eunbil · H60N4C740A · 2018-11-26 00:00:00 — Kommenterad dagordning för rådets möte för rättsliga och inrikes frågor (RIF) den 6– Godkännande av dagordningen (Sr , Sr Fritzon) Se bifogad preliminär dagordning. Godkännande av A-punkterna (Sr , Sr Fritzon) a)Lista över icke lagstiftande verksamhet b)Lista över lagstiftande verksamhet (Offentlig överläggning i enlighet med artikel 16.8i fördraget om Europeiska unionen) Det har ännu inte presenterats någon A-punktslista. 3.Förordning om ändring av förordningen om en europeisk gräns- och kustbevakning (Sr ) Riktlinjedebatt/ partiell allmän inriktning Avsikten med behandlingen i rådet Behandlingen avser en riktlinjedebatt och en överenskommelse om partiell allmän inriktning. Dokument: Det har ännu inte presenterats något dokument för behandlingen i rådet. Fakta-PM 2018/19: FPM10 om förslag till ny förordning om en europeisk gräns- och kustbevakning. KOM (2018) 631 Förslag till OCH RÅDETS FÖRORDNING om den europeiska gräns- och och upphävandet av rådsbeslut nr 98/700/RIF, förordning (EU) nr 1052/2013 av och rådet och förordning (EU) nr 2016/1624 av och rådet. behandlad vid samråd med : Förslaget till förordning behandlades vid samråd med . behandlad vid överläggning med eller information till riksdagsutskott: Förslaget till förordning behandlades vid överläggning i justitieutskottet . Kommissionen presenterade ett förslag till förordning om en europeisk gräns- och kustbevakning. Syftet med förslaget är att uppnå en effektiv gräns- och migrationsförvaltning och värna den inre säkerheten i unionen, som den inre rörligheten säkerställs. Frågan har behandlats på olika nivåer i rådet och vissa frågor har identifierats som särskilt centrala för medlemsstaterna. Beroende på hur förhandlingarna utvecklar sig kan det bli aktuellt för rådet att vid sitt möte den 6–föra en riktlinjedebatt om vissa frågor och att anta en partiell allmän inriktning om förslagen rörande återvändande och samarbete med tredjeland. En del i förslaget som presenterats av kommissionen är att byrån och medlemsstaterna ges en möjlighet att samarbeta med tredjeländer som inte är så kallade angränsande tredjeländer till EU:s yttre gräns, något som var ett krav för att kunna inleda ett samarbete. Byrån och medlemsstaterna ska kunna samarbeta med tredjeländer för att främja en integrerad gränsförvaltning och migrationspolitik, och där det är relevant, samarbeta med GUSP-insatser. Dessutom ska byrån enligt förslaget kunna bistå tredjeland med tekniskt och operativt stöd, exempelvis med förberedande åtgärder och koordinering av insatser mellan tredjeland och medlemsstater. Förordningsförslaget kommer även att ge förbättrade möjligheter till informationsutbyte med tredjeland. Det kan exempelvis röra utbyte av information inom ramen för Eurosur, eller genom utplacering av byråns egna experter som sambandsmän i tredjeland. Vidare föreslås ett förbättrat samarbete avseende återvändande. Byrån ska mer självständigt kunna verkställa en medlemsstats beslut om av- eller utvisning samt t.ex. ge stöd till tredjeland avseende återvändandeinsatser mellan ett tredjeland och ett annat. Regeringen välkomnar förslaget och idén om ett utökat mandat för den Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån i de delar där ett europeiskt mervärde kan påvisas. Regeringen ser positivt på ett ökat stöd till medlemsstaterna avseende återvändande och anser att det är bra med ett ökat samarbete med tredjeland. Ett ökat mandat till byrån måste dock ske utan att medlemsstaterna lämnar över det grundläggande ansvaret för gränskontrollen till EU. Så länge det inte finns ett finansieringsförslag som är förenligt med regeringens övergripande prioriteringar i förhandlingen om nästa fleråriga budgetram (MFF) - dvs. en minskad EU-budget som inte överstiger av medlemsstaternas samlade BNI genom att tillräckliga meddragningar görs inom traditionella politikområden med begränsat EU- värde samt en stabiliserad svensk EU-avgift - avser regeringen ifrågasätta storleksordningen på kostnaderna för förslagets genomförande. Det behöver också säkerställas att förslaget går att finansiera inom ramen för den nuvarande budgetramen (2019–2020). Regeringen välkomnar förändringarna som öppnar upp för framtida samarbete även med tredjeländer som inte är angränsande till EU:s yttre gräns. Det gäller såväl gemensamma operativa insatser, snabba gränsinsatser som återvändandeinsatser. Samarbete med tredjeland är avgörande för ett humant, rättssäkert och effektivt återvändande. 