urf · H5A5URF1 · 2018-02-14 00:00:00 — ningen att de områden som nämns i artikel 3 FEUF är uttömmande (utl. 2013/14:KU45 s. 28). Kommissionen, och rådetanser där- emot att det dessutomfinns ett antal frågor kopplade till EU:sinstitutioner och budget som till sin natur faller inom unionens exklusiva befogenhet (se t.ex. K(2011) 7693 med kommissionens svar på utlåtande /11:KU26). De olika tolkningarna i detta avseende ledde till att EU-institutionernas tolkningsföreträde kring subsidiaritetskontrollens tillämpningsområde bröts. Det skedde genom hänvisningen av ett förslag från Europapar- lamentet om ändring av den s.k. valakten om allmänna val till Europaparla- en skrivelse om inledandet av åttaveckorsfristen. tid bedömningen att förslaget omfattades av subsidiaritetskontrollen, och för- slaget hänvisades till trots avsaknaden av en skrivelse (SUB-23-2015/16). Till följd av detta ändrades handläggningsrutinen så att EU-samordningen fick i uppgift att särskilt uppmärksamma det berörda utskottets kansli på för- slag som bedöms uppfylla kriterierna för subsidiaritetskontroll men där den förslagsställande institutionen sannolikt gör en annan bedömning. terligare sådant förslag har ännu inte hänvisats för subsidiaritetskontroll. 4.2.7 Ärendenas behandling – måste ta ställning Ändringen av handläggningsrutinen som beskrivits ovan avsåg enbart situa- tioner där en skrivelse om inledandet av åttaveckorsfristen från den förslag- ställande EU-institutionen uteblir. Även fortsättningsvis gäller att utkast till lagstiftningsakter som följs av en skrivelse automatiskt hänvisas till ett utskott för beredning, oavsett om EU-samordningen preliminärt bedömt att subsidia- ritetskontrollen inte är tillämplig. hänvisades ett förslag inom unionens exklusiva befogenhet för handelspolitiken till näringsutskottet för subsidiaritetsprövning. Hänvis- ningengjordes efterattkommissionengenomettadministrativtmisstagskick- ade en skrivelse till om inledandet av åttaveckorsfristen för en sub- sidiaritetskontroll.Misstagetkorrigeradesnågraveckorsenaregenomattkom- missionen i ytterligare en skrivelse till de nationella parlamenten underströk att förslaget faller inom unionens exklusiva befogenhet (SUB-9-2016/17). Riksdagsordningengerintemöjlighettillavskrivningavsubsidiaritetsären- den (9 kap. 26 § med tilläggsbestämmelse 9.26.1). Genom hänvisningen av ärendet för beredning inträder därför ett absolut behandlingstvång enligt 10 kap. 3 § riksdagsordningen. Behandlingen av subsidiaritetsärenden innebär att utskottet måste ta ställning till om utkastet till lagstiftningsakt strider eller inte strider mot subsidiaritetsprincipen. Några andra alternativ gesinte för behand- lingen. I det aktuella fallet med förslaget inom handelspolitiken löste näringsut- skottet situationen genom att konstatera att subsidiaritetsprincipen inte är till- lämpligpåhandelsområdet,vilketdetaktuellaförslagetrörde,ochattförslaget således inte kan strida mot subsidiaritetsprincipen (NU prot. 2016/17:10). 4.2.8 Ärendenas avgörande – åttaveckorsfristen Åttaveckorsfristen för subsidiaritetskontrollen är uttryckt i artikel 6 i proto- koll 2 till . Fristen gäller för när de nationella parlamenten får lämna ett motiverat yttrande. Fristen börjar löpa i och med en skrivelse från kommissionen till de nationella parlamenten om att samtliga språkversioner av ett utkast till lagstiftningsakt har översänts och att åttaveckorsfristen för prövningen därmed inleds. Kommissionen har förklarat att augusti månad inte ska räknas med vid tillämpningen av åttaveckorsfristen (dnr 846-2009/10). Som nämnts ovan tillämpar rådet och liknande rutiner. I riksdagsordningen saknas hänvisning till åttaveckorsfristen. I princip gäl- ler således den generella regeln att ärenden ska avgöras under den valperiod då de har väckts (11 kap. 15 §). Det finns emellertid allmänna hänvisningar till åttaveckorsfristen i riksdagsordningens förarbeten (2008/09:URF2 s. 44, bet. 2009/10:KU2 s. 25). Det kan därför hävdas att det, trots