prop · H503243 · 2018-04-12 00:00:00 — Skyldigheten för verksamhetsutövaren att ersätta myndig- heter och enskilda för deras rättegångskostnader vid prövning för moderna miljövillkor tas bort vilket innebär en besparing jämfört med det som gäller . Även det förhållandet att båtnadskravet i 11 kap. 6 § miljö- balken tas bort bör kunna innebära en viss besparing för verksamhets- utövaren. Förslaget innebär att tillsynsmyndigheten inte längre ska förelägga verk- samhetsutövare att söka tillstånd om anläggningar och drift saknar tillstånd men bedrivs med stöd av särskilda äldre rättigheter. Myndigheterna kan koncentrera sig på de fall där en miljöprövning behövs. Detta innebär en resursbesparing för myndigheten. Förslagen i denna del bedöms inte ha någon påverkan på prövnings- myndigheten då antalet mål bedöms bli färre än med nuvarande reglering. Förslaget innebär således i denna del inte någon ytterligare belastning på prövningsmyndigheten. Förslaget bedöms inte i praktiken medföra några konsekvenser för en- skilda som berörs av den verksamhet som bedrivs med stöd av en särskild äldre rättighet. 21.5Miljökvalitetsnormernas genomslag i de enskilda prövningarna Förslagen innebär att det tydliggörs att en myndighet eller kommun som huvudregel inte får tillåta att en verksamhet eller åtgärd påbörjas eller 2017/18:243 ändras på ett sådant sätt att det äventyrar möjligheterna att följa en miljö- kvalitetsnorm som avser vattenmiljön eller försämrar vattenmiljön i strid med att de kan orsaka en försämring av en vattenförekomsts status eller äventyrar uppnåendet av rätt vattenkvalitet eller kvantitet senast viss tid- punkt. Ändringen innebär vidare att det vid prövning och omprövning ska sällas de villkor som behövs för att berörd anläggning och dess drift inte ska äventyra möjligheterna att nå rätt status i rätt tid. Föreslagen ändring vad gäller huvudregeln för ny- och ändrad verksamhet utgör en kodifiering av vad som följer av praxis och det sätt på vilket svenska prövningsmyndigheter hanterar frågan. Föreslagna ändringar bedöms således inte ha någon påverkan på förut- sättningarna för etablering av ny- och ändrad verksamhet. Det föreslås att regeringen bemyndigas besluta om undantag från huvudregeln och att förutsättningarna för sådant undantag regleras i förordning. Genomföran- det av denna undantagsmöjlighet bedöms öka möjligheterna för tillåtande av ny- och ändrad verksamhet i förhållande till vad som är fallet med dagens reglering. Detta är särskilt viktigt för samhällsnyttiga verksam- heter, t.ex. avloppsrening, som måste utvecklas i takt med samhällets be- hov. Förslaget ger möjlighet att gå så långt som medger genom att tydliggöra hur förbudet mot att försämra vattnets status och skyldig- heten att inte tillåta en förändring som äventyrar uppnåendet av rätt status eller potential ska tolkas. Även de delar av förslaget som syftar till att säkerställa att ramdirektivet för vattens undantagsmöjligheter tillämpas fullt ut är av relevans för att inte hindra nödvändig samhällsutveckling. Den föreslagna ändring som avser ställande av krav vid prövning och omprövning av befintlig verksamhet bedöms resultera i att det i vissa fall kan vara aktuellt att ställa längre gående krav på försiktighetsmått än vad som är fallet vid tillämpning av 2 kap. 7 § i dess nuvarande lydelse. I vilken utsträckning längre gående krav kan aktualiseras kommer att vara beroende av utfallet i den enskilda prövningen. Konsekvenser för myndigheterna och kommunerna Såväl myndigheter som kommuner har att i förekommande fall vid beslutsfattande hantera visst besluts påverkan på vattenmiljön och miljökvalitetsnormerna för vatten. Det förhållande att de skyldigheter som följer av i denna del nu tydliggörs bedöms endast påverka myn- digheternas och kommunernas arbete på så sätt att det nu införs tydliga nationella materiella bestämmelser som ska tillämpas. Ändringarna be- döms inte medföra några ökade kostnader för kommunerna. Förslagen påverkar inte den kommunala självstyrelsen. 