urf · H5A5URF2 · 2018-02-15 00:00:00 — De gällande behörighetskraven har beskrivits i utredningens delbetänkande.24 I delbetänkandet har utredningen bedömt behovet av grundlagsändringar i fråga om behörighets- och kvalifikationskrav. Utredningen har där bedömt att det inte finns anledning till några ändringar av kravet på medborgarskap. Ut- redningen har också konstaterat att de formella behörighetskraven, dvs. 24 2016/17:URF1 s. 49 f. riksrevisor inte får vara i konkurs, underkastad näringsförbud eller ha förval- tare enligt 11 kap. 7 § och inte heller inneha anställning eller uppdrag eller utöva verksamhet som kan påverka hans eller hennes självstän- diga ställning, inte är ifrågasatta och inte bör ändras. En fråga som utredningen också hade att besvara i delbetänkandet var om de nuvarande formella behö- righetskraven skulle flyttas från riksdagsordningen till regeringsformen och om det i regeringsformen borde ställas upp några ytterligare behörighets- eller Utredningen ansåg att ytterligare behörighetskrav eller några krav på kvalifikationer i vart fall inte borde föreskrivas i grundlag. gan är nu om några sådana krav bör framgå av riksdagsordningen eller av van- uttalanden om kravet på medborgarskap och de övriga behörighets- kraven har återgetts i utredningens delbetänkande.25 Några ytterligare behö- righetskrav har inte varit aktuella i lagstiftningsärenden om riksrevisorerna. Även för JO gäller som nämnts krav på svenskt medborgarskap. För ombuds- männen ställs inte upp några ytterligare behörighetskrav. För ordinarie domare gäller enligt 11 kap. 11 § RF och 4 kap. 1 § rätte- gångsbalken att de ska vara svenska medborgare. En domare får inte heller vara i konkurstillstånd eller ha förvaltare. Av lagen (2017:473) med kompletterande bestämmelser till insol- vensförordning framgår bl.a. att insolvensförfaranden i enligt insolvensförordning26 är konkurs, företagsrekonstruktion, skuldsanering och F-skuldsanering. Skuldsanering är ett förfarande där överskuldsatta personer erbjuds en möjlighet att befrias från ansvar för sina skulder och att starta om på nytt utan en betungande skuldbörda. Visserligen finns det alltså andra in- solvensförfaranden än konkurs. Det är dock enbart konkursfrihet som för när- varande ställs upp som behörighetskrav i lag. framhöll att de personliga kraven på en riksrevisor måste sättas mycket högt. Personen som innehar ämbetet måste enligt kommittén ha stor integritet och åtnjuta högt anseende både inom förvaltning och hos poli- tiska företrädare. En riksrevisor måste ha goda såväl professionella som per- sonliga egenskaper, sannolikt förvärvade under en lång tjänstgöringstid på hög nivå inom statsförvaltningen.27 föreslog dock inga sär- skilda kvalifikationskrav för riksrevisorsuppdraget. 25 2016/17:URF1 s. 49 f. 26 och rådets förordning (EU) 2015/848 av om insol- vensförfaranden. 1999/2000:RS1 s. 42. Inte heller föreslog några särskilda kvalifikationskrav. När utredningens förslag remitterades framkom dock synpunkter på detta från flera håll. ansåg att tjänsten som riksrevisor borde utlysas och att det då borde anges kvalifikationskrav, t.ex. vad gäller utbildning och tidigare erfarenhet.28 Även branschorganisationen ansåg att tjänsten som riksrevisor borde utlysas offentligt. Det är enligt FAR angeläget att det till riksrevisorer utses personer som inte bara vunnit allmän aktning, t.ex. genom uppskattade insatser i offentliga värv, utan även besitter gedigen kompetens för just den verksamhet de sätts att leda.29 FAR har också, i sitt yttrande över denna utrednings delbetänkande framfört som sin uppfattning att åtminstone en av riksrevisorerna måste ha dokumenterad erfarenhet av revisionsarbete. Att utföra revision kräver enligt FAR särskild professionell kompetens som behöver tillägnas . Det handlar om att skapa sig en djup förstå- else för revisorsrollen och revisionsmetoder. Revisorsetiken är också enligt FAR något som revisorn bara kan ta till sig successivt genom särskild utbild- ning och