prop · H503185 · 2018-03-20 00:00:00 — Denna bestäm- melse – som bl.a. innebär att en ekonomisk förening vars verksamhet är kooperativ kan tvingas i likvidation – bör föras över till den nya föreningslagen. Detsamma gäller de tvångslikvidationsbestämmelser som särskilt tar sikte på s.k. medlemsfrämjande föreningar och sådana för- eningar som enligt sina stadgar är skyldiga att gå i likvidation (jämför 11 kap. 4 § första stycket i den hittillsvarande föreningslagen). Kallelse på okända borgenärer Regeringens förslag: En likvidators ansökan om kallelse på okända borgenärer ska göras hos . Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Utredningen föreslår även att tiden för kallelse på okända borgenärer ska kortas från (se delbetänkandet s. 185). Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker för- slagen eller har ingen invändning mot dem. verket, och Föreningen ställer sig dock utifrån ett borgenärsperspektiv tveksamma till att tiden för kallelse på okända borgenärer förkortas. Förslaget i promemorian med utkast till lagrådsremiss: Överens- stämmer med regeringens förslag (se bilaga 7). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Skälen för regeringens förslag: Som ett led i avvecklingen av en eko- nomisk förening är likvidatorn skyldig att hos ansöka om kallelse på okända borgenärer. Förfarandet regleras i lagen om kallelse på okända borgenärer. Utredningen föreslår att tiden för kallelse på okända borgenärer ska förkortas, från . bedömning att det finns fördelar med en kortare kallelsetid. skulle det kunna leda till att en likvidation snabbare kan avslutas. tidigt utgör förfarandet med kallelse på okända borgenärer ett viktigt skydd för föreningens borgenärer. Att förkorta den tid som en borgenär har på sig för att anmäla en fordran skulle kunna medföra att borgenärer inte hinner bevaka sin rätt i likvidationen. Med hänsyn till risken för att en förkortad tid medför ett försämrat borgenärsskydd bedömer regerin- gen att utredningens förslag i den delen inte bör genomföras. Utredningen föreslår att en ansökan om kallelse på okända borgenärer ska göras hos . Verket har ansvaret för kallelseförfa- randet vid likvidation av aktiebolag. Myndigheten har därutöver ansvaret för andra delar av likvidationsförfarandet och har hand om publiceringen av Post- och . Det finns samordningsfördelar med att Prop. 2017/18:185 förfarandet med kallelse på okända borgenärer sköts av även vid likvidation av en ekonomisk förening. Utredningens förslag i denna del bör alltså genomföras. 13.1Ett enklare avvecklingsförfarande bör införas Regeringens förslag: Som ett alternativ till likvidation ska en möjlig- het till förenklad avveckling av en ekonomisk förening införas. En ansökan från en förening om förenklad avveckling ska göras hos . En ansökan om förenklad avveckling ska förutsätta ett beslut av för- eningsstämman som alla medlemmar måste vara överens om. Beslutet ska dessutom godkännas av samtliga styrelseledamöter och i förekom- mande fall av den verkställande direktören. En ansökan ska lämnas in till inom en månad från stämmans beslut. Ansökan ska kungöras i Post- och . Om det kan antas att föreningen har skulder ska avslå ansökan. Det- samma ska gälla bl.a. om föreningen saknar en behörig styrelse eller om föreningen äger fast egendom eller har en tomträtt. Om det efter en förenklad avveckling visar sig att föreningen ändå hade skulder, ska medlemmarna, styrelseledamöterna och i förekom- mande fall den verkställande direktören bli personligt och solidariskt ansvariga för skulderna. beslut i ett ärende om förenklad avveckling ska kunna överklagas till allmän domstol. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen föreslår dock att tiden mellan stämmans beslut och ingivandet av ansökan till ska vara högst . Vidare föreslår utredningen att beslut ska överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Utredningen lämnar inget förslag om att ska kungöra föreningens ansökan (se delbetänkandet s.186 f. och slutbetänkandet s. 947 f.). Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker för- slagen eller har ingen invändning mot dem. ) anser att det bör övervägas om föreningens ledning bör få ett större ansvar än medlemmarna för eventuella kvar- anser att det behöver klargöras att verket efter avvecklingen kan fastställa betungande beslut mot föreningen för att därefter kunna väcka talan om solidariskt ansvar mot medlemmarna och Föreningen och för fram att en månad är en lämpligare tidsfrist för inlämnande av en ansökan till Förslaget i promemorian med utkast till lagrådsremiss: Överens- stämmer med regeringens förslag (se bilaga 7). 2017/18:185 Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslagen eller har ingen invändning mot dem. anser att borgenärsperspektivet är väl tillgodosett men att tiden för kallelse på okända borgenärer bör vara . framhåller att det är viktigt att får del av relevanta uppgifter i Kronofogdemyndig- hetens register om t.ex. utmätning eller pågående ärenden om betalnings- föreläggande. Skälen för regeringens förslag Behovet av ett enklare avvecklingsförfarande En ekonomisk förening som vill att föreningen ska avvecklas måste enligt den hittillsvarande föreningslagen ansöka om likvidation. Ett sådant förfarande är förenat med kostnader för föreningen, bl.a. för lik- vidatorns arvode. Från bl.a. framhålls att det finns ett stort behov av att enklare kunna avveckla en ekonomisk förening. Det fram- hålls att föreningar av kostnadsskäl avstår från att inleda ett likvidations- förfarande trots att så borde ske. Det gäller särskilt sådana föreningar som har begränsade tillgångar eller som aldrig har kommit igång med någon verksamhet. Regeringen delar bilden av att det finns ett behov av att kunna erbjuda framför allt mindre föreningar ett enklare avvecklingsalternativ än . Ett sådant förfarande måste dock utformas så att det ger ett gott skydd för föreningens borgenärer. Det måste alltså erbjuda tillräckligt med insyn och kontroll för att inte inbjuda till missbruk. Det förenklade avvecklingsförfarande som utredningen föreslår har stora likheter med ett motsvarande förfarande i dansk rätt. Det danska förfarandet har visat sig fungera väl. Regeringen anser mot denna bak- grund att utredningens förslag i huvudsak bör genomföras. Förslaget bör dock kompletteras med bestämmelser för att ytterligare skydda even- tuella borgenärer. I betänkandet Förenklingar i aktiebolagslagen m.m. (SOU 2009:34) lämnas ett förslag på hur aktiebolag enklare skulle kunna avvecklas. Förslaget bereds inom . Vid utformningen av denna proposition beaktas även de förslag som lämnas av den utred- ningen i den mån förslagen är relevanta även för ekonomiska föreningar. Enighet om en ansökan om förenklad avveckling Medlemmarna i en förening som på frivillig väg vill upplösa föreningen måste, som nämns ovan, ansöka om likvidation. Ett beslut om likvidation ligger inom föreningsstämmans exklusiva beslutskompetens. Det är där- för naturligt att det är stämman som ska ha kompetens att besluta även i fråga om förenklad avveckling. En sådan ordning är även naturlig, efter- som medlemmarna efter genomförd avveckling föreslås få ett personligt betalningsansvar för föreningens skulder. Ett krav bör därför vara att alla medlemmar är eniga om beslutet. Beslutets giltighet bör också förutsätta samtycke från samtliga styrelseledamöter och i förekommande fall den verkställande direktören. Det beror på att även dessa föreslås bli person- ligt betalningsansvariga för föreningens skulder efter avvecklingsför- farandet. Övriga förutsättningar för förenklad avveckling Avsikten med ett förenklat avvecklingsförfarande är inte att ersätta likvi- dationsförfarandet. I stället ska förenklad avveckling fungera som ett komplement. Det är inte lämpligt att alla föreningar som önskar åstad- komma en upplösning av föreningen ska kunna använda sig av förenklad avveckling, utan det bör endast