21.6Bemyndigandet att meddela generella föreskrifter om försiktighetsmått Förslaget innebär att det ska införas ett bemyndigande för regeringen att meddela generella föreskrifter om försiktighetsmått för vattenverksamhe- Ett sådant bemyndigande finns avseende miljöfarliga verk- Prop. 2017/18:243 samheter i 9 kap. 5 § . Sådana föreskrifter skulle kunna avse krav på viss teknik eller vissa försiktighetsmått. Sådana föreskrifter ska användas när både verksamhetsutövare och det offentliga vinner på det, dvs. när det är lämpligare att åstadkomma rättsligt bindande krav med lag- stiftning i stället för domstolsbeslut i enskilda fall. De konsekvenser som beskrivs här aktualiseras först när regeringen väljer att utnyttja bemyndig- andet. Närmare konsekvenser av ett sådant utnyttjande är naturligen kopp- lat till framtida föreskrifters utformning. Bemyndigandet har inte begränsats till viss verksamhets- eller anlägg- ningstyp, utan innefattar samtliga vattenverksamheter. Som nämnts in- ledningsvis är det ett stort antal olika verksamheter och företag som möj- ligen kommer att omfattas. Ett utnyttjande av det föreslagna bemyndigandet kan resultera i före- skrifter om bl.a. användandet av viss teknik eller vissa försiktighetsmått. Utförandet av dessa åtgärder kommer innebära kostnader för de som äger anläggningarna och verksamheterna som träffas av kraven. Eftersom det inte föreslås något innehåll i dessa föreskrifter är det varken möjligt eller ändamålsenligt att ange några kostnader. kommer åtgärder som anges i generella föreskrifter att kunna utföras utan en föregående tillståndsprövning. Det innebär i sin tur att verksamhetsutövaren slipper kostnader för ett prövningsförfarande. Att ställa krav på försiktighetsmått genom generella föreskrifter gör att man kan undvika ett kostsamt prövningsförfarande för att få miljökravet att gälla för de enskilda verksamheter som träffas av föreskrifterna. Detta innebär en minskad belastning på prövningsmyndigheter och andra be- rörda myndigheter. I vilken utsträckning detta kan ske är dock svårt att uttala sig om när innehållet i föreskrifterna ännu inte finns. Vattenkraft medför direkta och indirekta effekter på miljön i de vatten- system som exploateras. Dammar, överdämning, torrläggning och kanali- sering innebär fysiska förändringar av vattendrag och reglerade sjöar. riäreffekter innebär att djurs rörelser hindras såväl upp- som nedströms i systemet och att även nedströmstransport av andra organismer försvåras Regleringen av vattnet och driften av kraftverket inne- bär omfattande hydrologiska förändringar bl.a. till följd av ändrade flödes- mönster och vattennivåer. Totalt sett leder detta till konsekvenser lokalt i anslutning till anläggningarna, men också på vattensystemnivå, där mer storskaliga processer förändras. Påverkan beskrivs mer ingående i avsnitt 4.1 och 4.2. Vid en tillståndsprövning enligt , som bl.a. sker med beak- tande av de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. , krävs att för- siktighetsmått vidtas för att förhindra den påverkan som verksamheten 2017/18:243 innebär. Den nyttan som uppnås med försiktighetsmåtten ska dock enligt 2 kap. 7 § vägas mot kostnaderna för att vidta åtgärderna. Många vattenverksamheter och vattenanläggningar grundas på äldre till- stånd och rättigheter. Det innebär att krav på försiktighetsmått i många fall inte har ställts i den utsträckning kräver. Syftet med förslagen är att även dessa verksamheter ska bedrivas i enlighet med de krav balken ställer. Skulle inte förslag genomföras skulle således den pågående påver- kan på den biologiska mångfalden och de akvatiska ekosystemen i våra vattendrag och sjöar att fortgå. Försämringen för och i vissa fall även förlust av vissa djurarter och eko- system till följd av påverkan från vissa vattenverksamheter är svår att värdera i pengar. Det finns än så länge inget enhetligt sätt att göra detta. Ett begrepp som ofta används i dessa sammanhang är ekosystemtjänster. Ekosystemtjänster