rfr · H60WRFR1 · 2018-12-19 00:00:00 — Har ni något utvecklingsarbete för att bilägga problemet med de numera rätt stora skillnaderna? Inflationen utan energi kommer ut under förväntningarna medan inflationen inklusive energi ligger väl . Ni har ju båda anfört detta som skäl för hur ni landar i era bedömningar. Jag tycker att detta är klurigt. , : När det gäller lönerna är bristtalen vad de är. I den penningpolitiska rapporten är vår bedömning, rätt eller fel, att arbetslösheten kommer att bottna på ungefär den nivå vi ser nu och sedan sakta stiga. Det är så långt penningpolitiken kan ta detta. Resten vad gäller arbetslösheten har att göra med hur arbetsmarknaden fungerar, hur matchningen lyckas och hur man hanterar en lång rad olika frågor inom arbetsmarknaden. Vi lägger oss inte i nästa avtalsrörelse, utan när vi gör våra prognoser över löneutvecklingen inkluderar det allt. Det handlar inte om vad man kan tänka sig att komma överens om i en avtalsrörelse, utan om det som leder till att lönerna blir högre. Vår bedömning är att löneökningarna STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN landar någonstans kring . Det är givet den efterfrågan på arbetskraft som finns i svensk ekonomi och utomlands. Den andra frågan gällde hur man ska mäta inflationen och vad som är vårt mål. Vårt mål är KPIF, och så har det varit . får vi varje gång inflationen rör sig mängder av frågor om varför inflationen rör sig. Då svarar vi på den frågan oavsett om det gäller gurkor, gummistövlar, energipriser eller utrikes resor. Utrikes resor verkar vara det svåraste vad gäller att hantera prognoser. Vi försöker dock efter bästa förmåga att återföra diskussionen till att det är KPIF som gäller. har vi valt att illustrera detta med en lång rad olika inflationsmått på underliggande inflation. Vi har med en hel svärm av sådana mått, och vibeskriver också i vad mån dessa fungerar eller inte. Vissa fungerar dåligt medan andra fungerar bättre. Detta är ett verktyg för att från vår sida på något sätt illustrera vad som finns under motorhuven, alltså vad det är som gör att KPIF rör sig. Det är olika variabler som leder till att KPIF rör sig. Vi får alltid frågor på det, och vi förväntas förstå de olika delarna i detta. Det leder givetvis till en pedagogisk utmaning att å ena sidan plocka med detaljerna, å andra sidan aggregera upp det hela igen till KPIF. Vi återkommer alltid till det grundläggande att det är KPIF som är vår målvariabel, men måste vi förstå de underliggande delarna. Detta är något vi jobbar med efter bästa förmåga. Det viktiga här är att vi aldrig hoppar mellan olika mått. Jag skulle vilja påstå att det går tillbaka ända till inflationsmålets begynnelse. Ingen i har hoppat mellan olika typer av index från till det andra, utan det har varit så att det har varit olika försök att illustrera vad som pågår i svensk ekonomi. , : Låt mig kort kommentera detta med lönebildningen och den kommande avtalsrörelsen . Vi har inga synpunkter på var dessa avtal hamnar, men vi vill förstås att man när man går in i avtalsrörelsen, eller för den delen när som helst, litar på vår penningpolitik och på inflationsmålet så att inflationsförväntningen på är en utgångspunkt i dessa förhandlingar. Jag ser det som mycket viktigt att vi har detta förtroende. Men i övrigt är det förstås upp till arbetsmarknadens parter att förhandla fram avtalen. (KD): Jag hakar på detta med energipriserna igen. Riksbankschefen säger att ni har en svärm av olika mått, och det har ni. Men om man som jag har lyssnat på er i olika sammanhang är det inte denna svärm av mått som kommer fram, utan det är energipriserna. Det är inte första gången som de särredovisas eller det hålls diskussioner om just dem, utan de har återkommit vid många tillfällen, på ett annat sätt än utrikes resor eller vad det nu kan vara. Det är i alla fall min bild. De är en stor del av måttet, och det blir uppenbart när denna stora diskrepans uppstår. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Det är bra att ni är tydliga med vad som är ert mått, men ju mer ni pratar om olika saker, desto mer uppstår en osäkerhet kring detta. Kan man utveckla måtten på något sätt så att detta kan biläggas? Hur ser ni på detta framöver? , : Jag tror att det är en evig fråga, för vilket prisindex man än använder som målvariabel är det ett aggregat av väldigt många olika små komponenter, vilket givetvis är det viktiga. Men finns det ett stort intresse för de enskilda detaljerna. För egen del tycker jag att det är bättre att svara på frågor om de enskilda detaljerna än att säga: Det svarar jag inte på; jag tittar bara på KPIF. Vi måste ändå försöka förstå hur KPIF utvecklas över tiden. Det ligger säkert något i din reflektion över att energipriserna har varit och är volatila. Då tilldrar de sig givetvis uppmärksamhet, och då håller vi reda på dem och reflekterar kring det. Energipriser är också svåra i den meningen att det inte bara är efterfrågeläget i svensk ekonomi eller världsekonomin som styr, utan det kan vara om det regnar eller snöar mycket i , hur man prissätter utsläppsrätter inom EU eller vad det nu är som råkar vara på tapeten för stunden. Detta gör att dessa priser blir extra svåra att hantera. Det är ju ganska främmande att driva tesen att svensk penningpolitik ska drivas utifrån i vad mån det regnar mycket eller lite i , för det blir inte bra det heller. Vi får göra så gott vi kan. (L): Min fundering handlar också om det långsiktiga. Särskilt var inne på att inflationsförväntningarna är det viktigaste; exakt var inflationen hamnar en viss månad är inte det intressanta. visade en bild på både två- och femårig inflationsförväntan. När jag ser den bilden slås jag av att inflationsförväntningarna ligger tämligen stabilt kring De är ibland , och var de som lägst 1,7, varefter de stadigt gått upp. Kan ni resonera lite kring detta? För mig är inflationsförväntningarna tämligen stabila och har varit så . Eftersom detta är så viktigt för era ställningstaganden och har varit ett av argumenten för den okonventionella penningpolitik ni själva beskriver skulle det vara intressant att höra er reflektera över om ni delar min uppfattning att de har varit tämligen stabila eller huruvida varje tiondel spelar stor roll. , : Det är inte tiondelarna utan lutningen på kurvan, riktningen, som är avgörande. Eftersom penningpolitik rör sig ganska långsamt och det tar att vända en trend är det glädjande att femårsinflationsförväntningarna har legat inom detta intervall . STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN bygger dock på att svarar upp mot det och bedriver en penning- politik som är sådan att det är rimligt att tro att man hamnar någonstans i när- heten av det. vet vi från en lång rad andra länder att om man tappar detta an- kare och tappar tron på att inflationen kommer att ligga någonstans i närheten av målet får man stora bekymmer. Men några tiondelar upp eller ned på femårsinflationsförväntningarna från den ena månaden till den andra är inte det som driver penningpolitiken, utan det är mer långa trender och långa skeenden som finns här. När inflationsförväntningarna börjar falla och faller under får vi en observerad inflationstakt som ligger långt under inflationsmålet. Det är ingen bra kombination, om man skulle argumentera att det inte har varit Då löper man just risken att man tappar kopplingen till inflationsmålet. Av detta skäl är det tacksamt att de inte rör sig så mycket. Men det har rimligtvis också något att göra med penningpolitiken som så- dan, för de som bildar dessa förväntningar utgår från att de människor som är satta att sköta vid var tid kommer att bete sig på ett sådant sätt att inflationen kommer att ligga någorlunda i närheten av målet. , : Som säger är det viktigt att man agerar innan förväntningarna och förtroendet är alltför påverkade. Annars är det , och penningpolitiken måste reagera ännu mer kraftfullt. Det är jobbigt att jobba i motvind med penningpolitiken och ha