praktiskt revisionsarbete.30 När det gäller regler för , i samband med skapandet av myn- digheten, anfördes det i propositionen att det skulle bli som i sam- band med valet av riksrevisor avgör om en person uppfyller de krav som den anser bör ställas på honom eller henne. Mot denna bakgrund föreslogs inte några i lag fastslagna positivt formulerade krav för uppdraget.31 Det har framhållits att kvalifikationerna hos en statsrevisions (Supreme Au- dit Institution, ) chefer och revisorer är lika viktiga för att åstadkomma en kvalitativ revision som SAI:s självständighet och en gemensam syn på revi- sionsmetodik. Vissa forskare menar att en riksrevisors profil speglar vilken roll önskar att han eller hon ska spela i . En riksrevi- sors profil kommer enligt dessa forskare också att påverka ställning i samhället.32 Detaljerade kompetens- och kravprofiler förekommer i andra länders lag- stiftning.33 Av de nordiska länder som utredningen undersökt är det dock en- dast i som det ställs särskilda krav på kvalifikationer för den statliga revisionens ledning. Generaldirektören för ska ha för tjänsten lämplig högre högskoleexamen, god förtrogenhet med offentlig eko- nomi och statsförvaltningen samt i praktiken visad ledarförmåga och erfaren- het av ledarskap.34 I Limadeklarationen, den särskilda deklaration om principerna för en SAI:s ställning och uppgifter som antagits av den internationella organisationen för 2001/02:190 s. 109. 32Bringselius och , s. 115 och 132. 33Se t.ex. Khakee s. 16. 3411 § andra stycket lagen om tjänstemän (1197/2003). Liknande krav ställs enligt finsk lagstiftning för andra generaldirektörer. högre revisionsorgan (Audit Institut- ions, Intosai), anges allmänt att personalen vid en ska ha tillräckliga kva- lifikationer för att kunna utföra sina uppgifter. inga rekommendationer om vilka kvalifikationer en SAI:s medlemmar, alltså de personer som har att fatta beslut i en , ska ha.35 För JO gäller, utöver kravet på svenskt medborgarskap, inga kvalifikations- Det har dock ansetts självskrivet att den som väljs ska vara jurist.36 För att en person ska kunna anställas som ordinarie domare krävs enligt 4 kap. 1 § att han eller hon ska ha avlagt föreskrivna De aktuella kunskapsproven är enligt förordningen (2007:386) om kunskapsprov för behörighet som domare, m.m. juristexamen eller mot- svarande äldre examen. Beredningsdelegationens arbete vid valet av riksrevisorer 2016/17 och början av 2017 bedrev en beredningsdelegation inom ett rekryteringsarbete som ledde fram till att tre nya riks- revisorer valdes av kammaren . I en bilaga till utredning- ens delbetänkande redovisas delegationens arbete.37 Av beskrivningen av be- redningsdelegationens arbete framgår att den, i den senaste rekryteringen av riksrevisorer, valde att bredda eftersöket i förhållande till tidigare rekryte- Delegationen sökte lämpliga personer bl.a. bland ledande Valet av riksrevisorer, vilka vid tiden för valet tjänst- gjorde som generaldirektörer, får med hänsyn till dessas personliga och pro- fessionella egenskaper anses stå i överensstämmelse med Riksdagskommit- I delbetänkandet har utredningen, mot bakgrund av beskrivningen av dele- gationens arbete, konstaterat att kompetens som förvärvats under lång tjänst- göringstid i statsförvaltningen även fortsättningsvis bedömts vara av stor be- tydelse, men att även kompetens som inte bygger på sådan erfarenhet har an- Utredningen har som ovan nämnts redan i sitt delbetänkande konstaterat att det inte finns någon anledning till ändring av kravet på medborgarskap i 12 kap. 6 § RF. Där har också konstaterats att de formella behörighetskraven, att en riksrevisor inte får vara i konkurs, underkastad näringsförbud eller ha förvaltare, inte i och för sig är ifrågasatta. Utredningen finner inte heller an- ledning att i lag ställa upp andra behörighetskrav i fråga om insolvens än att 35 Limadeklarationen, 14 §. 1973:90 s. 431. 37 2016/17:URF1 bilaga 2. 