baseras på ekosystemens funktioner och består av produk- tion av varor eller tjänster som samhället är beroende av, dvs. ekosystemens direkta och indirekta bidrag till människors välbefinnande. Ett exempel är vegetationens vattenreglerande effekt. Ekosystemtjänsternas långsiktiga vidmakthållande är beroende av väl fungerandeochlivskraftigaekosystemsomävenärmotståndskraftigamotoch anpassningsbara till förändringar. Att öka kunskapen om ekosystemtjänster och synliggöra deras värde för samhället har identifierats av regeringen som viktiga steg för att nå miljökvalitetsmålen. Genom att bättre definiera värdet av ekosystemtjänster och integrera dessa värden i samhällsekonomin står bättre rustat för att bevara och hållbart nyttja ekosystemen. Ytterligare ett syfte med förslagen är att förbättra förutsättningarna för att nå de kvalitets- och kvantitetskrav som ramdirektivet för vatten ställer för vattenförekomster. Förslagen möjliggör att vid prövning och tillsyn ställa krav på anläggningsägare att vidta försiktighetsmått som i sin tur kommer att innebära att statusen i vattenförekomsten förbättras eller vidhålls. Detsamma gäller skyldigheter att nå kraven i art- och habitatdirek- tivet. Förutsättningarna för att nå miljömålkvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag kommer inte att förbättras utan genomförande av förslagen. Föreslagna ändringar bedöms vara tillräckliga och är nödvändiga för att uppnå de krav som följer av . Genom att införa föreslagna ändringar skapas också ett mer konkurrens- neutralt prövningssystem, där all elproduktion, oavsett om den sker genom ny eller gammal vattenverksamhet eller miljöfarlig verksamhet, prövas enligt . Andra positiva samhällsekonomiska konsekvenser av nya fiskvandrings- vägar är möjligheter till ökat friluftsliv och ökad fisketurism. Fritidsfiske utövas av cirka en miljon svenskar och fritidsbaserad verksamhet är en näringsgren som växter. Förslaget till lag om ändring i 7 § Kraven i 2–5 §§ och 6 § första stycket gäller i den utsträckning det inte kan anses orimligt att uppfylla dem. Vid denna bedömning ska särskild hänsyn tas till nyttan av skyddsåtgärder och andra försiktighetsmått jämfört med kostnaderna för sådana åtgärder. När det är fråga om en totalförsvarsverksamhet eller en åtgärd som behövs för totalförsvaret, ska vid avvägningen hänsyn tas även till detta förhållande. Trots första stycket ska de krav ställas som behövs för att följa 5 kap. 4 och 5 §§. Paragrafen ändras dels genom att den hittillsvarande bestämmelsen i andra stycket första meningen får ny lydelse, dels genom att den hittillsvarande bestämmelsen i andra stycket andra meningen flyttas till nya 5 kap. 5 § första stycket andra meningen och genom att det hittillsvarande tredje stycket flyttas till nya 5 kap. 5 § andra stycket. Den nya lydelsen av andra stycket är en följd av att de nämnda bestäm- melserna flyttas och av att det införs en ny bestämmelse i 5 kap. 4 § som också innebär restriktioner för det resultat som en rimlighetsavvägning enligt 2 kap. 7 § får leda till. Hänvisningen till 5 kap. 4 § innebär att rimlighetsavvägningen inte får leda till att en verksamhet eller åtgärd tillåts bedrivas eller vidtas på ett sätt som är oförenligt med myndigheters och kommuners skyldigheter i fråga om att försämra kvaliteten på vattenmiljön eller äventyra att rätt kvalitet på vattenmiljön kan uppnås. Det handlar om särskilda restriktioner som följer av miljökvalitetsnormer för vatten. För innebörden av dessa restrik- tioner, se kommentaren till 5 kap. 4 §. Hänvisningen till 5 kap. 5 § innebär att rimlighetsavvägningen inte får leda till att en verksamhet eller åtgärd tillåts bedrivas eller vidtas på ett sätt som är oförenligt med sådana miljökvalitetsnormer som anger föroren- ings- eller störningsnivåer som inte får överskridas eller understigas efter en viss angiven tidpunkt (s.k. gränsvärdesnormer). Det handlar om miljö- kvalitetsnormer för annat än vatten (restriktioner som följer av miljökvali- tetsnormer