rfr · H50WRFR23 · 2018-01-01 00:00:00 — har ställts in, och jag tror att det är någonting som alla tittar på internt, för man måste vårda sitt varumärke. Det är ingen institution som vill ha stämpeln att vara en dålig arbetsplats. , : Vi ingår ju i internationella nätverk, och jag brukar inte använda ordet chockerad, men jag var lite chockerad över hur omedveten man ändå är i väldigt många länder. Per Lodenius (C): Tack för alla mycket viktiga och intressanta föredragningar! Jag har en tvådelad fråga. Den ena delen handlar om att och i sina presentationer talar om att det här var första etappen och det behövs tid, tålamod och stark vilja för att jobba med det här – håll i och håll ut för att kunna förändra, en lista på åtgärder och så vidare. ger ni för det här arbetet? Det här får inte bli en budgetfråga såklart, men ser ni några risker eller möjligheter? Någonstans måste man ju hämta re- surser för det här vid finansieringen. Hur stor satsning är ni beredda att göra på det här arbetet? Påverkar det andra delar av arbetet som ni gör? för att göra en ordentlig skillnad i det här egentligen? Den andra delen av den här frågan handlar om det som , och visade på. Tack för era fram- trädanden i början! De gav verkligen en bild av vad det här handlar om. handlar om individerna. Det handlar om alla som arbetar inom kulturen och scenkonsten, varenda person, vilket är väldigt viktigt. Vi träffades här . Då hade vi också skådespelare här som gav en bild av hur det såg ut. har vi fått bilden från er som jag tycker var otroligt viktig för att ta ned det här på individnivå. Men , när vi träffas nästa gång, hur kommer texten att låta då? Vad kommer den att handla Vad kommer det att vara för rubrik på seminariet vi har ? , : Som du säger är det resurser det handlar om. Att ha kompetent personal som kan de här frågorna och som har utbildning i frågorna både juridiskt och genusvetenskapligt gör en stor skillnad. resursavsätta för den kunskapen. Sedan har vi också Svensk Scenkonst och våra förbund där det finns väldigt mycket kunskap. Vi behöver helt enkelt se till att vi har resurser för att ha en stab som kan jobba med frågorna och hjälpa oss chefer att gå rätt så att det också händer någonting inte alltför . Det är klart att det är svårt att säga om det sker någon förändring just , men jag skulle nog säga att det är en radikal förändring i samtalet och i hur vi utreder och tar oss an frågorna. låter det som att vi har extremt många utredningar på ÖPPET SEMINARIUM OM EFTER #METOO – HUR GÅR VI VIDARE? bordet, men det handlar om att förebygga också och hitta rummen och samtalen och vilka som ska föra samtalen. Jag tycker att det var bra att höra också att personalen är otroligt engagerad i frågan och bär den och har kunskapen och ser det här närmare. Den dialogen är ovärderlig. Jag tror att vi som organisationer behöver se över hur vi anställer och att vi behöver ha kunskapsbärande tjänster. , : Jag behöver inte upprepa det har sagt, utan jag kan instämma. Sedan vill jag säga så här: Det är människor vi arbetar med. Resursen finns där. Vi behöver inte lägga om budgetar eller ta bort produktioner eller någonting, utan vi behöver, återigen, det ni säger. Samtalet är grunden, och det är gratis. : Jag kan inte svara på vad seminariet kommer att heta, men jag hoppas att det kanske handlar om konst. Jag tänker att det vi har gemensamt är att vi skapar konst och vi gör det ofta med det gemensammas pengar. Det är alla vi som skapar konsten väldigt medvetna om och lojala inför. Som var inne på vill vi till vår publik. Att avbryta ett arbete för att en kränkning eller sexuella trakasserier försiggår vågar man inte, för det kostar för mycket pengar. Vi måste ut till publiken. Kulturen är alltid, i hela samhället, något hotad. När det gäller att, som är inne på, ställa in en produktion och stora summor står på spel behöver vi nog också backning från er politiker. En inställd produktion behöver inte vara en misslyckad produktion. En inställd produktion