rfr · H50WRFR15 · 2018-01-01 00:00:00 — När våra elever kommer till skolan möter de till exempel mig som rektor eller biträdande rektor. Då säger jag till alla: Good morning, welcome to school. Någon sa här att det är viktigt att känna sig välkommen till skolan. Det här gör vi . I går och i förrgår besökte jag våra skolor i , och , och jag såg det med egna ögon. Då blev jag faktiskt lite rörd. Rektorer och biträdande rektorer står där i kyla, regn och elände och säger god morgon. De säger: Come on in. Eleverna går till sina skåp och tar av sig sina mössor. Man har satt telefonen i sin bagsack. Man hänger av sig ytterkläderna, tar med sig sina böcker, sin dator, sin Ipad, sina pennor eller vad det kan vara. Man går till klassrummet och när läraren kommer finns det en inre mental kod. Då linar vi upp eleverna på två led. Någon kan tycka att det är konservativt, och ni får gärna tycka det, men vi gör så och det fungerar om man är 7 eller . Det skapar ett momentum som säger: börjar arbetet. Läraren ställer sig längst fram och ser till att det är lugnt och fint i ledet. Sedan går eleverna in i klassrummet och förblir stående vid sina arbetsbord och hälsar: Good morning students in 8 A, good morning or who ever it is. Please be seated. Det är också ett momentum som säger: börjar jobbet. En pedagogisk strukturell och viktig miljö är att det på whiteboarden står ungefär vad som ska hända på lektionen. Vi börjar med det, sedan fortsätter vi med det, sedan går vi vidare till det, sedan har vi en stunds reflexion, sedan har vi kanske lite grupparbete. Det är ett stöd för läraren som kan säga: , time for one minute’s break. nämnde alla elever med särskilda behov. Vi tänker så. The lining up procedure gynnar faktiskt alla i elevkapitalet, inte minst elever med särskilda behov. De behöver boxar, rutor och de vill veta när och var och hur. Sedan genomförs lektionen. Vill man ha hjälp räcker man upp handen. Man skriker inte: Öhh, majjen, , , jag fattar inte! Det går inte till så hos oss. Man räcker upp handen. Det är för att visa respekt även mot medarbetarna, Man kallar inte en lärare vad som helst, utan man visar respekt gente- mot en kompetens, en auktoritet, nämligen läraren. Då får man hjälp så små- Innehållet i det pedagogiska arbetet är självfallet oer- hört viktigt, att det finns en differentiering, att man vänder sig till olika män- niskor, att man vet att det finns olika behov i klassrummet, att det är precis som en av forskarna sa någon som kanske behöver hoppa hopprep, men vi tillåter inte hopprepshoppning, kan jag säga. Men om någon behöver en liten break för att gå ut då gör man det. Lektionen går vidare. Man börjar närma sig slutet. Det finns inga tuggum- min och inga telefoner. Jag har sett i den här salen under den pågående infor- mationen att en del har använt sina mobiler. Jag vet inte om det är helt rätt, men man kanske gör så här. Jag tycker inte att man ska göra det, inte som elev Då blir det inget fokus i klassrummet. Man visar då inte respekt gente- mot lärarna, kollegorna och kamraterna. Då uppstår det inte ett aktivt lärande. Sedan rundar man av lektionen. Man pusslar ihop, man tar sina saker, man skrapar ihop suddmjöl, man skjuter in stolen eller ställer stolen ovanpå bänken ifall det är sista lektionen, så att städerskorna kan städa – en liten hjälp till hjälp Man ställer sig upp och tackar för en bra lektion. för en bra lektion. har man en liten reflekterande stund där man frågar om det har varit en bra lektion. Har läraren gjort sitt jobb? man lite input. Det uppstår en relationell miljö som betyder att det skapas en trust och en känsla av att man vill gå dit igen. Man lämnar och kanske går hem, kanske till en ny lektion. Man går ut, man går på rast. Ni pratar om detta med rastvakt. Jag hade som rektor i Då var jag med och spelade pingis, basket eller vad det kunde vara. Det ingick i min ledarroll. Vi gjorde så, men jag säger inte att andra modeller är fel. När man går hem tar man sina saker i skåpet och