urf · H5A5URF2 · 2018-02-15 00:00:00 — I årsredovisningens resultatredovisning har angett en kostnad för avslutade granskningar som inte resulterat i en rapport. om det inte finns någon reglering som kräver detta har alltså en redovisning av kostnader för nedlagda granskningar skett. Att en sådan redovisning sker är något som utredningen ser mycket positivt på. ning för 2016385 har myndigheten, utöver kostnadsredovisningen, redogjort för vilka granskningar som lagts ned och för varje granskning lämnat en kort motivering till varför den lagts ned. Det måste ses som värdefullt att myndigheten redovisat sin verksamhet även i de delar som inte lett fram till en granskningsrapport och, om än i vissa stycken väl kortfattat, angett skälen för att ett påbörjat granskningsarbete som nått förbi ett visst förberedande stadium inte har slutförts. Utredningen vill framhålla det angelägna i att det, utöver en redogörelse för kostnader som uppstått för nedlagda granskningar, också för varje nedlagd granskning lämnas en motivering till nedläggningen. Det ger omvärlden en möjlighet att bedöma om en nedläggning har skett på sakliga grunder. dan redovisning av nedlagda granskningar kan lämpligen ske i årsredovis- I revisionsakten för en nedlagd granskning bör det också finnas ett beslut där nedläggningen motiveras. Att beslut att lägga ned en granskning ska redovisas, och att det ska ske på annat sätt än i en granskningsrapport, bör komma till uttryck i 4 § tredje stycket. Ett granskningsarbete kan komma att avbrytas på olika stadier. tiverat beslut ska naturligtvis inte behöva fattas i de fall granskningen lagts ned på ett tidigt stadium, när den inte nått förbi förberedande åtgärder. höver inte heller någon redogörelse finnas med i årsredovisningen. granskning kan anses ha passerat förberedande åtgärder låter sig knappast re- gleras utan måste vara riksrevisorernas ansvar att avgöra. mening bör en granskning normalt kunna anses ha nått längre än till förbere- dande åtgärder när funnit anledning att besluta om ett gransk- 2001/02:190 s. 156. 385Redogörelse /17:RR1. 9 Konsekvenser av utredningens förslag Enligt kommittéförordningen (1998:1474) och förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning ska en utredning göra en bedömning av de konsekvenser som utredningens förslag innebär samt i förekommande fall lämna förslag till finansiering. Även eventuella samhällsekonomiska konse- kvenser i övrigt ska redovisas. De ovannämnda förordningarna gäller för kommittéer som tillkallats till följd av regeringsbeslut. riksrevisionsutredning omfattas inte ef- tersom utredningen tillkallats av Riksdagsstyrelsen. Då utredningens arbete i alla väsentliga delar motsvarar en utredning som genomförs med anledning av ett regeringsbeslut sammanställer utredningen en konsekvensanalys utifrån ut- redningens förslag. 9.2 Förslagen i korthet Riksrevisorerna (kapitel 3) Utredningen har analyserat ordningen med tre riksrevisorer men har inte i upp- drag att lämna förslag i denna del. Utredningen föreslår att det införs en möjlighet att välja en tillförordnad riksrevisor, om en riksrevisors uppdrag upphör . Det bör även införas en möjlighet att pröva och besluta om karens för en riksrevisor som lämnar uppdraget. Förslaget bör utredas vidare när en propo- sition avseende karens för statsråd och statssekreterare behandlats av riksda- gen. Även riksrevisorernas avgångsvillkor bör enligt utredningens förslag utre- das i särskild ordning. Utredningen lämnar inga förslag om en förändring av riksrevisorernas kva- lifikations- och behörighetskrav, mandatperiodens längd och utformning, samt inte heller vad gäller frågan om omval av en riksrevisor. och (kapitel 4) Utredningen föreslår att en möjlighet till samråd med införs för riksrevisorerna på samma sätt som för ombudsmän (). Vidare föreslås att det parlamentariska rådets roll förstärks och att rådets uppgifter förtydligas i syfte att utveckla det parlamentariska sambandet mellan och . För att ytterligare tydliggöra rådets ställning bör enligt utredningen dess namn ändras. Utredningen föreslår att namnet i fort- sättningen ska vara ”råd för ”. råd för ska enligt förslaget bestå av en riksdags- ledamot från varje partigrupp samt lika många suppleanter. 