urf · H5A5URF1 · 2018-02-14 00:00:00 — The Committee considers that provisions on national parliaments in the EU Treaties imply that a certain degree of expectation rests on the Riksdag to par- ticipate in interparliamentary cooperation between the national parliaments and Parliament. also notes that the members of the Riksdag are both actively and extensively involved in this. With reference to this, the Committee proposes that participation in interparliamentary EU cooperation should be made visible in the Riksdag Act by including a gener- ally formulated provision to this effect in Chapter 7. InthecaseofthespecialquestionoftheJointParliamentaryScrutinyGroup for for (Europol), theCommitteeconsidersthatthissupervisorybodydiffersinseveralimportant respects fromother interparliamentary EU bodies and networks.The Commit- tee therefore proposes that the Riksdag's participation in the control group should be specially regulated. recommends that a new article be introduced into Chapter 13 of the Riksdag Act stating that the Riksdag should appoint four members to participate in a delegation to the . To ensure continuity in the Riksdag's participation, the delegation should be appointed for a full electoral period of the Riksdag. It has also been proposedthatthedelegationshouldpresentareportofitsactivitiestotheRiks- dag every year. Political dialogue and green cards emphasises that contacts with the Government in order to monitor and influence ’s positionsconstitute the basis of the Riksdag's work on EU issues and what the Riksdag does otherwise should supplement these contacts without hindering them. In the opinion of the Committee, it is not appropriate to further extend the possibilities for the Riksdag to participate in a dialogue with the Commission, apart from the changed perspectives that the Committee recommends in connection with the fact that scrutiny state- ments should in practice be regarded as part of a dialogue with the Commis- sion. In connection with this, the Committee has considered what stance the Riksdag should take regarding “green card initiatives”, by means of which na- tional parliaments come together to urge the Commission to undertake partic- ular measures. has found that the Riksdag should not make use of the mechanism for green cards as it does not provide any added value to speak of for the Riksdag on EU issues or Swedish interests in the EU deci- sion-making process. 's assessment in this case can serve as a guiding principle for how the Riksdag should react to similar suggestions re- garding coordinated action from national parliaments. Transparency in the Riksdag's work on EU matters notes that questions of public insight and participation in con- nection with ’s work on EU matters are of vital importance. The con- tact the political parties and the members have with their voters is of central importance in this regard, and for this reason the Committee wishes to under- line the importance that all Riksdag members are involved in dealing with EU issues. The Riksdag as an institution creates scope for openness, primarily through debates and decisions in the Chamber. believes that the Riksdag should consider whether there is scope for more independent de- bates connected to the EU, in addition to the information the Prime Minister presents to the Chamber after meetings of Council. The Com- mittee considers that it could be valuable to have a special debate every year, preferably at party leader level, with the Government on EU matters based on a more overall strategic perspective. believes that the far-reaching opportunities enjoyed by the RiksdagcommitteesandtheCommitteeonEUAffairstohavepublicmeetings when dealing with EU matters should remain. At the same time, the Commit- tee wishes to point out that there is a risk that extensive utilisation of these opportunities can defeat their object, since the need to develop alternative forms of dialogue that are lacking in transparency may then arise outside the meetings themselves. However, the Committee does not exclude the fact that there is scope for the committees and to hold more public meetings that has previously been the case. be- lieves, for example, that the committees can information to a greater extent within the framework of public hearings. recalls that the comprehensive documentation of delibera- tionsandconsultationsprovidesrelatively favourableopportunitiesforinsight intomeetingsheldbehindcloseddoorsaftertheevent. AccordingtotheCom- mittee, this information, in common with other information about the Riks- dag's work on EU matters, can be made more accessible. ’s support to members in their work on EU matters notes that Riksdag's work on EU matters demands that mem- bers acquire a good understanding of