rfr · H50WRFR8 · 2018-01-01 00:00:00 — funderar jag på om summan av alla regleringar gör att vi har en mer effektiv och bättre fungerande marknad. Men det får vi ha ett annat seminarium om. är vi i och i riksdag, och här finns det en bred samsyn om finansiell stabilitet och makrotillsyn. Det tycker jag i grunden är mycket bra. Vi fattade också ett beslut om utökat mandat för . Det har utökats . Då landar jag ändå på frågan om just regleringar. Jag förstår att generaldirektörer och riksbankschefer helst inte vill att politiker ska fatta så många beslut om detta. När det gäller beslutet om just propositionen om makrotillsyn har det för mig och oss moderater varit viktigt att politiken också har någonting att säga till om. Det är därför som regeringen ska sätta en ok-stämpel på ett förslag från . Det kan man ha många synpunkter på, men det har varit min och vår ingång i detta. Jag tycker att det blir mycket tydligt här på podiet och när man läser olika intervjuer i olika tidningar att ingen riktigt verkar vilja ta på sig ansvaret för detta beslut. Min mycket raka fråga till både och finansmarknadsminister är därför: Vem bär ansvaret för det amorteringskrav som införs ? Är det eller är det regeringen? (SD): Jag tackar för bra föredragningar. Min fråga riktar sig främst till finansmarknadsministern. Men ju fler som vill besvara den, desto bättre. Den gäller det nya amorteringskravet som kommer i av utbredd osäkerhet på bostadsmarknaden, får man ändå lov att tillstå. Vi har kunnat se en prisnedgång, och folk vet inte riktigt åt vilket håll det kommer att gå. ser vi att intresset för att teckna nyproducerade bostäder har minskat avsevärt och därmed naturligtvis investeringsviljan och incitamenten för att producera bostadsrätter. Som det mycket riktigt konstateras i protokollet från stabilitetsrådet byggs det för lite. Då undrar jag vilken analys som regeringen har gjort när det gäller tajmningen av förslaget, vilken effekt det kan tänkas få på nyproduktionen och STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN om man med facit i hand hellre hade tagit ett helhetsgrepp om skuldsättnings- problematiken 2016 genom ett komplett reformpaket innehållande de båda amorteringskraven i syfte att främja stabilitet och tydliga spelregler. , : Jag ska börja med ordförandens frågor. När det gäller samarbetet kring de internationella frågorna, om vi är överens och hur beredningen går till, tycker jag att detta har utvecklats åt rätt håll. organ är mer specifikt Finansinspektionensorgan, och vissa organ är mer Riks- gäldens och organ. Men i de organ där vi agerar samfällt och där det finns anledning att samarbeta tycker jag att vi gör det på ett bra sätt. Det innebär inte att vi alltid är överens. Det slog mig när jag började på detta jobb att jag kanske tyckte att det var lite märkligt. Jag tycker att vi ska sträva efter att vara överens, och det tycker jag att vi har ett ansvar att göra, just för att stärka position. Det är vi . Det är känt, som du också påpekar, att vi ibland har haft olika syn på kapitalkravens utformning. Det är inte helt ovanligt internationellt. Det händer faktiskt även i andra länder att man har lite olika syn. Jag tycker att vi får ta det på öppenhets- och dis- kussionskontot, nämligen att det faktiskt är ganska bra att man ibland byter Förhoppningsvis innebär det att vi på lär oss något av de argument som kommer, i detta fall från , och vice Jag tror att du också ställde en fråga till mig om kapitalkrav och riskvikt. Jag tror inte att man ska överdriva denna skillnad. Men om man tar extremen menar jag att man bara kan ha en uppfattning, och det är att kapitalkrav i någon mening måste vara riskbaserade. Om man tar exempelvis en bank som har som enda syfte att låna ut pengar till svenska staten och en annan bank som har som enda syfte att låna ut till riskkapitalbolag, då tror jag att vi är ganska överens om att den bank som lånar ut bara till svenska staten behöver väsentligt mindre kapital än den som lånar