rfr · H50WRFR9 · 2018-01-01 00:00:00 — i arbetslivet som är så viktig för att vi ska kunna erbjuda en tillgänglig arbets- marknad för alla. Det är en rätt massiv satsning som vi gör på Arbetsförmedlingen för kom- petensutveckling, helt enkelt, inte bara hos oss själva. Den bedrivs i många delar. Dels internt med utbildningsinsatser, dels via kommunikation utåt mot samhället och också i regionala utvecklingsinitiativ där det faktiskt är våra arbetsförmedlare i samverkan med de arbetssökande som de möter som också skapar utvecklingsinitiativ att driva från gräsrotsnivå. Det är alltså inte meningen att det här ska vara huvudkontorsstyrt eller Stock- holmsstyrt, utan det ska drivas av våra medarbetare ute i landet för att höja kompetensen och påverka attityder hos oss själva och i arbetslivet. (SD): Tack, panelen, för intressanta dragningar! jag säga att jag under har arbetat som chef inom detaljhandeln. haft personer med funktionsvariationer anställda med löne- stöd och har faktiskt bara positiva erfarenheter. Jag vill säga det. omtyckta medarbetare, och deras arbetsprestation har varit över förväntan vid samtliga tillfällen – ibland till och med mycket över förväntan. Jag tror att arbetsgivare generellt sett är för fega. Det vill jag ha sagt. tycker att man ska ta chansen. Både och nämnde Arbetsförmedlingens kodning och att den både kan vara en fördel och en nackdel. som en nackdel att få en kodning. kan det påverka ens möjlighet att få ett jobb om man får en kodning och därmed kan få ett stöd. Jag vill höra lite mer om det. Till exempel nämnde att det är fler pojkar än flickor och fler män än kvinnor som går ut i arbete, och när man tittar på vilka som har fått kod- ningar är det också två tredjedelar män och en tredjedel kvinnor. exempel bero på att man inte ser en del av de funktionsvariationer som finns hos kvinnor, för de kan yttra sig annorlunda hos kvinnor, till exempel när det gäller problematik kring adhd och liknande. Jag undrar om ni har lite mer att berätta om det och om hur man ska komma vidare från den situationen, för vi måste naturligtvis få samma möjligheter oavsett vilken typ av problem vi har och hur de yttrar sig. , : Jag tänker mycket på det här med kod- I den forskning som jag har gjort har många av dem som kommit i arbete haft en typ av subventionerad anställning. Då kan man ju tänka: Vad bra att vi har den här typen av stöd så att man faktiskt får chansen att komma Men kan man ju tänka, som vi har varit inne på: Okej, man måste först framhålla vad man inte kan för att över huvud taget få en chans. Jag tänker att vi måste komma förbi det. Det är inte exakt vad man kan sätta för stämpel på mig som gör att mina chanser kan påverkas utan snarare vad jag kan bidra med. STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Det här med kvinnligt och manligt tror jag handlar mycket om hur kvinnor och män förbereds för ett arbetsliv till exempel . En kollega till mig gjorde en studie om hur man till exempel arbetar med praktik i särskolan och hur killar framför allt är ute och gör praktik på verkstäder och industrier där man också kan gå vidare i en anställning om det funkar väl medan tjejerna kanske framför allt gör praktik på en förskola eller så. Vill man då ha anställning där sedan krävs det i många fall en vidareutbildning, och den är man inte behörig att söka sig till. Det blir liksom stopp i förväntan där. Eller så får man göra sin praktik i skolans kafeteria i något slags skyddad verksamhet som inte testar för det faktiska arbetslivet. Jag har inte någon universallösning att presentera för hur man skulle kunna komma bort från koderna, men jag känner att koderna finns och att de framför allt är till för samhällets skull och för välfärdssystemets administration. Men vi måste ha med oss tanken: Vad gör det med människan bakom koden? , Arbetsförmedlingen: På den enhet på Arbetsförmedlingen som jag jobbar på, avdelningen Rehabilitering till arbete, strategienheten, har vi internt tillsatt en studie och en utredning av kodningen. Som ni alla känner till har vi