38 2016/17:URF1 s. 96. personen i fråga ska vara konkursfri. Frågan är alltså nu om några kvalifika- tionskrav bör framgå av riksdagsordningen eller av vanlig lag. De riktlinjer som får anses gälla för kraven på riksrevisorers kompetens är de som framgår av uttalanden i samband med riksrevisonsreformen.39 Den person som innehar ämbetet som riksrevisor måste ha stor integritet och åtnjuta högt anseende både inom förvaltning och hos politiska före- trädare. Riksrevisorn måste således ha goda såväl professionella som per- sonliga egenskaper, sannolikt förvärvade under en lång tjänstgöringstid på hög nivå inom statsförvaltningen. Utredningen anser att det återigen bör framhållas att uppdraget som riksrevisor är ett av de viktigaste uppdragen i svensk statsförvaltning. De personliga kra- ven på en riksrevisor måste sättas mycket högt. Rekryteringsbasen för uppdra- get som riksrevisor är, på grund av dessa mycket högt ställda krav, begränsad. Utredningen menar att ett i lag uppställt krav på vissa kvalifikationer skulle riskera att ytterligare begränsa urvalet av kandidater till kommande rekryte- ringar av riksrevisorer. Beredningsdelegationen inom består av riksdagsle- damöter som representerar alla partier i . Av redogörelsen för bered- ningsdelegationens arbete ovan framgår enligt utredningens uppfattning att delegationen bedrivit ett omfattande och omsorgsfullt arbete med att försöka finna de bäst lämpade personerna för uppdraget som riksrevisor. Delegationen har enligt redogörelsen breddat eftersöket i förhållande till tidigare rekryte- ringar och sökt lämpliga personer bl.a. bland ledande auktoriserade revisorer. I delegationens arbete har också ingått en second opinion av ett oberoende rekryteringsföretag. Det kan enligt utredningen antas att arbetet i samband med kommande re- kryteringar av riksrevisorer kommer att bedrivas på ett lika omsorgsfullt sätt. Det innebär enligt utredningens mening att det i så hög utsträckning som möj- ligt säkerställs att de bäst lämpade personerna kan väljas till riksrevisorer. uttalanden om kraven på riksrevisorernas kompetens står sig enligt utredningens mening alltjämt som en rimlig utgångspunkt för beredningsdelegationens rekryteringsarbete. Erfarenhet som auktoriserad re- visor är något som beredningsdelegationen efterfrågat och som enligt utred- ningen även i kommande rekryteringar kan och bör tillmätas stor, om än inte avgörande, vikt. Därmed saknas det enligt utredningen skäl för att nu ställa upp några kvalifikationskrav i riksdagsordningen eller i vanlig lag. 1999/2000:RS1 s. 42. 2017/18:URF2 3 RIKSREVISORERNA 3.3 Behovet av ställföreträdande eller tillförordnad riksrevisor Utredningens förslag: En möjlighet att välja en tillförordnad riksrevisor bör införas. Om en riksrevisors uppdrag upphör får konstitutionsut- skottet välja en tillförordnad riksrevisor för tiden till dess att en ordinarie riksrevisor har valts och tillträtt. Utredningen ska överväga om en ordning med ställföreträdare, liknande den som gäller för JO, bör införas för riksrevisorerna. Frågan har inte varit aktuell i något tidigare lagstiftningsarbete om . Ställföreträdare för le- dande befattningshavare i staten är dock vanligt förekommande. Med ställfö- reträdare avses en person som tillfälligt ersätter någon annan på dennes tjänst medan han eller hon fortfarande innehar tjänsten. I många fall finns också möjlighet att utse en tillförordnad chef i händelse av att den ledande befattningshavaren kan tjänstgöra. Med tillför- ordnad avses att vara förordnad att sköta en tjänst för viss . En till- förordnad ersätter inte någon som innehar tjänsten. Utredningen har ansett det relevant att i detta sammanhang även analysera om det finns behov av en möjlighet att utse en tillförordnad riksrevisor. I 13 kap. 2 § RO föreskrivs att , utöver en chefsjustitieombudsman (chefsJO) och tre justitieombudsmän (), ska välja en eller flera ställföreträ- dande ombudsmän. En ställföreträdande ombudsman ska ha tjänstgjort som JO. Ställföreträdande ombudsman får enligt 15 § JO-instruktionen tas i an- språk