för vatten behandlas i 5 kap. 4 §). Bortsett från att bestämmel- serna i 5 kap. 5 § inskränks till att avse miljökvalitetsnormer för annat än vatten, innebär flytten av bestämmelserna till 5 kap. 5 § ingen ändring av det som redan gäller. Se också kommentaren till 5 kap. 5 §. Med ändringen får paragrafen en omfattning som motsvarar dess om- fattning vid införande (prop. 1997/98:45, del 2, s. 24 f.) 6 § Vattenkraftverk samt vattenreglering eller vattenöverledning för kraftändamål får inte utföras i 1. nationalälvarna , , och med till- hörande vattenområden, källflöden och biflöden, a)vattenområdena uppströms Hummelforsen och uppströms Trängslet med tillhörande käll- och biflöden, och b)älvsträckorna nedströms och nedströms bruk, a)vattenområdena uppströms Vallhaga med tillhörande käll- och biflö- den, och b)älvsträckorna mellan och och mellan Laforsen och Arbråsjö- arna, a)vattenområdena uppströms och Gimån uppströms med tillhörande käll- och biflöden, och b)älvsträckorna mellan Havern och och nedströms Viforsen, 5. a)vattenområdena , Ammerån, Storån–Dammån och Hårkan med till- hörande käll- och biflöden, och b)älvsträckan Långan nedströms , 6. a)vattenområdena , Storån uppströms Klumpvattnet, Långselån– , Saxån, Ransarån uppströms Ransarn och Vojmån uppströms med tillhörande käll- och biflöden, och b)älvsträckan mellan och , 7. med tillhörande käll- och biflöden, med tillhörande käll- och biflöden, med tillhörande käll- och biflöden, med tillhörande käll- och biflöden, a)vattenområdena Tärnaån, Girjesån och Juktån uppströms Fjosoken med till- hörande käll- och biflöden, och b)älvsträckan Tärnaforsen mellan och , . Sävarån med tillhörande käll- och biflöden, i de delar som utgörs av källflödena uppströms Sädvajaure respektive Riebnes och Malån med tillhörande käll- och biflöden, med tillhörande käll- och biflöden, med tillhörande käll- och biflöden, i vattenområdena uppströms Akkajaure, uppströms Skalka och Tjaktjajaure och med tillhörande käll- och biflöden, med tillhörande käll- och biflöden, med tillhörande käll- och biflöden, Bräkneån med tillhörande käll- och biflöden, med tillhörande käll- och biflöden, Fylleån med tillhörande käll- och biflöden, uppströms till med tillhörande käll- och biflöden, och mellan och Edebäck. Trots första stycket får åtgärder som behövs för att upprätthålla, underhålla eller ändra en anläggning eller verksamhet vidtas, om åtgärderna inte medför någon ökad negativ miljöpåverkan eller endast en tillfällig sådan ökad påverkan. Paragrafen ändras dels genom att hittillsvarande första och andra styckena omarbetas redaktionellt till ett nytt första stycke, dels genom att hittills- varande tredje stycket blir det nya andra stycket med en ny lydelse. Första stycket motsvarar hittillsvarande första och andra styckena som båda innebär ett förbud mot utförande av vattenkraftverk, vattenreglering och vattenöverledning för kraftändamål. Hittillsvarande första stycket innehåller dels en ingress med bestäm- melser om de s.k. nationalälvarna med tillhörande vattenområden, käll- flöden och biflöden och en hänvisning till 21 vattenområden (hela eller delar av namngivna vattendrag) med tillhörande käll- och biflöden, dels en tabell med två kolumner där de 21 namngivna vattendragen anges i den ena kolumnen. I de fall bestämmelsen inte gäller ett angivet vattendrag i dess helhet anges i den andra kolumnen vilka delar av vattendraget som omfattas. I paragrafens nya utformning anges nationalälvarna i första stycket första punkten och de 21 övriga vattendragen i andra–tjugoandra punkterna. För nationalälvarna anges att bestämmelsen omfattar tillhör- ande vattenområden, källflöden och biflöden. För de 21 övriga vattendra- gen eller angivna vattenområden i de vattendragen anges att bestämmelsen omfattar tillhörande käll- och biflöden. I fråga om de punkter som är indel- ade i underpunkterna a och b återfinns innehållet i hittillsvarande första stycket i underpunkterna a. Hittillsvarande andra stycket, som har