4.Återvändandedirektivet (omarbetning) (Sr Fritzon) Lägesrapport Avsikten med behandlingen i rådet: Lägesrapport. Dokument: Det har ännu inte presenterats något dokument för behandlingen i rådet. dokument: KOM (2018) 634 Förslag till och rådets direktiv om gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna (omarbetning), Fakta-PM 2018/19:FPM4 behandlad vid samråd med : inför rådet för rättsliga och inrikes frågor () den 11– behandlad vid överläggning med eller information till riksdagsutskott: , överläggning med socialförsäkringsutskottet Återvändandedirektivet (direktiv /115/EG) innehåller gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna. presenterade kommissionen ett förslag till revidering av direktivet. Förslaget syftar till att, med bibehållen respekt för de grundläggande rättigheterna, öka effektiviteten i medlemsstaternas Omarbetningen inriktar sig på att förkorta förfarandena genom bl.a. en bättre koppling till asylförfarandet och effektivare användning av åtgärder för att förhindra att personer som är föremål för återvändandebeslut avviker (se FaktaPM 2018/19:FPM4). I Europeiska rådets slutsatser uppmanades och rådet att som en prioriterad fråga behandla kommissionens förslag om revidering av återvändandedirektivet. Förhandlingar i rådsarbetsgrupp inleddes . Vid rådsmötet för rättsliga och inrikes frågor den 6–väntas ordförandeskapet ge en rapport om läget i förhandlingarna. En väl fungerande ordning för återvändande är viktig för ett gemensamt europeiskt migrationssystem. Systemet ska vara effektivt, rättssäkert, långsiktigt hållbart, humant och medge beslut av hög kvalitet som värnar asylrätten. Regeringen ställer sig därför bakom utökade ansträngningar för att verkställa återvändandebeslut, inklusive syftet med revideringen av återvändandedirektivet. Den övergripande målsättningen för regeringen är att få till stånd en ändamålsenlig ordning som ger ansvariga myndigheter goda förutsättningar att effektivt verkställa återvändandebeslut. En sådan ordning ska även säkerställa att detta sker på ett rättssäkert och värdigt sätt med bibehållen respekt för grundläggande rättigheter, inklusive asylrätten, och principen om non-refoulement. Det är bra att den starka kopplingen mellan EU:s asyl- och återvändandesystem tydliggörs i regelverket och det är viktigt att bestämmelserna är utformade i överensstämmelse med övriga rättsakter på asyl- och migrationsområdet. Ett visst utrymme behövs för att beakta den specifika situationen i olika medlemsstater. När det gäller särskilda gränsförfaranden för återvändande anser regeringen att omfattningen och utformningen av tillämpningen behöver kunna anpassas till medlemsstaternas olika förutsättningar, och inte medföra oproportionerliga utgifter för medlemsstaterna eller EU. Utgångspunkten är att eventuella utgifter på statens budget måste hanteras genom omprioriteringar inom beslutade ekonomiska ramar. Eventuella utgifter för EU-budgeten i nuvarande fleråriga budgetram (2019–2020) ska hanteras genom omprioritering inom befintliga ramar och utgifter ska hanteras som en integrerad del av förhandlingarna om nästa fleråriga budgetram. Regeringen kommer fortsätta att analysera förslaget i alla dess delar. 