urf · H5A5URF2 · 2018-02-15 00:00:00 — Den delegation som förekommit inom effektivitetsrevisionen har, såvitt utredningen kan förstå, va- rit nödvändig på grund av de särskilda förhållanden som rått under en begrän- sad period. Möjligheten att låta en tjänsteman i avgöra ett granskningsärende bör finnas kvar för det fall en situation som kräver att de- legation sker uppstår igen. Det bör dock kunna förutsättas att det normalt inte kommer att ske någon delegation av beslut inom effektivitetsrevisionen. 8.3 Jäv och bisysslor Utredningens bedömning: De regler som föreskrivs i fråga om jäv och som gäller för är tillräckliga. I utredningens direktiv anges att det finns regler om jäv som gäller även för . Utredningen ska enligt direktiven överväga om dessa reg- ler är tillräckliga när det gäller verksamheten vid . Frågan om bisysslor är enligt utredningens mening nära kopplad till frågan om jäv och bör därför belysas i detta sammanhang. Även de regler som finns angående anmälan av egendom och finansiella instrument har bedömts relevanta att be- handla. 8.3.2 Regler för om bisysslor, innehav av egendom och jäv Regeringsformen innehåller en allmän bestämmelse som slår fast kravet på objektivitet i myndigheternas verksamhet. Bestämmelsen, som anses kodifiera den s.k. objektivitetsprincipen, finns intagen i 1 kap. 9 § RF. Där sägs att dom- stolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen i sin verksamhet ska beakta allas likhet inför lagen 367 Se Axberger, s. 172 f. 8 VISSA FÖRHÅLLANDEN VID samt iaktta saklighet och opartiskhet. Objektivitetsprincipen får anses utgöra grunden för de krav som ställs på myndigheter och deras anställda när det gäl- ler objektivitet och oberoende samt förbud mot förtroendeskadliga bisysslor Enligt förslaget till ny förvaltningslag ska objektivitetsprincipen också komma till tydligare uttryck i den lagen (se nedan). En riksrevisor får enligt 13 kap. 5 § andra stycket RO inte ha en anställning eller ett uppdrag eller utöva verksamhet som kan påverka riksrevisorns själv- Bestämmelsen är utformad som ett behörighetskrav men har också betydelse för frågan om förtroende för riksrevisorn. ersätter för riksrevisorernas del bisysslebestämmelsen i 7 § (se nedan). gäller nämligen inte för riksrevisorerna (3 § första stycket 3 ). I instruktionen finns bestämmelser om att en riksrevisor inte får inneha egendom som medför att han eller hon har ett direkt eller indirekt ekonomiskt intresse i den verksamhet som bedrivs av ett aktiebolag som I tilläggsbestämmelsen 13.6.2 till riksdagsordningen föreskrivs också att en riksrevisor skriftligen ska anmäla innehav och ändring i innehavet av finansiella instrument som föreskrivs i 1 kap. 1 § lagen (1991:980) om han- del med finansiella instrument samt vissa andra förhållanden till . Enligt samma bestämmelse ska en riksrevisor också anmäla avtal av ekono- misk karaktär med tidigare arbetsgivare, såsom avtal om löne- eller pensions- förmån som utges under tid som omfattas av uppdraget i , av- lönad anställning som inte är av endast tillfällig karaktär, inkomstbringande självständig verksamhet som bedrivs vid sidan av uppdraget som riksrevisor, uppdrag hos en kommun eller ett landsting, om uppdraget inte är av endast tillfällig karaktär, och andra anställningar och uppdrag eller annat ägande som kan antas påverka uppdragets utförande. Vid ska också enligt instruktionen föras en förteckning över sådana finansiella instrument som in- nehas av arbetstagare, uppdragstagare och andra funktionärer i med särskild insynsställning. I 7 § föreskrivs att en arbetstagare inte får ha någon anställning eller något uppdrag eller utöva någon verksamhet som kan rubba förtroendet för hans eller någon annan arbetstagares opartiskhet i arbetet eller som kan skada myndighetens anseende (förtroendeskadliga bisysslor). gäller för alla arbetstagare i myndigheter under och regeringen. budet anses inte enbart gälla bisysslor som kan rubba förtroendet till arbetsta- garens egen opartiskhet. Han eller hon får inte heller åta sig sådana bisysslor som kan rubba förtroendet till opartiskheten hos någon annan arbetstagare vid myndigheten eller skada myndighetens anseende. Förbudet mot bisysslor en- ligt 7 § är alltså tillämpligt på anställda i men inte på I de centrala kollektivavtal som gäller för anställda i Riksre- visionen368 finns också regler om s.k. arbetshindrande bisyssla som innebär att en arbetstagare är skyldig att på begäran lämna uppgift till arbetsgivaren om och i vilken omfattning han eller hon har en bisyssla. 