eunbil · H50N4C1F52 · 2018-01-01 00:00:00 — Kommenterad dagordning för rådets möte för rättsliga och inrikes frågor (RIF) den 4– Godkännande av dagordningen (Sr , Sr Fritzon) Se bifogad preliminär dagordning. Godkännande av A-punkterna (Sr , Sr Fritzon) a)Lista över icke lagstiftande verksamhet b)(ev.) Lista över lagstiftande verksamhet (Offentlig överläggning i enlighet med artikel 16.8 i fördraget om Europeiska unionen) Det har ännu inte presenterats någon A-punktslista. Avtalsrätt – direktivet om försäljning av varor (Sr Fritzon) Avsikten med behandlingen i rådet ST 9261/2018 INT KOM (2017) 637 slutlig /0288 (COD) Ändrat förslag till och rådets direktiv om vissa aspekter på avtal om försäljning av varor Fakta-PM 2017/18:FPM21 behandlad vid samråd med : - behandlad vid överläggning med eller information till riksdagsutskott: Information till civilutskottet . Överläggning med om svensk ståndpunkt. Kommissionen presenterade ett förslag till direktiv om vissa aspekter på avtal om försäljning av varor på nätet eller annan distansförsäljning av varor. ändrade kommissionen direktivförslaget till att omfatta all försäljning av varor oavsett om det sker på nätet eller i butik. I direktivet fastställs vissa krav om avtal vid försäljning av en vara mellan en säljare, i egenskap av näringsidkare, och en konsument. bedöms tre frågor komma att omfattas av den politiska debatten på RIF- rådsmötet. Den första frågan tar sikte på om alla konsumentvaror ska omfattas av ett och samma regelverk och i så fall om varor med integrerat digitalt innehåll eller digital tjänst ska omfattas av varudirektivet. I rådets allmänna inriktning om direktivförslaget om tillhandahållande av digitalt innehåll anges att en vara med integrerat digitalt innehåll i sin helhet ska omfattas av varudirektivet. Ordförandeskapets inriktning är nu att rådet ska bekräfta att varudirektivet ska reglera en vara med integrerat digitalt innehåll i sin helhet. Den andra frågan gäller hur systemet för påföljder vid fel i en vara ska se ut. Ordförandeskapet önskar få rådets vägledning om de fortsatta förhandlingarna om varudirektivet ska fortsätta utifrån den kompromiss om påföljdssystemet som uppnåtts inom ramen för trilogförhandlingarna om det digitala innehållet. Den tredje frågan gäller harmoniseringsnivån av tidsfristen för konsumentens reklamationsskyldighet. Ordförandeskapets fråga är om harmoniseringsnivån ska vara samma som i rådets allmänna inriktning om det digitala innehållet. I inriktningen anges att tidsfristen inte får vara kortare än . Detta är väl förenligt med den 3-åriga reklamationsfrist som anges i konsumentköplagen. ställer sig positiv till direktivförslaget. har ställt sig bakom den svenska ståndpunkten (se regeringens promemoria, ärende dnr 1797-2017/18). kan utifrån ståndpunkten stödja ordförandeskapets inriktning att rådet ska bekräfta att varudirektivet ska reglera en vara med integrerat digitalt innehåll i sin helhet. anser att frågan om påföljdssystemet behöver diskuteras ytterligare på teknisk nivå och att det i vart fall delvis behövs annorlunda regler i varudirektivet än i direktivet om digitalt innehåll. stödjer ordförandeskapets inriktning om att tidsfristen inte får vara kortare än för konsumentens reklamationsskyldighet. Direktivet om insolvens, omstrukturering och en andra chans (Sr Fritzon) Avsikten med behandlingen i rådet ST 9236/18 ST 9236/18 ADD 1 dokument: KOM (2016) 723 Förslag till och rådets direktiv om förebyggande rekonstruktionsregelverk, en andra chans och åtgärder för att öka effektiviteten i rekonstruktions-, insolvens- och skuldavskrivningsförfaranden och om ändring i direktiv /30 Fakta-PM 2016/17:FPM34 9316/17 JUSTCIV 112 EJUSTICE 65 ECOFIN 418 COMPET 415 EMPL 312 SOC 398 CODEC 833 – Ordförandeskapets dokument till Coreper/rådet. 