förväntningarna mot sig. Det högra diagrammet på den bild du hänvisar till visar inte jättestora rörelser, men det var en tydlig trend nedåt. Personligen lägger jag inte så stor vikt vid dessa intervjuundersökningar där vi talar med penningmarknadens aktörer. Det är väl 30–40 personer vi frågar, och ofta har de inte gjort någon ordentlig analys . Ofta har de en egen prognos på ett och där de har tänkt igenom vad som kommer att hända och så svarar de lite slentrianmässigt . De som sätter priser och löner i ekonomin kanske inte heller funderar så mycket på vad inflationen är utan mer på vad som kommer att hända eller om två . På många sätt kan man därför hävda att de kortsiktiga inflationsförväntningarna är ännu viktigare än de långsiktiga. Går vi och den allmänna debatten i medierna, bland arbetsmarknadens parter och på finansiella marknader var en vanlig kommentar till oss på : Vi tror inte att ni ens försöker få upp inflationen till 2procent; vi tror att ni är nöjda med 0 procents inflation. lät det så här: Vi tror absolut att ni försöker få tillbaka inflationen till . Men givet hur världen utvecklas med globalisering, låg inflation i omvärlden, digitalisering och så vidare kan ni glömma att inflationen någonsin blir igen; den kommer att vara på 0 eller negativ. Det var tydligt under dessa år att förtroendet för inflationsmålspolitiken var skadat. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Men vi sitter inte bara och tittar på den röda tidsserien, utan vi tar intryck från många olika källor när vi gör denna bedömning av förväntningar och förtroende. (L): Det är klart att marknadsbedömare eller arbetsmarknadens parter gör en realistisk bedömning av vad det är rimligt att klarar av , och när underliggande inflation ligger på 0 eller 0,5 är det rimligt att göra bedömningen att inte klarar av att få upp inflationen på så kort sikt. Men om man funderar på förtroendet för penningpolitiken långsiktigt torde spela större roll. Jag tackar för bra svar. (C): Jag har inte lyssnat på dessa dragningar så . Utgår man från finanskrisen har förd penningpolitik i huvudsak gått bra. Det har gått lite långsammare än väntat men bra. är det väldigt många orosmoln i världen, och vi har en penningpolitik som går på turbofart. Vad händer om vi får en global finanskris 2019? Vilka instrument finns kvar att ta till? Vad är ert scenario? , : För det första ser vi inte framför oss en global finanskris 2019, men om den skulle dyka upp ändå går det, som noterade i sitt inlägg tidigare, att sänka räntan ytterligare. Vi kan också med kraft använda vår balansräkning. Låt mig reflektera lite grann kring : Vad som hände 2007–2009 var att balansräkning växte från ungefär 200 miljarder till 700–800 miljarder. Sedan försvann alla dessa lån, och vår balansräkning krympte tillbaka. Vi ökade på valutareserven, för det var nödvändigt givet osäkerheten i och i den globala ekonomin. Sedan fick vi ett nytt läge när räntan blev negativ och vi började köpa statsobligationer. Detta innebär att balansräkning är ca 900 miljarder. har balansräkning alltså använts med kraft för att hantera lite olika lägen, och dessa möjligheter kvarstår givetvis. Det är givetvis svårt att sia om hur en global finanskris skulle se ut. Men svensk finanssektor har mycket stor upplåning i dollar och euro, och om dessa marknader slutar att fungera tar pengarna slut. Då återupprepas gissningsvis det som skedde 2008–2010 i någon form, det vill säga vi blir lender of last resort i stor skala. Men själva verktygen – tekniken, hur man går till väga – finns fortfarande, så i det avseendet gör vi rimligtvis det vi förväntas göra under dessa omständigheter, vad de nu kan tänkas vara. Till skillnad från tidigare episoder har vi slitit med dessa frågor , och det är i hög utsträckning samma människor som har jobbat på STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN På det sättet har vi alltså en större vana och erfarenhet av att veta i vilken spak man ska dra och på