368 Se t.ex. Villkorsavtal-T, – Saco-S. 8 VISSA FÖRHÅLLANDEN VID arbetstagaren att helt eller delvis upphöra med bisysslan om arbetsgivaren an- ser att den inverkar hindrande på arbetet. Regler om jäv för riksrevisorerna och för anställda i finns i förvaltningslagen (se nedan). 8.3.3 interna föreskrift om jäv eller hot mot oberoende beslutade om en ny intern föreskrift om jäv eller hot mot oberoende.369 Den interna föreskriften beskriver inledningsvis objektivitetsprincipen och förvaltningslagens bestämmelser om jäv (se nedan) och behandlar också innebörden av jäv eller hot mot oberoende. Därefter be- skrivs hur frågor om jäv eller hot mot oberoende ska hanteras i verksamhet. I föreskriften konstateras bl.a. att riksrevisorerna omfattas av förvaltnings- lagens jävsbestämmelser och att riksrevisorerna gör en prövning av sitt obero- ende när de fördelar granskningsärenden mellan sig. Denna prövning bör en- ligt föreskriften kompletteras om det tillkommer något förhållande som skulle kunna påverka oberoendet i en enskild granskning. Sådan komplettering ska dokumenteras särskilt. En fråga om en riksrevisor på grund av jäv eller hot mot oberoendet är förhindrad att delta i en enskild granskning eller i handlägg- ningen av ett annat ärende ska enligt föreskriften prövas av en av de andra riksrevisorerna. Enligt föreskriften har transparens kring jäv och oberoende en särskild be- tydelse i granskningsverksamheten. I den verksamheten bör frågor om obero- ende därför dokumenteras på ett mer systematiskt sätt. Till föreskriften har bifogats fyra olika blanketter att användas av medarbetare i för att avge försäkringar och dokumentera bedömningar i fråga om jäv och obe- roende. 8.3.4 uttalanden om bisysslor och jäv för I sin författningskommentar till förslaget om en bestämmelse med behörig- hetskrav i riksdagsordningen angav Regelutredningen370 att det utöver denna bestämmelse finns bestämmelser om jäv i 11 och 12 §§ förvaltningslagen och hänvisade till en dom från där förvaltningsla- gens jävsbestämmelser ansetts tillämpliga för Valprövningsnämnden.371 I propositionen som behandlade förslag diskuterades frågan om bisysslor relativt ingående. Regeringen angav bl.a. att en förutsätt- ning för en riksrevisors självständighet givetvis är att han eller hon inte samti- digt med sitt uppdrag som riksrevisor har en anställning eller ett uppdrag som 369Intern föreskrift om jäv eller hot mot oberoende vid , , dnr 1.1.2.-2017-1248. 8 VISSA FÖRHÅLLANDEN VID kan rubba förtroendet för riksrevisorns självständighet. Detta gäller enligt re- geringen såväl för valbarhet som för att riksrevisorn ska vara behörig under sin mandattid. Det var enligt regeringen inte möjligt att uttömmande reglera vilka uppdrag en riksrevisor inte får ha. Uppdragets karaktär och kravet på riksrevisorernas självständighet ansågs i sig kräva en viss återhållsamhet när det gäller bisyss- lor. Regeringen ansåg det dock inte påkallat att, som vissa remissinstanser på- pekat, införa ett absolut förbud för riksrevisorerna att vid sidan av uppdraget som riksrevisor ha en annan anställning eller ett annat uppdrag. Regeringens uppfattning var att ett effektivare sätt att komma till rätta med situationer där förtroendeskadligheten kan aktualiseras är att ha verkningsfulla jävsregler och ett tillfredsställande kontrollsystem. Regeringen hänvisade också till vad Riks- revisionsverket anfört i sitt remissvar om att det i och med