att det inte är uttryckt, ändå ligger i riksdagsordningens intention att subsidiaritetsärenden ska avgöras inom åttaveckorsfristen. Det finns ett fall där avgett ett motiverat yttrande efter att åtta- veckorsfristen löpt ut (utl. 2010/11:MJU21). Utlåtandet med förslag till moti- verat yttrande sattes upp så långt ned på föredragningslistan att ärendet inte var slutdebatterat vid voteringen. Beslut fattades därför vid nästföljande ar- betsplenum, som ägde rum efter åttaveckorsfristens utgång. Följden blev att det strängt taget inte var ett motiverat yttrande i fördragens mening, eftersom ett sådant enbart får lämnas inom åttaveckorsfristen. Trots detta bokfördes det som ett motiverat yttrande av kommissionen (COM(2012) 373 s. 11). Vid två identifierade tillfällen har utskott behandlat subsidiaritetsärenden efter utgången av åttaveckorsfristen. I det första fallet noteras detta inte i pro- tokollet (TU prot. 2011/12:4 § 5). Utskottet har emeller- tid anfört att frågan ur ett subsidiaritetsperspektiv var okomplicerad utan risk för brott mot subsidiaritetsprincipen och att det därför inte ansågs finnas skäl att kalla till sammanträde enbart för behandling av ärendet, som var rent for- mellt till sin natur (2012/13:TU1y). I det andra fallet framgår av protokollet att ärendet bereddes via e-post och att samtliga ut- skottets ledamöter inom åttaveckorsfristen hade meddelat att de inte ansåg att ärendet stred mot subsidiaritetsprincipen (UU prot. 2012/13:1 § 1). Förvalårfinnsenbestämmelseombehandlingenavuppskjutnaochvilande ärenden i 10 kap. 6 § riksdagsordningen. Bestämmelsen innebär att betänkan- den i ärenden som har skjutits upp till nästa valperiod enligt tillämpliga be- stämmelser ska avges av de utskott som har valts av den nyvalda . Bestämmelsen gällerinteförriksdagensEU-ärenden,sombehandlasiutlåtan- den och inte i betänkanden. taren till bestämmelsen att tidsfristen är endast när det gäller riks- dagens prövning av subsidiaritetsprincipen gentemot EU-rättsakter, vilket kan innebära att ett utlåtande med ett motiverat yttrande kan behöva behandlas in- nan de nya utskotten har hunnit väljas. Kommittén ansåg dock att det är önsk- värt att utlåtanden i ärenden som har skjutits upp till nästa valperiod avges av det utskott somvalts av den nyvalda . Kommentaren hänvisar till två den nyvalda vid det första arbetsplenumet /11 (2012/13:URF3 s. 304). I riksdagsstyrelsens remissrunda av kommitténs förslag anfördes i ett re- missvar att det inte bara är önskvärt att utlåtanden i uppskjutna ärenden avges av den nyvalda utskott utan att både principiella och praktiska syn- punkter talar för att det borde vara så. I svaret anfördes att dessa synpunkter bör ta över alla hänsyn till tidsgränser inom EU. rade att det inte ingick i kommitténs uppdrag att utreda denna fråga och fann inga skäl att vid tillfället föreslå någon ändrad reglering (framst. s. 119). En sista iakttagelse är utskottens bruk av vad som kallas för villkorade be- slut i subsidiaritetsärenden. Det innebär att ett utskott har fattat ett beslut om att meddela att ett förslag inte strider mot subsidiaritetsprincipen under förut- sättning att förslaget senare kommer att hänvisas till utskottet för subsidiari- Det förefaller inte vara någon utbredd företeelse. har åtta fall identifierats från fyra utskott. Med undantag från ett fall 2016 är samtliga från subsidiaritetskontrollens två första år (KU prot. 2015/16:58, NU prot.2010/11:40,TUprot.2010/11:18,SfUprot.2009/10:32och2009/10:31). I fyrafall har villkorade beslut fattats omförslag somsenare inte har hänvisats för subsidiaritetsprövning (TU prot. 2010/11:18 och SfU prot. 2009/10:32). Ett utskott har hänvisat till tidsskäl för att fatta ett villkorat beslut (yttr. 2010/11:SfU2y s. 4). Det ligger nära till hands att tro att det även kan vara skälet för övriga beslut. Företeelsen kan då ses som ett sätt för utskotten att ha framförhållning i sitt arbete eller att ”städa bordet” inför längre sammaträdes- 4.2.9 Uppföljning