5.Förordning om förhindrande av spridning av terrorisminnehåll online (Sr ) Avsikten med behandlingen i rådet Det har på EU-nivå tagits flera initiativ i syfte att olagligt innehåll på internet ska tas bort i större utsträckning. Det har gällt både egenåtgärder av värdtjänstleverantörer och bestämmelser i , t.ex. i direktivet 2017/541 om bekämpande av terrorism. När det gäller egenåtgärder och frivilliga åtgärder har kommissionen dels tagit fram en uppförandekod om hatpropaganda, dels etablerat det s.k. när det gäller terrorisminnehåll. Båda dessa initiativ har tagits tillsammans med några av de stora värdtjänstleverantörerna, men många relevanta leverantörer har inte deltagit. presenterade kommissionen ett meddelande om hanteringen av olagligt innehåll online (Faktapromemoria 2017/18: FPM16) med en uppsättning riktlinjer och principer för hur värdtjänstleverantörer bör intensifiera kampen mot olagligt innehåll online i samarbete med nationella myndigheter, medlemsstater och andra relevanta intressenter. Kommissionen följde upp sitt meddelande genom en rekommendation (C (2018) 1177 final) om åtgärder för att bekämpa olagligt innehåll online. Efter en konsekvensanalys bedömde härefter kommissionen att det fanns skäl att föreslå EU-lagstiftning, men med en begränsning till terrorisminnehåll. Förslaget till förordning om att förebygga spridning av terrorisminnehåll online presenterades . Förslaget handlar om åtgärder av både behöriga myndigheter i medlemsstaterna, unionsmyndigheter, dvs. Europol, och värdtjänstleverantörer. Med värdtjänstleverantörer avses en tjänst online som innebär att det sker en lagring av innehåll som tillhandahålls av en användare och att innehållet görs tillgängligt för tredje part. Youtube och Facebook är exempel på värdtjänstleverantörer, men förslaget omfattar alla värdtjänstleverantörer oavsett storlek. Den föreslagna definitionen av terrorisminnehåll omfattar information som uppviglar till, uppmuntrar eller förespråkar utförande av eller bidrag till terroristbrott, ger instruktioner om utförande av sådana brott eller främjar deltagande i en terroristgrupps verksamhet. Definitionen bygger på EU:s terrorismdirektiv (2017/541), men är vidare det som ska utgöra olika former av straffbar terrorismpropaganda enligt direktivet. Särskilt viktigt i förslaget är avlägsnandeordrarna som föreslås beslutas av en behörig myndighet i en medlemsstat och som ska verkställas i den medlemsstat där leverantören har sitt verksamhetsställe eller har anmält en rättslig företrädare. Förhandlingarna om förslaget genomförs nu i ett mycket högt tempo och ordförandeskapet har, med starkt stöd av kommissionen, aviserat att man vill nå en allmän inriktning om förordningsförslaget vid rådsmötet . Ordförandeskapets målsättning är att slutligt kunna anta en förordning innan avbryter sitt arbete inför valet . Olagligt terrorisminnehåll som har spridits via värdtjänstleverantörer har varit en bidragande orsak till de terroristbrott som har begåtts samt den radikalisering som skett och den rekrytering som kunnat göras till terroristgrupper. Regeringen välkomnar därför syftet med förslaget till förordning om att förhindra spridningen av terrorisminnehåll online; olagligt terrorisminnehåll ska inte förekomma online och det måste motarbetas med kraft. Regeringen konstaterar att förhandlingarna om förslaget kommer att vara förenade med ett antal rättsliga utmaningar. Regeringen arbetar aktivt för att en slutlig förordning inte ska omfatta hemsidor som skyddas av yttrandefrihetsgrundlagen. Regeringen verkar också aktivt för att det innehåll som ska kunna avlägsnas otvetydigt ryms inom de yttringar och uttryck rörande terroristbrott som enligt direktivet 2017/541 om bekämpande av terrorism ska vara straffbara. Regeringen avser att verka för att den slutliga förordningen ska vara utformad så att den blir väl avvägd och proportionerlig, inte ställer orimliga krav på värdtjänstleverantörer och innehåller tillräckliga rättssäkerhetsgarantier. Regeringen verkar även för att datum för ikraftträdande och tillämpande av förordningen sätts så pass långt fram att en anpassning av svenska författningar hinner genomföras så att kvaliteten blir så hög som möjligt. Se vidare i bifogad promemoria. 