formulerats i enlighet med Lag- rådets förslag, innehåller en ingress som motsvarar första styckets ingress på så sätt att även denna bestämmelse innebär ett förbud mot utförande av vattenkraftverk, vattenreglering och vattenöverledning för kraftändamål. Bestämmelsen avser här angivna älvsträckor i sju namngivna vattendrag. Vattendragen och älvsträckorna anges i en tabell med två kolumner. Sex av vattendragen är vattendrag som också anges i hittillsvarande första stycket (, Ljusnan, , , och ) men bestämmelsen gäller älvsträckor som inte omfattas av de vattenområden som anges i hittillsvarande första stycket. I paragrafens nya utformning anges älvsträckorna i första stycket andra–sjätte och elfte punkterna (underpunkterna b) och i tjugotredje punkten. Den redaktionella omarbetningen av hittillsvarande första och andra styckena till ett nytt första stycke innebär ingen ändring i sak. Av kom- mentaren till bestämmelserna när antogs (prop. 1997/98:45, del 2, s. 40) kan följande utläsas översatt till paragrafens nya utformning. Enligt paragrafen råder förbud mot vattenkraftsutbyggnad i vissa älvar samt deras vattenområden och älvsträckor. Utbyggnadsförbudet gäller även bi- och källflöden till de älvar och älvsträckor (vattenområden) som anges i första stycket 1, 2 a, 3 a, 4 a, 5 a, 6 a, 7–10, 11 a och 12–22. Antalet skyddade älvar och älvsträckor i paragrafen, som motsvarar 3 kap. 6 § naturresurslagen, har utökats ett flertal gånger, . Då infördes dessutom för de fyra största outbyggda älvarna benämningen nationalälvar (prop. 1992/93:80, bet. 1992/93:BoU7, rskr. 1992/93:214). Det innebar ingen saklig ändring av skyddet av dessa men de gavs därmed av och regeringen en särskild plats bland de skyddade älvarna. I första stycket 2 b, 3 b, 4 b, 5 b, 6 b, 11 b och 23 anges de älvsträckor i vissa älvar som inte får byggas ut för vattenkraftsändamål. Detta förbud omfattar dock endast de angivna älvsträckorna, inte bi- och källflöden. De typer av åtgär- der som omfattas av utbyggnadsförbudet är vattenkraftverk samt vatten- reglering och vattenöverledning för kraftändamål. Det innebär att vatten- regleringar och vattenöverledningar för annat än kraftändamål och annan vattenverksamhet, t.ex. dikningsföretag och vattenuttag för jordbruks- ändamål och för industriändamål inte omfattas av förbudet. vattenverksamhet krävs dock tillstånd enligt det som följer av 11 kap. Där anges också vad som avses med vattenverksamhet, vattenreglering och Andra stycket motsvarar hittillsvarande tredje stycket men ändras för att göra tydligt att förbudet i första stycket inte hindrar åtgärder som behövs för att upprätthålla eller underhålla en anläggning eller verksamhet eller för att ändra sådan anläggning eller verksamhet på ett sätt som inte medför någon ökad negativ miljöpåverkan. Av författningskommentaren till bestämmelsen när antogs 1997/98:45, del 2, s. 41) kan följande utläsas översatt till bestäm- melsens hittillsvarande placering i paragrafen men avseende den hittills- varande formuleringen ”som förorsakar endast obetydlig miljöpåverkan”. Enligt bestämmelsen gäller första stycket inte vattenverksamhet som för- orsakar endast obetydlig miljöpåverkan. Det innebär att tillstånd enligt denna undantagsbestämmelse bör kunna ges för smärre åtgärder som hän- för sig till en redan företagen utbyggnad, t.ex. ersättningsbyggnader till ett befintligt kraftverk och ombyggnader eller effektiviseringar, under förut- sättning att inverkan på naturmiljön inte ökar i nämnvärd omfattning. Ändringen innebär ett tydliggörande på två sätt. För det första görs det tydligt att förbudet i första stycket inte gäller åtgärder som behövs för att upprätthålla eller underhålla en anläggning Det ska då naturligtvis vara fråga om en anläggning eller verksamhet som tillkommit eller bedrivs lagligt. Åtgärder som är nöd- vändiga för att upprätthålla eller underhålla en redan tillåten anläggning eller verksamhet ska alltså få vidtas trots förbudet i första stycket om det kan ske utan