rfr · H50WRFR6 · 2018-01-01 00:00:00 — Vi håller på att göra ett material som vi hoppas att företagsledningar kan använda inne i företagen för att förklara för anställda hur handel har betydelse för deras vardag men också för att tala med er politiker om förutsättningarna, och det viktigaste är näringslivsförutsättningarna hemma, skulle jag säga. Eftersom vi har en gemensam handelspolitik sker det naturligtvis genom EU-arbetet. Vi kan dock på område för område tala om vilka regler det är. Jag tror att jag gjorde en lista i slutet av min inledning som jag naturligtvis också ska lämna in skriftligt. STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Vi ser inte så många nya sätt, men det viktigaste tycker vi är att de som gör de internationella affärerna, de som gör att det blir handel, är med och förklarar vad som behövs i ett modernt samhälle. Jag ska nämna en fråga till, och det är dataflöden. Vi är jättebekymrade över regelverk som i akt och mening ska göra något gott som att skydda personlig integritet men som utformas på ett sådant sätt att det försvårar en modern handel. (SD): Min fråga går till EU- och handelsminister . Utvecklingsländerna inklusive har haft särskilda postregler som sträcker sig ända tillbaka till 1800-talet, vilket har skapat handelsfördelar. skulle en ny global poststrategi tas fram i , World Postal Strategy. Hur ser EU- och handelsminister på denna nya strategi? EU- och handelsminister : Tack för frågan, men jag kan tyvärr inte svaret. Är det någon av mina tjänstepersoner som vet? Vi får be att få återkomma till ledamoten med ett svar. hör jag att det här är fråga. Men vi återkommer i alla fall! Ordföranden: Då kommer det ett svar i efterskott på den frågan. Vi går vidare på listan. (MP): Tack så mycket för alla deltagares inlägg i det här seminariet! Jag har en fråga till som nämnde något om globala obalanser. Jag undrar om han kan beskriva lite mer hur de här globala obalanserna har utvecklats. Finns det trender av varaktighet? Om man lyckas eller inte med att bryta upp dem och få en mer jämställd global handel, vad skulle de långsiktiga effekterna vara om de globala obalanserna består, ur ett mer globalt perspektiv? , vid : Tack så mycket för frågan! Det är svårt att fatta sig kort om detta. Som ledamoten påpekade har inte utrikeshandeln inneburit att vi har fått en jämnare fördelning av den globala handeln, vilket egentligen har att göra med att de globala värdekedjorna framför allt har förskjutits i mer avancerad riktning. Detta har isolerat länder som har legat tidigt i förädlingsledet, det vill säga råvaruexportörer och exportörer av tämligen enkla bearbetningar. Under hela GATT-/WTO-processen kan man väl säga att tullättnaderna framför allt skedde inom de mer avancerade områdena medan vi i råvaruledet och tidigare förädlingsled egentligen inte hade några stora handelshinder av det slaget. Det vill säga från till exempel synpunkt har önskemålet STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN varit att försöka gå upp i förädlingskedjan, det vill säga att gå från tämligen enkla bearbetningar till mer avancerade. Detta har lyckats i alldeles för liten utsträckning. Det här är ju en gammal fråga som har arbetat med . Vi har inte riktigt nått de här genombrotten i och delar av . Däremot har det varit möjligt i ett antal , framför allt i , att visa att detta har kunnat gå. är ett ganska bra exempel på ett land som var ren råvaruexportör och som har en exportprofil som ser ut som vilket europeiskt land som helst eller till och med ännu mer avancerad. Det har alltså inte varit så att det inte har varit möjligt, utan det har funnits institutionella barriärer som egentligen har legat inom ett antal afrikanska och latinamerikanska länder som har inneburit att man inte har kunnat gå upp i förädlingskedjan. Jag tycker fortfarande att det är huvudpoängen att se på hur exportprofilen ser ut , hur produktionsprofilen ser ut och var det finns någon form av vad vi kallar för