6.Reformeringen av det gemensamma europeiska asylsystemet och vidarebosättning (Sr Fritzon) Avsikten med behandlingen i rådet Dokument: Det har ännu inte presenterats något dokument för behandlingen i rådet. dokument: Faktapromemoria 2015/16: FPM94, kommissionens förslag KOM (2016)270. behandlad vid samråd med : , , , , (frågan om solidaritet), , , , , , . behandlad vid överläggning med eller information till riksdagsutskott: Överläggning: , , (frågan om solidaritet). Information: (tjm), (tjm), , , , , , , , , . lade kommissionen fram ett förslag till en reviderad Dublinförordning. Förslaget är ett led i reformen av det gemensamma asylsystemet och syftar till att effektivisera handläggningen av Dublinärenden, förhindra sekundära förflyttningar samt etablera en automatisk och tvingande omfördelningsmekanism av asylsökande. Under det bulgariska ordförandeskapet återupptogs intensiva förhandlingar. Rådet har dock inte kunnat enas om en gemensam position och vid konstaterades att arbetet måste fortsätta för att nå konsensus om Dublinförordningen. Diskussionen om solidaritet och förhandlingen av en reviderad Dublinförordning har baserats på en trestegsmodell som innebär att i normalläge tillämpas Dublinförordningen, vid högt migrationstryck aktiveras en solidaritetsmekanism och i en allvarlig kris vägleder . Det österrikiska ordförandeskapet har inte presenterat något nytt förslag för medlemsstaterna i rådet att ta ställning till. Det österrikiska ordförandeskapet har haft en delvis annan inställning och lagt fram tankar om att utveckla ett koncept med en obligatorisk solidaritetsmekanism som innehåller ett antal frivilliga åtgärder som medlemsstaterna kan välja att genomföra. Ordförandeskapet har fört bilaterala samtal med medlemsstaterna om en sådan mekanism för ansvar och solidaritet. Det råder således alltjämt stor oenighet bland medlemsstaterna främst när det gäller frågan om en tvingande omfördelning av asylsökande vid en krissituation och kopplat till den frågan om att hitta en rimlig balans mellan ansvar och solidaritet. Vid rådsmötet den 6–är det troligt att det blir fråga om en lägesrapport, dvs. en presentation om förhandlingsläget av de olika rättsakterna som ingår i reformen av det gemensamma europeiska asylsystemet. har enats om ett förhandlingsmandat och är redo att inleda förhandling när rådet har enats om en position. Regeringen vill se ett ökat gemensamt ansvarstagande för asylsökande i EU och att det kommer till stånd en rättvis omfördelning av asylsökande i enlighet med den modell som finns i kommissionens förslag. Asylsystemet ska vara effektivt, rättssäkert, långsiktigt hållbart, humant och medge beslut av hög kvalitet som värnar asylrätten. Medlemsstaterna måste fullt ut genomföra det gemensamma regelverket. Detta kan i andra hand ske genom ett solidaritetskoncept som är utformat i flera steg, beroende på nivån av antal asylsökande som kommer till unionen och hur dessa fördelas mellan medlemsstaterna. Regeringen förordar en solidaritetsmekanism med omfördelning som ligger i Dublinförordningen men kan acceptera en separat mekanism. I ett normalläge ska gängse regler såsom Dublinförordningen gälla (första steget). I ett utmanande läge (andra steget) verkar regeringen för att aktiveringen av en solidaritetsmekanism med omfördelning sker med automatik i så stor utsträckning som möjligt. Likaså bör aktiveringen av steg två ske i ett så tidigt skede som möjligt efter det att medlemsstatens andel har överskridits. Kommissionen bör ges så stor beslutsbefogenhet som möjligt när det gäller övergången till det andra steget. Regeringen förordar att referensnyckeln utformas på ett sätt som gör den enkel att tillämpa med hänsyn tagen till relevanta och rättvisa faktorer. En eventuell övre gräns för hur många personer som måste omfördelas ska vara så hög att en övergång till nästa steg i möjligaste mån kan undvikas. En övre gräns för antalet som måste tas emot inom ramen för