rfr · H50WRFR24 · 2018-07-02 00:00:00 — Riksdagstryckeriet, , 2018 Ungdomars studie- och yrkesval har stor betydelse för hur deras liv kommer att utvecklas. Det stora utbudet av både yrken och utbildningar gör att barn och ungdomar kan uppleva det som komplicerat att överblicka sina olika valmöjligheter. Syftet med skolans studie- och yrkesvägledning är därför att ge eleverna förutsättningar att hantera frågor som rör val av studier och yrken. Med bättre kunskap ökar förutsättningarna för välgrundade politiska beslut. För att få kunskap om hur studie- och yrkesvägledningen fungerar beslutade utbildningsutskott att följa upp studie- och yrkesvägledningen i grundrespektive gymnasieskolan. Uppföljningen har genomförts av utbildningsutskottets styrgrupp för uppföljning och utvärdering med företrädare för samtliga partier. Rapporten har utarbetats av utvärderare Liv Hammargren vid utskottsavdelningens utvärderings- och forskningssekretariat i samarbete med föredraganden vid utbildningsutskottets kansli. styrgrupp för uppföljning och utvärdering redovisar härmed sin rapport med resultaten av uppföljningen och gruppens viktigaste iakttagelser. Ordförande i utskottets styrgrupp Ledamot i utskottets styrgrupp för för uppföljning och utvärdering Utskottens arbete med uppföljning och utvärdering............................ beslut om uppföljningen av studie- och tillkännagivanden och beslut ............................................ Syftet med uppföljningen .................................................................... Varför är studie- och yrkesvägledning viktigt? – Vägledningen i ett individ- och samhällsperspektiv ................................................................... Felval och ofullbordade studier medför stora sociala och Är studie- och yrkesvägledning verkligen effektivt?........................... i – en kort historik ................ Regleringen av studie- och yrkesvägledningen i skolan ........................... Huvudmannens ansvar att eleverna får den studie- och yrkesvägledning de behöver ....................................................................... Huvudmän och skolor ska bedriva ett systematiskt Nationella mål för studie- och yrkesvägledningen regleras i ska ge eleverna valkompetens ........... Allas ansvar – men olika roller............................................................ Vägledningen ska vara både vid och snäv ........................................... ska vara likvärdig .............................. ska vara opartisk................................ och Skolinspektionens roller i arbetet med studie- 4 Styrningen av studie- och yrkesvägledningen – brister och Många elever vill ha mer vägledning .................................................. Skolans kompensatoriska uppdrag och studie- och Mål- och resultatstyrningen kräver både beslutade mål och uppföljning av resultat................................................................................ Stor lokal variation i graden av systematik i styrningen av studie- och yrkesvägledningen ................................................................... Rollfördelningen i arbetet med studie- och yrkesvägledningen........... Oklart nationellt uppdrag leder till låg prioritering av studie- och yrkesvägledningen lokalt ..................................................................... Kommunernas resursfördelning till vägledningen............................... Vägledningen ur ett arbetsmarknadsperspektiv ................................... Framgångsfaktorer för en välfungerande studie- och Resultatet av Skolinspektionens regelbundna tillsyn......................... Studie- och yrkesvägledarna och förutsättningarna för Antalet studie- och yrkesvägledare samt personaltäthet ...................... Olika syn på betydelsen av personaltäthet för studie- och Organiseringen av studie- och yrkesvägledningen .............................. Studie- och yrkesvägledarnas arbete alltmer komplext ....................... Studie- och yrkesvägledarnas utbildning och arbetsmarknad.............. Vägledningsbehovet för vissa grupper av unga ...................................... Ungdomar 16–som varken arbetar eller studerar...................... Information till dem som ska välja skola........................................... Sammanfattning av resultatet av utskottets enkät till rektorer i grund- och gymnasieskolan ........................................................................ Insatser för att förbättra studie- och yrkesvägledningen ......................... Statlig utredning om studie- och yrkesvägledning............................. Skolinspektionen planerar flera tematiska granskningar ................... EU-projekt mot studieavbrott ............................................................ Tydlig struktur i vägledningsarbetet i ................................... SCB: Resultatrapport för utbildningsutskottets enkät till rektorer .............. Diagram: utbildningsutskottets enkät till rektorer....................................... Inom ramen för utskottens beredning av ärenden ingår uppgiften att följa upp och utvärdera riksdagsbeslut. Som en del av denna uppgift har utbildningsutskott följt upp arbetet med studie- och yrkesvägledning i grundrespektive gymnasieskolan för att få kunskap om hur verksamheten fungerar. I arbetet med uppföljningen har en kombination av kvalitativ och kvantitativ metod tillämpats. Utskottet har med stöd av () genomfört en enkätundersökning med ca 4 000 rektorer i grundrespektive gymnasieskolan om deras arbete med att styra och leda arbetet med studie- och yrkesvägledningen på de enskilda skolorna. En genomgång av aktuellt publicerat material om studie- och yrkesvägledning har vidare genomförts. Bland annat har riksdagstryck, utredningar och rapporter från relevanta myndigheter, organisationer och forskare gåtts igenom. Semistrukturerade intervjuer har också genomförts med representanter för ett 40-tal myndigheter och organisationer, forskare och ett urval studie- och yrkesvägledare. Ökade behov bland eleverna medför ökade krav på skolans studie- och yrkesvägledning är betydelsefull såväl ur ett individperspektiv som ur ett samhällsperspektiv. Ungdomars och samhällets kostnader för att byta gymnasieprogram eller avbryta en utbildning kan mätas i både tid och pengar. Även om det inte är obligatoriskt att gå i gymnasieskolan visar samstämmig forskning att det i princip krävs en gymnasieutbildning för att kunna etablera sig på arbetsmarknaden, minska sin sårbarhet för arbetslöshet och kunna delta aktivt i samhällslivet och därmed undvika att hamna i socialt och ekonomiskt utanförskap. Att ungdomar väljer en utbildning eller gör val inom den utbildning de går som motsvarar deras förväntningar och förutsättningar är mot denna bakgrund viktigt för att de ska lyckas fullfölja sin utbildning. För att kunna fatta välgrundade beslut om sin utbildning och framtida yrkesbana behöver barn och ungdomar ofta stöd, inte bara när det gäller enskilda val utan även i utvecklandet av sin s.k. valkompetens, dvs. förmågan att på ett strukturerat sätt kunna samla, analysera och sätta samman utbildnings- och yrkesinformation, ha färdigheter att fatta och genomföra beslut samt hantera övergångar och växlingar i livet. Av uppföljningen framgår att svenska grundskole- och gymnasieelevers behov av studie- och yrkesvägledning har ökat och delvis förändrats . Orsakerna till de ökade behoven av vägledning är bl.a. utbildningssystemets ökade komplexitet och arbetsmarknadens ökade krav på formell utbildning. som arbetsmarknaden, utbildningssystemet och samhället i stort har blivit allt svårare för den enskilde att överblicka saknar en allt större andel av eleverna, varav många nyanlända, behörighet till gymnasieskolans nationella program. Vidare är det ungefär en tredjedel av alla ungdomar som börjar i gymnasieskolan som inte lyckas få en gymnasieexamen på tre eller . För nyanlända elever, elever som inte är behöriga till gymnasieskolans nationella