15201/17 JAI 1136 JUSTCIV 281 EJUSTICE 152 ECOFIN 1065 COMPET 838 EMPL 595 SOC 779 CODEC 1966 – Ordförandeskapets dokument till rådet. behandlad vid samråd med behandlad vid överläggning med eller information till riksdagsutskott Information till civilutskottet , och . Överläggning med civilutskottet . Kommissionen presenterade förslaget till direktiv om företagsrekonstruktion och om en andra chans för seriösa företagare. Förslaget utgör en del av arbetet med kapitalmarknadsunionen. Det utgör även en av de prioriterade åtgärderna i kommissionens inremarknadsstrategi. Förslaget innehåller tre delar. För det första regler om rekonstruktion av företag. För det andra innehåller förslaget regler som syftar till att ge entreprenörer (fysiska personer som driver näringsverksamhet) möjlighet till skuldavskrivning. För det tredje innehåller förslaget vissa regler som syftar till att effektivisera medlemsstaternas förfaranden för konkurs, företagsrekonstruktion och skuldsanering. Denna del tar sikte bl.a. på att personal vid myndigheter har kompetens, att handläggningen sker snabbt, att konkursförvaltare och rekonstruktörer har lämplig utbildning samt att det finns system för tillsyn och sanktioner. I denna del finns också regler om statistikinsamling. På rådsmötet förväntas medlemsstaterna anta en allmän inriktning rörande delarna om skuldavskrivning, effektivare förfaranden och statistik. godkände regeringens förslag till ståndpunkt . Regeringen anser att kan stödja den föreslagna allmänna inriktningen som ryms inom den svenska ståndpunkten. IIa-förordningen: omarbetning (Sr Fritzon) Avsikten med behandlingen i rådet ST 9227/18 Fakta-PM 2015/16:FPM116 Ny II-förordning KOM (2016) 411 Förslag till rådets förordning om behörighet, erkännande och verkställighet av avgöranden i äktenskapsfrågor och frågor om föräldraansvar, och om internationella bortföranden av barn (omarbetning) behandlad vid samråd med behandlad vid överläggning med, eller information till, riksdagsutskott Information har lämnats till civilutskottet och . Överläggningar har hållits med civilutskottet , , och . Förslaget till en omarbetad II-förordning lades fram av kommissionen . Förhandling i rådsarbetsgrupp har pågått . Förslaget har varit föremål för riktlinjedebatt vid RIF-rådsmöte den 8–, den 7–och den 8–. Behovet av en skyndsam översyn Det är angeläget att revideringen av förordningen slutförs. Rådet bör därför kunna åta sig att uppnå en politisk överenskommelse om en omarbetad förordning till utgången av . Erkännande och verkställighet av interimistiska åtgärder Det är angeläget att olovligen bortförda eller kvarhållna barn snabbt och säkert återförs till sin hemviststat. Det kan därför finnas skäl att i förordningen införa en möjlighet erkänna och verkställa interimistiska åtgärder, inklusive skyddsåtgärder, när det är nödvändigt för att underlätta eller möjliggöra ett återförande av ett barn. Placering av barn i en annan medlemsstat Mot bakgrund av att socialnämnden enligt svensk rätt medverkar vid varje placering av ett barn utanför det egna hemmet finns det anledning att verka för att samtycke ska krävas vid alla placeringar av barn i en annan medlemsstat. Utformning av systemet för erkännande och verkställighet Utgångspunkten bör vara en enhetlig ordning för erkännande och verkställighet, eftersom detta förenklar för tillämparna, men en ordning med specialregler för ”privilegierade” beslut bör också kunna accepteras. Det centrala är att regelverket blir så enkelt som möjligt med bibehållen rättssäkerhet. Se vidare i bifogad promemoria. Övriga frågor (Sr , Sr Fritzon) -Aktuella lagstiftningsförslag information från ordförandeskapet Avsikten med behandlingen i rådet Information från ordförandeskapet om aktuella lagstiftningsförslag. Förordningen om Europeiska åklagarmyndigheten: genomförande (Sr ) Avsikten med behandlingen i rådet Dokument: Det har ännu inte presenterats något dokument för behandlingen i rådet. KOM (2013) 534 Förslag till förordning om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten, och Faktapromemoria 2013/14:FPM10. behandlad vid samråd med , , , , , , , , , , , , , och . behandlad vid överläggning