av EU-lagstiftningen framhöll vikten av att genom det berörda ut- skottetföljersubsidiaritetsprincipenshanteringidenfortsattalagstiftningspro- cessen, särskilt i frågor där avgett ett motiverat yttrande. Om den föreslagna lagstiftningsakten antas utan att synpunkter i subsidia- ritetsfråganbeaktasavEU:sinstitutionerkandetfinnasanledningattöverväga om ytterligare åtgärder bör vidtas, ansåg utredningen med hänvisning till för- dragsbestämmelsen om att de nationella parlamenten via sina regeringar har möjlighet att väcka en ogiltighetstalan i . Enligt utredningen ändrade inte den bestämmelsen nämnvärt på faktiska möjligheter att få till stånd en sådan prövning eftersom redan kan uppmana re- geringen att väcka ett ärende i genom ett tillkännagivande. Ini- tiativ till ett sådant tillkännagivande får tas enligt vanliga regler, genom en motion eller ett utskottsinitiativ, menade utredningen som konstaterade att det vorefrämmandeförsvenskriksdagsrättattfattaettsådantbeslutinågonannan form än ett tillkännagivande (2008/09:URF2 s. 46). Behovet av att följa upp hur subsidiaritetsprincipen tillämpas i antagna lag- stiftningsakter har senare tagits upp av inom ramen för uppföljningenavriksdagenstillämpningavsubsidiaritetsprincipen(senedan). Till följd av uttalande i anslutning till detta har EU- samordningen vid kammarkansliet tagit på sig uppgiften att bistå utskotts- kanslierna i bevakningen av antagna lagstiftningsakter och av kommissionens tillbakadraganden av framlagda utkast till lagstiftningsakter. har i uppgift att följa tillämpningen i av sub- sidiaritetsprincipen och en gång meddela kammaren sina iakttagelser (7 kap. 8 § RO). har uttalat att denna uppföljning kom- mer att kunna ge utskotten vägledning i subsidiaritetskontrollen och också på- mint om att utskotten vid behov kan inhämta syn- punkter i fråga om tillämpningen av subsidiaritetsprincipen genom möjlig- heten för det beredande utskottet att inhämta yttranden från andra utskott i ärendet (bet. 2009/10:KU2 s. 14). I det följande beskrivs den vägledning som gett öv- riga utskott genomuttalanden i anslutning till ändringen av riksdagsordningen och de sju uppföljningsärenden som genomförts. I uppföljningsären- dena har återkommande även haft synpunkter på kont- rollmekanismens hantering på EU-nivå, t.ex. i fråga om bristande moti- veringar och att EU-beslutsprocessen inte inväntar utfallet av de nationella parlamentens prövningar. Dessa synpunkter redogörs inte närmare för här. Isambandmedinförandetavsubsidiaritetsprövningeniriksdagsordningenan- förde att utskotten i prövningen bör hämta vägledning från de riktlinjer som alltsedan subsidiaritetsprincipen infördes i varit vägledande vid tillämpningen av subsidiaritetsprincipen. Dessa riktlinjer beskriver vad senare kommit att kalla för tvåstegsme- toden (bet, 2009/10:KU2 s. 13, bet. 2010/11:KU18 s. 22). Tvåstegsmetoden innebär att man först ställer frågan om det är möjligt att uppnå målen för den föreslagna åtgärden genom att den företas på nationell, regional eller lokal nivå. Om svaret är nekande ska åtgärden vidtas på unions- Om svaret är jakande ska frågan ställas om målen för åtgärden kan upp- aspekter på den föreslagna åtgärden som inte på ett tillfredsställande sätt kan regleras genom åtgärder av medlemsstaterna. gavs anledning att överväga vilken betydelse propor- tionalitetsprincipen kan ha vid subsidiaritetsprövningen. tet fann att utskotten var oförhindrade att göra en form av proportionalitetstest inom ramen för subsidiaritetsprövningen men underströk att subsi- diaritetsprövningen handlar om att avgöra om en åtgärd bör vidtas på med- lemsstatsnivå eller unionsnivå, inte om att framföra synpunkter i sak på den föreslagna åtgärden (bet. 2010/11:KU18 s. 22). nådde sin slutsats efter att ha noterat att det av för- dragens och protokollets ordalydelser inte följer någon skyldighet för de na- parlamenten att följa proportionalitetsprincipens tillämpning, men att det inte motsatsvis betyder att de nationella