program och elever som har svårigheter att nå utbildningens mål är ofta studie- och yrkesvägledningen särskilt viktig. Av uppföljningen framgår att förändringarna i utbildningssystemet, arbetslivet och samhället i stort tillsammans med de ökade och mer komplexa behoven bland eleverna medför högre krav och förväntningar än tidigare på skolans förmåga att erbjuda elever studie- och yrkesvägledning av god kvalitet och i tillräcklig omfattning. Uppföljningen visar vidare att studie- och yrkesvägledningen är betydelsefull för arbetet med att avhjälpa de problem som finns på delar av den svenska arbetsmarknaden med att ungdomar i alltför låg utsträckning utbildar sig inom områden där det finns en stor efterfrågan på arbetskraft. Regleringen av arbetet med studie- och yrkesvägledning Arbetet med studie- och yrkesvägledning styrs av bestämmelser i skollagen och i läroplanerna för respektive skolform. Enligt skollagen ska elever i alla skolformer utom förskolan och förskoleklassen ha tillgång till personal med sådan kompetens att deras behov av vägledning inför val av framtida utbildnings- och yrkesverksamhet kan tillgodoses. Även den som avser att påbörja en utbildning ska ha tillgång till vägledning.1 För att få anställas utan tidsbegränsning för studie- och yrkesvägledning ska den sökande ha en utbildning avsedd för sådan verksamhet. Den som inte uppfyller kravet får anställas för studie- och yrkesvägledning för högst i sänder.2 är enligt allmänna råd hela skolans ansvar även om olika personalkategorier har olika roller i arbetet. Vägledningen ska vidare vara både snäv och vid, vilket innebär att den dels ska vara individuellt inriktad, dels ska ingå som en del i undervisningen i olika ämnen. I de allmänna råden lyfter fram att studie- och yrkesvägledningen är en av de verksamheter i skolan som, utöver undervisning, ingår i begreppet utbildning. Skolans huvudman har enligt skollagen ansvar för att utbildningen genomförs i enlighet med bestämmelserna i skollagen, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen och de bestämmelser för utbildningen som kan finnas i andra författningar. Kommuner ska i sin tur fördela resurser till utbildning inom skolväsendet efter barnens och elevernas olika förutsättningar och behov.3 Utbildningen inom skolväsendet ska också vara likvärdig 12 kap. 29 § skollagen. 2 2 kap. 30 § skollagen. 3 2 kap. 8 a § skollagen. oavsett var i landet den anordnas.4 Kravet på likvärdighet innebär inte att ut- bildningen måste utformas på samma sätt överallt, men den ska ha en hög kva- litet oavsett var eleven bor och oavsett elevens sociala och ekonomiska hem- Likvärdigheten innebär även att utbildningen ska kompensera för elevers olika bakgrund och andra skillnader i förutsättningar. ningsvis innebär skollagens krav på likvärdighet när det gäller arbetet med studie- och yrkesvägledning att huvudmän, men även rektorer, i stor utsträck- ning kan avgöra hur vägledningen ska utformas och organiseras under förut- sättning att verksamheten når upp till de nationella kraven i skollagen och lä- roplanerna och att eleverna får den studie- och yrkesvägledning de har behov av och rätt till. styrs ofta inte på ett systematiskt sätt Den genomgång av bl.a. granskningar och undersökningar från myndigheter, organisationer och forskare som genomförts inom ramen för uppföljningen visar att det finns en stor variation när det gäller omfattningen och kvaliteten på den studie- och yrkesvägledning som elever i grundrespektive gymnasieskolan får. Såväl tidigare undersökningar som den här uppföljningen pekar på att en viktig förklaring till dessa skillnader är huvudmännens och rektorernas varierande kunskaper och engagemang i frågor som gäller studie- och yrkesvägledning, vilket påverkar sättet på vilket de styr verksamheten lokalt. Eftersom studie- och yrkesvägledningens omfattning och inriktning ska anpassas till elevernas behov krävs att dessa behov analyseras och att huvudmannen beslutar om mål för verksamheten med utgångspunkt