med, eller information till, riksdagsutskott: JuU), (info. JuU), (info. JuU), (överläggning JuU), (info. JuU), (skriftlig info. JuU), (info. JuU), (överläggning JuU), (info. KU), (info. JuU), (info. JuU), (info. JuU), (info. JuU), (info. JuU), (info. JuU), (överläggning JuU), (info. JuU), (info. JuU) och (info JuU). Förordningen om inrättande av en europeisk åklagarmyndighet (Eppo) antogs vid RIF- rådet . Förutom står även , , , och utanför Eppo. har ännu inte anslutit sig men det förväntas att även de går med i Eppo. Medlemsstater som väljer att stå utanför Eppo-samarbetet har möjlighet att ansluta sig i efterhand. Det är tänkt att inrättandet av Eppo ska ta , dvs. att Eppo möjligen ska kunna vara operativt . Det förväntas att ett antal juridiska och organisatoriska åtgärder kommer att vidtas för att Eppo ska kunna bli operativ. anordnade kommissionen och det bulgariska ordförandeskapet en konferens om inrättandet av Eppo. Kommissionen betonade då vikten av samarbete mellan Eppo och andra unionsbyråer och organ. Generellt uttrycktes också önskemål om att alla medlemsstater ska delta i Eppo. Kommissionen förväntas löpande informera om processen med att inrätta Eppo. Strategin och handlingsplanen för e-juridik 2019–2023 (Sr ) Avsikten med behandlingen i rådet 8990/18 EJUSTICE 57 JAI 429 JURINFO 35 behandlad vid samråd med : - behandlad vid överläggning med eller information till riksdagsutskott: - EU:s medlemsstater samarbetar under namnet e-juridik för att öka tillgången till rättslig information, underlätta tillgången till rättsliga förfaranden och möjliggöra elektronisk kommunikation på det rättsliga området. Fokus är gränsöverskridande rättsliga ärenden och situationer. Samarbetet utgår från en strategi, där mål och principer framgår, och en handlingsplan med åtgärder och projekt som genomför strategin. Dessa dokument gäller och diskussioner om en ny strategi har inletts. Medlemsstaterna är i stort överens om vad strategin bör innehålla, så som att målen för samarbetet är relevanta, att samarbetet på området grundar sig på frivillighet och att arbetet måste utgå från användarnas behov. Medlemsstaterna är vidare överens om att den nya strategin bör ta höjd för införandet av ny teknik och att den nya handlingsplanen bör innehålla färre åtgärder och projekt än nuvarande handlingsplan. är nöjda med det övergripande utfallet av diskussionerna . -Det kommande ordförandeskapets arbetsprogram (Sr ) Föredragning av den österrikiska delegationen Avsikten med behandlingen i rådet Det inkommande ordförandeskapet kommer att presentera sitt arbetsprogram för perioden juli – . RÄTTSLIGA OCH INRIKES FRÅGOR Elektroniska bevis (Sr ) a)Förordningen om en europeisk framtagningsorder och en europeisk order om bevarande av elektroniska bevis b)Direktivet om juridiska ombud för inhämtning av bevismaterial Avsikten med behandlingen i rådet Dokument Det har ännu inte presenterats något dokument för behandlingen i rådet. Fakta-PM (2017/18:FPM88) Kommissionens förslag (COM (2018)225 och COM (2018)226) behandlad vid samråd med : - behandlad vid överläggning med eller information till riksdagsutskott: Överläggning med justitieutskottet . Kommissionen presenterade sina förslag till förordning respektive direktiv om e- bevisning . Förordningen, som är helt ny i sitt slag, syftar till att ge brottsbekämpande myndigheter inom EU ett ändamålsenligt och effektivt verktyg för att få tillgång till elektroniska uppgifter, som kan användas som bevisning i ett straffrättsligt förfarande. Regleringen innebär att en myndighet i en medlemsstat kan vända sig direkt till en tjänsteleverantör i en annan medlemsstat med en begäran om att elektroniska uppgifter ska bevaras eller lämnas ut. Detta ska ske genom utfärdande av en så kallad Order eller European Preservation Order. Var uppgifterna rent fysiskt finns lagrade spelar ingen roll. Med tjänsteleverantör avses såväl företag som erbjuder elektroniska kommunikationstjänster som företag som erbjuder