9 KONSEKVENSER AV UTREDNINGENS FÖRSLAG suppleanter i rådet ska väljas av efter förslag från konstitutionsut- skottet och finansutskottet. Det är bland dessa utskotts ledamöter och supple- anter som ledamöterna i rådet ska utses. Härutöver föreslås att ett tjänstemannastöd knyts till rådet inom berörda utskottskanslier, dvs. Tillsyn och kvalitetssäkring av och revisionen (kapitel 5) Utredningen föreslår att ges finansiella möjligheter att ta initiativ till en oberoende utvärdering och kvalitetssäkring av effektivi- tetsrevision och årliga revision. Effektivitetsrevisionens kvalitet och genomslag (kapitel 6) Inom bör det anordnas ett seminarium för att uppmärk- samma och belysa iakttagelser vad gäller årlig revision och Effektivitetsrevisionens uppdrag (kapitel 7) Utredningen har analyserat effektivitetsrevisionens förhållande till regering- Utredningen förutsätter att tyngdpunkten i revisionen utgörs av granskningen av den förvaltning som lyder under regeringen och av regering- ens styrning av denna förvaltning. Utredningen har även analyserat effektivitetsrevisionens inriktning. har riktats mot begreppet samhällsnytta i effektivitetsrevisionens uppdrag, då en bedömning av samhällsnyttan bl.a. kan innebära en politisk bedömning av Effektivitetsrevision bör innefatta en granskning av om målen upp- nåtts, men också av åtgärdernas eller insatsernas effekter, men inte en bedöm- ning av samhällsnyttan. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att uttrycket samhällsnytta utmönstras ur lagtexten och effektivitetsrevisionens uppdrag. Vissa förhållanden vid (kapitel 8) Utredningen lämnar inga förslag när det gäller hur företräds externt, riksrevisorernas möjligheter till delegering, reglering avseende jäv Resultatet av en granskning ska redovisas i en granskningsrapport. ningen föreslår att även beslut att lägga ned en granskning ska redovisas, och att det ska ske på annat sätt än i en granskningsrapport. Något beslut ska inte behöva fattas i de fall granskningen lagts ned på ett tidigt stadium, när den inte nått förbi förberedande åtgärder. 9 KONSEKVENSER AV UTREDNINGENS FÖRSLAG Utredningen gör bedömningen att utredningens förslag kommer att leda till begränsade kostnader för staten. Utredningens förslag om en förstärkning av råd för Riksrevis- ionen innebär vissa kostnader för arvoden till de föreslagna suppleanterna. Kostnaderna är dock begränsade. Förslaget om ett tjänstemannastöd i för råd för Riks- revisionen kan innebära behov av som mest en extra årsarbetskraft inom de berörda utskottskanslierna, dvs. Årliga seminarier för att uppmärksamma revisionens iakttagelser bedöms innebära begränsade kostnader. En oberoende utvärdering och kvalitetssäkring av effekti- vitetsrevision och årlig revision innebär extra kostnader för . Den peer review som genomförde 2013 innebar en kostnad på enligt . Ansatsen var dock bred och innebar en bedömning av både årlig revision och effektivitetsrevision, samt efterlev- naden av Issai och stödprocessernas utformning m.m. fokuserade den finska revisionsmyndigheten insatserna på effektivitetsrevisionen, vilket ledde till begränsade översättningskostnader. Kostnaderna för en oberoende utvärdering och kvalitetssäkring avgörs av omfattningen på utvärderingen och med vilken regelbundenhet den genomförs. De framtida kostnaderna är därför svåra att bedöma.386 Utredningens övriga förslag förväntas utredas ytterligare och de kostnads- mässiga konsekvenserna kan inte bedömas. Det gäller förslaget om en möjlig karens för riksrevisorer som dels medför kostnader för ett utökat prövningsorgan, dels för kostnader som följer av att en riksrevisor blir föremål för karens. Även en förändring av riksrevisorernas avgångsvillkor kan