vilket sätt, rent Det är rimligtvis till mycket stor nytta, för då behöver ingen ut- sättas för det som inträffade . När jag då sysslade med den svenska finan- skrisen och frågade min chefsjurist hur man gör när en bank går i konkurs, svarade han: Jag vet inte, för senast det hände var 1905. Det är inget bra läge att vara i, och i detta avseende är vi i ett mycket bättre läge . (MP): Fru ordförande! Jag ska ta upp en fråga som inte I dragningen fanns en bild över osäkerheter framåt, och det är dem vi hanterar. Det jag noterade var att klimatförändringarna inte fanns med. Men IPCC:s rapport från visar att klimatföränd- ringarna troligtvis kommer att ha större påverkan än vad vi trodde. Flera centralbanker har insett att klimatförändringarna också kommer att ha effekt på de finansiella marknaderna och därmed påverka stabiliteten i det fi- nansiella systemet som helhet. Här har en uppgift, och jag skulle vilja veta hur arbete ser ut för att förstå klimatförändringarna utifrån bankens uppdrag och vilka åtgärder som har vidtagits. , : Bilden har vi med för att fånga osäkerheter i ett Vi är självfallet medvetna om de stora bekymmer som finns på klimatfronten, men det är inte huvudfrågan på denna Vi är självfallet medvetna om den globala diskussion som pågår i dags- läget, också den diskussion som finns i centralbanksvärlden om hur man ska se på detta med klimatförändringar. Det finns ett antal olika delar i det som är Det är dock viktigt att komma ihåg att centralbankers huvuduppgift inte är att hantera klimatfrågan, utan det är något vi ska förstå, reflektera över och beakta i den mån klimatförändringarna börjar påverka den allmänna ekono- Vad betyder det i vår vardag om världen blir väldigt annorlunda? kan bli annorlunda ur två perspektiv. Det ena är den allmänna makroekono- miska utvecklingen, och då finner det sin väg in i vårt prognosarbete och våra funderingar om vart världen är på väg. Det andra är att det blir ett element i vårt kunskapsinsamlande när det gäller finansiell stabilitet. ringarna så stora att de påverkar den finansiella stabiliteten på olika håll i värl- den måste vi givetvis förstå det, för givet vår roll blir vi ändå förr eller senare sittande med alla problem som uppkommer vad gäller finansiell stabilitet. för gäller det att förstå dessa delar. På ett mycket mindre plan handlar klimatfrågan också om att vi byter lam- por och håller reda på sådant i vår egen verksamhet, ungefär på samma sätt som förväntas av alla svenska myndigheter. Men det är förstås en i avseendet STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Det är ungefär så det ser ut, och vi följer detta tillsammans med många andra centralbanker och funderar på i vad mån det kan påverka oss – men utan att vi frångår vår huvuduppgift. Det är detta som framgent kommer att vara den svåra balansen. , : hänvisade till andra centralbanker. huvuduppgift är att bedriva penningpolitik. Många andra centralbanker är även övervakningsmyndigheter för de finansiella marknaderna, och än så länge är det framför allt i den rollen de har engagerat sig i dessa frågor. Det handlar om långsiktiga frågor och kanske först och främst finansiell stabilitet på lång sikt som i första rundan påverkar pensions- och försäkringsbolag. Men vi på driver också ett arbete med finansiell stabilitet och försöker förstås förstå det, så även för oss kommer det att bli en allt viktigare fråga att vi i vårt finansiella stabilitetsarbete har bra koll på denna utveckling och de stabilitetsrisker som kan uppstå. Det är alltså en fråga som vi vet att vi behöver engagera oss ytterligare i. Förutom att vi förstås har ett eget miljöarbete internt på för vår egen verksamhet har vi på vår forskningsenhet forskning kring kopplingen mellan klimatförändringar och den makroekonomiska utvecklingen. Vi har alltså kompetens inom banken för att förstå detta. Det här är ett allt viktigare område som vi säkert får anledning att återkomma till . (MP): Med respekt för att olika centralbanker