parlamenten inte får eller bör göra en sådan prövning inom ramen för subsidiaritetsprövningen. skottet menade tvärtom att det finns visst stöd i litteraturen och i EU- domstolens praxis för att ett visst mått av proportionalitetsbedömning kan an- ses ligga inom ramen för subsidiaritetsprövningen. Slutligen fick det enligt utskottet anses framgå av orden ”endast om och i den mån” i subsidiaritets- principen att subsidiaritetsprövningen innefattar ett proportionalitetskriterium och att det därav följer att den föreslagna åtgärden inte får gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen. I ett senare sammanhang förtydligade att det inte är fråga om renodlade proportionalitetsbedömningar utan om ett proportion- alitetstest inom ramen för subsidiaritetsprövningen (bet. 2014/15:KU5 s. 39). Delar av förslag och av paket toden inte är begränsad till att bara tillämpas på ett lagstiftningsutkast i sin helhet, utan att den kan användas för att pröva om olika delar av ett lagstift- ningsutkast strider mot subsidiaritetsprincipen (bet. 2011/12:KU4 s. 23). stitutionsutskottet förtydligade innebörden av detta i ett senare sammanhang genom att konstatera att ett utskott således kan pröva olika delar av ett förslag och komma fram till att vissa delar av förslaget inte är förenliga med subsidi- aritetsprincipen medan andra delar är förenliga med subsidiaritetsprincipen (KU prot. 2011/12:27). I uppföljningsärendet konstaterade också att det föl- jer av det faktum att uttrycket ”paket” inte används i fördragsprotokollet att varje utkast till lagstiftningsakt subsidiaritetsprövas för sig, oberoende av om kommissionen valt att lägga fram det i ett paket med flera anslutande utkast eller inte (bet. 2011/12:KU4 s. 35). Urval, prioritering och förenklad behandling I det tredje uppföljningsärendet anförde flera utskott i sina yttranden att riks- dagen, i likhet med vissa andra länders parlament, borde införa någon form av urval av vilka utkast till lagstiftningsakter som ska prövas. Konstitutionsut- skottet ansåg att övervägande skäl talade för att behålla den rådande ord- ningen. framhöll att det, även om riksdags- ordningen ställer krav på att samtliga utkast till lagstiftningsakter ska prövas av utskotten, inte finns något hinder mot att någon form av förenklad behand- ling används. Det finns inga formella krav på att alla ärenden ska beredas på ett visst sätt eller vid ett visst antal sammanträden. Den s.k. tvåstegsmetoden som förordats, förtydligade , är endast en metod för att nå fram till om ett förslag är förenligt med subsidiaritetsprincipen eller inte (bet. 2012/13:KU8 s. 29 f.). Som exempel på en form av förenklad behandling hänvisades till det förfa- ringssätt som trafikutskottet tidigare tillämpat och beskrivit i sitt yttrande i det föregående uppföljningsärendet. Förfaringssättet tillämpades på ärenden som bedömdes vara så okontroversiella att någon djupare analys inte kunde anses varamotiverad.Detvart.ex.förslagomkodifieringavbefintligalagstiftnings- akter och andra enklare ärenden som tekniska föreskrifter för vissa typer av transportfordon. För dessa ärenden gjordes en sammanställning av berörda EU-dokument med sammanfattning och särskilda kommentarer med anled- ning av subsidiaritetsprövningen (yttr. 2011/12:TU2y s. 3 f.). I ställningstagandet anförde även att förslag till EU- lagstiftning som inte gäller bör subsidiaritetsprövas i sedvanlig ord- ning; det kan t.ex. handla om fördjupade samarbeten där inte deltar eller om den ekonomiska politiken i euroområdet, detta eftersom det inte kan uteslutas att sådana förslag ändå kan få betydelse för . Uppföljning av motiverade yttranden I det fjärde uppföljningsärendet konstaterade att flera utskott anser att det bör införas rutiner för att följa upp hur invänd- ningar mot subsidiaritetsprincipens tillämpning har tillgodosetts i den antagna lagstiftningen och att skulle kunna ge utskotten stöd i detta genom att bevaka antagandet av lagstiftningsakter och även tillbakadra- ganden