jävsreglerna i för- valtningslagen finns en tillfredsställande reglering som förhindrar att en riks- revisor får granska sådant som han eller hon själv har tagit del i.372 Konstitu- tionsutskottet delade i allt väsentligt bedömningarna men lade till ledet ”eller utöva verksamhet” i bestämmelsen. Utskottet ansåg att även den aktuella be- stämmelsen i riksdagsordningen, liksom bestämmelsen i 7 § , borde om- fatta begreppet verksamhet.373 8.3.5 Förvaltningslagens bestämmelser om jäv I 11 och 12 §§ förvaltningslagen finns bestämmelser om jäv för den som ska handlägga ett ärende. Bestämmelserna har följande lydelse. 11 § Den som skall handlägga ett ärende är jävig 1.om saken angår honom själv eller hans make, förälder, barn eller syskon eller någon annan närstående eller om ärendets utgång kan väntas medföra synnerlig nytta eller skada för honom själv eller någon närstående, 2.om han eller någon närstående är ställföreträdare för den som saken an- går eller för någon som kan vänta synnerlig nytta eller skada av ärendets utgång, 3.om ärendet har väckts hos myndigheten genom överklagande eller un- derställning av en annan myndighets beslut eller på grund av tillsyn över en annan myndighet och han tidigare hos den andra myndigheten har del- tagit i den slutliga handläggningen av ett ärende som rör saken, 4.om han har fört talan som ombud eller mot ersättning biträtt någon i saken, eller 5.om det i övrigt finns någon särskild omständighet som är ägnad att rubba förtroendet till hans opartiskhet i ärendet. Från jäv bortses när frågan om opartiskhet uppenbarligen saknar betydelse. 12 § Den som är jävig får inte handlägga ärendet. Han får dock vidta åt- gärder som inte någon annan kan vidta utan olägligt uppskov. Den som känner till en omständighet som kan antas utgöra jäv mot honom, skall självmant ge det till känna. 2001/02:190 s. 110 f. 2002/03:KU12 s. 16. 8 VISSA FÖRHÅLLANDEN VID Har det uppkommit en fråga om jäv mot någon och har någon annan inte trätt i hans ställe, skall myndigheten besluta i jävsfrågan. Den som jävet gäller får delta i prövningen av jävsfrågan endast om myndigheten inte är beslutför utan honom och någon annan inte kan tillkallas utan oläg- ligt uppskov. Ett beslut i en jävsfråga får överklagas endast i samband med överklagande av det beslut varigenom myndigheten avgör ärendet. Förvaltningslagen är tillämplig hos alla förvaltningsmyndigheter, oavsett om de lyder under regeringen eller inte. I propositionen till den förvaltningslag som gäller framhålls att förvaltningslagen ska tillämpas hos t.ex. riksda- gens myndigheter.374 Förvaltningslagen gäller förvaltningsmyndigheternas handläggning av ärenden. Vissa av bestämmelserna, som mer allmänt reglerar serviceskyldighet och samverkan, gäller också annan förvaltningsverksamhet. En ny förvaltningslag (2017:900) träder i kraft den 1 juli 2018.375 I den nya lagen ska objektivitetsprincipen komma till uttryck. I en bestämmelse om le- galitet, objektivitet och proportionalitet anges att myndigheten i sin verksam- het ska vara saklig och opartisk. I propositionen, som bygger på ett betänkande av Förvaltningslagsutredningen376, anförs bl.a. att objektivitetsprincipen inom förvaltningsrätten innebär ett förbud för myndigheterna att låta sig vägledas av andra intressen än dem som de är satta att tillgodose eller att grunda sina avgöranden på hänsyn till andra omständigheter än sådana som enligt tillämp- liga författningar får beaktas vid prövningen av ett ärende. Regeln avses gälla för all förvaltningsverksamhet, dvs. även när det är fråga om faktiskt hand- lande och ren service. Den nya förvaltningslagen kommer också att innehålla bestämmelser om jäv som i huvudsak motsvarar den nuvarande lagens men som enligt proposi- tionen tydligare tar sikte på förvaltningsförfarandet. I propositionen konstate- ras att tillämpningen av de nuvarande jävsreglerna har fungerat väl och varit effektiv. Bestämmelserna har dock omformulerats och kommer att lyda enligt följande (16 § nya