i analysen och de nationella krav på studie- och yrkesvägledningen som finns. Resultaten av arbetet med studie- och yrkesvägledningen behöver sedan återkommande följas upp för att undersöka om de insatser som genomförts har fungerat på det sätt som man tänkt. Uppföljningen av resultaten behöver också ligga till grund för huvudmannens beslut om prioriteringar och förändringar i verksamheten. Trots att lokala mål alltså är en viktig del av huvudmannens styrning av verksamheten uppger emellertid var tredje rektor i den enkät som utskottet genomfört att huvudmannen antingen inte beslutat om mål för studie- och yrkesvägledningen eller att man inte vet om huvudmannen gjort det. Mindre än hälften av rektorerna uppger vidare att huvudmannen begär att skolan ska följa upp och återrapportera resultatet av arbetet med studie- och yrkesvägledningen till huvudmannen. Man kan därmed konstatera att många rektorer inte har eller upplever sig ha lokalt beslutade mål för studie- och yrkesvägledningen att utgå ifrån i sitt praktiska arbete med att utforma vägledningen på den enskilda skolan. Man kan också konstatera att många huvudmän inte uttrycker 4 1 kap. 9 § skollagen. ett tydligt intresse för att få resultatet av arbetet med vägledningen på de enskilda skolorna redovisat för sig. Som en del i verksamhetsutvecklingen och för att kunna identifiera brister ska studie- och yrkesvägledningen ingå i skolans systematiska kvalitetsarbete. Rektorn ansvarar för att detta arbete kommer till stånd. Resultatet av utskottets enkät visar dock att var tredje grundskolerektor uppger att studie- och yrkesvägledningen inte ingår i det systematiska kvalitetsarbetet på skolan eller att man inte vet om det gör det. Sammantaget stärker resultatet av utskottets enkät intrycket som presenteras i rapporter från bl.a. Skolinspektionen, och forskare av att grundläggande styrningsmekanismer som krävs för att kunna planera, organisera och dimensionera arbetet med studie- och yrkesvägledningen för att möta elevernas behov saknas hos många huvudmän och på många skolor. Systematisk styrning förbättrar förutsättningarna för arbetet med studie- och yrkesvägledningen Enligt läroplanerna och allmänna råd ska studie- och yrkesvägledningen vara ett uppdrag för hela skolan även om de olika personalkategorierna har olika roller i arbetet. Trots att ansvaret för studie- och yrkesvägledningen enligt de nationella styrdokumenten ska vara en gemensam uppgift för hela skolan har Skolinspektionen i en kvalitetsgranskning konstaterat att studie- och yrkesvägledning framstår som ett uppdrag som ingen vill ta ansvar för. Huvudmannen lämnar över ansvaret till rektorn som i sin tur lämnar vidare till den enskilde vägledaren. Detta innebär att studie- och yrkesvägledaren lämnas ensam i vägledningsarbetet utan tydligt stöd från ledningen. Uppföljningen visar att brist på styrning och ledning av arbetet med studie- och yrkesvägledning ofta leder till att samarbetet mellan olika personalkategorier på skolan, t.ex. vägledare och lärare, påverkas negativt, vilket kan få konsekvenser för arbetet med den vida vägledningen inom ramen för undervisningen. Intrycket av att det finns en stor variation när det gäller samarbetet om studie- och yrkesvägledningen mellan olika personalkategorier i skolan förstärks även av resultatet av den enkät som utskottet genomfört, i vilken hälften av rektorerna uppger att de inte arbetar med att få olika personalkategorier att aktivt samverka i arbetet med studie- och yrkesvägledningen. Även hos skolhuvudmän som har höga ambitioner för arbetet med studie- och yrkesvägledningen visar undersökningar att det kan vara svårt att på alla skolor lyckas erbjuda eleverna vägledning i tillräcklig omfattning och av god kvalitet, upprätthålla likvärdigheten i vägledningen samt göra uppdraget till en angelägenhet för alla som arbetar i skolan. Av uppföljningen framgår att en god systematik i arbetet med studie- och yrkesvägledningen förbättrar förutsättningarna för att vägledningen