competitive advantage som innebär att vi skulle kunna gå ut på en bredare marknad. Jag skulle vilja säga att de globala obalanserna alltså har förskjutits. Vi har dem kvar, och de har förstorats, men är det ett antal länder som har lyckats, framför allt i . En möjlighet som vi inte har sett så mycket av är tjänsteområdet, det vill säga inom tjänstehandeln har vi större möjligheter att åstadkomma snabba förändringar i flödena, eftersom tjänster i sig är mycket mer elusiva. Det är också någonting som med flera har uppmärksammat. Jag skulle alltså kunna tänka mig att om man i högre utsträckning också försöker att integrera tjänsteproduktion och tjänstehandel i ett antal stora avtal som rör utvecklingsländer så skulle det kunna vara ytterligare en push på vägen. Tyvärr har det väl varit så att tjänstehandeln, som jag nämnde, snarare har gått i den andra riktningen, det vill säga att den har gynnat mer avancerade tjänstesektorer. Vi ser dock ett antal olika ljuspunkter, och här nämndes till exempel . är ett bra exempel på en stad i där vi har fått en våldsam uppgång av avancerad tjänsteproduktion inom den digitala ekonomin. Det finns alltså sådana möjligheter. Det här är en kolossalt stor fråga som är svår att riktigt fånga, men det var i alla fall några infallsvinklar. (C): blev det klart att statliga outsourcar 31 tjänster från till ett annat land. När till och med statliga bolag tycker att lönekostnadsläget är ett problem i måste man ju fundera på om inte skatter och avgifter för företagen är för höga. Min fråga är därför: Hur påverkar det svenska löneläget och de höga skatterna vår möjlighet att fortsättningsvis stå starka när det gäller internationell STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN handel med tanke på en alltmer global och konkurrensutsatt marknad? Jag skulle vilja ställa den frågan till . , : Tack så hjärtligt! Handel bygger ju på att man utnyttjar sina fördelar, och det är klart att i enkel produktion har andra länder en konkurrensfördel; det är en del av nyttan med handel. Vi har länge haft våra komparativa fördelar i mer avancerad produktion och legat i framkant och har haft nytta av det. Historien talar ju sitt tydliga språk om att vi har en väldig nytta av öppenheten och de strukturomvandlingar som det leder till. Som jag var inne på tidigare och som också EU- och handelsministern nämnde är det andra system som måste ta hand om effekterna. Som jag också var inne på både i mitt anförande och som svar till är det naturligtvis det generella näringslivsklimatet som avgör konkurrenskrafts betydelse. Då skulle jag inte säga att löner eller den typen av villkor är helt avgörande, utan det är totalen. Skatterna var också en del av frågan. Det är klart att om skattetrycket är högt och vi sticker ut för mycket så är det en konkurrensnackdel. Men jag skulle säga att det inte bara handlar om det generella skattetrycket, utan kanske väl så mycket om specifika skatter. Det har diskuterats . Men jag ser det snarare som en helhet och skulle nog inte lyfta fram löner som sådana som den viktigaste delen. Jag tycker också, som jag var inne på tidigare, att om det finns en förutsägbarhet och man vet vad som gäller så kan företag anpassa sig till det. Men då får vi naturligtvis också stå ut med att en del produktion flyttar av kostnadsskäl. Det är rätt självklart, men det är ju en naturlig del i en sund ekonomi att jobb kommer och går. Jag skulle därför inte sätta lönerna högst och tycker kanske att lyfta frågan om harmonisering och förutsägbarhet när det gäller internationell beskattning är det viktigare och att det är mer specifika och riktade skatter som bekymrar. (V): Jag tänkte referera till Ekots lördagsintervju som var med i . I ett resonemang kring brexit kom man in på och en undersökning som jag uppfattade att har gjort om vilka hinder som företag upplever mest – får gärna kommentera den undersökningen. Där ansåg företagare att handelshindren är störst när det gäller att handla med . Som vi