olika sorters informationstjänster, däribland sociala medieföretag som Facebook och Google. Även företag som erbjuder rena it-infrastrukturtjänster som t.ex. IP-adresser och domännamn omfattas. Förslaget tar endast sikte på lagrade uppgifter. Genom direktivet införs ett krav på att tjänsteleverantörer som erbjuder sina tjänster i unionen ska utse en juridisk representant, en så kallad Legal Representative, som ska vara placerad i ett EU-land. Den juridiska representanten ska ha som uppgift att ta emot ordrar om att bevara eller lämna ut elektroniska uppgifter, samt se till att myndigheternas beslut och ordrar efterlevs och verkställs. Direktivet syftar till att skapa förutsebarhet för både medlemsstaternas myndigheter och tjänsteleverantörerna samt att förenkla samarbetet och gäller alla tjänsteleverantörer som erbjuder sina tjänster inom EU, vare sig de är etablerade inom unionen eller inte. Medlemsstaterna kommer på så sätt alltid att veta vart en order om utlämnande eller bevarande av uppgifter ska skickas. Flera av de stora företag som innehar elektroniska uppgifter av intresse är inte europeiska utan t.ex. amerikanska. har antagit en egen lag (den s.k. Cloud Act) som innebär att tjänsteleverantörer i regel ska vara skyldiga att följa en begäran från amerikanska myndigheter att lämna ut uppgifter, oavsett var sådana uppgifter finns lagrade. Medlemsstaterna har på tjänstemannanivå överlag ställt sig positiva till förslagen. Flera har dock uttryckt oro över rättsakternas förhållande till lagstiftning. En klar majoritet ser helst en EU-gemensam överenskommelse med om tillgång till elektronisk bevisning, snarare än en rad bilaterala avtal mellan och EU:s medlemsstater. Flera medlemsstater har uttryckt önskemål om en mer heltäckande rättsakt som även inkluderar så kallad direktåtkomst och realtidsavlyssning. Det har ännu inte presenterats något underlag inför det kommande rådsmötet. Det har dock aviserats att några utvalda frågor kommer att diskuteras. Det mesta talar för att frågan om förordningens tillämpningsområde kommer att behandlas och att ministrarna kommer att få ta ställning till om rättsakten ska utvidgas till att även omfatta direktåtkomst och realtidsavlyssning. Regeringen välkomnar i stort de förslag som kommissionen har lagt och stödjer initiativ för att ge de brottsbekämpande myndigheterna ändamålsenliga och effektiva verktyg för inhämtandet av elektronisk bevisning. Som alltid i dessa sammanhang måste skyddet för enskildas rättssäkerhet och personliga integritet beaktas. Ordningen måste också innefatta ett tillräckligt och ändamålsenligt skydd för grundläggande fri- och rättigheter samt värna våra svenska grundlagsregler om bl.a. tryck- och yttrandefrihet. Vidare är det av vikt att företag inte åsamkas oproportionerliga kostnader till följd av regleringen. I den specifika frågeställning som väntas bli aktuell på RIF rådet anser regeringen att det skulle kunna finnas fördelar för brottsbekämpningen med en heltäckande reglering på området, där även realtidsavlyssning och direktåtkomst inkluderas. En sådan komplettering av förevarande förordning skulle dock troligen kräva att de pågående förhandlingarna fördröjs i väntan på kommissionens kompletteringar. Dessutom är det, som kommissionen har konstaterat, osäkert om en sådan komplettering omfattas av den rättsliga grunden för förslaget. Regeringen stödjer kommissionens arbete med att överväga olika lösningar för att de brottsbekämpande myndigheterna ska få den tillgång till elektronisk bevisning som de behöver. Först när det finns ett förslag till reglering kring realtidsavlyssning och direktåtkomst att analysera kan ställning tas till om en sådan reglering är lämplig. eventuell utvidgning av tillämpningsområdet kräver under alla förhållanden att även skyddet för enskilda stärks i motsvarande mån. Se vidare i bifogad promemoria. Terrorismens offer (Sr ) Avsikten med behandlingen i rådet Diskussion och antagande av rådslutsatser Dokument: Det har ännu