how the EU system works and how the division of roles between the Riksdag and the Government works. The need for knowledge varies between members and for each individual member over 2017/18:URF1 SUMMARY This places great demands on the training courses that the Riksdag Ad- ministration provides for the members. An important constituent part of this training is the responsibility committee secretariats and the secretariat of have to introduce their members to the work of the committees and to ensure that they are familiar with the various policy issues. In addition to this, the Committee has identified a need to create scope for a standardised, recurring training programme on the EU system and more gen- eralaspectsoftheRiksdag'sworkonEUmatters.TheCommitteealsobelieves that the Administration should review the possibility of offering an in-depth study visit to the EU institutionsand the Permanent Representation of to the EU during each electoral period. The purpose could be to provide mem- bers with assignments strongly linked to the EU with the opportunity to ac- quire more in-depth knowledge on the functioning of the EU system. The division of roles between the Riksdag and the Government on EU matters has made an assessment of the extent to which there are as- pectsintheRiksdag'sworkonEUmatterswhichinpracticeaffecttheintended division of roles between the Riksdag and the Government in the way they deal with EU matters. In the first instance, it is a question of the Government’s role – which is to represent in the EU and that of the Riksdag, which is to exercise influence through the Government. wishes to underline the fact that a precondition to enable the Riksdag to exercise its role is that the Government should live up to its extensive constitutional obligation to provide information. Otherwise, in its review of theory and practice in the Riksdag's work on EU matters, the Committee has identified two factors that may be of significance for its assessment. The first concerns developments regarding the extent and effect of consultations with ,overtimethesedevelopmentshavemeantstrongerandmore detailed control of the Government's actions in the Council. As a consequence of its assessment, the Committee has in this part in its considerations of the contacts between the Riksdag and the Government stated how it believes that the Riksdag should view the consultation procedure as regards “literal man- dates” and telephone meetings occurring at a later stage of negotiations. The second question concerns the Riksdag's at times rather extensive view of the scope of subsidiarity checking. In the Committee’s view, it is question- able whether an excessively extensive view of subsidiarity checking and what canbeexpressedinreasonedopinionsiscompatiblewiththeintendeddivision of roles employed when the Government represents and ’s position in negotiations in the EU. ’s assessment in this con- nection has given reason to recall the nature of the set framework for subsidi- arity checking and that the Riksdag's reasoned opinions are directed at the EU’s institutions, and thus do not have any direct impact in relation to the Government. Reservations and separate statements of opinion Member (Left Party) has submitted a reservation in opposition to the fact that the Committee has not proposed that the meetings of the Commit- tee on EU Affairs should be kept open to the public. Member (–), who represents the Democrats in the Committee, has submitted a reservation in opposition to the proposal to abol- ish the Riksdag’s obligatory scrutiny of the Commission’s green and white papers.ThereservationalsomaintainsthattheCommitteeshouldproceedwith proposals that in different ways increase the transparency of the Riksdag’s work on EU issues, and which clarify that the Riksdag is able to carry out a proportionality check of drafts of legal acts during the subsidiarity check. Ac- cording to the reservation, the Government should be bound by viewpoints contained in the Riksdag’s reasoned opinions during the subsidiarity check. Furthermore, it maintains that the Government’s duty to provide information to the Riksdag should be extended and regulated more clearly, and that the obligation to consult should in- volveinformalmeetingsattheEuropeanCouncilandtheCouncilofMinisters, without exception. The reservation also states that the Riksdag’s role in polit- ical dialogue should be reinforced and that the Committee’s deliberations re- garding the “literal mandates” are too far-reaching. The special adviser to the Committee (Prime Minister’s Of- fice) has submitted a separate statement of opinion in connection with the Committee’s deliberations on the scrutiny procedure and the Riksdag’spartic- ipation in a dialogue with the Commission. 