också ett regeringsuppdrag att se över begreppet nedsatt arbetsförmåga, så vi håller på att titta på det här och kommer att kunna presentera någon form av betänkande kring det. (C): Tack för väldigt intressanta perspektiv på frågorna! Mycket klokt är sagt. Den svåraste biten handlar om attityderna bland arbetsgivarna och hur man ska överbrygga den problematiken. Vi har varit inne på kompetensen hos AF och så vidare, men man behöver även lyfta kompetenser och talanger hos de arbetssökande. För att få fler i arbete behövs ju arbetsgivarsidan, och det är svårare för det handlar mycket mer om attityder. Rent politiskt, på nationell nivå, undrar jag vad det kan finnas för olika former av reformer eller andra initiativ som faktiskt kan stärka möjligheten att få fler arbetsgivare att våga och vilja och ha kompetens att faktiskt anställa den här gruppen. Jag riktar mig till som var inne på det mest. Vad skulle ni vilja se för ytterligare insatser för att just stärka arbetsgivarsidan? Det kanske är någon annan i panelen som också har intressanta perspektiv på det. , : Generellt handlar det om att öka kunskapen i samhället om funktionsnedsättningar och vilka förmågor och vilken potential som finns. Men vi skulle vilja att man också mer lyfte föreskrift om organisatorisk och social arbetsmiljö. Om man skulle arbeta enligt den skulle också arbetsmiljön vara väldigt mycket mer tillåtande STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN och skapa mycket bättre förutsättningar för en mångfald där även personer med funktionsnedsättningar ingår. Det är ett medskick. Sedan behöver vi prata mer om arbetsmiljö generellt, om att vi behöver varandras olikheter och att olikheter också utvecklar arbetsplatser. att arbetsmarknadens parter och fackliga organisationer kan bidra på ett väl- digt bra sätt – att man i de förbunden och organisationerna börjar diskutera arbetsmiljö och olikheterna och att man kan dra nytta av resurser och för- Det är också någonting som behöver lyftas mer: vilket ansvar de orga- nisationerna har och vilka möjligheter som de skulle kunna bidra till. Sedan tror jag också att om stödet till arbetsgivare skulle bli bättre från Arbetsförmedlingens sida skulle det här också växa . Till exempel kan man ha ett löpande stöd från Arbetsförmedlingen så att man om det skulle uppstå en situation där det knakar och man inte vet hur man ska gå vidare kan få ett snabbt stöd från Arbetsförmedlingen för att kunna lösa situationen så att anställningen kan fortsätta. , : Våra erfarenheter är att det är en ganska stor kunskapsbrist när det gäller det här när man kommer ut och möter arbetsgivare Vi tillhandahåller informationen och man börjar ett gemensamt sam- arbete med en målsättning om allt från inkludering och betydelsen av mång- Sedan, utifrån att man har börjat där och tagit den första sökanden som har påbörjat det här sker en utveckling både hos dem som företag, bolag och verksamhet och hos den sökande. Någonstans blir det att man går från att vara en person med funktionsned- sättning till en medarbetare. Många utredningar säger att när man väl har börjat ta emot sökande med funktionedsättningar är man mer benägen att ta emot Det är vår erfarenhet också. Först ser man bara funktionshindret, men det är ju människor precis som Det blir en resa, och det är en resa som alla måste göra. är det utifrån bara att börja. Vi är ålagda att göra det här, så det är bara att börja. (V): Tack till panelen för väldigt intressanta inlägg! flektion är väl att mycket, om man vill göra saker långsiktigt, handlar om att ändra hela arbetslivet så att det är inkluderande för alla. Då blir det grundläg- gande sett en förändring i den här diskussionen. Jag har en mer specifik fråga. Den är kanske i första hand till , men andra får gärna ha synpunkter på den också. Vi har en organisation som ska spela en viss roll i det här sammanhanget, och det är . Ändå nämns inte aktivt av er och det nämns ganska lite i rapporten också. Är det kanske så, när det gäller att hitta en pla- cering hos , att det till och med ses