för tjänstgöring om någon ombudsman på grund av en längre tids sjuk- dom blir förhindrad att utöva sin tjänst eller det av annat särskilt skäl finns behov av en ställföreträdande ombudsmans tjänstgöring. Ställföreträdande ombudsmän har inte alltid funnits. av JO- ämbetets långa historia har ställföreträdande ombudsmän inte kunnat utses. JO-utredning40 konstaterade att de ställföreträdande JO utgjort ett slags buffert vid ökande arbetsbelastning sedan 1941 gjort det möj- ligt för dem att tjänstgöra vid sidan av ombudsmännen. Deras tjänster hade dittills tagits i anspråk i växlande omfattning. Arbetsinsatsen som ordningen med ställföreträdare innebar kunde enligt utredningen jämställas med att yt- terligare en ombudsman skulle anställas på heltid. Utredningen föreslog bl.a. att systemet med ställföreträdande JO skulle avskaffas. En ny lag med instruk- tion för justitieombudsmännen trädde i kraft den 1 januari 1976.41 I enlighet 40 SOU 1975:23. 1975/76:KU22. med vad utredningen föreslagit ökades antalet ombudsmän från tre till fyra, varav en nu blev administrativ chef. De ställföreträdande ombudsmännen slo- pades. aktualiserade chefsJO åter frågan om en ordning med ställföreträdande JO. Inströmningen av ärenden hade länge ökat kraftigt och kontinuerligt, och ärendebalansen hade ökat. I en skrivelse till konstitutions- utskottet42 framhöll chefsJO att den omständigheten att varje tillsynsärende måste avgöras av någon av ombudsmännen gjorde organisationen mycket sår- bar. En längre tids sjukdom för någon av ombudsmännen skulle snabbt göra situationen svårbemästrad. Liknande svårigheter kunde uppkomma om en om- budsman behövde arbeta koncentrerat på något eller några större och mer komplicerade ärenden. Konstitutionsutskottet43 föreslog att det, med anledning av vad chefsJO an- fört, skulle införas en ordning som möjliggjorde att ställföreträdande ombuds- män under vissa förutsättningar kunde tjänstgöra. borde utse en el- ler flera ställföreträdande ombudsmän. Utskottet framhöll att är ett organ av extraordinär natur och att det är av största vikt att JO:s beslut har tyngd och genomslagskraft. Ett system med ställföreträdande ombudsmän är enligt utskottet endast förenligt med detta om det nyttjas med restriktivitet. Utskottet ansåg därför att ett ianspråktagande av en ställföreträdande ombuds- man för tjänstgöring bara kunde komma i fråga i vissa fall. En sådan situation kunde vara aktuell om en ombudsman blir sjuk och därför inte kan utöva sin tjänst. Ett annat exempel kunde vara att en ombudsman un- der behöver arbeta koncentrerat med ett eller flera ärenden som på grund av sin storlek eller komplexitet eller av annan orsak är osedvan- ligt krävande. har enligt 9 kap. 13 § RF elva fullmäktige, som väljs av . leds av en direktion, som utses av fullmäktige. Direktionen består enligt 1 kap. 4 § lagen (1988:1385) om riksbank (riksbankslagen) av sex ledamöter som utses för av fem eller . Fullmäktige utser ord- förande i direktionen, som ska vara chef för , och minst en vice ordförande, som ska vara vice riksbankschef. När det behövs ska fullmäktige också bestämma i vilken inbördes ordning vice riksbanksche- fer ska tjänstgöra i riksbankschefens ställe när riksbankschefen har förhinder. Utöver riksbankschefen och den förste vice riksbankschefen är övriga fyra di- rektionsledamöter vice riksbankschefer. direktion är en s.k. indi- vidualistisk kommitté, där var och en av ledamöterna står för sin egen uppfatt- 42Skrivelse från chefsJO till . 