av förslag. menade att utskotten bör stå för den analys som behöver utföras och att det kan finnas anledning att överväga om ytterligareåtgärderbörvidtasominteriksdagensinvändningar harbeaktatsav EU:s institutioner (bet. 2013/14:KU5 s. 39). Efter uttalande har EU-samordningen tagit på sig uppgiften att bevaka och uppmärksamma utskotten genom deras kanslier på antagandet av lagstiftningsakter och tillbakadragandet av liggande förslag. Vikten av tydlighet och prövning av översända befintliga förslag I det femte uppföljningsärendet påminde om vikten av att ett motiverat yttrande innehåller ett tydligt formulerat ställningstagande till att ett förslag strider mot subsidiaritetsprincipen. Tydlighet ansågs viktig ef- tersom det kan få betydelse vid sammanräkningen av de avgivna motiverade yttrandena och därmed för om ett gult kort utfärdas eller inte (bet. 2014/15:KU5 s. 39). Påminnelsen syftade på tidigare uttalanden i dels en granskning av kom- missionens årsrapport om förbindelserna med de nationella parlamenten, dels ett yttrande till justitieutskottet inom ramen för ett subsidiaritetsärende (utl. 2011/12:KU5, KU prot. 2011/12:27 § 1). Yttrandet till justitieutskottet är det enda exemplet på att ett utskott bett om vägledning i prövningen av subsidiaritetsprincipens tillämpning inom ett ärende. grund av de frågor somjustitieutskottet ställde får det förstås att konstitutions- utskottet, genom beskedet att det i ett motiverat yttrande tydligt bör framgå att utkastet strider mot subsidiaritetsprincipen, inte såg någon möjlighet att avge ett motiverat yttrande med innebörden att ett förslag varit så oklart att en sub- sidiaritetsprövning inte kunnat genomföras. också tolkningen att motiverade yttranden endast kan lämnas över översända befintliga utkast till lagstiftningsakter och att det därmed inte torde finnas nå- gon möjlighet att ange att förslaget i en senare utformning kan komma att strida mot subsidiaritetsprincipen. I det sjätte uppföljningsärendet konstaterade att riksda- gen har ett väl fungerande system för subsidiaritetsprövningar. deltar inom sina respektive beredningsområden, vilket innebär att arbetsbör- dan fördelas någorlunda väl mellan utskotten. strök även vikten av attutskotten fortsätter attta subsidiaritetsprövningarna på lika stort allvar som (bet. 2015/16:KU5 s. 27). Samarbete med andra nationella parlament kan dock tjäna som referens till en samlad redogörelse för vad konstitutions- utskottet i tidigare uppföljningsärenden anfört ominhämtandet av information om andra nationella parlaments subsidiaritetsprövningar (bet. 2016/17:KU5 s. 15 f.). har vid upprepade tillfällen betonat värdet av in- formationsutbyte mellan de nationella parlamenten, om möjligt på politisk nivå, bl.a. i syfte att säkra det effektiva utövandet av de parlamentariska befo- genheterna i unionsfrågorna, särskilt när det gäller övervakningen av subsidi- aritetsprincipen.Konstitutionsutskottetharävenanförtattettsyftekanvaraatt rent allmänt skaffa information om vilka synpunkter som kan anläggas i fråga om ett förslags förenlighet med subsidiaritetsprincipen, men också att göra andra länder uppmärksamma på synpunkter som ett utskott i har eller att samla många länder för att uppnå de i protokollet angivna tröskelvär- dena för att få ett förslag omprövat. Om sådana kontakter företas på tjänste- mannanivå bör de dock först vara förankrade i utskottet. Dessutom har uttalat att det krävs ett ökat samarbete mellan de nationella parlamenten för att i de fall det finns invändningar mot ettförslagsförenlighetmedsubsidiaritetsprincipenkunnasamlasåmångalän- der som möjligt för att uppnå trösklarna för att få ett förslag omprövat. I sam- manhanget framhölls att flera utskott har goda erfarenheter av kontakter med riksdagensrepresentantiBryssel.Konstitutionsutskottetharsenareävenpekat på möjligheter till informationsutbyte exempelvis inom ramen för Cosac och andra interparlamentariska möten, men att det förutsätter att dessa möten in- faller inom