ökad negativ miljöpåverkan. Vid denna bedömning bör till- fälliga försämringar av övergående natur kunna tillåtas, t.ex. torrläggning av ett område framför en damm i anslutning till underhållsåtgärder på För det andra görs det tydligt att en anläggning eller verksamhet får ändras trots förbudet i första stycket, om ändringen inte medför någon ökad negativ inverkan på miljön. Även här ska det vara fråga om en an- läggning eller verksamhet som tillkommit eller bedrivs lagligt, dvs. uppförts och drivs i enlighet med nödvändiga tillstånd. alltså alla ändringar som innebär en ökad negativ inverkan på miljön. Av författningskommentaren till bestämmelsen när antogs 1997/98:45, del 2, s. 41) kan utläsas att den hittillsvarande bestäm- melsen i och för sig inte hindrar att tillstånd ges till nya vattenkraftsprojekt, men att det torde vara utomordentligt få helt nya projekt som har endast Genom att den hittillsvarande formuleringen ”som förorsakar endast obetydlig miljöpåverkan” ändras till ”som inte medför någon ökad negativ miljöpåverkan” skärps bestämmelsen på så sätt att det inte längre ges ut- rymme för en ökad negativ miljöpåverkan, även om den negativa ökningen kan betraktas som ”obetydlig”. Ändringen tydliggör också att en miljöför- bättrande ändring som inte strider mot syftet med förbudet kan få vidtas även om miljöförbättringen inte endast är obetydlig. Ändringen innebär att ”nya” vattenkraftsprojekt kan tillåtas trots förbu- det i första stycket endast när det är fråga om att ändra en redan lagligt etablerad anläggning eller verksamhet. Det betyder att ändringar av befint- Prop. 2017/18:243 liga anläggningar och deras drift som innebär produktionsökningar bör fortsatt kunna tillåtas, om ändringarna kan ske utan ytterligare negativ miljöpåverkan. Av 17 kap. 3 § första stycket 3 framgår att regeringen i det enskilda fallet kan förbehålla sig att tillåtlighetspröva en sådan ändring. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 19. 4 § En myndighet eller en kommun får inte tillåta att en verksamhet eller en åtgärd påbörjas eller ändras om detta, trots åtgärder för att minska föroreningar eller störningar från andra verksamheter, ger upphov till en sådan en ökad förorening eller störning som innebär att vattenmiljön försämras på ett otillåtet sätt eller har så stor betydelse att det äventyrar möjligheten att uppnå den status eller potential som vattnet ska ha enligt en miljökvalitetsnorm. Vid prövning för ett nytt tillstånd och vid omprövning av tillstånd ska de bestäm- melser och villkor beslutas som behövs för att verksamheten inte ska medföra en sådan försämring eller ett sådant äventyr. Paragrafen är ny (hittillsvarande 5 kap. 4 § byter beteckning till 5 kap. 7 §). Den nya paragrafen innehåller bestämmelser om skyldigheter för myndigheter och kommuner när de prövar eller bedömer verksamheter och åtgärder som påverkar vattenmiljön. Paragrafen kompletterar alltså be- stämmelsen i 3 § om att myndigheter och kommuner ska ansvara för att Första stycket, som har formulerats i enlighet med Lagrådets förslag, avser situationen att en ny verksamhet eller åtgärd ska påbörjas eller en befintlig verksamhet ändras. Oavsett om den nya verksamheten (eller åtgärden) eller ändringen prövas efter en ansökan om tillstånd eller efter en anmälan eller om den upptäcks inom ramen för tillsyn, krävs att den ansvariga myndigheten eller kommunen vidtar de åtgärder som behövs för att verksamheten eller åtgärden inte ska tillåtas i strid med bestämmelsen. Det handlar om försämring av vattenmiljön på ett otillåtet sätt, dvs. med ett försämringsförbud som följer av ramdirektivet för vatten (direktiv 2000/60/EG) och genomförs med bestämmelser om miljökvalitetsnormer på förordnings- eller föreskriftsnivå. Det handlar också om att inte äventyra att rätt kvalitet på vattenmiljön uppnås. Med rätt kvalitet avses den status som enligt ramdirektivet ska uppnås i fråga om status eller potential med någon av benämningarna god ekologisk ytvattenstatus, god