ut till riskkapitalbolag. Därmed inte något ont om Det är extremen. Men det är ganska bra att ha det som bas när man flyttar in detta i bankens balansräkning. Det är så det ser ut. krediter kommer att ha mycket låg risk. Andra kommer att ha mycket hög risk. Detta måste man på olika sätt försöka värdera. Det är det som är riskvägda Men det som den stora policyfrågan handlar om är: Hur stort utrymme ska vi ge bankerna att beräkna detta själva? Då har det, med myndigheternas med- givande och till och med med aktiva beslut i Baselsystem och annat, mer och mer kommit att utvecklas till att man ska kunna få använda så kallade mo- Det är avancerade statistiska modeller för att ta fram dessa riskvikter. Där tror jag, och där delar jag den uppfattning som också har förts fram av ett antal gånger, att det finns risker med att göra modeller och att de helt enkelt skruvas ned så långt att riskvikterna blir för låga. därför som det också finns bruttosoliditetskrav i Baselöverenskommelsen, och det är just därför som vi har lagt på schablongolv på till exempel bolån. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Jag tror alltså inte att man ska överdriva skillnaden, men vi tycker att det är viktigt att behålla detta grundanslag, nämligen riskvikter. Det var därför som jag redovisade dessa stresstester. Enda sättet att få reda på om det är för lite eller för mycket kapital är att försöka testa systemet. Det gör amerikanerna mycket och mycket avancerat. Det är deras huvudsakliga metod. Men det görs även i . Där redovisade jag att indikationen är att det är tillfredsställande men att riskerna fortsatt består. Jag fick frågan om vem som har ansvaret. Grundlagen säger att regeringen styr riket. Om vi utgår från det är väl i någon mån alla beslut från myndigheter inordnade i något slags regeringssystem, om man ska vara högtidlig. får jag titta på som kan detta bättre. Men konstitutionellt är det så att regeringen styr riket. Jag menar i detta fall att vi har det absolut huvudsakliga ansvaret. Vi har fått ansvaret, vi har tagit ansvaret, vi har utrett, vi har föreslagit en åtgärd som vi tycker är nödvändig givet vårt mandat och vi har sedan fått ett godkännande av regeringen. Jag menar därför att det huvudsakliga ansvaret ligger här. Men sedan är det så att regeringen styr riket, och i detta fall har regeringen dessutom gett ett medgivande. Ett visst ansvar vilar därför även på regeringen. , : Frågan är: Vilka ytterligare åtgärder behövs? Jag skulle vilja efterlysa mer mod hos politiker att fatta beslut. När det gäller skattepolitiken finns det en rad olika områden där man skulle kunna vidta åtgärder. Till följd av de beredningsprocesser som finns och att det är valår kommer det inte att komma några skatteförslag som blir genomförbara . Det är bara en enkel realitet. Strukturpolitiken är viktig. Byggkostnaderna behöver dämpas. De är mycket höga i . Det finns också en rad olika regleringar som behöver ändras. En hel del av detta adresseras i det program som regeringen har aviserat. Men jag tror att det finns mer att göra. Men grundslaget är nog mod hos politiker. Jag ska kortfattat kommentera riskvikt i förhållande till bruttosoliditet. Man måste se dessa saker som komplement till varandra. Jag tycker att man slarvar bort det i diskussionen. De har olika roller. De riskvägda kapitalkraven ska vara styrande för hur banker beter sig. Men det är klart att när allting har gått åt fanders är det bara riktiga pengar som kan räknas. Men det är olika roller . Båda två måste därför finnas, och de måste vara komplement till varandra. Detta är viktigt att förstå. , : Eftersom jag är ordförande i skulle jag kunna tala i många timmar om skillnaden mellan riskvikter och bruttosoliditet. Men låt mig vara kortfattad. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Riskviktsdiskussionen är ungefär som att diskutera väderleksprognoser, medan bruttosoliditet handlar om riktiga pengar och vilken storlek på para- plyet man har när det blir orkan. Men jag tänker inte gå in på ytterligare detal- jer i denna diskussion. Frågan var också vad man kan göra ytterligare inom makrotillsynsområdet. Vi får naturligtvis se vad som händer framöver när det gäller skuldökningen i En fråga som vi har tagit upp och berört är att vi tycker att man borde ha en större standardisering när det gäller det som vi kallar för kvar-att-leva-på-kalkyler, så att man verkligen vet att folk har pengar så att det räcker om det går dåligt. Sedan kan man alltid använda redan existe- rande åtgärder, öka riskvikter på bolån eller vad man väljer att göra. Men jag tror att det är minst lika viktigt i detta sammanhang att undvika att alla åtgärder som vidtas vidtas inom finansmarknadsområdet. Av en lång rad anledningar har vi nämligen stora obalanser på vår bostadsmarknad. angeläget att man tar sig an dessa frågor och frågeställningar från ett bredare perspektiv, så att det inte enbart handlar om det som jag tidigare kallade för ett plåster i ena hörnet. Det kommer nämligen bara att öka obalan- serna i systemet i dess helhet och ytterligare skapa arbitragemöjligheter. skapar helt enkelt en marknad vid sidan om där man försöker ta sig runt alla dessa regleringar på ett eller annat sätt. Då löper vi risken att vi är tillbaka i det läge som vi hade och under den första delen av . Det var egentligen inte meningen att det skulle bli på det sättet. ende vore det bra om man kunde ge sig på någon annan form av bred översyn och diskussion om hur vår bostadsmarknad fungerar, eller snarare inte funge- När det gäller frågan om statspappersköp och likviditeten kan jag säga att när vi började köpa statspapper var vi självfallet väl medvetna om att mängden statspapper då minskar på marknaden. Det är nämligen det som är hela idén. Vi köper obligationer med lång löptid, och vi betalar med nya riksbanks- Vi försöker komma undan riksbankspengar och köper någonting an- nat, mer statspapper eller andra obligationer, så att räntorna går ned. Vår uppfattning är att det påtagligt har bidragit till att den allmänna ränte- nivån i är låg. Detta har i sin tur bidragit till att vi har fått upp infla- tionen till vårt inflationsmål på . har det bidragit till att vi har en allmänt sett god konjunkturutveckling i den svenska ekono- är vi naturligtvis väl medvetna om att mängden statspapper hela tiden har minskat. Men så här långt har vi inte gjort bedömningen att de nega- tiva effekterna av det skulle vara stora eller allvarliga så att det skulle leda till slutsatsen att vi inte skulle köpa statspapper för att bidra till att uppnå vårt Så här långt har detta system alltså fungerat väl enligt Men det är naturligtvis någonting som vi bevakar mycket noga och diskuterar löpande med marknadsdeltagare och . STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Finansmarknadsminister (MP): Jag ska börja med ordförandens fråga om internationell samverkan. Regeringen är en mycket stark anhängare av internationell reglering på finansmarknadsområdet. Det är för att finansmarknaderna i stor utsträckning är gränsöverskridande. Det som händer i ett land påverkar väldigt mycket vad som händer i ett annat land. Det kan vi konstatera inte minst efter den förra finanskrisen, där framför allt utvecklingen i fick påverkan på hela resten av världen. Och vi lever fortfarande i sviterna av det. Regeringen är alltså en stark anhängare av att vi ska ha överenskommelser och regleringar på internationell nivå. När det gäller att ha en svensk ståndpunkt, som var inne på, kommer det såklart att finnas olika uppfattningar i en del sakfrågor. Överlag kan jag säga att det finns en ganska bred och stor samstämmighet. Jag tycker också att strukturen för samverkan och samtal i dessa frågor har förbättrats ganska avsevärt, inte minst inom ramen för Finansiella stabilitetsrådet där det finns en möjlighet att sitta runt samma bord och diskutera dessa frågor. Där finns det också en beredningsprocess på tjänstemannanivå mellan de tre myndigheterna och . Jag tycker