kan vara den största framgång vi har nått på teatern under hela spelåret om vi har vågat ta debatten, ta samtalet och avbryta där det försiggår sådant som inte ska försiggå. , och film: En stor skillnad mellan detta seminarium och det seminarium vi hade är att vi då inte var helt överens. Den mediala världen, som jag sa tidigare, påstod att den enkätundersökning som var gjord inte var korrekt. Jag tror att det fick med sig en del av omvärlden som tyckte att det inte stämde. Vi var inte ens eniga inom vår egen bransch, och det fanns också med på detta seminarium där olika röster från våra utövare talade i frågan. Skillnaden är att är vi överens. vet vi att detta sker, och vi vet att det sker i högre utsträckning inom våra områden än i samhället i övrigt, och därför kommer det inte att behövas något seminarium . Momodou Jallow (V): Jag kommer att rikta min fråga till från och också till , och . ÖPPET SEMINARIUM OM EFTER #METOO – HUR GÅR VI VIDARE? Jag tror att vi alla är överens om att det som har hänt i samband med metoo- upproret är fruktansvärt. Strålkastarljuset har visat tydliga strukturer som har funnits ganska länge men tills helt enkelt inte har synliggjorts. är: Vad gör vi nu? Regeringen har i samarbete med gjort sats- Vi har några politiska åtgärder. Men jag tror inte att det räcker bara med det, utan allmänheten behövs i det här, ni behövs i det här. Jag hör oss prata om att det behövs radikala förändringar, och jo, det är sant. Men de här radikala förändringarna behöver inte bara vara politiska, utan ni behövs i det här arbetet. Jag hör ordet samtal ganska mycket här. Vi behöver samtala. som säger det, och jag håller med. Jag tycker att det är en mycket viktig del av Men det som jag också har sett ganska ofta i det svenska samhället är att vi pratar ganska mycket. När det gäller de här fruktansvärda upplevelserna som kvinnor har och har haft behöver vi inte stanna vid att Vi vet att kvinnor ofta är i beroendeställning i den här och många andra De har otrygga anställningar som gör det omöjligt eller svårt för dem att berätta när de blir utsatta. För att det här samtalet ska äga rum, för att kvinnor ska kunna ha möjlighet att komma ut och prata om de här sakerna utan att behöva bli oroliga för att de ska förlora jobbet eller att chefen kommer att agera si eller så – vad tänker ni göra för att möjliggöra ett samtalsklimat som gör det möjligt på arbetsplatserna för folk att känna sig bekväma och påbörja det här samtalet och berätta hur de mår och hur de blir trakasserade när sådant Det var den första frågan. Någon annan har också ställt min andra fråga, men jag vill gärna veta. utom de satsningar som politikerna gör och för att hjälpa till att skapa just det trygga arbetsklimatet, vad kan vi göra som politiker för att underlätta den bi- , Svensk Scenkonst: Det råder ingen tvekan om, som vi väldigt tydligt har sagt, att först och främst gör vi någonting gemensamt. första vi slår fast, och det är det viktigaste – att alla, och då menar vi i det här fallet alla som är anställda och alla vi som är arbetsgivare och i arbetsledande funktioner, måste samarbeta. Vi har bestämt oss. Vi ska aldrig någonsin gå tillbaka till där vi var innan när vi tog del av de här uppropen. Har vi känt till att det har varit oegentligheter tidigare? Ja, tyvärr. Jag tillhör själv den grupp som också vid sidan av min roll som ordförande här är institutionschef, och visst vet jag hur det har sett ut när det gäller den här sextrakasseritrappan med klappar och lite sådana saker. Det är där vi måste börja. Vi behöver stimulera våra anställda till att det inte är fel på något sätt att säga ifrån: Du måste göra det, för det här är oväl- Ju tidigare det kan ske, desto tidigare kan vi tillsammans göra en Det är det arbetet vi måste påbörja nu än mer intensivt. ÖPPET SEMINARIUM OM EFTER #METOO – HUR GÅR VI VIDARE? inte att vifta med någon handlingsplan eller så, utan precis som när man talar eller lär sig ett nytt språk måste alla som arbetar på en arbetsplats