1 Förslag till lag om ändring i riksdagsordningen Härigenom föreskrivs i fråga om riksdagsordningen dels att 7 kap. 14 §, 9 kap. 1 och 20 §§ och tilläggsbestämmelserna 6.13.2 och 7.15.5 ska ha följande lydelse, dels att det ska införas två nya paragrafer, 7 kap. 14 a § och 13 kap. 22 a §, och närmast före 7 kap. 14 a § och 13 kap. 22 a § nya rubriker av följande lydelse, dels att rubriken närmast efter 9 kap. 19 § ska lyda ”Ärenden som väcks genom dokument från EU och dokument inom ramen för det interparlamenta- riska samarbetet i EU”. Utöver vad som framgår av 6.13.1 ska följande tas upp på föredragnings- listan: 2.propositioner, skrivelser från regeringen, framställningar och redogörel- ser från riksdagsorgan, motioner och EU-dokument som ska hänvisas till ut- skott, 3.betänkanden och utlåtanden från utskott som ska bordläggas, debatteras eller avgöras och om ett utskott eller talmannen har föreslagit att ett ärende ska avgöras än som avses i 11 kap. 2 § första stycket, 4.beslut och information om att sammansättningen av ledamöter ändras, 5.andra beslut som ska fattas av kammaren, 6. meddelande om att en särskilt 6. meddelande om att en särskilt anordnad debatt ska äga rum, och anordnad debatt ska äga rum, 7. protokollsutdrag från utskott enligt 10 kap. 3 § tredje stycket, och 7. övriga frågor i den omfattning 8. övriga frågor i den omfattning som talmannen bestämmer. som talmannen bestämmer. Vidare bör ett meddelande om att ett statsråd kommer att lämna muntlig information tas upp på föredragningslistan. Om det är möjligt ska även ett yr- kande om att ett lagförslag ska vila tas upp på föredragnings- listan. RegeringenskaunderrättaEU-nämndenomfrågorsomskabeslutasiEuro- peiska unionens råd. Regeringen ska också rådgöra med nämnden om hur för- handlingarna i rådet ska föras inför besluten i rådet. Regeringen ska överlägga med i andra frågor om arbe- tet i Europeiska unionen när nämn- den av särskilda skäl begär sådan överläggning. Regeringen ska rådgöra med nämnden inför möten och beslut i . Interparlamentariskt samarbete inom EU deltar genom utskot- tens och ledamöter i det interparlamentariska samarbetet mellan de nationella parlamenten i Europeiska unionens medlemsstater och med . Vad som yttras vid Vad som yttras vid regeringens överläggningar med regeringen ska samråd med ska ned- nedtecknas i läsbar form. tecknas i läsbar form. I detta kapitel finns bestämmelser om –ärenden som väcks av regeringen (2–9 §§), –ärenden som väcks av ledamöter (10–15 §§), –ärenden som väcks av riksdagsorgan (16–19 §§), ment från EU (20 §), ment från EU och dokument inom ra- men för det interparlamentariska samarbetet i EU (20 §), –information om EU (21–23 §§), –andra frågor som har att hantera (24 och 25 §§), och –vissa gemensamma frågor (26 och 27 §§). Grön- och vitböcker som överläm- Talmannen får efter samråd med nas till av Europeiska kom- missionen ska behandlas av riksda- Talmannen får efter samråd med tag för förslag till rättsakter, och do- gruppledarna bestämma att även kument inom ramen för det interpar- andra dokument från Europeiska un- lamentariska samarbetet i unionen ionen, med undantag för utkast till ska granskas av . lagstiftningsakter, ska behandlas av ska pröva om ett utkast ska pröva om ett utkast till en lagstiftningsakt strider mot till en av unionens lagstiftningsakter strider mot subsidiaritetsprincipen. ska godkänna eller avslå initiativ från om att bemyndiga rådet att ändra beslutsordningen på ett visst område eller i ett visst fall från enhällighet till kvalificerad majoritet eller från ett särskilt lagstift- ningsförfarande till det ordinarie lagstiftningsförfarandet. ska ocksågodkännaelleravslåförslagfrånEuropeiskakommissionenomattange vilka aspekter av familjerätten som har gränsöverskridande följder och som kan bli föremål för lagstiftningsakter som antas med det ordinarie lagstift- ningsförfarandet. Delegation till den gemensamma parlamentariska kontrollgruppen för Europol väljer fyra ledamöter i en delegation till den gemensamma parlamentariska kontrollgruppen för Europeiska unionens byrå för samar- bete inom brottsbekämpning (Euro- pol). Delegationen väljs för riksda- gens valperiod. Delegationen ska lämna en redogörelse för sin verksamhet till . Denna lag träder i kraft . 2 Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs att 41 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse För uppgift om vad som har förekommit vid sammanträde med kammare tillämpas sekretessbestämmelserna i denna lag endast om samman- trädet har hållits inom stängda dörrar. För uppgift som har tagits in i För uppgift som har tagits in i kammarens protokoll gäller sekretess kammarens protokoll gäller sekretess enligt denna lag endast i de fall som enligt denna lag endast i de fall som avses i 15 kap. För uppgift i annat avses i 15 kap. För uppgift i annat protokoll eller beslut till- protokoll eller beslut till- lämpas endast bestämmelserna i lämpas endast bestämmelserna i 15 kap., 19 kap. 7 § och, när det gäl- 15 kap., 19 kap. 7 § och, när det gäller ler yttranden som nedtecknats vid yttranden som nedtecknats vid reger- ingens samråd med en- ligt tilläggsbestämmelsen 7.15.5 riks- sen 7.15.5 riksdagsordningen, 16 kap. dagsordningen, 16 kap. denna lag. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2014:806. Riksdagsstyrelsen beslutade att sammankalla en parlamenta- riskt sammansatt kommitté under ledning av förste vice talmannen med upp- dragattutredariksdagensarbete medEU-frågor. (riksdagsstyrelsensprotokoll , dnr 1935-2015/16). Riksdagsstyrelsen beslutade om att förlänga tiden för redo- visning av uppdraget från till (riks- dagsstyrelsens protokoll 2016/17:6). Den senaste parlamentariska utredningen med uppdrag att se över riksda- gens arbete med EU-frågor (i en ny tid) genomfördes . Utredningen resulterade i ett antal nya bestämmelser i riksdagsord- ningen om EU-arbete som trädde i kraft . Efter det har riksdagsordningen ändrats för att reglera de nya uppgifter som Lissabon- fördraget medförde för de nationella parlamenten. Jämte detta har arbetsme- toderna i utvecklats genom praxis. En utveckling har även skett av EU-samarbetet och det interparlamentariska samarbetet inom ramen för detta. Sammantaget har detta motiverat en samlad översyn av de gällande formerna för arbete med EU-frågor. Uppdraget att utreda arbete med EU-frågor har inkluderat hur bör och kan förhålla sig till en utveckling inomEU med en förstärkt roll för de nationella parlamenten. Uppdraget har omfattat arbetet i teori och praktik i syfte att bl.a. utröna huruvida funktionsfördelningen mellan riksda- gen och regeringen har förändrats. I kommitténs uppdrag har vidare ingått att gå igenomgällande bestämmel- ser för arbete med EU-frågor och belysa hur de tillämpas i prakti- ken, att bedöma omarbetet bedrivs på ett ändamålsenligt sätt och att analysera förutsättningarna för kontakter med EU-institutionerna och delta- gande i det interparlamentariska samarbetet inom EU. I en bilaga till utred- ningsdirektivet finns en promemoria med ett antal frågeställningar som tjänat som utgångspunkt för kommittén i dess arbete. Kommittén har haft möjlighet att pröva andra frågor av vikt för utveck- lingen av EU-arbete, dock inte huruvida ska finnas kvar som organ i EU-arbete. Kommittédirektivet finns i bilaga 1 i detta betänkande. Kommittén höll sitt första sammanträde och tog sig då namnet den parlamentariska . Därefter har kommittén hållit yt- terligare elva protokollförda möten, varav ett tvådagars internatsammanträde. Två av kommitténs sammanträden har haft karaktären av forskarhearings där svenska och utländska forskare bjudits in att diskutera för kommittén aktuella frågeställningar. På sammanträdet deltog , professor i Europarätt vid samt , forskare i juridik vid för europapolitiska studier, Sieps. På sammanträdet deltog professor från i och professor från . genomförde kommittén en tvådagars utrikes studieresa till den tyska förbundsdagen. Utredningenharsomunderlagförsittarbetelåtitgenomföraintervjuermed chefernaförutskottensochEU-nämndenskanslier.Vidvissaintervjuerdeltog förutom kanslichefen också utskottsråd, föredragande och handläggare. För att ytterligare belysa vissa aspekter av kommitténs arbete har kommit- tén låtit utföra ett forskaruppdrag om medverkan i den politiska dialogen. Uppdraget utfördes av docent . Sakkunnigaochexperterhardeltagitkontinuerligtikommitténsarbete.Ex- perterna har erbjudits möjlighet att närvara på kommitténs möten, och regel- bundna möten har hållits mellan kommitténs sekretariat, sakkunniga och ex- perter. Fleraavkommitténsdelfrågorharvaritföremålfördiskussionellerinform- ation vid ordförandekonferensen, kanslichefsmöten och utskottsavdelningens avdelningsmöte. I betänkandet redogörs inledningsvis för några allmänna utgångspunkter av betydelse för arbete med EU-frågor och således för kommitténs arbete (avsnitt 2). Dessa rör funktionsfördelningen mellan och re- geringen, riktlinjerna för EU-arbete och vissa iakttagelser omEU:s institutionella utveckling och de nationella parlamentens roll. Därefter redogörs för de olika delarna i EU-arbete utifrån gäl- lande bestämmelser och deras praktiska tillämpning. Kommittén redovisar sina överväganden och motiven för sina lagförslag sist i varje del av genom- gången (avsnitt 3.7, 4.4, 5.6, 6.3, 7.5 och 8.8). Inledningsvis avhandlar genomgången kontakterna mellan och regeringen i EU-frågorna (avsnitt 3). Avstamp tasi regeringens, och även EU- institutionernas, informationsskyldighet (avsnitt 3.1–2) för att sedan fortsätta i