vet är , i tävlan med , största eller näst största export- och importland. saknas det en strategi. Det finns ju sätt att jobba emot gränshinder som uppkommer, men det saknas egentligen ett strategiskt arbete för att jobba mot nya gränshinder när det gäller . är ju inte heller ett av de 26 utpekade länderna i exportstrategin. är det, men har inte fått den statusen. Jag undrar därför vad handelsministern gör för att underlätta handeln mellan och . För många företagare är det enklare att handla med STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN sina norska kollegor, till exempel kortare avstånd, än att handla inom . Vad gör ministern på det området? Jag har en extra fråga. Professor var inne på utvecklingen, att marknaden i redan har växt och att den expansionen skedde . När man lyssnar på regeringen ger ni lite en annan bild, och är säkert en grund i det också, av att man ser att en framtida expansion kommer att ske mycket i . Vad är det som skiljer dessa två bilder från varandra, där Alvstam snarare lyfter fram att redan har växt medan regeringen säger att det kommer att växa? EU- och handelsminister : Om inte ordföranden misstycker tycker jag att det vore bra om fick säga några ord om det här. är en alldeles speciell historia. Det är vårt näst största exportland. Det finns ett stort intresse av att exportera där, och när man gick med i EES så sa man att gränshinder och så vidare skulle fasas ut. Detta har inte skett . Både jag och alla mina företrädare har haft bilaterala överläggningar med den norska regeringen för att komma framåt i detta och minska gränshindren, tullarna och det byråkratiska krånglet, men jag kan tyvärr inte säga att vi har varit särskilt framgångsrika. Alldeles särskilt gäller detta livsmedel och inte minst inom fisket. Där har man både inhemska, väldigt höga subventioner och ett intresse av att behålla vad man säger är öppna ängar, öppet landskap och allt möjligt sådant. Det är alltså andra värden än rent kommersiella som gör att man har de här begränsningarna. Jag brukar också ta upp som ett exempel, för det är många som inte känner till det, att tullarna på till exempel svensk ost som exporteras till är . Det är väldigt mycket. Det pågår ändå arbete. Jag pratade till exempel i går med vår grupp i just om hur man ska komma framåt när det gäller gränshinder. Man kommer fram till en liten del, men det finns oerhört mycket mer att göra, och jag skulle önska att vi hade kommit längre. Det finns vissa tecken. Det har gjorts vissa uttalanden om att man från sida är beredda att titta över en del. Men som jag sa, var jag politiskt sakkunnig till EU- och handelsministern och följde med för att ha förhandlingar med den norska näringsministern. Vi kom ingenstans då, och har jag gjort samma sak själv som minister, och vi kommer en väldigt liten väg framåt. När det gäller allmänna nordiska gränshinder går det lite framåt, för det är ju inte bara på exportsidan. Men här önskar jag mycket mer och kan bara be er riksdagsledamöter att i era nordiska kontakter också ta upp den här frågan, för våra företag vill exportera ännu mer. Dock sätter det käppar i hjulet så som det ser ut . , : Det här är en väldigt intressant fråga. Det frågeställaren syftar på är säkert den företagsundersökning som vi gjorde 2016 STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN men som vi också gjorde fem . Vad vi har gjort är att tillsammans med SCB ställa frågor till 2 000 svenska företag plus djupintervjuer som vi har gjort land och rike runt. Det som är spännande i den undersökningen är att vi ser vilka länder som svenska företag själva säger att det är krångligt att handla med. Då kommer upp tillsammans med exempelvis och . Vi ställer också frågan med vilka länder man skulle vilja ha förenklad handel, alltså en önskelista, och även där dyker upp. En del av detta är förväntansbilden. Där måste vi vara tydliga. Man förväntar sig att det ska vara krångligt att handla med , men man förväntar sig inte att det