omfördelningen får inte innebära att det sätts ett tak för antalet asylsökande totalt i EU. En enskild medlemsstat ska frivilligt kunna ta emot omfördelade asylsökande även när en övre gräns för omfördelningen är nådd. Regeringen ska driva att det inte ska vara möjligt att avsäga sig ansvaret att ta emot omfördelade personer, men kompletterande alternativ till omfördelning bör kunna övervägas liksom en gradvis infasning för medlemsstater med begränsad kapacitet. Vid en situation när åtgärder som vidtagits i tidigare steg inte räcker eller när en övre gräns är nådd, är det viktigt att ger riktlinjer för hur situationen ska hanteras, exempelvis genom operativa beslut eller lagstiftningsförfarande (tredje steget). Det kan komma att röra sig om en ökad omfördelning, praktiskt och finansiellt stöd till vissa medlemsstater samt utökat samarbete med tredjeländer. Folkrätten, rätten att söka asyl, principen om non-refoulement, den individuella asylprövningen och rätten till effektivt rättsmedel måste uppfyllas även i krissituationer. Regeringen ska verka för att kriterierna för vad som avser kvalificera ett säkert tredje land ska ligga fast även vid en krissituation. ska fortsatt verka för att EU:s sjöräddningsinsatser genomförs i enlighet med folkrätten och med full respekt för internationell flyktingrätt och mänskliga rättigheter. Det är av stor vikt att alla EU:s medlemsstater delar solidariskt på ansvaret att ta emot människor i behov av skydd. finns stora problem på detta område. Regeringen anser att ekonomiska incitament ska kunna användas för att uppnå ett ökat solidariskt ansvarstagande i migrationspolitiken. Det kan t.ex. handla om att en medlemsstat som inte tar emot skyddsbehövande i enlighet med EU-gemensamma regler och beslut inte heller ska kunna få tillgång till stöd från EU på samma sätt som , eller bli skyldig att betala ett vite eller en straffavgift. Regeringen ska verka för en tydligare koppling mellan medlemsstaternas deltagande i solidaritetsåtgärder och deltagandet i . Utgångspunkten är att eventuella utgifter på statens budget måste hanteras genom omprioriteringar inom beslutade ekonomiska ramar. Eventuella utgifter för EU-budgeten i nuvarande fleråriga budgetram (2019–2020) ska hanteras genom omprioritering inom befintliga ramar och utgifter ska hanteras som en integrerad del av förhandlingarna om nästa fleråriga budgetram. b)Direktivet om mottagningsvillkor (omarbetning) Lägesrapport Avsikten med behandlingen i rådet Dokument: Det har ännu inte presenterats något dokument för behandlingen i rådet. dokument: Faktapromemoria 2015/16:FPM129, kommissionens förslag KOM(2016)465 behandlad vid samråd med : , , , , , , och . behandlad vid överläggning med eller information till riksdagsutskott: Överläggning med socialförsäkringsutskottet . Tjänstemannainformation till socialförsäkringsutskottet . Information till socialförsäkringsutskottet . Överläggning med socialförsäkringsutskottet . Information till socialförsäkringsutskottet . Överläggning med socialförsäkringsutskottet . Information till socialförsäkringsutskottet . Information till socialförsäkringsutskottet . Information till socialförsäkringsutskottet . Information till socialförsäkringsutskottet . Information till socialförsäkringsutskottet . Information till socialförsäkringsutskottet . Information till socialförsäkringsutskottet . lade kommissionen fram förslag om ett reviderat mottagandedirektiv (se faktapromemoria 2015/16:FPM129). Förslaget är ett led i reformen av det gemensamma asylsystemet och syftar till att ytterligare harmonisera mottagandeförhållandena inom EU. Genom ökad harmonisering ska en jämnare fördelning av asylsökande inom EU uppnås och incitamenten för sekundära förflyttningar minska. fick ordförandeskapet mandat att inleda trilogförhandlingar med . Mandatet omfattar hela förslaget men det kan bli nödvändigt att återkomma till bestämmelser som berör andra rättsakter i det gemensamma europeiska asylsystemet. Förhandlingar