inte presenterats något slutligt dokument för behandlingen i rådet. behandlad vid samråd med : - behandlad vid överläggning med eller information till riksdagsutskott: - presenterade ett förslag till rådslutsatser om stöd till offer för terrorism. Utkastet har sedan diskuterats och successivt omarbetats och våren och kommer upp i för diskussion och antagande. Förslaget syftar till att främja ett effektivt samarbete mellan myndigheter och andra aktörer som ansvarar för skyddet av offer för terrorism och uppges vara inspirerat av de lärdomar och de behov som identifierats efter de senaste terroristattackerna i . Dessa attacker visade att terrorismen har en internationell dimension när det gäller gärningsmän och offer som måste beaktas vid utformningen och genomförandet av nationella skyddssystem för offer för terrorism. Förslaget syftar inte till att skapa nya rättigheter eller skapa nya strukturer utan att hjälpa offren att effektivt utöva sina rättigheter. Detta ska bland annat ske genom att medlemsstaterna uppmanas att identifiera kontaktpunkter för att underlätta samordning och utbyte av information. Det betonas att befintliga strukturer ska utnyttjas och att synergieffekter med andra EU-initiativ om brottsoffers rättigheter ska eftersträvas. I förslaget ingår också en uppmaning till kommissionen att stötta inrättandet av ett samordningscenter för offer för terrorism som ska ha till uppgift att samla nödvändig expertis på området och stötta medlemsstater genom att ta fram en guide för best praxis för stöd till offer för terrorism. Avsikten är inte att kommissionen eller medlemsstaterna ska ansvara för detta center, utan en tredje part. uppfattning är att befintliga instrument på området egentligen är tillräckliga och att vi så långt möjligt bör undvika att skapa särlösningar för särskilda brottsoffer när det redan finns en generell reglering som avser alla brottsoffer. Vi ser därför inget uppenbart behov av rådslutsatser. Syftet att underlätta för brottsoffer är dock viktigt och vi kan därför ställa oss bakom rådslutsatserna som de nu är utformade. – Ministermötet mellan och om rättsliga och inrikes frågor (den 22–) (Sr , Sr Fritzon) Avsikten med behandlingen i rådet Information från ordförandeskapet om ministermötet mellan och om rättsliga och inrikes frågor som hölls i den 22–. Förordningen om ändring av den europeiska viseringskodexen (Sr Fritzon) Avsikten med behandlingen i rådet Dokument: 9043/18 VISA 119 MIGR 65 COMIX 261 CODEC 785 FaktaPM 2017/18: FPM71 Revidering av EU:s viseringskodex KOM (2018)252 slutlig Förslag till och rådets förordning 810/2009 om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodex) behandlad vid samråd med : - behandlad vid överläggning med eller information till riksdagsutskott: Överläggning med SfU . EU:s viseringskodex, som beslutades , fastställer gemensamma regler för utfärdande av viseringar till Schengenområdet. Reglerna syftar till att förenkla för de viseringssökande och underlätta för de lagliga resenärerna, som irreguljär migration motverkas. Viseringskodexen har bidragit till ett mer harmoniserat utfärdande av viseringar till Schengenområdet. Samma regler och krav gäller oavsett vilken medlemsstat som hanterar och beslutar om en visering. De ändringar i viseringskodexen som kommissionen föreslagit syftar till att ytterligare förenkla viseringsprocessen för sökande med god viseringshistorik genom bl.a. krav på kortare handläggningstider och harmonisering av utfärdande av långtidsviseringar som gäller för flera inresor. För att främja återtagande av tredjelandsmedborgare som befinner sig olagligen i EU föreslås en koppling mellan viseringspolitik och återtagande. En gradvis och pragmatisk ansats där gemensamma EU insatser inom ramen för viseringskodexen föreslås vidtas mot tredjeland som inte samarbetar på återtagandeområdet. Regeringen stödjer förslaget om att kodifiera användning av viseringspolitiska åtgärder för att främja återtagandet med tredjeländer. Det