kunna ske under vissa förutsättningar. Förfarandet bör typiskt sett komma i fråga för mindre föreningar som inte längre bedriver någon verksamhet eller som aldrig har påbörjat någon verksamhet. Föreningen bör lämpligen inte heller ha några skul- der, större tillgångar eller avtal med tredje man. Det är viktigt att det för förenklad avveckling ställs upp regler som motverkar att förfarandet kan utnyttjas av föreningar som försöker undgå betalningsansvar för skulder. Det måste också motverkas att förfarandet används för att dölja ekonomisk brottslighet. Därför är det viktigt att en förening som har skulder inte kan komma i fråga för förenklad avveck- ling. Av samma skäl är det viktigt att missbruk av förenklad avveckling får konsekvenser för medlemmarna, styrelseledamöterna och i förekom- mande fall den verkställande direktören. Denna personkrets bör av den anledningen få ett personligt och solidariskt betalningsansvar för för- eningens eventuella kvarvarande skyldigheter (se vidare nedan). Vet- skapen om ett sådant solidariskt personligt ansvar bör inverka avhållande från att gå med på en ansökan för den som vet att föreningen har skulder. En förening som har skulder kan alltid välja att lösa sina skulder innan förfarandet inleds. En förening där medlemmarna och föreningens led- ning vill göra rätt för sig kan alltså i de allra flesta fall komma i fråga för förenklad avveckling (se dock nedan om vissa ytterligare krav). Den tid som utredningen föreslår för tiden mel- lan stämmans beslut och ansökan anser regeringen bör kortas. En högsta tid om en månad får anses mer lämplig i syfte att minimera risken för att t.ex. skuldsättning sker. Som ett ytterligare skydd för en förenings borgenärer bör kungöra föreningens ansökan i Post- och . Tiden för kallelse på okända borgenärer bör dock vara kortare än vid ett lik- vidationsförfarande Om någon anmäler sig som borgenär, kan det oftast antas att föreningen har skulder och ansökan ska då avslås. Kungörelse- förfarandet är även viktigt, eftersom kvarvarande borgenärer vid en för- enklad avveckling i praktiken tvingas att godta ett gäldenärsbyte (se nedan). Den principiella utgångspunkten i svensk rätt är att ett byte av gäldenär inte kan genomföras utan borgenärens samtycke. En ordning med samtycke från borgenärer skulle dock bli komplicerad och svårför- enlig med själva syftet med förfarandet. Om en borgenär inte hör av sig , får denne därför anses ha godtagit gäldenärsbytet. Eventuellt kvarvarande borgenärer får i stället vända sig till dem som i föreningens ställe har blivit solidariskt betalningsskyldiga gentemot dem. Förenklad avveckling bör inte komma i fråga om föreningen saknar en behörig styrelse eller om medlemsantalet vid tiden för stämmans beslut var lägre än tre. Det är alltså endast sådana föreningar som uppfyller de krav som lagen ställer på en ekonomisk förening i dessa avseenden som ska kunna avvecklas på ett förenklat sätt. Detta är viktigt för att inte ur- holka en borgenärs möjlighet att få betalt om en förenklad avveckling 2017/18:185 undantagsvis skulle ske trots att en förening har skulder. Därmed kom- mer en borgenär att som minimum ha en viss krets att vända sig mot för att få betalt. Förenklad avveckling bör inte heller komma i fråga, om föreningen äger fast egendom eller har en tomträtt. Det hänger samman med att en annan följd av förenklad avveckling bör vara att föreningens tillgångar fördelas i enlighet med lag och stadgarna (se nedan). Detta torde ofta leda till att medlemmarna kommer att inneha egendomen med sam- äganderätt. Denna ägandeform är mindre lämplig när det gäller fast egen- dom och tomträtt, särskilt om den upplösta föreningen har haft ett stort antal medlemmar. En konsekvens av detta är att en aktiv bostadsrättsför- ening som huvudregel inte kommer att kunna upplösas genom förenklad avveckling. Om föreningens stadgar innehåller bestämmelser om att föreningen ska gå i likvidation under vissa förutsättningar