ska kunna fungera i enlighet med de nationella styrdokumentens intentioner. Utskottets enkät till rektorer visar t.ex. att de rektorer som uppger att studie- och yrkesvägledningen ingår i skolans sys- tematiska kvalitetsarbete i betydligt högre grad bedömer att det statliga stödet helt eller delvis är ändamålsenligt och användbart. På dessa skolor uppger rek- torerna också i högre utsträckning att de arbetar med att få till stånd en aktiv samverkan mellan personalkategorierna när det gäller studie- och yrkesväg- Även rektorer som fått kompetensutveckling som en del i sitt arbete med att styra och leda arbetet med studie- och yrkesvägledningen uppger i högre utsträckning att de arbetar för att olika personalkategorier aktivt ska ar- beta med och samverka om studie- och yrkesvägledningen. kar sammanfattningsvis på att förutsättningarna för att eleverna ska kunna få den vägledning de har behov av förbättras om rektorerna arbetar aktivt och systematiskt med att styra och leda verksamheten. Den statliga regleringen av studie- och yrkesvägledningen ger inte tydlig vägledning för huvudmän och rektorer Av uppföljningen framgår att de brister som finns hos en del huvudmän och på en del skolor när det gäller arbetet med studie- och yrkesvägledningen åtminstone till viss del kan förklaras av en svag och otydlig statlig styrning. Skollagens och läroplanernas formuleringar när det gäller studie- och yrkesvägledningen är övergripande och enligt vissa bedömare ger författningarna huvudmän och rektorer dålig vägledning i hur de bör arbeta för att eleverna ska få den vägledning de har behov av. Även om publicerat allmänna råd för hur man kan arbeta med studie- och yrkesvägledningen för att tillgodose elevernas behov av vägledning saknar många huvudmän och rektorer detaljkunskaper om hur vägledningen är tänkt att fungera. Utskottets enkät till rektorer i grundrespektive gymnasieskolan visar också att en förhållandevis stor andel av rektorerna, mer än var tionde gymnasierektor och mer än var femte grundskolerektor, inte kan avgöra om det stöd som staten erbjuder huvudmän och skolor i form av t.ex. allmänna råd, stödmaterial och utbildningar om studie- och yrkesvägledning är användbart och ändamålsenligt eller inte. I detta sammanhang kan man konstatera att frågan om studie- och yrkesvägledning inte tas upp inom ramen för den statliga rektorsutbildningen. Detta innebär att rektorer inte heller i detta sammanhang får tillfälle att förbättra sina kunskaper om hur arbetet med studie- och yrkesvägledningen kan organiseras och ledas på den enskilda skolan. Uppföljningen visar att man i flera av de nordiska grannländerna, särskilt i , har en tydligare reglering av studie- och yrkesvägledningen än i och att tid finns avsatt på elevernas schema för vägledningsaktiviteter. Internationella jämförelser visar att finska ungdomarna i hög utsträckning deltagit i olika vägledningsaktiviteter som skolan annordnat och att de även tillgodogjort sig vägledningen i högre omfattning än ungdomarna i övriga undersökta länder. Yngre elever drabbas av liten tillgång till vägledning I uppföljningen konstateras att tidigare undersökningar visar att man i prioriterar vägledningen av eleverna i årskurs 8–9 inför deras val till gymnasieskolan och att man i liten omfattning arbetar med de yngre eleverna. Detta är negativt eftersom vägledningen av yngre elever bl.a. är viktig för att eleverna redan tidigt ska kunna börja bygga upp sin valkompetens, som allmänna råd pekar ut som ett viktigt syfte med studie- och yrkesvägledningen. Dessutom är vägledningen av yngre elever bl.a. viktigt inför språkvalet i årskurs 6. Av uppföljningen framkommer även att det kan vara särskilt betydelsefullt ur ett likvärdighetsperspektiv att arbeta med studie- och yrkesvägledning för yngre elever då eleverna redan tidigt behöver få kunskaper om de möjligheter och alternativ som finns när det gäller studier och arbete. Detta kan vara särskilt betydelsefullt för elever vars föräldrar saknar