går ut från skolområdet. Då kan man ta fram sin telefon. Man kan stoppa in tuggummi i munnen. går till bussen, till bilen eller till sin cykel. Går man till bussen möter man en bus stop-host som ser till att det går någorlunda bra. Ni vet att det kan vara lite harmageddon vid en busshållplats när skolan är slut och 170 barn ska åka hem. Då bestämmer bus host att det fungerar bra, att man går ombord på ett sjyst sätt helt enkelt. Man säger: Bye, see you tomorrow. Med respekt säger man i början välkommen och i slutet: See you tomorrow. Vi gör det här och jag vill också i ödmjukhetens namn säga att vi har även elever som testar vårt system. Det är en myt att vi bara har elever från välmo- tiverade, välbärgade föräldrar och familjer, men så är det inte. andra kulturer i vår koncern består av . ca 24–. Det har inte med dem att göra, för vi talar bara om våra Det är väldigt viktigt att notera att också vi har elever som testar och som inte vill vara i skolan, som är hemmasittare. Vi har samma ansvar för dem, men vi jobbar med det because we walk the talk and today is these procedures, tomorrow is the same procedures – är det inte så de säger ? , i : Hej och tack så mycket för inbjudan! Kul att vara här. Den här bilden är en samlad bild från vår personal och våra elever. Alla fick välja ett ord. Så här tycker jag att man ska ha det. Man ska kunna säga wow om sin skola. , i : Jag arbetade som rektor på till . , i : Jag är tillförordnad rektor på . , i : Det här är vår skola. Vi kommer från och där är himlen alltid himmelsblå. , i : Vi kommer från en F-6- skola med ungefär 400 elever. Vi har också en grundsärskola och en särskild undervisningsgrupp. Skolan ligger i ett utanförskapsområde som heter Herrgården i . Alla våra elever har svenska som andraspråk, men vi har en svensk elev. , i : Varje elevs bästa skola, det är väl det som vi vill ha, tänker jag. är säkert av många känd som en skola i kaos. Det var då, men så är det inte . Vår förvaltning har tagit ett stort ansvar för att alla skolor ska bli varje elevs bästa skola. Vi jobbar tillsammans med vår strategi och den vision som är utarbetad. Alla skolledare jobbar tillsammans. Det startade för fyra när vi blev en grundskola. Vi jobbar vidare. går alla skolledare international schoolleadershipsutbildning för att ytterligare fästa blicken framåt. , i : Hur gjorde vi då för att skapa varje elevs bästa skola? Jo, vi startade med en analys av vår egen verksamhet. Var befinner vi oss nu? Vad är vår målbild? Vart är vi på väg? Vilka är våra styrkor? Vad har vi för utmaningar? Då kom vi fram till att det som vi behöver jobba med är att arbeta mot högre måluppfyllelse för alla elever och i alla ämnen. Det har vi gjort genom att höja kvaliteten på undervisningen: att arbeta målfokuserat med fokus på På det här sättet har vi också lyckats att skapa trygghet och studiero för våra elever. , i : Systematik är viktigt, att man har ett fungerande systematiskt kvalitetsarbete där analysen är en gemen- sam återkommande fråga. Dessa två skrifter valde jag att fokusera på när jag kom till Rosengårdssko- lan som rektor . Jag såg ju att det var väldigt många av våra elever som stökade därför att de inte riktigt visste vad de skulle göra eller hur de skulle göra det. De hade rätt att få en undervisning som var anpassad för All personal jobbade med detta. Elevhälsoteamet var en viktig del här. De hjälpte oss i skolledningen att få ”fnurr” på det hela. , i : Det här är en modell som vi ofta återkommer till. Ledning och stimulans ligger som den största delen i Det är det som alla elever får inom ramen för den ordinarie undervis- I stället för att ge många elever särskilt stöd utanför klassrummet för- söker vi att ge så många som möjligt så mycket stöd som möjligt i klassrummet inom den ordinarie undervisningen. Det är vårt fokus. , i : Vi har varit granskade. Man bestämde sig för att göra en granskning av 15 grundskolor i . skolor klarade sig, och vi var en av dem. Då tittade man på det här med