och föreningen inte gör det, finns det grund för tvångslikvidation (jämför avsnitt 12.4). Det kan t.ex. röra sig om att föreningen enligt stadgarna ska gå i likvidation , eftersom föreningen har en begränsad verksamhetstid. I ett sådant fall bör stadgarna ha företräde och förenklad avveckling inte kunna genomföras. Ingen annan grund för tvångslikvidation bör däremot med automatik innebära ett hinder mot förenklad avveckling. När förut- sättningarna för tvångslikvidation är för handen i ett fall där föreningens medlemsantal är för lågt eller en anmäld styrelse saknas, ska dock regel- mässigt en ansökan om förenklad avveckling avslås. Beslutet om förenklad avveckling Om det inte finns skäl att avslå föreningens ansökan om förenklad av- veckling, bör den bifallas. Beslutet bör registreras i föreningsregistret. En upplösning leder bl.a. till att föreningens tillgångar skiftas. Det skulle därmed kunna uppstå praktiska problem i de fall där en domstol efter ett överklagande ändrar beslut, om detta har fått rätts- verkan. Det är därför viktigt att ett beslut om förenklad avveckling inte får omedelbar verkan utan att rättsverkningarna knyts till den tidpunkt då beslutet får laga kraft. Först när beslutet har fått laga kraft bör föreningen bli upplöst och tas bort ur föreningsregistret. I och med att föreningen upplöses förlorar den sin rättskapacitet och kan därmed inte längre förvärva rättigheter eller skyldigheter eller föra talan inför domstolar eller andra myndigheter. Vissa möjligheter finns dock för t.ex. att efter upplösningen fastställa betungande beslut mot föreningen för att sedan kunna kräva verkställighet mot medlemmarna och ledningen (jämför rättsfallet RÅ 1999 ref. 34). Som påpekas ovan bör skuldfrihet vara en förutsättning för förenklad avveckling. Det kan naturligtvis i undantagsfall visa sig efter avvecklin- gen att det fanns skulder som inte blivit reglerade. För att undvika rätts- förluster måste det finnas en möjlighet för föreningens borgenärer att få betalt även efter upplösningen. I den hittillsvarande föreningslagen finns det bestämmelser om att en förening som har varit inaktiv kan bli upplöst efter beslut från (se 11 kap. 18 §). Om det efter upplösningen visar sig att föreningen hade skulder, kan allmän domstol besluta att föreningen ska gå i likvidation. den möjlighet till förenklad avveckling som föreslås är att en upp- Prop. 2017/18:185 lösning i det förstnämnda fallet har föregåtts av många års passivitet. en ansökan om förenklad avveckling gör föreningen däremot ett aktivt val genom att lämna in en ansökan. Det är då viktigt med ett skydd mot oseriösa beteenden. Någon möjlighet att senare besluta om likvidation bör inte finnas, utan en följd av den förenklade avvecklingen bör vara att föreningens eventuella skulder övergår på medlemmarna, styrelseleda- möterna och i förekommande fall den verkställande direktören. Ansvaret för en medlem som inte satt i styrelsen eller var verkställande direktör för stämmans beslut att ansöka om förenklad avveckling bör dock vara begränsat i förhållande till medlemmens andel i förening- ens samlade medlemsinsatser. Vilka som är betalningsansvariga bör be- stämmas utifrån förhållandena för stämmobeslutet. Ansvaret kommer även att omfatta skulder m.m. som föreningen eventuellt tar på sig efter denna tidpunkt. Detta får anses vara en godtagbar ordning. De eventuella tillgångar som föreningen har bör fördelas enligt lag och föreningens stadgar. Vidare bör de som var medlemmar för föreningsstämmans beslut gå in som parter i de kvarvarande avtal som föreningen har med tredje man. Utredningen föreslår att beslut i ett ärende om förenklad avveckling ska överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Den prövning som ska göras vid ett överklagande av ett sådant beslut kommer framför allt att röra civilrättsliga förhållanden, t.ex. huruvida föreningen har några skulder. Liknande frågor kan bli aktuella vid domstolsprövningen av ett likvidationsärende. Regeringen anser därför att det är lämpligt att beslut i ett ärende om förenklad avveckling, i likhet med det som gäller för ett beslut om likvidation, överklagas till allmän domstol. Vid ett över- klagande bör lagen (1996:242) om domstolsärenden gälla. 