om ett verkställighetsförsök avbryts efter det att utlänningen har lämnat , måste – om behov av förvars- tagande uppstår – ett nytt förvarsbeslut meddelas av den myndighet som är behörig i frågor om förvar. Rubriken närmast före paragrafen utformas med beaktande av Lagrådets förslag. Vad som avses med uppsikt 1 § Uppsikt innebär att en utlänning är skyldig att 1.på vissa tider anmäla sig hos eller , eller 2.lämna ifrån sig sitt pass eller annan identitetshandling. Skyldigheterna får förenas. Paragrafen förklarar innebörden av tvångsåtgärden uppsikt. Övervägan- dena finns i avsnitt 5.5. I första stycket, som motsvarar hittillsvarande 10 kap. 8 § första och tredje meningarna, anges vilka skyldigheter som kan åläggas en utlänning i ett beslut om uppsikt. Enligt andra stycket får skyldigheterna i första stycket förenas. Av detta följer att en anmälningsskyldighet kan kombineras med en förpliktelse för utlänningen att lämna ifrån sig sitt pass eller annan identitetshandling. Förutsättningar för att ställa en utlänning under uppsikt 2 § En utlänning som har fyllt får, under de förutsättningar som anges i 10 kap. 1 §, i stället för att tas i förvar ställas under uppsikt. I paragrafen anges, genom en hänvisning till 10 kap. 1 §, de materiella förutsättningarna för att ställa en utlänning som har fyllt under upp- sikt, se kommentaren till den paragrafen. Paragrafen motsvarar hittillsva- rande 10 kap. 6 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. 3 § Ett barn får, under de förutsättningar som anges i 10 kap. 2 § första stycket 1 och 2, ställas under uppsikt. Ett barn får också ställas under uppsikt när beslut har meddelats om avvisning i andra fall än som avses i 10 kap. 2 § första stycket 1 och 2 eller när beslut har meddelats om utvisning enligt 8 kap. 6 eller 10 § eller 8 a kap. 1 eller 5 §, om det finns en uppenbar risk för att barnet avviker, håller sig undan eller på annat sätt hindrar verkställigheten av beslutet om avvisning eller utvisning. I paragrafen anges de materiella förutsättningarna för att ställa en utlän- ning som är ett barn under uppsikt. Övervägandena finns i avsnitt 5.4. I första stycket anges att ett barn får ställas under uppsikt om förutsätt- ningar finns för förvar enligt 10 kap. 2 § första stycket 1 och 2, se kom- mentaren till den paragrafen. 10 kap. 7 § första stycket. Enligt andra stycket får ett barn också ställas under uppsikt när ett beslut om avvisning har meddelats i andra fall än som avses i 10 kap. 2 § första stycket 1 och 2, dvs. ett beslut om avvisning som inte är verkställbart, eller när ett beslut om utvisning har meddelats med stöd av vissa bestämmelser i 8 och 8 a kap. I förhållande till motsvarande reglering i hittillsvarande 10 kap. 7 § andra stycket införs en ytterligare förutsättning för uppsikt i dessa fall, nämligen att det ska finnas en uppenbar risk för att barnet avviker, håller sig undan eller på annat sätt hindrar verkställigheten av beslutet om avvisning eller utvisning. Myndigheter som är behöriga att besluta om uppsikt 4 § Beslut om uppsikt meddelas av den myndighet som är behörig enligt 10 kap. 5–7 §§. I paragrafen anges vilken myndighet som beslutar om uppsikt. och rubriken närmast före paragrafen utformas i enlighet med Lagrådets Övervägandena finns i avsnitt 7. Enligt paragrafen meddelas beslut om uppsikt av den myndighet som enligt 10 kap. 5–7 §§ är behörig myndighet, se kommentaren till de para- Den myndighet som är behörig att som första instans besluta om förvar får alltså även besluta om uppsikt. Om ett beslut om förvar överklagas, får även domstolen – som inte är att anse som behörig myndighet – besluta i dessa frågor. Det innebär t.ex. att domstolen i stället för förvar kan besluta om uppsikt. Domstolen kan även, om ett beslut om uppsikt överklagas, ändra villkoren för uppsikten. Innehållet i ett beslut om uppsikt 5 § I ett beslut om uppsikt ska det bestämmas vilken myndighet som utlänningen ska anmäla sig hos eller lämna sin identitetshandling till och, om anmäl- ningsskyldighet föreskrivs, när och på vilken ort utlänningen ska anmäla sig hos Om en migrationsdomstol eller Migrationsöverdomstolen efter överklagande beslutar om uppsikt, får den uppdra åt den behöriga myndigheten att bestämma sådana villkor för uppsikten. I paragrafen anges vad ett