förvaltningslagen). Den som för en myndighets räkning tar del i handläggningen på ett sätt som kan påverka myndighetens beslut i ärendet är jävig om 1.han eller hon eller någon närstående är part i ärendet eller annars kan antas bli påverkad av beslutet i en inte oväsentlig utsträckning, 2.han eller hon eller någon närstående är eller har varit ställföreträdare eller ombud för en part i ärendet eller för någon annan som kan antas bli påverkad av beslutet i en inte oväsentlig utsträckning, 3.han eller hon har medverkat i den slutliga handläggningen av ett ärende hos en annan myndighet och till följd av detta redan har tagit ställning till frågor som myndigheten ska pröva i egenskap av överordnad instans, eller 4.det finns någon annan särskild omständighet som gör att hans eller hen- nes opartiskhet i ärendet kan ifrågasättas. 374Prop 1985/86:80 s. 57. Jfr även prop. 2016/17:180 s. 25 f. 2016/17:180, bet. 2017/18:KU2, rskr. 2017/18:2. 8 VISSA FÖRHÅLLANDEN VID Om det är uppenbart att frågan om opartiskhet saknar betydelse, ska myn- digheten bortse från jäv. 8.3.6 Regler om jäv och bisysslor för JO och Förvaltningslagens jävsbestämmelser gäller även i JO:s verksamhet. Ombuds- männen är, liksom riksrevisorerna, undantagna från , och bisysslereg- lerna i den lagen gäller därför inte för dem. gäller dock för an- ställda hos JO, som alltså inte får ha förtroendeskadande bisysslor och måste lämna uppgifter om bisysslor som kan vara förtroendeskadliga. Beträffande ombudsmännen finns inte heller någon annan lagstiftning angående bisysslor eller innehav av egendom och anmälan av finansiella instrument. Myndigheten har dock utarbetat egna riktlinjer om detta. I riktlinjen om jäv/intressekonflikter, bisysslor och mutor ges bl.a. exempel på omständigheter där det finns anledning att särskilt uppmärksamma om en jävssituation föreligger. Det ges också exempel på bisysslor som har godtagits och sådana som inte godtagits.377 Det kan även noteras att det för ombudsmän finns en kollektiv- avtalsparagraf som reglerar skyldighet att lämna uppgift till riksdagsstyrelsen om och i vilken omfattning ombudsmannen innehar eller avser att åta sig bi- sysslor. Riksdagsstyrelsen får besluta att han eller hon helt eller delvis ska upphöra med bisysslan, eller avstå från att åta sig en bisyssla som inverkar hindrande på arbetet.378 Bestämmelsen gäller inte riksrevisorerna. För dessa gäller ju anmälningsskyldighet enligt tilläggsbestämmelse 13.6.2 RO. Ledamöter i riksbanksfullmäktige och riksbanksdirektionen är inte undan- tagna från tillämpningen av . Det innebär att de, liksom övriga offentligt anställda, omfattas av förbudet mot förtroendeskadliga bisysslor och övriga bisyssleregler i 7–7c §§ denna lag. Av 4 kap. 4 § riksbankslagen följer att ordföranden och vice ordföranden i riksbanksfullmäktige samt ledamöterna i riksbanksdirektionen, när uppdraget eller anställningen påbörjas, ska anmäla till sitt innehav av finansi- ella instrument som anges i 1 kap. 1 § lagen om handel med finansiella instru- ment, innehav av andel i ett handelsbolag eller en ekonomisk förening utom bostadsrättsförening och andel i en motsvarande utländsk juridisk person samt ägande, helt eller delvis, av näringsfastighet enligt 2 kap. 14 § inkomstskatte- lagen (1999:1229) samt avtal av ekonomisk karaktär med tidigare arbetsgi- vare, såsom avtal om löne- eller pensionsförmån som lämnas 377Riksdagens ombudsmän, om jäv/intressekonflikter, bisysslor och mutor, dnr ADM 196-2017. 378Avtal om beslut av riksdagsstyrelsen, riksbanksfullmäktige och till riks- dagens ombudsmän och riksrevisorerna om avlöningsförmåner m.m. för vissa högre anställ- ningar m.fl. Bilaga till förhandlingsprotokoll dnr 231-2375-2010/11. 