1994/95:KU33. ning och kommunicerar den utåt. Varje enskild ledamot i direktionen har möj- lighet att reservera sig mot ett räntebeslut och de prognoser som majoriteten ställer sig bakom.44 I den arbetsordning och instruktion för riksbank45 som beslutats av fullmäktige föreskrivs att för förste vice riksbankschefen är riksbanksche- fens ställföreträdare. Är denne förhindrad, inträder en annan vice riksbanks- chef som riksbankschefens ställföreträdare. Inträdesordningen bestäms i första hand av fullmäktiges beslut. Om inträdesordningen inte framgår av något full- mäktigebeslut ska den vice riksbankschef inträda som har längst tjänstgörings- tid som vice riksbankschef i . ska den som är äldst inträda först. Regeringen gav en parlamentariskt sammansatt kommitté i uppdrag att göra en översyn av det penningpolitiska ramverket och riksbank- slagen. Kommittén ska bl.a. se över organisation och föreslå de ändringar som bedöms nödvändiga. I kommitténs direktiv konstaterar reger- ingen att en internationell utblick visar att det finns flera olika sätt att organi- sera en centralbank och dess ledning. Kommittén ska särskilt beakta bl.a. om antalet direktionsmedlemmar bör förändras och hur förfarandet för tillsättning av direktionsmedlemmar ska utformas för att värna den demokratiska legiti- miteten för en oberoende riksbank. Uppdraget ska redovisas senast den 31 maj 2019.46 I 14 kap. 7 § RO föreskrivs att om står utan riksdagsdirektör, ska välja en tillförordnad riksdagsdirektör för tiden till dess att en ordi- narie riksdagsdirektör har valts och tillträtt. Bestämmelsen tillkom vid översyn av riksdagsordningen. I kom- mittébetänkandet47 som låg till grund för den nya riksdagsordningen konstate- rades att den biträdande riksdagsdirektören enligt 19 § lagen (2011:745) med instruktion för sköter riksdagsdirektörens uppgifter när han eller hon är på tjänsteresa eller inte är i tjänst och att den biträdande riks- dagsdirektören också ersätter riksdagsdirektören i den utsträckning han eller hon bestämmer. Vad som gäller om det inte finns en riksdagsdirektör, på grund av avskedande, dödsfall eller annat, var däremot inte reglerat. Kommittén ansåg att om av något skäl skulle stå utan en vald riksdagsdirektör borde välja en tillförordnad riksdagsdirektör som ersättare för den ordinarie riksdagsdirektören till dess att en ny ordinarie riksdagsdirektör har valts. En sådan lösning skulle enligt kommittén 45Arbetsordning och Instruktion för riksbank. 46Dir 2016:114 och dir. 2017:57. 472012/13:URF3. kunna fungera vid alla tillfällen då står utan riksdagsdirektör, exem- pelvis på grund av avskedande eller då den föreslagna riksdagsdirektören inte blir vald av . Riksdagsstyrelsen ställde sig bakom kommitténs förslag48, och konstitu- tionsutskottet ställde sig bakom riksdagsstyrelsens överväganden.49 3.3.5 Ställföreträdande, vikarierande och tillförordnade myndighetschefer En myndighet leds enligt myndighetsförordningen (2007:515) av en myndig- hetschef, en styrelse eller en nämnd. Myndighetschefer anställs av regeringen och kan ha tre olika typer av anställningsformer: anställning tills vidare (dock längst t.o.m. en viss tidpunkt), tidsbegränsad anställning och fullmaktsanställ- ning. är tidsbegränsad anställning den vanligaste anställningsformen. De flesta myndighetschefer anställs som chef vid en utpekad myndighet som i normalfallet är sex år.50 Utredningen har i sitt delbetänkande redogjort för grunderna för uppsägning och avskedande av myndighetsche- fer.51 Regeringens utnämningsmakt regleras bl.a. i 12 kap. 5 § RF där det före- skrivs att arbetstagare vid förvaltningsmyndigheter som lyder under reger- ingen anställs av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestäm- mer. Chefen för en myndighet under regeringen anställs av regeringen enligt 23 § myndighetsförordningen. Anställningen sker genom ett ensidigt beslut, och det finns inte någon skriftlig överenskommelse i form av något anställ- ningsavtal eller liknande. Anställningsförfarandet är också formlöst.52 När re- geringen utser nya chefer ska den ”bara bedöma den som söker utifrån dennes förtjänst och skicklighet. Regeringens utnämningspolitik ska vara förutsägbar, öppen och spårbar.”53 Regeringen har gjort bedömningen att det inte bör ske någon ytterligare lagreglering av beredningskraven i den process som föregår anställningar som beslutas av regeringen.54 En myndighetschef ska enligt 24 § myndighetsförordningen ha en ställföreträ- dare som tjänstgör i chefens ställe när han eller hon inte är i tjänst. Om myn- digheten har en överdirektör, är överdirektören myndighetschefens ställföre- 2013/14:RS3 s. 179. 