beslut om uppsikt ska innehålla. motsvarar delvis hittillsvarande 10 kap. 8 §. Övervägandena finns i avsnitt I ett beslut om uppsikt ska det anges vilka villkor som ska gälla för uppsikten, dvs. vilken myndighet som utlänningen ska anmäla sig hos eller lämna sin identitetshandling till och, om anmälningsskyldighet föreskrivs, när och på vilken ort utlänningen ska anmäla sig hos myndigheten. utlänning överklagar ett beslut om förvar kan en migrationsdomstol eller Migrationsöverdomstolen besluta om uppsikt, om domstolen anser att det Domstolen får då ange villkoren för uppsikten. får dock även uppdra åt den behöriga myndigheten att bestämma villkoren. Att låta den behöriga myndigheten bestämma villkoren kan bli aktuellt t.ex. om domstolen inte anser sig ha ett tillräckligt underlag i fråga om Prop. 2017/18:284 vilka villkor som ska gälla för uppsikten. Domstolen kan även, om ett beslut om uppsikt överklagas, ändra villkoren för uppsikten. Ny prövning och omprövning av ett beslut om uppsikt 6 § Ett beslut om uppsikt ska prövas på nytt var sjätte månad så länge utlänningen står under uppsikt. Om ett beslut om uppsikt inte prövas på nytt inom föreskriven tid, upphör beslutet att gälla. Paragrafen, som utformas i enlighet med Lagrådets förslag, handlar om ny prövning av beslut om uppsikt som ska göras av den behöriga myndig- heten. Övervägandena finns i avsnitt 8.1. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 10 kap. 9 § andra och tredje styckena samt 10 §. Ändringarna är språkliga och redaktionella. 7 § En ny prövning av ett beslut om uppsikt enligt 6 § första stycket ska föregås av en muntlig förhandling, om det inte med hänsyn till utredningens art eller andra omständigheter framstår som uppenbart att en muntlig förhandling saknar betydelse. Paragrafen innehåller en regel om muntlig förhandling inför den behöriga myndighetens nya prövning av ett beslut om uppsikt. Övervägandena finns i avsnitt 8.5. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 10 kap. 11 § första stycket. Änd- ringarna är endast språkliga. 8 § Om eller beslutar om avvisning eller utvisning av en utlänning som står under uppsikt, ska myndigheten pröva om utlänningen fortfarande ska stå under uppsikt. Paragrafen behandlar skyldigheten att ompröva ett beslut om uppsikt i samband med ett beslut om avvisning eller utvisning. Övervägandena finns i avsnitt 8.4.1. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 10 kap. 12 § andra stycket, dock med undantag för att en domstol inte längre ska ompröva beslut om upp- sikt när den beslutar om avvisning eller utvisning. Om en domstol beslutar om avvisning eller utvisning åligger det i stället den behöriga myndigheten att, i enlighet med 6 och 10 §§, bedöma om det fortfarande finns förut- sättningar för uppsikt eller om beslutet om uppsikt ska upphävas. Beslut om uppsikt efter muntlig förhandling i domstol 9 § Om en migrationsdomstol har hållit muntlig förhandling i ett mål om uppsikt, ska migrationsdomstolen efter att förhandlingen avslutats meddela beslut i målet. Ett beslut får dock meddelas senare om utredningen behöver komp- letteras eller andra särskilda skäl talar för det. Paragrafen, som utformas i enlighet med Lagrådets synpunkter, innehåller bestämmelser om meddelande av beslut i samband med en muntlig förhandling i domstol. Övervägandena finns i avsnitt 8.7. Enligt paragrafen ska en migrationsdomstol som har hållit muntlig för- handling i ett mål om uppsikt som huvudregel meddela beslut i frågan om uppsikt efter förhandlingen. Undantag från huvudregeln får göras om utredningen i målet behöver kompletteras, t.ex. på begäran av utlänningen, eller det finns andra särskilda skäl som talar för att beslutet Det kan t.ex. handla om att det i målet finns en om- fattande skriftlig utredning som domstolen behöver på sig för att gå igenom och väga samman. Skyldighet att upphäva ett beslut om uppsikt 10 § Den behöriga myndigheten ska upphäva ett beslut om uppsikt om det inte längre finns skäl för beslutet. ska alltid upphäva ett beslut om uppsikt om det avser att Detsamma gäller en migrationsdomstol eller Migra- tionsöverdomstolen, om domstolen avser att bevilja uppehållstillstånd. I paragrafen, som utformas i enlighet med Lagrådets synpunkter, finns regler om skyldigheten att upphäva ett uppsiktsbeslut.