börja ta samma ord i munnen: Detta är förbjudet; vi ska inte göra detta. Det spelar ingen roll vilken anställningsform man har. Du är inne på vår arbetsplats som en kollega. Din röst är lika viktig som någon annans, inklusive min egen som chef. Om vi inte kan etablera den typen av relation kommer vi aldrig att förändra det här. Men det är ett samtal som behövs. Det finns ingen annan väg; det finns inget annat sätt. Vi måste hitta respekten för varandra. Vi måste sudda ut gränserna. Som jag sa tidigare måste hierarkierna bort från arbetsplatserna på de områden där hierarkier inte ska finnas. Vi ska respektera dem där de hör hemma, men i övrigt måste vi uppmuntra fullständig, hundraprocentig jämlikhet och jämställdhet. , : Det som händer är att vi säger att vi ska ha samtal. Vi pratar och vi bestämmer saker. Vi har fina och bra möten, och så går vi ut från rummet och hamnar direkt i leveransen. Vi ska komma ihåg att viär en bransch som levererar lika mycket scenkonst som för 10–med betydligt mindre resurser. Vi gör det med en stolthet och på ett fantastiskt sätt, men det har inneburit att vi springer fortare. Vi springer betydligt mycket fortare och har blivit effektiva. Några ledord i våra direktiv är att vi ska vara effektiva och använda våra resurser på ett bra sätt. Det ska vi fortsätta att göra, men för oss handlar det om att vi måste tänka om så att vi har tiden för det här och inte bara springer på i de gamla hjulspåren. Vi satt i går i ledningsgruppen och pratade om när vi kan se förändringen. Vi har lagt repertoar framåt, och runt 2019–2020 kan vi göra någonting så att viockså ser att vi jobbar på ett annat sätt med en annan repertoar. Då måste vi också komma till, som i dialogen med departementet, att det inte bara kan vara publiksiffrorna som vi tittar på, utan vi måste också se på hur vi jobbar. Vi bygger någonting nytt som kommer att ge fantastiska publiksiffror, men det kanske tar lite tid. Vi håller på att ställa om. Självklart vill vi behålla publiken, men vi behöver också se över vårt springande och effektiviserande. Vi har ett samhälle där vi just nu ser hur sjukskrivningarna ökar. Vi springer som galningar, inte bara i scenkonstbranschen utan i hela samhället. , Svensk Scenkonsts och kommission mot trakasserier inom scenkonsten: Jag håller med om allt det här. Ledarskapet och att chefer tar sitt ansvar är otroligt viktigt. Ur mitt perspektiv som forskare tänker jag att när det gäller efterfrågan på kunskap, att förstå problemet och sätta in det i ett sammanhang, är det klart att genusforskningen har varit jätteviktig. Den här kunskapen finns för att det har funnits forskning och att vi nu kan förstå och tolka. Men det finns också forskningsbaserad kunskap om förändringsarbete. Det är inte heller något som man behöver kasta sig ut och pröva som eldsjäl, utan ÖPPET SEMINARIUM OM EFTER #METOO – HUR GÅR VI VIDARE? det finns också. Du frågar vad politiker kan göra, och då tänker jag att för ett antal år sedan fördelade man pengar via för tillämpad genusforsk- ning, alltså det här som inte är generellt och handlar om att kartlägga och tolka utan som handlar om hur man kan bedriva förändringen och ta fram metoder. Jag tror att de projekten har haft stor betydelse för till exempel det jämställd- hetsintegreringsarbete som pågår bland annat i akademin nu men också i myn- Förändringsarbete är alltså också ett kunskapsområde, och det finns, också i kombination med genus. Den typen av utlysningar kan ni göra. (L): Tack för att ni alla är här och deltar i den här diskus- Tack också för allt det ni gör inom konsten som onekligen berikar våra liv oerhört mycket. Jag vill också rikta ett tack till alla de kvinnor som under metoo trädde fram – framför allt de som kom först, för det var absolut tuffast. Det här är en jämställdhetsfråga och vi pratar om maktstrukturer. #tystnadtagning var det främst och kanske egentligen endast vuxna kvinnor som trädde fram. Med erfarenhet från andra områden, inte minst genom andra upprop