inne- bära ökade kostnader för staten dels för utredning och beslut, dels för kostna- der som är kopplade till eventuella förändrade avgångsvillkor. Sammantaget gör utredningen bedömningen att de kostnadsmässiga konse- kvenserna av utredningens förslag är begränsade och bör kunna tas inom gällande budgetramar. Utredningen anser inte att de ökade kostna- derna kräver någon särskild finansiering. Det är i första hand riksrevisorerna som berörs av utredningens förslag. Det gäller karens för riksrevisorer samt riksrevisorernas avgångsvillkor. Införandet av en karensmöjlighet kan ha en negativ påverkan på möjlighet- erna att rekrytera riksrevisorer. Utredningen menar dock att nackdelarna med en möjlig karens är marginella och att fördelarna med en reglering överväger. 386 utvärdering av den svenska penningpolitiken har inneburit en kostnad på ca 1,5–, exklusive tryckkostnader. 9 KONSEKVENSER AV UTREDNINGENS FÖRSLAG Utredningen gör bedömningen att den nuvarande utformningen av riksre- visorernas avgångsvillkor kan utgöra en betydande nackdel vid rekryteringen Utredningen menar därför att det är betydelsefullt, både för riksrevisorerna och för , att utformningen av villkoren ses över. Utredningen föreslår att det nuvarande parlamentariska rådets roll förstärks och att dess uppgifter förtydligas. Det föreslås att rådet ska byta namn till ”råd för ” och i fortsättningen bestå av en riksdags- ledamot från varje partigrupp samt lika många suppleanter. suppleanter i rådet ska väljas av efter förslag från konstitutionsut- skottet och finansutskottet. Det är bland dessa utskotts ledamöter och supple- anter som ledamöterna i rådet ska utses. Förslaget innebär i denna del konse- kvenser för interna arbete. Framför allt innebär det en ny arbets- uppgift för och finansutskottet, nämligen att bereda va- let av ledamöter till rådet. Förslaget får också till följd att ledamöter i andra utskott är valbara till rådet, om de inte är suppleanter i konstitu- tionsutskottet eller finansutskottet. Utredningens förslag om effektivitetsrevisionens uppdrag bedöms vara ett förtydligande, och innebär inte några negativa konsekvenser. Utredningen gör även bedömningen att förslagen inte påverkar de förhål- landen som omnämns i 15 § kommittéförordningen. 10.1 Förslaget till lag om ändring i riksdagsordningen 10.1.1 13 kap. 5 § I 13 kap. 5 § RO föreslås ett nytt tredje stycke. Det nya stycket innehåller den föreslagna bestämmelsen om en möjlighet för att, när en riksrevisors uppdrag upphör, välja en tillförordnad riksrevisor för tiden till dess att en ordinarie riksrevisor har valts och tillträtt. Förslaget behandlas i avsnitt 3.3. Möjligheten att välja en tillförordnad riksrevisor är avsedd att kunna utnytt- jas i alla situationer då en riksrevisor tvingas eller väljer att lämna sitt uppdrag, oavsett om det sker på grund av sjukdom, dödsfall, entledigande eller något annat skäl. Enligt 13 kap. 7 § RO ska , om en riksrevisor avgår , sna- rast välja en efterträdare. Det är som enligt tilläggsbe- stämmelse 13.6.1 bereder val av riksrevisorer. Det ligger således ytterst i ut- skottets hand att med hänsyn till omständigheterna bedöma hur snart ett för- slag till val av ny riksrevisor kan lämnas. Det skyndsamhetskrav som ställs gäller emellertid även om utskottet har valt en tillförordnad riksrevisor (se av- snitt 3.3.7). I en ny tilläggsbestämmelse 13.5.1 ges en möjlighet till samråd mellan konsti- tutionsutskottet och en riksrevisor i frågor om arbetsordningen eller andra frå- gor av organisatorisk art. Bestämmelsen är utformad i enlighet med vad som gäller för JO enligt tilläggsbestämmelse 13.2.1. Förslaget behandlas i avsnitt 4.6. 10.1.3 13 kap. 7 § Ändringen är av redaktionell natur och är avsedd att åstadkomma att ordvalet överensstämmer med förslaget till ett nytt tredje stycke i 13 kap. 5 §. Av för- arbetena till 13 kap. 7 § framgår att uttrycket ”avgår ” är avsett att träffa samma situationer som bestämmelsen i 13 kap. 5 § tredje stycket. 