extra- Det var en väldigt stolt stund för mig som rektor att möta min personal i en något liknande, fast mindre sal än den här. Det var tårar som föll. en skola som har varit hårt utsatt, där man satt likhetstecken med – inte trygg- het och studier – kaos och oordning. Då är det väldigt skönt att få ett beslut av , i : Om man vill läsa mer om det här arbetet finns det en rapport om framgångsfaktorerna. ett jättebra stödmaterial på SPSM:s hemsida där man har filmat bland annat på Då får man möta några av våra elever som pratar om det , i : Jag vet att när SPSM var och filmade hos oss så sa man: Vi har inte mött några elever som pratar om det här så som era elever, och de använder ord och begrepp som vi aldrig har Detta är på där alla elever har ett annat moders- mål än svenska. Så hur svårt kan det vara? Det handlar om hur vi ser på våra elever, hur vi ser på de resurser vi har och hur vi som skolledare arbetar med detta. , i : Vi har väldigt mycket struktur på vår skola, för vi ser att struktur skapar ordning och reda, trygghet och studiero. Varje lektion startar på samma sätt oavsett ämne och oavsett vilken årskurs du är i och vilket klassrum du är i. Det finns alltid en tydlig struktur för eleverna att hålla sig till. Det blir aldrig någon överraskning. Vi jobbar också väldigt målfokuserat på våra lektioner så att eleverna vet: Vad är det jag ska lära mig på den här lektionen? Var ska jag vara när lektionen är slut? Vad ska jag kunna då? Vad ska jag ha visat att jag kan? , i : Och så var det det här med eleven igen. På den här bilden står det: Så här vill jag ha det i skolan. Vi måste ställa den frågan till våra elever, för det är för dem vi är här. , i : Våra elever är väldigt duktiga på att själva tala om hur de vill ha det och vad de behöver för extraanpassningar. För att ytterligare stötta eleverna under lektionen och i det arbete de kanske ibland ska göra självständigt har vi många stödstrukturer så att de alltid har en mall, en modell, att falla tillbaka på. Vi lämnar dem aldrig ensamma i arbetet. , i : Den här bilden visar en riktigt kul tidningsrubrik – inte en som man har varit van vid tidigare: ”revansch”. Den kom efter att vi hade blivit granskade av både SPSM och Skolinspektionen och efter en tillsyn och äntligen fick kredd för det jobb vi har gjort. Fantastiska lärare, fantastisk personal och underbara elever möts vi av . På den här bilden ser ni hur ett grönt protokoll ser ut! , i : Jag skulle vilja lägga till att det går att skapa trygghet och studiero utan att ha jättemycket fokus på ordningsregler. ”Ordningsregler” är ett ord jag har hört här , men jag är inte helt säker på att det är vägen att gå. Vi pratar inte jättemycket om ordningsreglerna. De finns där, vi har dem och eleverna är delaktiga i att ta fram dem, men klassrumssituationen och klassrumsklimatet är det som kommer först. , i : Undervisningen i centrum, eleven i centrum – det är där vi bygger. Allting har resulterat i det här, en modell, som ni nu ser på bilden, som också är den sista bild vi ska visa. har alla anställda på vår skola. Där står allt man behöver veta. Det är så vi , i : Det startar i klassrummet och det finns i modellen. Det finns också i modellen hur man gör vid över- gångar från klassrummet till skolrestaurangen, från klassrummet ut på rast, hur man möter eleverna och allt det som vi hörde här tidigare att man gör på Engelska skolan också. Allt detta finns i vår modell, så när ny personal kommer – med tanke på den rotation som finns i lärarkåren – ska de veta vad som gäller på . Vi tycker att det är oerhört viktigt med tydlighet för alla, inte bara för bar- nen utan även för de vuxna. Ordföranden: Jag lämnar ordet till som ersätter rin vars namn jag tror stod med i ett tidigare program. , Järvenskolan Tallås i : Jag heter alltså inte Mag- dalena , utan hon är min rektor. Jag är lärare och jämställdhetsombud på Jag ska berätta lite grann om hur vi har jobbat med att skapa trygghet och trivsel på vår skola. Det finns