8 VISSA FÖRHÅLLANDEN VID som omfattas av uppdraget i fullmäktige eller anställningen i direktionen, och krediter eller andra skulder samt villkoren för dessa. Anmälan behöver inte göras om de uppräknade tillgångarna tillsammans understiger ett marknads- värde på . Även förändringar av tillgångarna ska anmälas under vissa förutsättningar. omfattas liksom övriga myndigheter av förvaltningslagens be- stämmelser om jäv. Myndigheten har också beslutat ett dokument om interna etiska regler.379 I dokumentet redogörs för regler om bl.a. insiderbrott, skyl- dighet att anmäla innehav av finansiella instrument, bisysslor och jäv. Det för- också hur de aktuella reglerna bör tillämpas i verksamhet. 8.3.7 Regler om jäv och bisysslor i myndigheter under regeringen I 7 d § stadgas, särskilt gällande chefer för myndigheter under reger- ingen, att de på eget initiativ ska anmäla till arbetsgivaren vilka typer av bi- sysslor de har. En bisyssla kan alltså anses förtroendeskadlig enligt reglerna i . För myndighetschefer kan en bisyssla också anses arbetshindrande och därmed vara otillåten. Det regleras i det s.k. frikretsavtalet380. En arbetstagare är enligt detta avtal skyldig att lämna uppgift till arbetsgivaren om och i vilken omfatt- ning han eller hon innehar eller avser att åta sig bisysslor. Arbetsgivaren får besluta att arbetstagaren helt eller delvis ska upphöra med bisysslan eller avstå från att åta sig en bisyssla som inverkar hindrande på arbetet. I de centrala kollektivavtalen381 finns också regler om s.k. arbetshindrande bisysslor, som medger att arbetsgivaren får ålägga en arbetstagare att upphöra med bisysslor som anses inverka hindrande på arbetet och s.k. konkurrensbi- sysslor, som innebär att arbetstagare vid myndigheter som bedriver affärs- el- ler uppdragsverksamhet inte får ha anställning eller uppdrag hos ett företag inom området för denna verksamhet. I förvaltningslagen, som genomgått en stor översyn, finns regler om jäv som gäller för alla myndigheter. Regler om bisysslor som gäller för med- arbetare i finns i , och för riksrevisorerna finns särskilda regler om bisysslor i riksdagsordningen. Där finns också bestämmelser om att riksrevisorerna ska anmäla innehav och ändring i innehavet av vissa finansi- ella instrument. Instruktionen för omfattar också särskilda be- stämmelser om förbud för riksrevisorerna att inneha egendom som medför ett 379Riksbanken, Etiska regler, dnr 2017-00139. 380Arbetsgivarverket, chefsavtal. Detta avtal gäller bl.a. för anställning som justitiekansler, riksåklagare, vice riksåklagare, ordförande i , Arbetsdomstolen, Patent- besvärsrätten eller Försvarsunderrättelsedomstolen, chefstjänsteman i , landshövding, generaldirektör eller annan chef för sådan myndighet som lyder under regeringen. 381Se t.ex. Villkorsavtal-T, – Saco-S. 8 VISSA FÖRHÅLLANDEN VID ekonomiskt intresse i ett statligt aktiebolag som ska revideras av Riksrevi- sionen och om anmälningsskyldighet i vissa fall för personal med särskild in- Utöver lagregleringen har , liksom andra myndigheter under , beslutat interna föreskrifter om tillämpningen av bl.a. regler om jäv. Utredningen bedömer att de regler och tillämpningsföreskrifter som finns för verksamhet är tillräckliga och bör, om de följs, kunna sä- kerställa att inga ovidkommande hänsyn tas i granskningsverksamheten. Utredningen har ovan (avsnitt 4.6.3) föreslagit att det ska införas en genom lag anvisad möjlighet till samråd mellan och en riksre- visor rörande organisatoriska och andra närliggande frågor. som kan fordras i frågor om jäv och bisysslor för riksrevisorerna kan behandlas inom ramen för ett sådant samråd. 8.4 Redovisning av granskningar som passerat det förberedande stadiet Utredningens bedömning: Utredningen ser mycket positivt på att Riksre- visionen anger en kostnad för nedlagda granskningar och också mycket kort skälen för nedläggning i årsredovisningen. Det bör föreskrivas att beslut att lägga ned en granskning ska redovisas, och att det ska ske på annat sätt än i en granskningsrapport. Något motiverat beslut ska inte be- höva fattas i de fall granskningen lagts ned på ett tidigt stadium, när den inte nått förbi förberedande åtgärder. Utredningen har i uppdrag att se över kravet på redovisning av granskningar som passerat det förberedande stadiet, och om det finns skäl att förtydliga riks- dagens krav på när och hur ska redovisa granskningar för riks- dagen. 