är viktigt med samordnande och välavvägda EU-åtgärder som tar i beaktande den långsiktiga och särskilda relationen med det aktuella tredjelandet, inklusive återvändandesituationen och viseringspolitiska konsekvenser. Regeringen anser att i första hand ska åtgärderna riktas mot diplomater och tjänstepassinnehavare samt deras familjemedlemmar, men om dessa inte får avsedd effekt kan mer generella åtgärder i vissa fall behöva aktualiseras. Det är viktigt att följa att åtaganden verkligen genomförs och förslagen om regelbunden uppföljning ligger i linje med detta. Regeringen ställer sig tveksam till förslaget om att använda positiva incitament genom viseringslättnader till tredjeländer som förbättrat sitt samarbete på återtagandeområdet. När det gäller beslutsförfarandet vill regeringen ge rådet en tydlig roll i beslutsprocessen. Tillägget att kommissionen inte kan fatta beslut om genomförandeakt utan att en kvalificerad majoritet av medlemsstater stöder åtgärden utgör en bra balans mellan politisk förankring och effektivitet. Angående de indikatorer som ska användas för att bedöma samarbetet med ett tredjeland stödjer regeringen kommissionens förslag att samarbetet ska utvärderas särskilt med beaktande av objektiva statistiska variabler men anser att dessa behöver kompletteras med ytterligare indikatorer i linje med ordförandeskapets förslag för en mer rättvisande och precis bild av nivån på det praktiska samarbetet. Se vidare i bifogad promemoria. (ev.) Förordningen om ändring av kodexen om Schengengränserna vad gäller kontroll vid de inre gränserna (Sr ) Dagordningspunkten har strukits från dagordningen. Reformering av det gemensamma europeiska asylsystemet och Vidarebosättning (Sr Fritzon) Avsikten med behandlingen i rådet: Dokument: Det har ännu inte presenterats något dokument för behandlingen i rådet. Faktapromemoria 2015/16:FPM94 Kommissionens förslag KOM(2016)270. behandlad vid samråd med : , , , , (frågan om solidaritet), , , . behandlad vid överläggning med eller information till riksdagsutskott: Överläggning: , , (frågan om solidaritet). Information: (tjm), (tjm), , , , , , , . lade kommissionen fram förslag till en reviderad Dublinförordning. Förslaget är ett led i reformen av det gemensamma asylsystemet och syftar till att effektivisera handläggningen av Dublinärenden, förhindra sekundära förflyttningar samt att det etableras en omfördelningsmekanism av asylsökande. Förhandlingar hölls och har återupptagits under det bulgariska ordförandeskapet. I solidaritetsfrågan är diskussionen om en trestegsmodell - dvs. i normalläge tillämpas Dublinförordningen, vid högt migrationstryck aktiveras en solidaritetsmekanism och i en allvarlig kris vägleder - fortfarande aktuell. Det råder alltjämt oenighet bland medlemsstaterna om förslaget att etablera en omfördelningsmekanism i syfte att uppnå en jämnare fördelning och ett större solidariskt ansvarstagande för skyddsbehövande. Det är ännu oklart vad avsikten med behandlingen vid rådsmötet den 4–är men det är troligt att det blir fråga om en riktlinjedebatt. har enats om ett förhandlingsmandat och är redo att inleda förhandling när rådet har enats om en position. Regeringen vill se ett ökat gemensamt ansvarstagande för asylsökande i EU och att det kommer till stånd en rättvis omfördelning av asylsökande i enlighet med den modell som finns i kommissionens förslag. Asylsystemet ska vara effektivt, rättssäkert, långsiktigt hållbart, humant och medge beslut av hög kvalitet som värnar asylrätten. Medlemsstaterna måste fullt ut genomföra det gemensamma regelverket. Detta kan i andra hand ske genom ett solidaritetskoncept som är utformat i flera steg, beroende på nivån av antal asylsökande som kommer till unionen och hur dessa fördelas mellan medlemsstaterna. Regeringen förordar en solidaritetsmekanism med omfördelning som ligger i Dublinförordningen men kan acceptera en separat mekanism. I ett normalläge ska gängse regler såsom Dublinförordningen gälla (första steget).