eller endast har svag koppling till arbetsmarknaden. Tillgången till studie- och yrkesvägledning – studie- och yrkesvägledarna har ofta en viktig roll i både den snäva och den vida vägledningen Uppföljningen visar att det finns olika uppfattningar om hur elevernas tillgång till studie- och yrkesvägledning ska bedömas. Att enbart fokusera på personaltäthet när det gäller studie- och yrkesvägledare kan ge en felaktig bild av elevernas tillgång till vägledning eftersom sådana nyckeltal varken tar hänsyn till elevernas behov av vägledning eller beaktar vilken vägledning eleverna får vare sig individuellt eller inom ramen för den vida vägledningen som en del av undervisningen i olika ämnen. Man kan konstatera att den snäva vägledningen är mycket betydelsefull för att eleverna ska få det stöd de behöver och att studie- och yrkesvägledarna har en särskild kompetens och kunskap som är viktig både i vägledningen av enskilda elever och i arbetet med att bistå övrig skolpersonal i deras arbete inom ramen för den vida studie- och yrkesvägledningen. Uppföljningen visar att en stor andel av studie- och yrkesvägledarna delar sin arbetstid mellan flera skolor. För många medför denna situation stress och dåliga möjligheter att bli en del av arbetsgemenskapen på skolorna och för att på ett bra sätt kunna arbeta stödjande gentemot övrig skolpersonal, bl.a. lärarna, i arbetet med den vida studie- och yrkesvägledningen. Beroende på elevernas behov kan insatser från studie- och yrkesvägledaren behövas i olika omfattning, men även om elevernas behov bedöms vara begränsade menar bl.a. forskare som lämnat uppgifter inom ramen för uppföljningen att det finns en gräns för hur gles personaltätheten när det gäller studie- och yrkesvägledare kan vara utan att den studie- och yrkesvägledande verksamheten i sin helhet blir lidande. Behov av fler utbildningsplatser och kompetensutveckling för dem utan examen från studie- och yrkesvägledarprogrammet För att få anställas utan tidsbegränsning för studie- och yrkesvägledning ska den sökande enligt skollagen ha en utbildning avsedd för sådan verksamhet. Den som inte uppfyller kravet får anställas för studie- och yrkesvägledning för högst i sänder.5 En förhållandevis stor andel av dem som är anställda som studie- och yrkesvägledare, i gymnasieskolan och i , saknar examen från högskolans studie- och yrkesvägledarprogram. Det förekommer också att studie- och yrkesvägledare anlitas på konsultbasis vid behov. Uppföljningen visar att det finns ett behov av att erbjuda kompetensutveckling för dem som arbetar som vägledare utan att ha examen från högskolans studie- och yrkesvägledarprogram så att de får en studie- och yrkesvägledarexamen. Att de som redan arbetar som vägledare erbjuds möjlighet att genomgå studie- och yrkesvägledarprogrammet är därför betydelsefullt för den enskilde som genom en sådan examen kan komma i fråga för en tillsvidareanställning. Uppföljningen visar vidare att den som genomgått högskolans studie- och yrkesvägledarprogram har en god arbetsmarknad, och i takt med att även andra arbetsgivare än skolan har ökat sitt arbete på vägledningsområdet har konkurrensen om studie- och yrkesvägledarna ökat. Bland annat fackliga organisationer som organiserar studie- och yrkesvägledare har framfört krav på att det ska krävas en examen från högskolans studie- och yrkesvägledarprogram för att få arbeta som studie- och yrkesvägledare. Man kan dock konstatera att många skolor har svårt att rekrytera personer som genomgått utbildningen och att ett krav på examen därför skulle riskera att bli verkningslöst. Uppföljningen visar att () har bedömt att högskolans studie- och yrkesvägledarprogram håller hög kvalitet, och söktrycket till utbildningarna på de tre lärosäten där utbildningen anordnas (, och ) är högt och genomströmningen god. Eftersom arbetsmarknadens efterfrågan på vägledare är stor har frågan om möjligheten att öka antalet utbildningsplatser på högskolans studie- och yrkesvägledarprogram aktualiserats.