13.2Beskattning vid förenklad avveckling Skattekonsekvenser av förenklad avveckling Regeringens bedömning: Konsekvenserna vid inkomstbeskattningen för en medlem i en ekonomisk förening och för föreningen bör vara desamma vid förenklad avveckling som när föreningen upplöses gen- Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- Bedömningen i promemorian Beskattning av vissa utbetalningar från arbetskooperativ och vid förenklad avveckling av ekonomiska föreningar: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna delar bedömningen eller har ingen invändning mot den. Skälen för regeringens bedömning: Att en juridisk person går i likvi- dation får betydelse för tillämpningen av ett stort antal bestämmelser i inkomstskattelagen (1999:1229). Konsekvenserna av att ett beslut om förenklad avveckling av en ekonomisk förening får laga kraft har stora likheter med de som följer av ett slutfört likvidationsförfarande. 2017/18:185 gen upplöses och eventuella tillgångar skiftas, normalt till föreningens medlemmar. Mot bakgrund av likheterna mellan de två upplösningsför- farandena bör utgångspunkten vara att skattekonsekvenserna för en med- lem i en ekonomisk förening och för föreningen själv ska vara desamma vid förenklad avveckling som när upplösning sker genom likvidation. 13.2.2Bestämmelser som bör ändras i inkomst- skattelagen och skatteförfarandelagen Regeringens förslag: Vissa bestämmelser i inkomstskattelagen och skatteförfarandelagen där det har betydelse att en ekonomisk förening går i likvidation eller är upplöst ska ändras till att omfatta även att föreningen inleder ett förfarande om förenklad avveckling eller upplöses genom ett sådant förfarande. Utredningens förslag: Överensstämmer inte med regeringens förslag. I delbetänkandet föreslås att upplösning genom förenklad avveckling ska räknas som likvidation vid tillämpning av inkomstskattelagen. Slutbetän- kandet innehåller inte några förslag till ändringar i gällande skatteregler med anledning av förslaget om förenklad avveckling. Förslaget i promemorian Beskattning av vissa utbetalningar från arbetskooperativ och vid förenklad avveckling av ekonomiska för- eningar: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Skälen för regeringens förslag Kapitalvinstberäkning vid förenklad avveckling En andel i en ekonomisk förening är en delägarrätt (48 kap. 2 § inkomst- skattelagen). Kapitalvinster ska tas upp och kapitalförluster ska dras av. Kapitalvinsten beräknas som skillnaden mellan ersättningen för den avyttrade tillgången och omkostnadsbeloppet. Med omkostnadsbeloppet avses som huvudregel utgifter för anskaffning ökade med utgifter för förbättring (42 kap. 1 § samt 44 kap. 13 och 14 §§ inkomstskattelagen). Ett värdepapper anses avyttrat om det företag som gett ut det går i likvi- dation (44 kap. 7 § inkomstskattelagen). Detta innebär att det ska ske en beräkning av kapitalvinst eller kapitalförlust när en ekonomisk förening likvideras. Motsvarande bör gälla när en ekonomisk förening upplöses genom förenklad avveckling. Eftersom nuvarande bestämmelser i 44 kap. inkomstskattelagen inte omfattar förenklad avveckling behövs en särskild reglering för att uppnå motsvarande beskattningskonsekvenser som vid likvidation. En särskild fråga är som en avyttring ska anses ha skett vid förenklad avveckling. Vid likvidation gäller att en avyttring ska anses ske när ett företag går i likvidation, dvs. redan vid stämmans beslut om likvidation eller vid eller domstols likvidationsbeslut. Syftet med denna ordning är att möjliggöra beskattning av det som skiftas före upplösningen (se prop. 1993/94:234 s. 109). avveckling kan tillgångarna i föreningen inte skiftas före det