10.1.4 13 kap. 8 § I 13 kap. 8 § första stycket riksdagsordningen och rubriken närmast före denna bestämmelse föreslås en ändring av rådets namn, från ”parla- mentariska råd” till ”råd för ”. Förslaget behandlas i avsnitt 4.6. Att valet gäller ”för valperioden” innebär enligt 12 kap. 5 § RO att det, om inte annat föreskrivs, ska genomföras efter valperiodens början och gälla till dess att genomför ett nytt val under nästa valperiod. Bestämmelsen i andra styckets andra mening, att suppleanter inte ska utses, Det innebär att huvudregeln i 12 kap. 9 § RO blir tillämplig. ligt den ska vid val som avser två eller flera personer också suppleanter väljas till minst samma antal som de ordinarie ledamöterna, om inte annat är före- I tilläggsbestämmelse 12.9.2 anges att suppleanter ska väljas till samma antal som de ordinarie ledamöterna, om inte annat är föreskrivet eller Utredningens förslag är att suppleanter ska väljas till samma antal som de ordinarie ledamöterna i rådet. Någon ytterligare reglering behövs I en ny tilläggsbestämmelse 13.8.1 föreslås en reglering av hur valet av riks- dagens råd för ska beredas och vilka ledamöter som kan väljas till rådet. De närmare övervägandena i denna del redovisas i avsnitt 4.6.5. Regleringen kompletteras av de bestämmelser i 12 kap. RO som blir till- lämpliga på val som inte bereds av den särskilda valberedningen enligt 12 kap. 2 § RO men som ska genomföras av kammaren. 10.1.6 Bilagan (tilläggsbestämmelse 7.5.1) I bilagans punkt 1 e föreslås en ändring som följer av namnändringen i 13 kap. 8 § RO (se avsnitt 10.1.4). 10.1.7 Särskilt om ikraftträdande av ändringarna i riksdagsordningen parlamentariska råd väljs enligt 13 kap. 8 § RO av för valperioden. Det innebär att ett nytt parlamentariska råd kommer att väljas . Utredningens förslag till ändringar i riks- dagsordningen föreslås träda i kraft . Utredningen föreslår att ändringarna ska träda i kraft i sin helhet, utan över- gångsbestämmelser. Det kommer att innebära att de nya bestämmelserna om råd för börjar gälla och att Riks- revisionens parlamentariska råd upphör . 10.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ I lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myn- digheter och organ görs ändringar till följd av namnändringen (se ovan, avsnitt 10.1.4). Utredningen föreslår, som ovan framgått, att suppleanter ska väljas till samma antal som de ordinarie ledamöterna i råd för Riksrevi- sionen. Suppleanterna förslås få ersättning för detta uppdrag med en procent av månadsarvodet som riksdagsledamot. Detta ska föreskrivas i 1 § 3. I 3 § 2 föreslås en ändring till följd av namnbytet. 10.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:260) om offentlig anställning I 3 § föreslås en ändring som följer av utredningens förslag att införa en möjlighet för att, när en riksrevisors uppdrag upphör, välja en tillförordnad riksrevisor för tiden till dess att en ordinarie riksrevisor har valts och tillträtt (se avsnitt 10.1.1). En tillförordnad riksrevisor ska också vara undantagen från tillämpningen av . Vad som sägs om riksrevisorer i riksdagsordningen och i instruktionen för kommer enligt utredningens förslag att gälla även för en till- förordnad riksrevisor. Det innebär att t.ex. 13 kap. 5 § andra stycket RO, som för riksrevisorernas del ersätter bisysslebestämmelsen i 7 § , också kom- mer att gälla för en tillförordnad riksrevisor. 10.4 Förslaget till lag om ändring i lagen om statlig revision I 4 § andra stycket lagen om statlig revision föreslås att ordet samhällsnytta ska utgå. Denna ändring är inte avsedd att begränsa det mandat som Riksrevi- sionen har, utan endast att tydliggöra den skillnad som finns mellan revisio- nens uppgift och det politiska uppdraget. Effektivitetsrevisionen ska även i fortsättningen, i granskningen av om insatser eller åtgärder har lett till målupp- fyllelse beskriva vilka effekter eller verkningar som dessa har haft. Detta fram- går också av att det i styckets sista mening alltjämt föreskrivs att förslag om alternativa insatser för att nå avsedda resultat får lämnas som ett led i effekti- vitetsrevisionen. Förslaget behandlas i avsnitt 7.9.3. I 4 § tredje stycket föreslås att det föreskrivs att beslut att lägga ned en granskning som passerat förberedande åtgärder ska redovisas, men på annat sätt än i en granskningsrapport. Något beslut ska inte behöva fattas i de fall granskningen har lagts ned på ett tidigt stadium, när den inte nått förbi förbe- redande åtgärder. Förslaget behandlas i avsnitt 8.4. 