för metoo-upproret, vet vi att övergrepp mot barn tyvärr är mycket vanligare än vi både vill veta, förstå och framför allt kanske se. Inom scenkonsten och även inom filmen arbetar barn och unga sida vid sida med vuxna på ett sätt som man inte gör på speciellt många andra ställen i sam- hället över huvud taget. Det är en integrerad arbetsplats där vi har alla åldrar. Med tanke på den här ganska unika ställningen som barn och unga har just inom framför allt scenkonsten undrar jag hur ni inom respektive område ser på den utsatthet som framför allt barn och unga ställs inför apropå det här med maktstrukturer och beroendeställning. Det här är ju exempelvis inte en fråga som berörs i rapporten. Är det någonting som man kommer att titta på och arbeta vidare med? barn och unga fått frågan över huvud taget? Och under hela den här diskuss- ionen kring metoo och alla de upprop och allt det som har stått i medierna – hur bemöttes de barn och unga som också är kollegor med både dem som har varit utsatta och dem som har varit förövare och synts? Fanns det med i dis- kussionerna, och hur tänker ni framåt? Det är en väldigt bred fråga, så jag vet inte riktigt vem jag riktar den till – det är nog till alla. Ordföranden: Det kommer vi nog inte riktigt att hinna med. , och så kanske vi kan få svar på frågorna (KD): Jag ska försöka vara koncis. I det här sammanhanget upplever man att stenarna ropar och det fördolda har kommit upp i ljuset. ÖPPET SEMINARIUM OM EFTER #METOO – HUR GÅR VI VIDARE? Jag tänkte ställa en fråga till , och den handlar om repertoar. Jag älskar opera, och jag funderar lite på vad som händer med repertoaren framöver. Det är ju rätt så mycket patriarkala sammanhang där – mycket mansdominerat. Vad ska vi göra åt repertoaren när det är män som dominerar i operan? Sedan är det väl så inom flera kulturområden i och för sig, manliga tonsättare – det är väl historisk verklighet kanske – och inom litteraturen och teatern och så vidare. Men vad händer med repertoaren? Det vill jag fråga . , : Jag har precis varit på World Opera rum där , , och deltog. vijust detta, och önskemålet är att det ska tas fram nya historier. Vårt samhälle ser helt annorlunda ut . Det finns en mångfald som vi inte påtagligt alls representerar inom operakonsten. Första svaret är egentligen: Vi vill ha in en ny repertoar som speglar en annan samhällsbild än i alla 1800-talsverk. Däremot konstaterade vi att trots allt kommer vi att behöva den gamla kanonen av , och så vidare. Jag hade själv en jättekonstig upplevelse när vi hade en skolföreställning av för sedan. Det var tolvåringar och ännu yngre barn i salongen, och så kommer man till scenen där Scarpia är på väg att kasta sig över för en planerad våldtäkt. Jag var nästan på väg att resa mig upp och säga: Halt! Stopp, vi kan inte ha det här! Vi kommer väl inte att ta bort det här, men vi måste föra ett medvetet samtal kring den här repertoaren och verkligen försöka borra i det historiskt sett: Vad visade den ? , Svensk Scenkonst: Jag ska försöka svara någonting om frågan om detta med barn och unga. Det är inte så att det har varit en del av diskussionen när vi har talat om kommissionens uppdrag här. Det har det inte varit. Men som med allting i samhället är barn och unga en oerhört prioriterad del av våra verksamheter. När det gäller anställningsform av barn och unga är man otroligt varsam när man behöver barn i olika pjäser och så vidare. Men det är inte på det sättet att vi talar om att barn skulle ha anställningar. Det är fortfarande lite av en särskild situation. Det som jag vill peka på – och där vill jag skicka frågan i retur till det politiska etablissemanget – är värdegrunden. Jag vet att man jobbar mycket med den. Men jag tycker att man ska använda det som har skett för att få in lika rättigheter för pojkar och flickor och så vidare tidigt i utbildningar för barn och unga. Det är centralt. Det som vi kan göra är att gå till högskole- och universitetsutbildningarna och scenkonstutbildningarna och