regeringens överläggningar med utskotten (avsnitt 3.3) och samråd med (avsnitt 3.4). Efter ett kort referat av avsikterna kring arbetsfördel- ningen mellan utskotten och (avsnitt 3.5) redovisas de uttalan- den som gjort med bäring på kontakterna mellan och regeringen i hanteringen av EU-frågorna (avsnitt 3.6). Efter kontakterna mellan och regeringen fortsätter redogörelsen för EU-arbetet med EU-ärenden (avsnitt 4), dvs. strategiska dokument (avsnitt 4.1), subsidiaritetskontrollen (avsnitt 4.2) och prövningen om godkännande eller avslag av vissa EU-initiativ (avsnitt 4.3). Redogörelsen går därefter vidare till det interparlamentariska samarbetet inomEU och deltagande i detta (avsnitt 5), följt av en belysning av den politiska dialogen som kommissionen initierat med medlemsstaternas na- parlament och den utveckling av dialogen som skett genom företeel- sengrönakort(avsnitt6).Itvåavslutandedelarbehandlasfrågoromöppenhet i EU-arbete (avsnitt 7) och stödet till ledamöterna (avsnitt 8). Sist i betänkandet redovisar kommittén överväganden om funktionsfördel- ningen mellan och regeringen (avsnitt 9) samt en konsekvensbe- dömning av de förslag som kommittén lagt fram (avsnitt 10). 2.1 Funktionsfördelningen mellan och regeringen I kommitténs direktiv ingår att utreda arbete med EU-frågor i såväl teorisompraktikisyfteattbl.a.utrönahuruvidafunktionsfördelningenmellan och regeringen har förändrats. Av uppdraget framgår vidare att kommittén i detta sammanhang t.ex. kan studera regeringens och respektive roller när det gäller mandatgivningen i . Idettaavsnittredogörsförgrundernaidenfunktionsfördelningsomåsyftas i direktiven och hur den har anpassats på området för EU-medlemskapet. Redogörelsen leder fram till ett förhållningssätt till uppdraget enligt kom- mittédirektivet som innebär att bedömningen av eventuella förändringar i funktionsfördelningen bör baseras på företeelser i den praktiska tillämpningen av arbete med EU-frågor som skiljer sig från hur arbetet är tänkt att bedrivas. 2.1.1 Från maktdelning till funktionsfördelning I statsrättslig mening ska termen funktionsfördelning eller funktionsuppdel- ning förstås i förhållande till termen maktdelning. Enligt principen om makt- delninginneharochutövarolikastatsorganengivendelavdenoffentligamak- ten. I en enkel form delas den offentliga makten in i en lagstiftande, en sty- rande och en dömande makt som innehas och utövas av parlamentet, monar- kenrespektivedomstolarna.Isystemmedmaktdelningfinnseninbyggdspän- ning mellan statsorganen som innebär att de måste vara vaksamma och för- svara sin givna del av makten mot medvetna och omedvetna intrång från de andra statsorganen. Principen om maktdelning låg till grund regeringsform. I och med parlamentarismens genombrott i bröts i praktiken den maktdelning som grundlagen gav uttryck för. Genom regerings- form raderades maktdelningselementen även formellt ur grundlagen. regeringsform gav i stället uttryck för en odelad offentlig makt som utgår från folket (1 kap. 1 § RF). Från folket utgår den offentliga makten till olika statsorgan som utövar olika uppgifter eller om man så vill funktioner i staten. Det centrala statsorga- net är som är folkets främsta företrädare. har enligt grundlagen ensam uppgift att stifta lag, besluta om skatt till staten och be- stämma hur statens medel ska användas. granskar därutöver rikets styrelse och förvaltning (1 kap. 4 § RF). I allmänna drag har det framhållits att det är uppgift att fatta väsentliga politiska beslut om målsättningen för den samhälleliga verksamheten och den grundläggande avvägningen av olika intressen, samt att utöva kontroll av regeringens och andra myndigheters verksamhet (SOU 1963:17 s. 151). är en funktion som tilldelas regeringen, som är ansvarig in- för (1 kap. 6 § RF). Så länge som regeringen tolereras av ska den, inom den ram som grundläggande beslut bildar, kunna agera med den kraft och snabbhet som fordras i ett utvecklat samhälle (SOU 1972:15 s. 76). Vad riksstyrelsefunktionen innehåller framgår på olika ställen Någon exakt avgränsning görs dock inte. Det är iprincip en rest- funktion som kan omfatta allt som inte uttryckligen ingår i någon annan stats- funktion, i enlighet med att regeringen är det statsorgan som har huvudansva- ret för initiativ, planering och överblick när det gäller hela den statliga verk- samheten (SOU 1963:17 s. 154). Centrala inslag i riksstyrelsefunktionen är att lämna förslag till och verkställa beslut samt att utfärda föreskrifter för rikets styrelse och förvaltning. Regeringens föreskriftsrätt utövas genom vad som ska regleras i lag. Till styrelsefunktionen hör också ansvaret för utri- kespolitiken, att företräda i internationella sammanhang och att ingå Exempel på andra viktiga funktioner som grundlagen ålägger enskilda äm-