att detta är en process som bara utvecklas och förbättras . frågade om ansvaret. Min bedömning skiljer sig inte från och . Regeringen har det övergripande ansvaret för hela den statliga verksamheten och självklart också för de myndigheter som vi har ansvar för. I detta fall är det dock tydligt att det är som har utpekats av regeringen och i bred samsyn med partier som ansvarig makrotillsynsmyndighet. Det är alltså som har uppdraget att säga när man behöver ta fram ett nytt verktyg och också utforma detta verktyg på detaljnivå. Men regeringen har gett sitt godkännande, och det är för att det ska finnas ett politiskt ansvarsutkrävande. Det är ingenting som vi skyggar för från regeringens sida. frågade om tajmningen och började med att säga att det byggs för lite. Då kan man konstatera att det byggs betydligt mycket mer än vad som har skett i svensk ekonomi. Det är ändå en utveckling som vi gemensamt borde kunna vara glada över men säga att balansen på bostadsmarknaden kan förbättras. Självklart kan man alltid önska att det skulle finnas en total samsyn om breda politiska reformer. Vi bjöd från regeringens sida in till breda bostadspolitiska samtal. De resulterade inte i en överenskommelse, vilket vi beklagar. Men det gör inte att vi kan sätta oss vid sidan av och bara beklaga det, utan vi har ett ansvar att vidta åtgärder som behöver vidtas. Vi har vidtagit flera åtgärder. Inte minst på bostadssidan har vi en mycket aktiv bostadspolitik. Det är en bostadspolitik som är mer aktiv än den som vi har haft på mycket i svensk politisk historia. Vi har tagit initiativ för att korta processer och överklagandetider. Vi har fattat beslut om ekonomiska stimulanser till kommuner som faktiskt tar fram markanvisningar och tar sitt ansvar för bostadsförsörjningen. Vi har också fattat beslut om stöd för att det ska byggas till exempel STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN hyreslägenheter med låg hyra. Denna del av bostadsmarknaden utvecklas nu mycket snabbt och har vuxit, vilket är glädjande. Det är klart att det är en av anledningarna till att det byggs mycket i svensk ekonomi just . Men vi behöver också vidta åtgärder för att öka den finansiella stabiliteten. Där har vi fattat beslut om att införa både ett första amorteringskrav och ett förstärkt amorteringskrav för att motverka risker i svensk ekonomi. jag är varje ansvarsfull regerings uppgift att göra. (MP): Jag tackar för bra föredragningar. uppfattningen att alla relevanta parter i fråga om detta har ögonen ordentligt på bollen när det gäller hushållens stora skuldsättning och bankernas mot- Det är mycket bra. Någon konstaterade att det är bra att vi ligger i framkant. Thedéens jämförelse med säkerhetspolitiken var bra, nämligen att vi förbere- der och stärker oss inför kris och att det är bra att vi ligger före, innan kriserna Med detta sagt vill jag ta upp någonting som finansmarknadsministern var inne på i slutet av sitt anförande, nämligen Global Risks Report, som har kom- mit och som har diskuterats i . Där konstateras att tre av fem risker är klimatrelaterade, som extremväder, naturkatastrofer och just politisk förmåga att hantera klimatkrisen. Jag skulle därför vilja fråga från hur man ser på att klimatriskerna har fått så pass stor uppmärksamhet och hur man tar in dessa risker i sina bedömningar och i sitt arbete. (C): Jag ska först göra en reflektion. Det är långt ifrån första gången som vi sitter i en sådan här samling. har vi kommit fram till ungefär samma slutsats, nämligen att det främsta pro- blemet att lösa är bristen på politisk handlingskraft. Det är någonting som vi får bära med oss detta valår och se till att nästa mandatperiod inte blir ytterli- gare en mandatperiod kliniskt fri från strukturreformer utan att vi faktiskt tar oss an grundläggande problem, inte minst på bostadsmarknaden, som har diskuterats mycket , och även på arbetsmarknaden som brukar vara ett ämne när vi har dylika samlingar. Svaret på frågan från finansutskottets