ska vara krångligt att handla med , om man hårdrar det lite grann. Förväntansbilden är att det ska vara lika enkelt att handla med som det är med , och övriga EU. Men norrmännen har ju fattat ett beslut om att inte vara med i EU. De är en del av den inre marknaden och en del av EES, men de är på andra sidan den streckade blå linje som jag visade i min presentation, det vill säga på andra sidan tullområdet. Vad som har hänt är att det pågår en himla massa förbättringsarbete aktivt på olika håll och kanter. Till exempel gränspersonalen mellan och har mäkta imponerat på alla britter som har kommit hit och tittat. Britterna är ju helt plötsligt intresserade av hur vi sköter gränsen, eftersom de eventuellt behöver sköta en gräns med . Därför har blivit ännu mer politiskt hett, om man säger så, när det gäller just brexitfrågan. De har varit imponerade av att se att viss gränspersonal är en person som har en keps på sig när det är en vara som kommer från svenskt håll till och en annan keps när en vara går från till . Där har man alltså gjort ett förenklingsarbete. Våra tullmyndigheter har jobbat väldigt intensivt för att göra allting så smidigt som möjligt, men till syvende och sist är detta en gräns med tullformaliteter som måste uppfyllas. Vi har olika typer av regelverk som vi måste respektera, och så länge inte är medlem i EU finns det en gräns för hur mycket vi kan förenkla handeln mellan och . Jag är ändå ganska optimistisk med att det pågår en bra dialog. Sedan kan vi, precis som handelsministern säger, inte ändra den norska nationella politiken och vilka skyddsintressen man har där. Det drabbar lite oproportionerligt, för vi måste också förstå att våra svenska produkter, svenska mervärden, ofta ligger ganska nära de norska, och därför kanske man vill skydda sig lite extra mot produkter där vi är konkurrenskraftiga. Men det är sant att det är en klurig gräns, och om vi får en så pass enkel gräns när det gäller den brittiska ska vi ändå skatta oss lyckliga. , vid : Ordförande! Jag hoppas att jag också kan få kasta mig in i den norska debatten, för att börja där. Jag delar statsrådets och generella bild att det finns ett antal olika problem som har att göra med den norska handeln och som mycket STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN hänger ihop med vår förväntansbild. Men jag vill också betona att det här är vår djupaste partner i alla avseenden, det vill säga huvuddelen av våra mycket stora volymer till och från fungerar smärtfritt. Om vi ser på verkstadssektorn, som är de verkligt stora flödena, är det relativt problemfritt. Jag medger dock att det finns ett antal olika områden där dramatiska förändringar skulle kunna göras. Men för handlar det i väldigt stor utsträckning om att vi måste behålla vår position, vår mycket nära och djupa relation med norska företag, inte minst när det gäller underleverantörsrelationer av olika slag. Vi ska aldrig glömma bort detta. Om vi nu går till så brukar vi använda utrikeshandel per capita eller utrikeshandelns andel av bnp som två approximativa mått för att se om det finns potential för utrikeshandel i ett antal olika länder. Vi ska komma ihåg, och det var det jag försökte påpeka, att egentligen har hela den här ökningen, den stora förskjutningen, varit Kinarelaterad. Det vill säga, har ätit upp i stort sett all annan utrikeshandelstillväxt. I skuggan av har ett stort antal fördjupat sin handel med , och vi har följt hur värdekedjorna har kommit att integreras mer och mer. Det karaktäristiska som har skett har varit att har varit konsumtionsvaruexportör, det vill säga man har legat i slutet av den långa kedjan, vilket har genererat väldigt mycket export. En större andel av det produktions- och förädlingsvärde som genereras i stannar nu kvar i . Det är inget stort förlopp, men det är tydligt, och det har gjort att exporten har ökat mindre. har dock fortfarande en ganska hög potential för utrikeshandel, så även om vi ser att har blivit världens största