10.5 Förslaget till lag om ändring i instruktionen I 2 § tredje och fjärde stycket, 11 § första stycket, 12 § första stycket och 17 § föreslås till att börja med ändringar som är en följd av förslaget till ett nytt tredje stycke i 13 kap. 5 § RO (om möjligheten att välja en tillförordnad riks- revisor) och till ändringen i 13 kap. 8 § första stycket RO (om ändrad beteck- ning för parlamentariska råd). Av förslaget till ett nytt femte stycke följer att som det sägs i lagen om riksre- visorer även gäller en tillförordnad riksrevisor. Förslaget till ändring i första stycket avser att stärka det parlamentariska sam- bandet och tydliggöra att råd för som en av sina främsta uppgifter har att följa och informera sig om granskningsverksamheten. Vid fullföljandet av denna uppgift kan, som utvecklats i avsnitt 4.6.3, en le- vande dialog föras mellan rådets ledamöter och riksrevisorerna bl.a. om vad som bör granskas och om hur det kan ske. En sådan dialog rubbar inte riksre- visorernas grundlagsfästa självständighet. Det kan självfallet inte komma i fråga att rådet eller dess ledamöter instruerar riksrevisorerna om vad som ska granskas eller ger anvisningar om vad som inte får bli föremål för revision. Tillägget i andra stycket som har innebörden att rådet även ska verka för samråd och insyn även i organisation syftar också till att stärka sambandet mellan och . Det innebär att rådet även ska informera sig om t.ex. myndighetens personalpolitik, rekryteringsbe- hov, personalvård och insatser för vidareutbildning och kompetensutveckling (se avsnitt 4.6.3). I ett nytt tredje stycke föreslås en bestämmelse om samrådsskyldighet, som beskrivits i avsnitt 4.6.3. Samrådsskyldighetens närmare innebörd bör utfor- mas i dialog mellan rådet, och finansutskottet. Förslaget till ändring i första stycket följer, förutom av den ändrade beteck- ningen för parlamentariska råd, av förslaget till utvidgning av rådets samråds- och insynsuppgift i 11 §. I 19 § föreslås en ändring till följd av övervägandena om ansvarsfördelningen mellan och finansutskottet, som beskrivs i avsnitt 4.6.4. 10.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (2012:882) med instruktion för till ombudsmän och riksrevisorerna I 1 § denna lag föreslås en ändring som följer av utredningens förslag att införa en möjlighet för att, när en riksrevisors uppdrag upphör, välja en tillförordnad riksrevisor för tiden till dess att en ordinarie riksrevisor har valts och tillträtt (se avsnitt 10.1.1). till om- budsmän och riksrevisorerna bör även besluta om lön och anställningsför- måner för en tillförordnad riksrevisor. Särskilt yttrande av ledamoten (SD) välkomnar och delar i stort utredningens slutsatser men vill framhålla några områden där vi menar att utredningen med fördel hade kunnat gå längre. Ordningen med tre riksrevisorer Utredningen har i sin analys av ordningen med tre riksrevisorer kommit fram till att det tredelade ledarskapets nackdelar överväger dess fördelar och anser att en översyn av ledningsstrukturen bör genomföras. Analysen pekar enligt utredningen mot att den ledningsstruktur som bäst skulle uppfylla myndighet- ens behov är att myndigheten leds av en riksrevisor men att även väljer två biträdande riksrevisorer. kan ställa sig bakom förslaget som sådant men har efterfrågat en utvecklad analys av vilken roll och status en biträdande riksre- visor skulle förväntas ha, bl.a. i förhållande till riksrevisorn. Det framstår på flera