flera delar i det här, och en av de delarna är att vi jobbar med Det gör vi ganska brett. Det handlar inte bara om att arbeta norm- kritiskt i olika ämnen till exempel, utan det är någonting som ska genomsyra hela verksamheten, bland annat arbetet i elevrådet. Vi började med det här 2015. Vi har gjort det på lite olika sätt. en förstelärare i genusmedveten styrning i klassrummet. Vi har jobbat med Vi har jobbat med olika metodmaterial. Vi har jobbat med perso- Vi har fått pengar av SKL för att arbeta med maskulinitet och jämställd- het i skolan. Det här går in i allting som vi gör som utvecklingsarbete, så vi ser det som ett paraplybegrepp och inte bara som ett projekt. Det här ska ingå i alla ämnen, på alla möten och finnas som en fast punkt på dagordningar. alla människor som finns i vår skola: personal och elever. Här är en bild av vår affisch från som vi har varit uppe och presenterat här i . Jag går vidare till de metoder som vi har jobbat med framför allt. rans mot skojbråk har ju lyfts här , och det här handlar såklart om nolltolerans mot riktigt bråk också och om nolltolerans mot krän- Eleverna ska kunna vara trygga i skolan. De ska veta att när de kommer till oss ska de inte riskera att utsättas för kränkande kommentarer eller knuffar i korridorerna. Men det här är en stor högstadieskola, och det är ett långsiktigt arbete. Det är inte automatiskt så att bara för att vi arbetar med det här aktivt är allting frid och fröjd, utan vi fortsätter att jobba med det här, och det ska pågå . Normkritiken som skolredskap känns väldigt viktig. Vi jobbar med vår likabehandlingsplan. Vi jobbar med elevrådet med normkritik. Vi har det som en fast punkt på alla dagordningar i ämneslagsmöten och arbetslagsmöten. Det ska ingå ett antal temadagar, det ska finnas med i ämnesövergripande arbeten där vi jobbar inom arbetslagen med alla elever i alla årskurser där de får diskutera vilka normer vi har i samhället och hur de påverkar oss och hur de styr elevernas vardag. Det här är någonting som eleverna redan från början har sett poängen med. De förstår varför det här är viktigt – kanske snabbare än vad vuxna gör. Sedan har vi det här med de fasta rutinerna. Lektioner börjar och slutar på samma sätt hos alla lärare. Sker incidenter på skolan hanteras de enligt en fast modell som alla lärare känner till. Samarbetet mellan skola och hem har också en tydlig struktur. Det här tar vi upp på föräldramötena i årskurs åtta till exempel. Jag har en liten filmhälsning från en elev som går i en särskild undervisningsgrupp på vår skola för elever med samma typ av styrkor som han har. Han jobbar inte riktigt med beställningsuppdrag, utan han har fått i uppgift att berätta om hur vi jobbar med normkritik och hur vi jobbar mot skojbråk. Det var uppdraget från rektor till . [Eleven berättar: ”Vi lever i ett samhälle som är byggt på normer och strukturer som dikterar människors liv och handlingar. Dessa normer hindrar många människor från att kunna vara de människor de egentligen är och har ofta en mycket negativ effekt på människors liv. Därför är jag stolt över att gå på en skola som öppet vågar ifrågasätta sexistiska, rasistiska, homofobiska och i övrigt nedvärderande normer i skolan och i samhället. Att min skola pratar om dessa normer och vi lär oss att ifrågasätta dem och se igenom dem är någonting stort. Vi ser att skolan rör sig fram till en punkt där man i stället för att trycka ned och tvinga in oss ungdomar i raka led för att lära oss att lyda lär oss att ifrågasätta samhällets strukturer och bli goda, demokratiska, fria samhällsmedborgare. Men framför allt lär det normkritiska arbetet oss att se varandra som likar och medmänniskor, vilket är någonting som verkligen behövs i dessa tider. Det här är , 9L, Järvenskolan Tallås, .”] (Applåder) De framgångsfaktorer som vi ser i det här arbetet är att vi inte ser det här som ett projekt eller något som ska genomföras fokuserat under ett läsår eller , utan det här är någonting som vi kommer att