8.4.2 Granskningsprocessen inom effektivitetsrevisionen382 Utifrån granskningsplan tas idéer till granskningar fram. De kan sedan, efter värdering av en enhetschef, utvecklas till granskningsförslag. När ett granskningsförslag utarbetats skickas det till ledningsgruppen för ef- fektivitetsrevisionen. Efter diskussion i denna grupp bedömer avdelningsche- fen för effektivitetsrevision om granskningsförslaget är tillräckligt utvecklat för att kunna presenteras för ansvarig riksrevisor. Riksrevisorn bedömer om ett granskningsupplägg ska tas fram. 382 Processen framgår av en intern rutin för för effektivitetsrevi- sion. 8 VISSA FÖRHÅLLANDEN VID När en riksrevisor beslutat att ett granskningsupplägg ska tas fram inleds ett granskningsärende. Granskningsobjekten informeras om granskningsupp- lägget och en projektplan tas fram. Efter att ett granskningsupplägg tagits fram och ett internt seminarium ge- nomförts beslutar riksrevisorn om en granskningsrapport ska tas fram eller om granskningen ska avslutas. Granskningsobjekten informeras om detta beslut. Arbetet med att ta fram en granskningsrapport innefattar många olika mo- ment. Efter att den huvudsakliga empiriinsamlingen skett och ett rapportutkast tagits fram hålls vanligen ett internt seminarium och eventuellt också ett ex- ternt seminarium. Efter fakta- och textgranskning föredras rapporten för riks- revisorn. När rapporten godkänts informeras om publiceringsdatum och relevant utskott383 erbjuds en föredragning. Även granskningsobjekten och berörda departement erbjuds föredragning. 8.4.3 Regleringen av redovisningen av granskningar Var och en av riksrevisorerna ska enligt 9 kap. 18 § RO lämna sina gransk- ningsrapporter inom ramen för effektivitetsrevisionen till . Den år- liga rapporten, med de viktigaste iakttagelserna vid effektivitetsrevisionen och den årliga revisionen, ska också lämnas till . I 4 § tredje stycket lagen om statlig revision föreskrivs att resultatet av granskningen, om den inte avsett endast förberedande åtgärder, ska redovisas i en granskningsrapport. Enligt 3 § BEA-lagen ska årsredovisning lämnas till riks- dagen . Årsredovisningen, som överlämnas som en redogörelse från till , ska bestå av resultatredovis- ning, resultaträkning, balansräkning, anslagsredovisning och noter. Myndig- heten ska i årsredovisningen också lämna information om andra förhållanden av väsentlig betydelse för uppföljning och prövning av verksam- heten. Som en bilaga till årsredovisningen lämnas även den årliga uppfölj- ningsrapporten (URA, se avsnitt 5.2.2 och 6.3.1). Hur i sin årsredovisning redovisat granskningar som passerat ett visst förberedande stadium men som inte lett till en beslutad gransknings- rapport har varierat. Den terminologi som använts har också varierat. , fram till årsredovisningen /15, användes begrep- pen förstudie och huvudstudie. gjordes inte någon åtskill- nad mellan olika faser. använder , som tidigare redo- visats, begreppen granskningsupplägg och granskningsrapport för att markera olika faser i granskningsverksamheten. 383 Vid osäkerhet om vilket utskott som är det relevanta kontaktas kammarkansliet i Riks- dagsförvaltningen. 8 VISSA FÖRHÅLLANDEN VID I 4 § tredje stycket lagen om statlig revision föreskrivs att resultatet av en granskning som inte endast avsett förberedande åtgärder ska redovisas i en Den inskjutna satsen i bestämmelsen är avsedd att klar- göra att ett granskningsärende kan inledas med en förstudie eller annan förbe- redande undersökning i syfte att pröva om granskningsfrågan är genomförbar utan att ärendet för den skull ska behöva redovisas i en särskild gransknings- rapport om granskningen inte fullföljs.384 Bestämmelsen kan således, som den nu är utformad, inte förstås så att den föreskriver en skyldighet för Riksrevi- sionen att motivera beslut varmed granskningar avbryts.