exportör skulle de utan vidare kunna fördubbla exporten och ändå inte komma upp i högre tal när det gäller utrikeshandel per capita eller bnp-andel än vad vi är vana vid i en rad andra länder. Sedan finns det ett antal olika länder som jag gärna vill peka på, där vi har en oändligt mycket högre potential. , , och är fyra länder som har mycket, mycket lägre utrikeshandel per capita eller bnp-andel. Man skulle därför kunna tänka sig att en fortsatt förskjutning mot kan ske i ett antal länder som vi inte har sett på den här kartan. Då är det inte omöjligt att huvuddelen av den utrikeshandelstillväxten kommer att vara asiatiskt relaterad, det vill säga den fortsatta internhandeln i det asiatiska området. Man kan tänka sig att man kommer upp i 70–internhandel i östra och södra på samma sätt som vi har 70–i europeiska länder. Det är väl den förskjutningen som jag kan se framför mig. menar jag att vi konsoliderar den långa relationen med i ett antal olika avseenden. Det är alltså ingenting som håller på att minska, utan det är bara tillväxttakten som har stannat av. Det var ett långt och kanske alltför professorligt svar; jag vet inte. STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Ordföranden: Det är komplicerade frågor, så det krävs lite längre svar . (KD): Tack för mycket bra föredragningar! Jag skulle vilja haka på första fråga inom området Aid for Trade. Agenda 2030 är ju antagen av och många andra länder. I mål 8 står det bland annat om att öka det handelsrelaterade stödet till utvecklingsländer. Det hörde vi ministern tala om. Men vad som också står där är en specifik inriktning, nämligen på tekniskt bistånd. Det är ju en sak att vi sätter mål, vi politiker, på alla nivåer. Men sedan ska de på något sätt strömma igenom olika organisationer och helst ned till företag som blir intresserade av att medverka och vara en del av det handelsrelaterade stödet. Min fråga går till och även till ICC. Hur speglas de här målen i det verkliga arbetet för att faktiskt få med företag och göra dem intresserade av att bidra i det här arbetet? , : För det första är jag glad att du nämner Agenda 2030. Vi har varit vana att prata om handel. Vi har varit vana att prata om handel och hållbarhet. Men vad Agenda 2030 gör på ett tydligt sätt är att formulera handel för hållbarhet. Det är otroligt tydligt i denna stora globala agenda med sina 17 mål att inget av målen kan nås utan handel. Vi kommer bort från dikotomierna eller etiketterna som vi talade om . Man måste inte välja, utan handel, tillväxt och även investeringar från både stater och företag är absolut centrala för att vi ska nå dessa viktiga globala mål. Det finns en stor trygghet i att alla länder har backat upp detta. Jag känner stor trygghet i att tar en aktiv roll i Agenda . Jag kan ge ett konkret exempel på hur vi kan jobba lite bättre när det gäller att öka kompetensen hos utvecklingsländerna. Vi tar ett land som . Det är ett av världens absolut fattigaste länder; det vet vi. Det var dessutom eboladrabbat . Man har en lång väg att gå innan man blir integrerad i de globala värdekedjorna. är biståndsland där. driver projektet tillsammans med Sida men också med stöd från UD. Vad vi har gjort är att vi har hjälpt detta fattiga land in som medlem i världshandelsorganisationen . Det hände i under det som kallades MC10. Det innebär att detta fattiga land blir medlem i , som öppnar alla möjligheter för . Man får lov att ta del av de fördelar som internationella och multilaterala handelsregelverk ger. Det räcker inte. Ett medlemskap är ett papper om det inte betyder någonting för företagen eller för medborgarna, kvinnorna och männen, i landet det handlar om. Vad vi har gjort är att vi har varit på plats med personal som sitter på departement och talar med de olika tjänstemännen. STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN utbildningar i tekniska regler och tjänstehandel och olika typer av notifieringar. När vi drar oss tillbaka finns det ett kompetent