2013/14:KU46. 50SOU 2011:81 s. 65 f. 512016/17:URF1 s. 103 f. 52SOU 2011:81 s. 51 och 57 f. 53Se regeringens webbplats. Se även Skr. 2009/10:43, där regeringen bl.a. redovisar de änd- ringar i anställningsprocessen som då genomförts och ger en sammanfattande bedömning av sin roll som arbetsgivare för myndighetscheferna. Enligt uppgift från regeringen är skrivelsen den främsta utgångspunkten vid rekrytering av myndighetschefer, se bet. 2015/16:KU20, bilaga A3.3.2. 2009/10:175 s. 123 f. Ställföreträdaren ersätter även i övrigt myndighetschefen i den ut- sträckning som myndighetschefen bestämmer. I de fall myndigheten har en överdirektör utnämns även han eller hon av regeringen (23 § myndighetsför- Om ställföreträdaren inte är överdirektör utses han eller hon av Tillförordnade och vikarierande myndighetschefer Regeringen har ibland behov att korttidsanställa en myndighetschef. ning till detta kan vara att den befintliga chefen slutat och att rekryteringen av dennes efterträdare inte har slutförts vid avgångstillfället. Det normala i ett sådant läge är att regeringen anställer en vikarierande myndighetschef tills vi- dare, dock längst till dess att en ordinarie chef har rekryterats. myndighetschef utses i en sådan situation oftast någon bland den befintliga personalen på myndigheten i fråga. Regeringen är inte bunden att utse den ställföreträdande till vikarierande myndighetschef utan kan fritt välja den per- son som regeringen anser vara bäst lämpad. De speciella omständigheter som gäller för vikarierande eller korttidsanställda myndighetschefer gör enligt re- geringen att sådana rekryteringar inte kan genomföras på samma sätt som för Det förekommer t.ex. ingen intresseannonsering I den danska rigsrevisorloven56 föreskrivs att om riksrevisorn är jävig i förhål- lande till ett visst ärende kan en ”sætterigsrevisor” utses för en period av ett Han eller hon utses av talman på framställning från statsrevi- sorerna och efter förhandling med de vice talmännen. I leds av ett kollegium bestående av fem revisorer som väljs av . Kollegiets ledare har det dagliga ekonomiska, admi- nistrativa ansvaret samt personalansvaret för Riksrevisjonens verksamhet. ledaren, på grund av långvarig sjukdom eller bortgång inte kan utföra detta ledarskap träder kollegiets ”nestleder” in i dennes ställe.57 I saknas regler om ställföreträdare. Här gäller de allmänna reglerna ner övriga tjänstemän vid revisionsverket, och närmare bestämmelser om be- slutsfattandet vid revisionsverket och om tjänstemännens uppgifter utfärdas i arbetsordningen som fastställs av revisionsverket.58 2009/10:43 s. 18, jfr not 48. 101 af 19. januar 2012. 572 §, instruks nr. 700 om Riksrevisjonens virksomhet. 58Lag om (676/2000). Behovet av ställföreträdande eller tillförordnad riksrevisor , begärde samtliga dåvarande riksrevi- sorer sitt entledigande. Två av dem lämnade uppdraget i samband med att be- gäran framställdes. För en av dem gällde begäran fr.o.m. den dag en ny riks- revisor tillträtt. Det fanns, innan det stod klart att en riksrevisor skulle vara kvar till dess att nya tillträtt, en risk för att skulle stå helt utan ledning tills nya riksrevisorer blivit valda och hunnit tillträda. Det måste enligt utredningens mening säkerställas att den situation som då riskerade att uppstå inte kan uppstå. Det behöver vara möjligt för att se till att har en ledning även för det fall att alla riksrevisorer av någon anledning kan fullgöra sitt uppdrag. Även om inte alla riksrevisorer lämnar uppdraget kan det enligt utredningens bedömning finnas behov av en möjlighet att tillfälligt förordna en riksrevisor för att riksrevisorerna inte ska vara färre än vad som är föreskrivet. Förfarandet vid ordinarie val av nya riksrevisorer 2016/17 har beskrivits i en bilaga till utredningens delbetänkande.59 bered- ningsdelegation höll sitt första möte med anledning av valet .