att för- eningen är upplöst. Det finns därför inte skäl att bestämma avyttringstid- punkten på samma sätt som vid likvidation. Vid ett beslut om förenklad avveckling upplöses föreningen när beslutet får laga kraft. Det är natur- ligt att knyta avyttringstidpunkten till den tidpunkten. Med näringsbetingad andel avses en andel i ett aktiebolag eller en eko- nomisk förening som uppfyller villkoren i 24 kap. 14 § inkomstskatte- lagen och ägs av vissa i paragrafen närmare angivna juridiska personer, bl.a. en svensk ekonomisk förening som inte är ett investmentbolag (24 kap. 13 § inkomstskattelagen). Enligt 24 kap. 14 § första stycket inkomstskattelagen ska andelen vara en kapitaltillgång och uppfylla vissa förutsättningar. Andelen ska bl.a. inte vara marknadsnoterad. I andra stycket anges att andelen ska anses vara marknadsnoterad även om mark- nadsnoteringen har upphört i anslutning till inledandet av ett förfarande om inlösen, fusion, fission, likvidation eller konkurs. Dessa bestäm- melser motiveras av att det ska vara möjligt att kunna beskatta en kapital- vinst som uppkommer när kapitalplaceringsandelar avyttras till följd av bl.a. avnotering från en marknad. Marknadsnoterade andelar avnoteras som regel i samband med ett tvångsförfarande efter ett offentligt erbju- dande om uppköp, när det uppköpande företaget uppnått ett innehav av av kapitalet och rösterna i det företag som köps upp. I lagförarbetena anges att det inte var motiverat att kapitalplacerings- andelar på grund av en sådan avnotering ska kunna säljas eller lösas in utan beskattning av en kapitalvinst och att motsvarande gäller för det fall att avnotering sker under ett förfarande om inlösen i andra fall, likvi- dation, konkurs eller fusion (prop. 2002/03:96 s. 97 f.) Andelar i en ekonomisk förening kan vara föremål för handel på en reglerad marknad eller handelsplattform eller i vart fall för kontinuerlig allmänt tillgänglig notering på grundval av marknadsmässig omsättning. Andelarna kan således vara marknadsnoterade (se 48 kap. 5 § inkomst- skattelagen). I praktiken är det inte troligt att en förening som har note- rade värdepapper skulle kunna komma ifråga för förenklad avveckling. Men om så skulle vara fallet finns det anledning att anta att andelarna av- noteras i något skede om föreningen genomgår förenklad avveckling. På motsvarande sätt som vid likvidation bör kapitalplaceringsandelar som avnoteras i samband med ett förfarande om förenklad avveckling inte kunna säljas utan beskattning av en kapitalvinst. Det är därför nödvändigt att ändra bestämmelserna så att förenklad avveckling också får denna konsekvens. Det är osannolikt att en utgivare av värdepapper som är i likvidation eller under motsvarande avveckling skulle kunna uppfylla kraven för att dess andelar ska få fortsätta vara upptagna till handel på en handelsplats. Vidare kan det antas att avnotering vid förenklad avveckling kan komma att ske i samband med att föreningen själv beslutar om att ansöka om förenklad avveckling alternativt lämnar in sin ansökan till . Mot denna bakgrund bör det fastställas att redan inledandet av ett förfarande om förenklad avveckling som leder till en avnotering får den betydelsen att andelen ändå ska anses vara marknadsnoterad. 2017/18:185 sätt som vid likvidation är det inte heller nödvändigt att fastställa någon exakt tidpunkt då ett sådant förfarande ska anses ha inletts. För vissa företag gäller att kapitalvinster vid avyttring av närings- betingade andelar som huvudregel inte ska tas upp (25 a kap. 3 och 5 §§ inkomstskattelagen). Vid avyttring av andelar i ett skalbolag ska emeller- tid ersättningen tas upp som kapitalvinst (skalbolagsbeskattning) det be- skattningsår då delägarrätten avyttrats (25 a kap. 9 § inkomstskattelagen). Skalbolagsbeskattning ska dock inte ske om delägarrätten anses avyttrad på grund av bestämmelserna om likvidation i 44 kap. 7 § första stycket (25 a kap. 10 § första stycket 2 inkomstskattelagen).