fortsätta att jobba Det här är vårt grundläggande uppdrag – att jobba för likabehand- ling, att jobba normkritiskt eller med ett förebyggande arbete eller med att se eleverna som människor i skolan. Allt det här går hand i hand för oss. De lever i ett samhälle, som vi var inne på tidigare, som kanske inte är präglat av men drabbat av rasism, sexuella trakasserier och ojämställdhet. är en verklighet som eleverna kommer att möta, men vi vill helst inte att de ska möta detta redan i skolan och absolut inte från varandra eller ännu värre, från sina lärare. Skolan ska vara en trygg plats för eleverna. Vi måste hitta sätt att hamna där. Vår framgångsfaktor är ordning och reda. Eleverna ska veta vad som för- väntas av dem. De ska veta vilka ordningsregler som finns och framför allt varför de finns. är med och tar fram ordningsreglerna. serna diskuteras vilka ordningsregler vi bör ha och varför. Vi har koll på varje elev. Lärarna känner eleverna. Vi arbetar till exempel årskursöverskridande inom arbetslagen för att alla elever ska känna varandra. Vi har ett starkt och hållbart ledarskap både på skolan och i kommunen som tycker att det här är viktigt. , som skulle ha varit här , lyfter verkligen de här frågorna och propsar på att vi måste fortsätta att jobba med Har man inte ett sådant stöd från ledningen blir det väldigt svårt att ha ett ihållande sådant här arbete. Vi har en ansvarskultur som säger att alla elever är allas ansvar. Vi hjälps åt med att få trygga elever och en trygg skola. Allt det här bygger på att både elever och medarbetare på Tallåsskolan vill göra det som vi gör – vi vill vara där och göra det vi gör. Ordföranden: tack för alla inlägg så långt! Vi går över till en del i programmet där ledamöterna får möjlighet att ställa frågor till experterna och Tanken är att man ställer en fråga som är ganska specifik och helst också specifikt riktad till någon och inte är hur allmän som helst. (S): Tack för väldigt spännande föredragningar och en dis- kussion som jag tror har breddat vår diskussion i utbildningsutskottet också när det gäller hur man kan komma till rätta med frågan om trygghet och studie- ro i skolan. De båda fackliga organisationerna på lärarsidan tog i panelsamtalet upp be- hovet av fler vuxna i skolan och att man också söker andra kompetenser i sko- Det kom också fram i samtalet med elevorganisationerna. Min fråga är: Vad är det för kompetenser, om vi använder det begreppet, som vi saknar i skolan för att komma till rätta med de här insatserna? Sedan kan man ju fråga sig om det är det som behövs eller om det är ett förändrat arbetssätt som behövs. Då blir en fråga till om de kände att de saknade några kompetenser i den här omvandlingen. (M): Stort tack för många jätteintressanta dragningar! Det var många som var överens om att vi vet vad som behöver göras men att vi inte får till ”huret”. gavs några exempel på hur man kan få till det, och det finns en del modeller. , nämnde du, . MVP i är ett annat exempel, och det finns ju fler. När jag var kommunalråd blev jag uppringd av ganska många personer från olika företag och annat och som hade en massa sådana här modeller. Ser ni de här modellerna som en väg för att få till ”huret”? En fråga riktar jag lite grann till : Hur kan vi säkerställa att de här modellerna är seriösa? Det är rätt svårt som huvudman eller som lärare på en skola att avgöra det själv. Jag har en snabb fråga också som främst är riktad till profession och huvudmannarepresentanter, och den handlar om stabiliteten, alltså det här med personalomsättning när det gäller både skolledare och lärare. Det är en stor utmaning i skolan . Hur kan man få lite stabilitet så att det inte blir en sådan omsättning som det är nu? , : Jag börjar med din fråga, , om vilka andra kompetenser som behövs. Det finns redan andra yrkesgrupper i skolan men oftast i alldeles för låg utsträckning. Elevhälsan är eftersatt. Det saknas till exempel tillgång på skolkuratorer, skolpsykologer och skolsköterskor. Det är också