ordförande var belysande, nämligen att det inte är främst när det gäller den finansiella stabiliteten och makrotillsy- nen som vi måste tillföra nya instrument utan att det nu handlar om att ta itu med den grundläggande problematiken. Jag skulle vilja att vi ytterligare belyser just det. Vilka är de främsta områ- Det har nämnts här i förbigående och lite mer övergripande att skatter, bostadsmarknadens funktionssätt och så vidare är någonting som måste bely- Om vi leker med tanken att nästa riksdagsmajoritet och nästa regering är betydligt mer förändringsbenägna och reformvilliga än vad som är fallet, STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN vad bör då vara först i kön för svensk ekonomis långsiktiga utveckling när det gäller de mer strukturella reformerna och åtgärderna? (L): Jag tackar för bra presentationer. Jag har två frågor. Min första fråga är till riksrevisor . I den rapportsom har presenterat pekade ni på vikten av ansvarsutkrävande och transparens, inte minst kopplat till det senaste beslutet om skärpt amorteringskrav. Kan lite grann utveckla varför det är viktigt och vad konsekvenserna kan bli när man inte genomför en sådan konsekvensanalys? Min andra fråga gäller det skärpta amorteringskravet, som gäller den som flyttar och den som ger sig in på bostadsmarknaden. Det har ingen effekt på de befintliga lånen – på den befintliga skuldsättningen eller skuldstocken. Enligt rapporten från stabiliseringsrådet diskuterar flera myndigheter andra åtgärder. och för en del resonemang där – åtminstone i protokollet – om fördelningseffekter och andra åtgärder. Det som har tagits upp i debatten har gällt exempelvis en långsam utfasning av ränteavdragen. Jag skulle därför vilja att ni lite grann utvecklar vilka andra åtgärder som behövs, givet att det skärpta amorteringskravet gäller bara nya lån och inte befintliga lån. , : Jag tackar för frågan. Egentligen är vår utgångspunkt ganska enkel, nämligen att öppenhet alltid är bättre än slutenhet och att utgångspunkten måste vara att den som menar att man inte ska redovisa ett beslutsunderlag har förklaringsansvaret. Öppenhet har ändå sådana generella fördelar att det som regel överväger. Vilka konsekvenser kan öppenheten tänkas få i just detta fall? Det är egentligen ingenting som vi har utrett, utan nu får jag lite grann tänka högt. Finansmarknadsministern pekar på att det finns en risk att ansvarsfrågan glider iväg och att man på något sätt ännu mer lämnar i diskussionen om vem som har ansvaret för denna fråga. Jag kan se den risken, men jag är inte helt säker på att det är just frågan om publicering av analysunderlaget som nödvändigtvis skulle leda till en sådan utveckling. Den risken finns nog oavsett frågan om man ska publicera analysunderlaget. Det som ligger i risken med att man flyttar ansvar är att det kan bli förseningar. Det var riksbankschefen inne på – att ifrågasätta huruvida medgivandet var ett lämpligt inslag, vilket förmodligen beror på en oro för att det kan dra ut eller minska handlingskraften. Att man publicerar analysunderlagen tror jag inte riskerar att leda till ökad handlingsbegränsning eller osäkerhet. Därför är vi ganska trygga med att vi tror att det är utmärkt att publicera dessa analysunderlag. Vad jag förstod var finansmarknadsministern inne på tanken att man också ska göra det framöver. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN , : Jag ska först ta upp frågan om klimatrisker Denna fråga har fått mycket mer uppmärksamhet under senare tid, och vi är engagerade i frågan. Vi har skrivit ett antal rapporter, bland annat om hur man tar hänsyn till klimatrisker i kreditgivningen. på hur försäkringsbolagen kan påverka. De kan ju ha direkt påverkan när det gäller översvämningsrisker, stormar och andra effekter. Detta arbete håller nu också på att tillta internationellt. Vi är med i ett antal senast är det en grupp som är relativt löst sammansatt, men som håller på att bildas på den franska initiativ för att se vilka åtgärder som