har lite olika uppgifter när det handlar om finansiell stabilitet, men har del av det även här. Det låter spännande att denna koppling finns på forskningsenheten, och mitt önskemål är att vi kan få reda på lite mer i detalj hur ni jobbar med dessa frågor och om det finns något samarbete med andra centralbanker, till exempel den franska eller nederländska, som jobbar med dessa frågor, och om ni för denna diskussion internationellt tillsammans med dem. (S): Jag tackar för era föredragningar. Jag hade också tänkt ställa en del frågor kring pris- och lönebildningen, men jag nöjer mig med att bara konstatera att man i det penningpolitiska protokollet ändå kan läsa att Per tar upp denna fråga ganska tydligt och kopplar ihop resonemangen om att det är bra att inflationsförväntningarna har stabiliserat sig men att pris- och lönebildningen ändå inte verkar takta mot inflationsmålet på . Han går till och med så långt att han säger att en något kraftigare löneökningstakt inte skulle vara skadlig för svensk konkurrenskraft. Det skulle vara intressant att höra om ni delar hans uppfattning. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Jag lämnar pris- och lönebildningen därhän, eftersom det har talats ganska mycket om det. I stället tänkte jag ställa en mycket konkret fråga. med kommunikation från . I de två senaste penningpolitiska pro- tokollen har vi i alla fall kunnat konstatera att man flaggar för att vi nu ska gå från denna onormala situation mot en period där räntorna långsamt ska börja Då är min fråga: Vad gör ni för bedömning när det gäller vad hushållen har för förståelse för detta? Alltså: Vilken är hushållens motståndskraft mot att vi nu går in i en period med höjda räntor? , : Frågan om löneökningar ska kanske främst riktas till Per för att få hans syn på detta. Men jag har berört den Det handlar om att jobba med frågan och försöka att bättre förstå varför det synes vara annorlunda nu än vad det har varit tidigare när man mäter efterfrågetryck och på något sätt relaterar efterfrågetryck till löneök- ningar och inte minst den utländska koppling som finns i detta och, som Flodén helt korrekt påpekade tidigare, en period med svag produktivitetsut- Sedan får man så gott det går försöka förstå dessa variabler. Den andra frågan gällde hushållen och stigande räntor. valt att låna till rörlig ränta. Om man tittar på den räntebana som vi har visat här, och om vi får rätt i våra prognoser, kommer räntorna, i och för sig sakta, Det leder mer eller mindre till att räntenivån fördubblas när det gäller bolån. Vi har varit mycket noga med att påpeka att det är så, och om man lånar till rörlig ränta slår det rakt in i plånboken. Det är så det svenska systemet har kommit att se ut. Och vi har gång på gång varit väldigt noga med att påpeka att detta också är en risk. Av detta skäl stöder vi i allra högsta grad och deras amorteringskrav och annat som de diskuterar när det gäller att hantera detta. Om vi befinner oss i ett läge där räntenivån är ovanligt låg och vi tror på att räntorna normali- seras, det vill säga att vi får högre räntor, är det väldigt viktigt att alla klarar Mot denna bakgrund är det naturligtvis inte heller fel eller någon nack- del att det ibland finns en diskussion mellan enskilda hushåll och bankerna när man ogillar bankernas krav på räntenivå som man ska klara och som kan ligga på 5, . Men vi kan inte påstå att det inte kommer att finnas enskilda hushåll som kan komma i kläm. Lånar gör man på eget ansvar. varit mycket noga med att berätta vad vi tror om räntenivån. Sedan får var och en sitta och räkna vid köksbordet. Har man räknat fel kommer säkert en och annan att få ta konsekvenserna av det. , : Den stora risk som vi ser för makroekonomin är inte att hushållen inte ska kunna betala på sina bolån, utan det som först händer är att de får betala mer, att de då drar ned på konsumtionen och att det leder till en allmänt dålig utveckling i svensk ekonomi. Där har vi förstås gjort ana- lyser av