områden inte tillräckligt klart hur fördelningen av uppgifter och ansvar skulle gå till med en sådan ledningsstruktur. En sådan nyordning behöver för- stås, precis som föreslås, utredas närmare i detalj. Med tanke på hur genom- gripande förslaget ter sig hade ett något utvecklat resonemang dock varit att föredra redan från förslagsställaren, utan att för den delen föregripa eller binda upp kommande utredning. Ett par konkreta frågeställningar som hade kunnat vara värda att framåtsyf- tande problematisera är t.ex. hur en biträdande riksrevisor, som alltså fortfa- rande föreslås vara vald av som huvudman, förmodas fullgöra sitt uppdrag vid upplevda konflikter, beroenden eller otillräcklig resurstilldelning och hur ett samråd med huvudmannen i sådana fall kan påverka relationen till myndighetschefen. När det gäller hanteringen av frågor om jäv och bisysslor inom myndigheten är situationen att en fråga om en riksrevisor på grund av jäv eller hot mot oberoendet är förhindrad att delta i en granskning eller i handläggningen av ett annat ärende ska prövas av en av de andra riksreviso- rerna. Här kunde utredningen enligt oss ha fört utförligare resonemang om hur denna situation skulle kunna hanteras av myndigheten om en ordning med bi- trädande riksrevisorer införs. Alternativt hade en redogörelse för hur motsva- rande situationer hanteras i andra sammanhang kunnat understödja detta för- slag på liknande sätt som den bakomliggande redovisningen beträffande infö- randet av en möjlighet att utse tillförordnad riksrevisor. Utredningen har gjort bedömningen att mandatperiodens längd inte bör ändras och att det inte bör införas någon möjlighet till omval. Det vore, vilket efter förslag från också lyfts fram i utredningens bedömning, tänkbart att gavs möjlighet att besluta om mandatperiodens längd vid valet av respektive riksrevisor och att mandatperioderna då skulle kunna variera, t.ex. mellan fem och . En sådan ordning skulle ge möjlighet att, utifrån vad som fram- står som mest lämpligt med hänsyn till berördas behov och önskemål samt riksrevisorernas inbördes successionsordning, välja vilken mandatperiod som passar bäst i varje enskilt fall. Det skulle enligt också kunna ha den positiva effekten att urvalet av personer som skulle kunna väljas ökar, då tiden för innehavet av ämbetet kan anpassas. Det skulle likaså ge mer flexibilitet för att långsiktigt kunna bevara kunskap på myndigheten i stället för att flera riksrevisorer byts ut med nya fasta mandatperioder, för det fall successionsordningen som hamnat ur fas. En jämförelse med de överväganden och undantagsregler som tillämpades vid tillsättningen av myn- dighetens allra första riksrevisorer torde inte framstå som alltför långsökt. De argument mot en mandatperiod med flexibel längd som lyfts fram i slut- betänkandet har enligt uppfattning inte tillräcklig tyngd. menar att frågan om en eventuellt upplevd rang- ordning i princip redan är avgjord, då utredningen valt att föreslå en ordinarie riksrevisor och två biträdande. Den invändning som framförs om att en flexi- bel längd på mandatperioden inte skulle påverka om en revisor väljer att avgå ter sig enligt inte vara av avgörande betydelse, då det under alla omständigheter förefaller enklare att försöka kompensera för de negativa konsekvenserna av en sådan olycklig omständighet ifall förfogar över olika möjligheter att anpassa efterträdarens mandatperiod än om den inte gör det. Ett annat alternativ, för att erhålla motsvarande eller snarlika möjligheter, hade förstås också varit att ta fasta på och vidareutveckla Riks- dagskommitténs förslag om att kunna göra avsteg från bestämmelserna om mandatperiodens längd, med tillämpning av kvalificerade beslutsregler. rätt att få ta del av uppgifter i samband med uppföljningsarbetet Frågan om uppföljning av arbete aktualiserades redan när myndigheten bildades. Det har ansetts vara av stor vikt att ge- nomgående och regelbundet följer upp granskningsrapporternas genomslag.