en väldigt stor brist på speciallärare och även specialpedagoger. De här kompetenserna som är grupper som egentligen redan finns i skolan behöver vi förstärka. Sedan skulle jag också säga att det finns möjligheter att hitta andra kompetenser, andra grupper. Man pratar ibland om proffsmentorer – personal som faktiskt inte behöver vara lärare men som har det övergripande mentorsansvaret. De kan fånga upp saker och ha kontakt med alla lärare som eleven möter och med elevhälsan, med hemmet, med skolledning och kanske med socialtjänst och alltså ha den här sammanknytande funktionen. Det kan man ha på olika sätt i olika stadier, kanske framför allt på gymnasiet men även på högstadiet. Även på låg- och mellanstadiet finns det skolor som arbetar med det här. Jag fick ett exempel på vad den här rollen kallades, men kommer jag inte ihåg det, men det är alltså en person som man kan vända sig till om man behöver ta extra hand om en elev eller om man till exempel märker att en elev kommer sent och behöver ta reda på vad som händer. Någon behöver kolla upp det och ta kontakt med hemmet och så vidare. Det här är alltså en annan yrkesgrupp som skulle kunna komma in. Vi organiserar många av idrottslärarna i . Jag pratade med deras styrelse för inte så länge sedan om lärarassistenter. kunna göra för just idrottslärare? Jag fick en lång lista med förslag. om trygghet i omklädningsrum till exempel och sådana saker som att boka Det är mycket praktiska saker runt omkring som tar tid från lärares möjlighet att planera sin undervisning och skapa relationer med eleverna. Man kan alltså förstärka de kompetenser som redan finns, men det finns också utrymme för andra yrkeskategorier. , : För att komplettera bilden som ger kan jag säga att det är otroligt viktigt för oss att vara fler i skolan. tenser det handlar om tror jag är olika från skola till skola. Jag tror att vi behö- ver ställa frågan till lärare och skolledare på skolorna: Vilket stöd har ni behov På en del ställen har man monterat ned elevhälsan, på en del ställen har man ingen kurator och på andra ställen kanske det är en proffsmentor man Helst av allt kanske man behöver fler utbildade lärare och skolledare som faktiskt finns där, men det vet vi att det är brist på . När det sedan gäller stabiliteten tror jag att vi behöver fundera på ett annat Vi behöver värdera den trygghet och den stabilitet som också finns. Vi har varit inne på tidigare att man flyttar runt rätt mycket och får rätt bra betalt för det. Om jag jobbar på en skola där vi är 25 kollegor varav 15 flyttar runt och kommer in och ut är vi som är kvar otroligt viktiga. Som skolledare skulle jag känna: De här personerna behöver jag ha kvar för att ha en kärna. Som elev skulle jag känna: Åh, vad tryggt och skönt att de här lärarna finns här – jag har känt dem och de är min trygghet Ännu viktigare blir detta om det inte är behöriga kollegor som kommer in När det gäller förändrade arbetssätt tror jag att det är helt nödvändigt med Jag tror inte att vi kan jobba som vi har gjort i svensk skola framöver med den stora lärarbrist som vi står inför. Jag tror att vi behöver jobba i team runt eleverna. Vi kan inte ställa en obe- hörig person i en lärares skor och säga: är du lärare, lycka till! arbetssätt måste alltså till. Vi behöver fundera över hur det ska se ut, men vi behöver jobba i team runt eleverna. , Internationella Engelska Skolan: Jag tänker på det här med resur- ser och alternativa roller på skolan. Jag tycker att man gärna hamnar i det här med numerären och hur många vi måste vara. Det är också en finansiell aspekt på det – man ska ha råd att ha det. Utifrån vad vi gör handlar det mycket om att alla gör det. Vi har talat många gånger om de interna överenskommelserna och att vi håller oss till det – lärare, rektor, kurator, bibliotekarie, vaktmästare och så vidare – och att alla lever samma sak. Lärartätheten talas det gärna om som en grund för en framgångsrik och välskött skola. Jag kan bara vittna om hur vi tänker.