åttaveckorsfristen, vilket sällan torde vara fallet. Konstitutionsut- skottet såg ingen möjlighet att inom det då aktuella uppföljningsärendet be- svara frågan om hur ett närmare samarbete mellan de nationella parlamenten ska kunna komma till stånd men ansåg att frågan måste börja diskuteras och att det möjligen kan finnas skäl för självrannsakan när det gäller hur samar- betethittillsharfungerat.Vidareharkonstitutionsutskottetansettattriksdagen bör verka för attIPEX() utveck- las till att bli ett effektivare verktyg för informationsutbyte mellan de nation- ella parlamenten. Eftersom tidsfristen börjar löpa i alla medlemssta- ter har utskotten som regel begränsad nytta av IPEX under själva beredningen av ett ärende men det finns enligt en förbättringspot- ential i fråga om i vilken omfattning information läggs in i IPEX och att den läggs in på ett språk som är tillgängligt för andra parlament (s. 55). 4.2.11 Praktiska erfarenheter av subsidiaritetskontrollen Ärenden, årsrytm och fördelning per utskott bedömde att subsidiaritetskontrollen av utkast till lag- stiftningsakter skulle medföra en ökning av arbetsbördan för utskotten. För några utskott skulle ökningen knappast bli märkbar men för andra, t.ex. miljö- och jordbruksutskottet och trafikutskottet, skulle den bli påtaglig. Eftersom EU:sdåvarande tredje pelare(straffrättsligt ochpolisiärt samarbete) i och med Lissabonfördraget läggs under det ordinarie lagstiftningsförfarandet förvän- tade sig utredningen en viss förskjutning i riktning mot justitie-, civil- och so- cialförsäkringsutskottens områden. Årsrytmen i EU:s lagstiftningsaktivitet förväntades sammanfalla med årsrytm med undantag för att riks- dagenintesammanträderijulimånaddåmångalagstiftningsförslagläggsfram av kommissionen (2008/09:URF2 s. 52). I en arbetspromemoria till utredningen uppskattades antalet subsidiaritets- prövningar till i genomsnitt ungefär sex . Vidare noterades att anta- let utkast till lagstiftningsakter stiger juni–– december medan antalet minskar . Slutsatserna baserades på kommissionens förslag till förordningar och direktiv –2008 (2008/09:URF s. 107 f.). Med facit i hand var detta en förhållandevis god prognos. Det genomsnitt- liga antalet ärenden för den samlade perioden –2016 har visat sig något högre, knappt åtta . En bidragande orsak till detta kan vara att inte bara förslag till förordningar och direktiv, utan även förslag till beslut kan bli föremål för subsidiaritetsprövning. När det gäller årsrytmen bekräftas mönst- ret med toppar ––december samt ett lägre antal förslag , som framgår av diagram 17 nedan. En kompletterande anmärkning är attflestförslagharpresenteratsunderdecemberochattdetocksåfinnsentopp . Det ska påpekas att enskilda år uppvisar avvikelser från mönstret. Diagram 17 Inlämnade utkast till lagstiftningsakter för subsidiaritetspröv- ning 2010–2016 Källa: EU-diarium. Not: Uppgiften avser datum för när ett utkast till lagstiftningsakt som senare hänvisats för subsidiaritets- prövning har lämnats in till . Det kan med tanke på riksdagsarbetets årsrytm vara mer relevant att utgå från när åttaveckorsfristen för subsidiaritetsprövningen inleds än när utkasten till lagstiftningsakter lämnats in. I enstaka fall kan det förflyta betydande tid från det att utkastet lämnas in till dess att åttaveckorsfristen för prövningen inleds. Som framgår av diagram 18 nedan innebär det dock inte någon påtaglig för- skjutning i mönstret. Det blir en viss utjämning och även . Till detta kommer också en total överföring, som inte framgår av diagrammet, i och med att augusti månad inte räknas med i åttaveckorsfristen. Frister som inleds börjar alltså i praktiken löpa först från . Diagram 18 Inledda åttaveckorsfrister för subsidiaritetsprövningar 2010–2016 Källa: EU-diarium, arkiverade skrivelser om inledande av åttaveckorsfristen. Not: Uppgiften avser datum för skrivelsens inlämnande. Det är alltid samma datum som för skrivelsens upprättande, vilket utgör startpunkt för åttaveckorsfristen.