verkligen understryka att man där måste få rätt värdegrund att stå på. Om jag återigen ställer mig på min institutionschefssida vet jag nämligen att många unga, framför allt kvinnliga, utövare än ÖPPET SEMINARIUM OM EFTER #METOO – HUR GÅR VI VIDARE? tror att en relationsväg är en snabbare väg till karriär. Det måste brytas redan Man måste ha rätt värdegrund med sig för att kunna Barn och unga är centrala. Men värdegrunden för våra unga har inte varit med i kommissionens uppdrag. Det leder oss in på repertoararbete, som är inne på. viktigt att försöka vrida på det. På musikområdet kan det göras på ett enklare sätt, eftersom text och sådant inte är med. Men man kan visa både manligt och kvinnligt med målet att aldrig behöva tala om manligt och kvinnligt, utan man talar om bra tonsättare, bra dirigenter, bra violinister, bra regissörer och bra Kön ska egentligen vara oväsentligt. Ordföranden: tack! Tiden är knapp. Där får vi dessvärre bryta. nar ordet till utskottets vice ordförande, . (S), vice ordförande: tror jag att man kommer att prata om före och efter #metoo. Många har varit inne på att det här i startade med uppropet tystnadtagning. Det var ett upprop som fortsatte i bransch efter bransch. Ämnet var sexuella trakasserier. funnits länge och varit uppe för diskussion tidigare, också i den här kammar- Men det hade aldrig fått det enorma genomslag som det fick just under Det var precis som att tiden verkligen var inne. Och kraften, den enorma kraften, fanns hos alla dem som höjde sina röster och sa: vill vi inte längre bli nedtystade eller att den här frågan ska slätas över. Som kvinna kände jag att systerskapet blev tydligt. Det fanns en enorm kraft hos alla kvinnor som gick ut. Det fanns också en kraft hos alla de män som valde att ställa sig bakom. ville man se en förändring eller rättare sagt: Man krävde en förändring. I dagens seminarium Efter #metoo – hur går vi vidare? har fokus varit på hur branschen där uppropet startade valde att gå vidare. Vi tar med glädje emot den rapport som kommissionen har lämnat och som vi nu har haft i fokus. är också glädjande att parterna på arbetsmarknaden, både Svensk Scenkonst och , så tydligt visat att det här inte kan accepteras. visat att det är något som man måste gå till botten med. Man måste titta på vad det beror på och vad som behöver göras framöver. Vi har fått lyssna på hur delar av branschen har tagit sig an frågan, vilket de har gjort på ett mycket bra sätt. Vi har också hört jämställdhetsmi- nistern lyfta fram de här frågorna. Hon pekade inte minst på att man i den senaste vårändringsbudgeten gör satsningar som har tydliga kopplingar till det Det är där vi, politiken, finns. Vi behöver lyssna av vad man behöver, vilka verktyg som behövs. Det gäller hela branschen. Det är allas vårt ansvar. sett var i samhället vi befinner oss har vi alla ett gemensamt ansvar för att inte ÖPPET SEMINARIUM OM EFTER #METOO – HUR GÅR VI VIDARE? Vi måste lyssna på dem som höjer sina röster, och vi måste se till att aldrig acceptera ett sådant beteende. Jag vill lyfta fram några saker som har kommit fram här . Allt har varit fantastiskt intressant. Men jag tänker på det som lyfte upp, att utan jämställdhet finns det ingen konstnärlig frihet. Vi kulturpolitiker och aktiva i branschen tycker naturligtvis att den konstnärliga friheten är otroligt viktig. Och eftersom den så tydligt hänger ihop med jämställdhet är det en prioriterad fråga för oss att lyfta upp. Jag tänker också på det som sa om att otaliga talanger kommer att välja bort dessa yrken om vi ingenting gör. Vilka kommer då att välja dessa yrken framöver, om vi ingenting gör? Vi har ett enormt stort ansvar för att ta tag i det. Och jag tänker på det som från sa om att de trodde att de låg före, men de låg faktiskt efter. Den insikten, som rapporten men också alla verksamma ger uttryck för, är viktig för att komma framåt. Alla har på olika sätt lyft upp samtalet, som vi har men som vi också behöver ha oavsett var vi befinner oss – på