med inleddes . Rådet och stod initialt långt ifrån varandra men förhandlingarna har gått snabbt framåt . presenterade det bulgariska ordförandeskapet ett förslag till kompromiss mellan rådet och . Ordförandeskapet fick dock inte stöd för sitt förslag i Coreper. Medlemsstaterna hade fortfarande synpunkter på enskilda artiklar och många motsatte sig även en överenskommelse med hänvisning till paketansatsen och ansåg att man bör avvakta tills förhandlingarna kommit längre i andra delar av asylpaketet. De svåraste diskussionerna i trilogförhandlingarna har rört mottagandet av ensamkommande barn, förvar, rörelsefrihet inom en medlemsstat samt asylsökandes tillgång till arbetsmarknaden och andra rättigheter. Vid Coreper sökte ordförandeskapet stöd från medlemsstaterna för ändringsförslag i ett antal utestående frågor med målsättningen att fortsätta trilogförhandlingar med . Ordförandeskapet fick dock inte tillräckligt stöd för ansatsen och konstaterade att tekniska diskussioner i rådet behöver fortsätta. har utestående frågor diskuterats vid två mötestillfällen på rättsrådgivarnivå och på det senaste mötet kunde medlemsstaterna överlag stödja ordförandeskapets ändringsförslag. Vid rådsmötet den 6–är det troligt att det blir fråga om en lägesrapport, dvs. presentation av förhandlingsläget av de olika rättsakterna som ingår i reformen av det gemensamma europeiska asylsystemet. Regeringen välkomnar en ökad harmonisering av medlemsstaternas asylsystem. Alla medlemsstater måste solidariskt dela på ansvaret att ta emot människor i behov av skydd. Systemet ska vara effektivt, rättssäkert, långsiktigt hållbart, humant och medge beslut av hög kvalitet som värnar asylrätten. En förutsättning för ett sådant system är att alla medlemsstater har ett fungerande och effektivt asylsystem. Det kräver humana mottagningssystem med tillräcklig kapacitet, en rättssäker asylprocess, likvärdig bedömning av skyddsbehov och vissa grundrättigheter kopplade till skyddsbehovet. Regeringen välkomnar en ökad harmonisering av medlemsstaternas mottagningssystem, som syftar till att förbättra de generella mottagandevillkoren liksom till att enskilda medlemsstater i vissa delar får ha en mer generös inställning, samt möjliggör förbättringar av beredskapen inom den Europeiska unionen. Tidsfrister måste vara realistiska och reglerna bör varken leda till omotiverat ökad administration eller omotiverat ökade utgifter. Att sekundära förflyttningar inte ska vara tillåtna i större utsträckning än enligt dagens EU-regler är en viktig princip. Det främsta incitamentet för att förhindra sekundära förflyttningar är ett likvärdigt mottagande i EU. Det är viktigt att prövning kan ske i rätt medlemsstat. Regeringen ser att det kan finnas behov av möjligheter att använda förvarstagande i fall då det är sannolikt att den asylsökande som hanteras enligt Dublinreglerna kan komma att avvika; en sådan ordning är också nödvändig för att upprätthålla principerna i den nya Dublinförordningen. Generellt motsätter sig dock regeringen utökade begränsningar av rörelsefriheten för asylsökande inom en medlemsstat, så som särskilda stängda flyktingläger eller mindre områden dit asylsökande allmänt hänvisas. När begränsningar måste ske för den enskilde individen ska de vara proportionerliga och ske med hänsyn tagen till gällande internationella åtaganden på området, exempelvis . Barnens bästa måste beaktas. Mottagandevillkoren i direktivet ska vara ändamålsenligt utformade och i överensstämmelse med övriga rättsakter på asylområdet. Regeringen kommer fortsatt analysera förslaget i alla dess delar. Regeringen är positiv till att asylsökande som medverkat till att klarlägga sin identitet ska få ett tidigt tillträde till arbetsmarknaden. Regeringen är även positiv till möjligheten till spårbyte för asylsökande. Utgångspunkten är att eventuella utgifter på statens budget måste hanteras genom omprioriteringar inom beslutade ekonomiska ramar. Eventuella utgifter för EU-budgeten