handelsdepartement i i som kan se till att man involverar företagen, involverar olika organisationer, ger möjligheter till alla som vill idka någon typ av näringsverksamhet och ger stöd till kvinnor som vill in i näringslivet. Hur kan man göra det vi kallar stakeholder involvement, det vill säga bjuda in dem som faktiskt handlar? Det är inte staterna som handlar; det är företagen som handlar, människorna som handlar. Det här är ett sätt att tekniskt jobba med att se till att handel är någonting som bidrar för alla. Det här gör vi givetvis för att i grund och botten har vi alla att vinna på ett öppet, multilateralt starkt handelssystem där de minst utvecklade länderna precis som ett starkt handelsberoende rikt land som har gemensamma regler och där vi gemensamt kan hjälpa varandra. För mig är detta en illustration av hur vi kan gå från ett bistånd som mer är att hålla under armarna till ett bistånd som bygger upp kapacitet så att ett sådant här utsatt land framöver kan ta ett pappersmedlemskap och göra så att det betyder något för företagarna, för medlemmarna, för medborgarna i det här landet. Det är ett exempel. Vi jobbar med många andra länder också, men jag tror att det är ganska bra att ha den typen av illustration med sig. , : Jag måste erkänna att jag inte riktigt vet hur det tekniska biståndet är utformat och därmed inte kan bedöma hur välanpassat det är till näringslivets behov för att näringslivet ska kunna delta direkt, särskilt i utvecklingsländer. Jag vill bara kort understryka att näringslivet är väldigt engagerat och drivande för hållbarhetsfrågor brett och för Agenda 2030. Hållbarhetsfrågor är, skulle jag säga, i allt högre utsträckning integrerade i kärnan i företaget. Det har blivit good business att jobba med det. Det är ju inte specifikt riktat mot utvecklingsländer, men det finns ett generellt engagemang. Man tar in det i företagen på ett helt annat sätt än för bara . (S): Det har varit jätteintressant att lyssna på er allihop! Min fråga går till på . Jag tänker på kopplingen till brexit. Det är oerhört spännande att lyssna på er. Ni är tydliga med att ni vill ligga i framkant i förändringsprocessen mot hållbara transporter. Men ert företag agerar på en global marknad. Vilka analyser, vilka bedömningar, gör ni av just brexit även om vi inte vet den exakta utgången? Ett annat ljus som faller över brexit är kanske omröstningen som var i . Det är kanske någonting som skulle kunna beröra med en kort kommentar. Kan detta påverka utgången på något ytterligare sätt? STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN , : var viktigaste marknad , både i antal lastbilar och bussar vi sålde till ett enskilt land och i andel av vår serviceförsäljning. är alltså en otroligt viktig marknad för . Det som är tur för oss och för andra lastbilstillverkare är att det inte finns någon inhemsk konkurrens. Det betyder att konkurrenssituationen för inte kommer att påverkas när lämnar EU-samarbetet eftersom alla kommer att drabbas lika på den bogen. Men vi har en situation där är fullständigt integrerat i EU:s regelsystem. Även om man säger att man kommer att bli standard-takers snarare än standard-makers vet vi inte hur länge harmoniseringen av det viktiga tekniska regelverket som jag nämnde kommer att vara. Det är ett område som det är viktigt att hålla bevakning på framöver – att har fortsatt harmonisering med EU av tekniska regler. Men den största omedelbara konsekvensen är precis den som nämnde: Det kommer att bli tullförfaranden vid gränsen. är detta – som allt annat i verksamhet – en effektiviserad process. Vi har produktion on demand, så vi har liksom inga stora lager någonstans. Det är en av de första sakerna vi kommer att tvingas investera mer pengar i: ökad lagerhållning i på grund av att vi inte vet hur kommer att investera i sin gränshantering. Vi måste kunna upprätthålla vår höga servicenivå mot våra kunder, och då måste vi öka bufferten i systemet. Vi brukar säga att vi har av osäkerhet framför oss.