institutionerna, i styrelserummen eller i kammare. Det samtalet blir en grund för en förändring. Jag vill avsluta med det som kommissionen skriver i slutet av rapporten: blir det omöjligt att gå tillbaka till det som var innan. Tack så mycket för ! Statsråds medverkan i granskning offentliga utfrågning om den aktuella penningpolitiken Om krisen eller kriget kommer – En uppföljning av informationsinsatser till allmänheten om den enskildes ansvar och beredskap Är samverkan modellen? En uppföljning och utvärdering av kultursamverkansmodellen Öppna utfrågning om den aktuella penningpolitiken Utvärdering av penningpolitik 2010–2015 Review of the Riksbank’s Monetary Policy 2010-2015 Punktskattehöjningar på alkohol- och tobaksprodukter – skatte- effekter och påverkan på den oregistrerade anskaffningen av dessa Miljömärkning av produkter – En översikt över de miljömärkningar av produkter som finns i och i de övriga nordiska länderna och justitieutskottets hearing om radikali- sering och rekrytering till våldsbejakande extremism i den digitala Offentlig utfrågning om den aktuella penningpolitiken Cancervården – utmaningar och möjligheter Kollektivtrafiklagen – en uppföljning Inventering av forskning inom civilutskottets beredningsområde offentliga utfrågning inför proposition om Offentlig utfrågning om förutsättningar för svensk film Digitaliseringen i skolan – dess påverkan på kvalitet, likvärdighet och Autonomi och kvalitet – ett uppföljningsprojekt om implementering och effekter av två högskolereformer i Offentlig utfrågning om utvärderingen av penningpolitiken 2010- Öppen utfrågning om Finanspolitiska rådets rapport öppna utfrågning om lärarbrist seminarium om cancervården – utmaningar och möj- öppna utfrågning om brist på utbildade inom offentliga utfrågning om piratkopiering och andra rättighetsintrång på den digitala marknaden Offentlig utfrågning om finansieringsmodeller för transportinfra- offentliga utfrågning om familjerätten är i takt med Uppföljning av den nya fastighetsmäklarlagen Offentlig utfrågning om den aktuella penningpolitiken den 27 sep- Forskarskolor för lärare och förskollärare – en uppföljning av fyra Öppen utfrågning om den aktuella penningpolitiken den 15 offentliga utfrågning om Finsams fortsatta utveckling - nästa steg Uppföljning av systemet med överlåtbara fiskerättigheter i det pela- Konkurrenskraften hos svenska multinationella företag i ljuset av nya regler inom internationell beskattning offentliga utfrågning om marknadsföring i sociala Uppföljning av handlingsplanen för kulturella och kreativa näringar seminarium om Skattereformen – dess historia – en uppföljning med inriktning på barn Öppen utfrågning om den aktuella penningpolitiken den 14 offentliga utfrågning om kompetensförsörjningen inom hälso- och sjukvården Offentlig utfrågning om framtidens public service Offentlig utfrågning om ett ökat kollektivt resande för framtiden Offentlig utfrågning om åtgärder för lägre sjukfrånvaro och om han- teringen av regionala skillnader i sjukförsäkringen Offentlig utfrågning om Finanspolitiska rådets rapport Offentlig utfrågning om it-infrastrukturen – och offentliga utfrågning om framtidens innovations- offentliga utfrågning om den finansiella stabiliteten seminarium om statens idrottspolitiska mål med in- riktning på barn och ungdomar Skatter som drivkrafter för företags lokalisering Öppen utfrågning om - en del av kontrollmakt Vägen till arbete för unga med funktionsnedsättning – en uppföljning och Offentlig utfrågning om den aktuella penningpolitiken offentliga utfrågning om barns skuldsättning Samordnad individuell plan (SIP) – en utvärdering offentliga utfrågning om internationell handel Offentlig utfrågning om framtidens spelpolitik Offentlig utfrågning om finansiell stabilitet och makrotillsyn den 23 Offentlig utfrågning om vägen till arbete för unga med funktions- nedsättning – en uppföljning och utvärdering Personlig assistans – effekter av rättsutvecklingen Forskarhearing om nya svenskar och demokratin