vad vi ser framför oss. Vi vet att hushållen har en betydligt högre STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN skuldsättning än vad de hade tidigare. I har vi haft en bolånemarknad som domineras av rörliga räntor. Så sker i ännu större utsträckning . Den direkta plånbokseffekten av en förändring av räntan är därför ungefär dubbelt så stor som den var . Det är vi medvetna om, och det har vi stoppat in i våra analyser. Givet att räntan framöver ökar så långsamt som vi visar i vår ränteprognos är vår bedömning att hushållen kommer att klara av det utan att behöva strama åt konsumtionen alltför mycket. En faktor som bidrar till denna bedömning är att hushållens sparande ligger på en mycket hög nivå. Hushållen både sparar och lånar mycket. Det är förstås i viss utsträckning förstås inte samma hushåll. Vi har dessutom en dålig överblick över vilka hushåll som sparar mycket, eftersom vi inte får tillgång till de data som vi vill kunna se. Detta brukar vi passa på att påpeka när vi är här, eftersom det är ett politiskt beslut om det ska vara möjligt eller inte. Men givet den information som vi har är bedömningen ändå att hushållen är ganska väl rustade för de blygsamma ränteförändringar som vi ser framför oss. Enligt enkätundersökningar förväntar sig hushållen också att räntan ska stiga framöver. Det ser alltså ut som om de förstår att det är på gång. Risken är förstås att inflationstrycket ökar alltför mycket, eller att ränteläget rent allmänt globalt börjar stiga och att vi på måste ta hänsyn till det. Vi kan inte bedriva en penningpolitik som bara ska vara inriktad på att ta hand om den grupp av hushåll på marknaden som är högt skuldsatt, utan vi kanske av andra skäl tvingas höja räntan snabbt. Då kan problemen bli mer allvarliga. (S): Jag tackar för svaren, men jag har en liten kommentar som ni möjligen kan respondera på. Jag tolkar er ändå som att ni ser det som att möjligheter att vidta åtgärder när det handlar om bland annat hushållens skuldsättning är viktiga verktyg för att få använda även . , : Ja, jag stöder åtgärder när det gäller dagens diskussion i tidningarna om amorteringskrav. Det är ytterst viktigt att amorteringskraven vidmakthålls. Ordföranden: Det var tydligt från riksbankschefen. Det var även lite lobbyarbete från när det gäller data. Det är bra. (M): Jag ska återkoppla lite grann till frågor om krisberedskap. Det enda vi vet väldigt säkert är att vi inte vet vad som händer . Riksbankschefen sa att vi inte förväntar oss någon allvarlig kris 2019. Jag minns hur det var . Då förväntade vi oss STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN inte heller någon allvarlig kris. Men satt vi med den i knät i alla fall. Det kan alltid hända saker som vi inte har räknat med. När visade en bild sa han något mycket intressant, nämligen att räntan ligger nära den nedre gränsen. Det gjorde mig ganska nyfiken. Var ligger den nedre gränsen? Om vi skulle råka ut för en mycket snabb och oväntad kris i omvärlden, vilka muskler har då ? Vi fick delvis svar på det när det gäller om det skulle hända någonting lite längre fram – obligationsköp och så vidare. Men om det skulle hända någonting mycket snabbt nu när viredan ligger på dessa låga nivåer och när redan är en så stor aktör på obligationsmarknaden och så vidare, vad gör man då? , : Vi har en valutareserv, och denna valutareserv har vidubblat i storlek. Det är mycket viktigt om det blir dåliga tider, därför att pengarna ska tas någonstans ifrån. Dessvärre har världen ändrats när det gäller vår möjlighet att lita till andra centralbanker. är sannolikheten mycket större än tidigare att det blir ett nej om vi skulle behöva hämta dollar någon annanstans. Det är bland annat det som är skälet till att vi har den valutareserv som vi har. Den står till förfogande om det skulle behövas, därför att valutareservsförvaltningen bedrivs på ett sådant sätt att vi i princip kan få loss pengarna . Det är naturligtvis ett element i den beredskap som vi har.