man kan vidta. En sådan är att på ett internationellt plan jobba mer med stresstester i fråga om bankernas och försäkringsbolagens risker. är ett sätt att väga in de långsiktiga riskerna på ett bättre sätt. Vi har också fått i uppdrag av regeringen att på ett mer aktivt sätt ta in detta i vår tillsyn, så att vi verkligen säkerställer att banker, försäkringsbolag och fondbolag har med detta i sin verksamhet. Det tycker jag är viktigt. Sedan finns det ett konsumentperspektiv i detta. I viljan att göra mer på detta område, som vi har all anledning att bejaka, finns också risken för lyck- sökeri, det vill säga det som ibland brukar kallas för greenwashing. bär att fonder kan låta väldigt tjusiga från ett klimatperspektiv, men de är kanske inte så tjusiga när man börjar titta på dem. Dessutom har de kanske mycket höga avgifter. Det finns alltså ett konsumentperspektiv som vi också bör ta hänsyn till. När det gäller de främsta reformerna tycker jag att det är precis som påpekar, nämligen att jag hoppas att nästa åtgärd på detta område ligger utanför mandat och mer på den politiska Jag tror att det skulle ge en mer balanserad utveckling. Jag är lite ute på hal is om jag som myndighetschef så att säga lägger upp hela den bostadspolitiska reformen. Det är jag inte så jätteintresserad av. jag kan peka på några aspekter som jag tror är viktiga. Vi bör få en beskattning och en bostadspolitik som främjar omflyttning. dag har vi ett system som gör att reavinstskatten, de begränsade uppskovsmöj- ligheterna och den mycket låga fastighetsskatten gör att personer, till exempel jag själv, väljer att bo kvar i ett något för stort hus för att det helt enkelt kostar för mycket, eller i alla fall upplevs kosta för mycket, att flytta. många som jag innebär det att vi inte utnyttjar bostadsbeståndet effektivt. Där har vi alltså några beståndsdelar: fastighetsskatten, reavinstskatten, Omman ändrar demså att vi inte främjar kreditgivning utan snarare främjar sund omflyttning i bostadsbeståndet tror jag att det skulle gynna även finansiell stabilitet. , : Jag sa tidigare att det vore bra om man kunde ta sig an bostadsmarknaden i vid mening. Jag håller med när han talar om dessa saker i ganska allmänna ordalag. Jag tror att det vore bra för STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN systemet i dess helhet om den löpande utgiften för bostadsstocken steg men att den däremot blev lägre när man omsätter bostäder. Det skulle nämligen underlätta omsättningen av bostäder, och det skulle sannolikt leda till ett effektivare utnyttjande av den stock som finns. Sedan är det väl karakteristiskt när vi har diskuterat dessa saker att det verkar vara mycket svårare att genomföra någonting över huvud taget som påverkar alla jämfört med att vidta åtgärder som inte påverkar någon specifikt i närtid. De åtgärder som har vidtagits när det gäller amorteringskrav och annat gäller alltid nyutlåning. Då drabbar de ju till synes ingen på kort sikt. Då är de naturligtvis lättare att vidta. Finansmarknadsminister (MP): Jag ska börja med en kommentar till som kanske redan har gått in i valrörelsen med tanke på det som han sa i sitt anförande och sin frågeställning. Jag kan konstatera att politiskt agerande inte bara kan leda till att man ökar stabiliteten utan också att man minskar den. En del reformer som den förra regeringen gjorde har kanske snarare lett till att man har fått mindre rörlighet på bostadsmarknaden än mer. Det är kanske inte det som behövs i detta läge. Jag delar inte det som sas om att det finns en passivitet. Tvärtom kan vi se tillbaka på att vi har fattat många och viktiga beslut för att hantera dessa frågor. har vi fått ganska skarp kritik från oppositionen. Jag tycker att det finns ett stort värde i att försöka ha så bred samsyn som möjligt, särskilt när man genomför stora strukturreformer. Det är speciellt angeläget när man har ett något oklart parlamentariskt läge där det verkligen behövs en bred samsyn för att besluten ska gå igenom.