som ett misslyckande om det skulle STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN behöva bli så och att man helst tar något annat? Och finns det i så fall någonting som skulle kunna ske antingen hos eller i de dialoger som sker på det här området som skulle kunna förändra roll så att man kan vara en pusselbit i att förbättra situationen för personer med funktionsnedsättning? , Arbetsförmedlingen: roll har förändrats, tycker jag, i och med att man kan erbjuda utvecklingsanställningar för unga på . Jag har för mig att det är ungefär 3 500 platser som vi har till det. Syftet är inte att personen ska vara kvar på efter det, utan syftet är att vi ska utveckla en arbetsförmåga tillsammans med där man har möjlighet att i en relativt skyddad miljö få prova på arbetsuppgifter som kan utveckla ens arbetsförmåga på ett sådant sätt att den reguljära arbetsmarknaden kan bli en möjlighet därefter. Det ställer också krav på alla oss, Arbetsförmedlingen, , kommuner och så vidare, att vara delaktiga i den planering som sker när det gäller att utveckla en arbetsförmåga. spelar en viktig roll här, och jag hoppas verkligen att vi ska ha möjlighet att fortsätta att ha de här utvecklingsanställningarna på , vilket jag har uppfattat att det är en intention att vi ska kunna ha . Då kan man jobba med dem som inte har en förmåga som räcker till riktigt för den reguljära arbetsmarknaden, och då kan vi på ett professionellt sätt jobba med att utveckla arbetsförmågan och stärka individen i individens fortsatta steg mot ett arbete. (L): Stort tack till panelen för mycket viktiga diskussioner! Jag gör min första dag i arbetsmarknadsutskottet . Jag tycker att det här är en mycket viktig fråga att adressera, så jag tycker att min första dag har börjat väldigt bra. Jag hade egentligen två frågor. Vi vet ju att man på vissa håll i landet är duktigare på att jobba med målgruppen personer med funktionsnedsättning och att man på andra håll inte är det. Jag ville ställa en fråga om hur vi nyttjar den kunskap som finns i olika delar av landet och sprider den inom Arbetsförmedlingen, men jag tycker att den frågan redan har lyfts och ska därför ställa en annan fråga. Den handlar om att vi ska leva som vi lär. Vi politiker är förtroendevalda, och i många kommuner är den offentliga arbetsgivaren en av de största arbetsgivarna. I det avseendet tänkte jag fråga hur vi som offentliga uppdragsgivare jobbar med att se förmågor och potential bland många av de här personerna och inkluderar dem i våra verksamheter. Det skulle vara intressant att höra om någon av er har gjort en djupdykning i det. Alltså, vi som offentliga arbetsgivare – lever vi som vi lär? STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN , Arbetsförmedlingen: Jag har pratat om det här tidigare. tionellt sett har det alltid varit hos de privata arbetsgivarna som vi har kunnat hitta möjligheter till anställning för den här målgruppen, alltså unga med nå- gon form av funktionsnedsättning. Det vi har sett är att det har kommit in fler i offentlig verksamhet, även om det är i mindre skala. kommer vi till min högst ovetenskapliga utläggning: Offentlig sektor styrs mycket mer av formella krav. Ska du jobba som förskollärare ska du vara Ska du jobba som sjuksköterska ska du vara utbildad Merparten av de ungdomar som finns i den här gruppen har inte de här utbildningarna, vilket gör att vi faktiskt har stängt dörren till offentlig verksamhet för rätt stora grupper. Framför allt den kvinnodominerade arbetsmarknaden är offentlig sektor. Där har vi någonting att jobba med i offentlig sektor – dels att bli inkluderande generellt sett, dels att öppna den kvinnodominerade arbetsmarknaden i offent- lig verksamhet och våga ta ut svängarna lite mer. Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Jag ska fatta De som är bäst på att anställa personer med funktionsnedsättningar är små privata företag. De som är näst bäst är stora privata företag. mer kommuner och landsting och sist kommer staten. Det är alltså klart att vi kan göra mer som politiker. Jag tror att man måste styra ganska tydligt – som säkert kommer att berätta att man gör i – som vi gör med det program som innebär att statliga myndigheter ska ta in personer med funktionsnedsättning på praktik. Jag kan också berätta att när vi nu kör ganska hårt med extratjänster ute i välfärden går, visar det sig, ungefär en femtedel av extratjänsterna till personer , : Jag skulle säga precis det som sa. Min forskning visar också att offentlig sektor inte lever som den lär. framför allt i små privata företag som man anställer. , Lika Unika: Det är precis så som har framkommit här vid flera tillfällen att det offentliga är sämst som arbetsgivare när det gäller mångfald sett utifrån funktionsnedsättningsperspektivet. Till viss del är det klart att det kan förklaras när det gäller formella krav eller utbildning, men det är inte så enkelt, därför att det finns många med en eller ibland kanske två högskoleexamina som diskrimineras på arbetsmark- naden – antingen på grund av fördomar eller för att man bara ser vad personen inte kan eller, som jag berättade om tidigare, på grund av otillgänglighet. sonen kanske behöver en teckenspråkstolk eller en programvara i datorn för att kunna läsa och skriva, men det nekas. STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Personer med funktionsnedsättning är inte en homogen grupp, och det finns många funktionsnedsättningar där man har hög utbildningsnivå också. , : Frågan är högaktuell i också. Det finns stora utmaningar på det här området. Vi har lyft kompetensnivån på många olika yrkesområden, och vad vi gör är att vi bygger nya hinder för andra grupper. Så ser det ut. Jag hörde att Arbetsförmedlingen här lyfte förskollärare som ett exempel. Det är klart att våra sökande kan arbeta med barn, men man kanske inte kan göra allt på en förskola. Då måste vi ha anpassade och avgränsade jobb och möjligheter att göra precis det man vill. Sedan är det precis som säger att man inte ska ha ett anpassat, avgränsat och enkelt arbete för att man har ett funktionshinder, utan vi måste kunna tänka på alla vägar . (KD): Det har varit en fantastiskt intressant panel här med väldigt mycket erfarenhet. Jag har följt den här frågan , och jag tycker egentligen att utvärderingen som vi har kommit fram till visar att vi väldigt mycket ändå står och stampar fast vi har mycket kunskap om vad som behövs för att få ut personer med funktionsnedsättning i arbete. Min fråga är till Arbetsförmedlingen och handlar om det här med supported employment. Vi har ju vetat ganska länge att det är en jättebra insats att ge stöd till den enskilde men också kunskap till arbetsgivaren om hur man på bästa sätt bemöter personen. Hur stor andel av dem som har en funktionsnedsättning, framför allt bland de unga, erbjuds möjligheten att få det här stödet? En fråga till och är det här om övergången från skola till arbetslivet. Hur ser ni på det? Jag uppfattar det som att det är väldigt dåliga övergångar från skolan och ut i arbetslivet och i överföringen till Arbetsförmedlingen. Om vi hinner med skulle jag vilja höra lite om det här med jämställdhet också. Varför är det så många män? Jag förstod inte riktigt, så jag undrar om det går att få höra någonting mer om det. Varför är det fler män än kvinnor? , Arbetsförmedlingen: Ungefär 10 000 personer erbjuds supported employment via Arbetsförmedlingens SIUS-verksamhet. Knappt 6 000 av dem får en anställning. Det har legat ganska lika . , Lika Unika: Här kommer vi till något som jag hade tänkt säga tidigare, nämligen att arbetslivet och arbetsmarknaden ju inte är isolerade utan beror på hur hela samhället ser ut. STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN En viktig del för att komma in är hur skoltiden har varit och hur utbild- ningstiden har varit. Där har vi återigen det här med förväntningar – om man förväntas arbeta och kunna försörja sig eller om man direkt blir erbjuden någon annan typ av försörjning. Är du ung kan beloppen verka höga, och det kan vara lockande som en enkel och snabb lösning. Har du då inte känt att du har förväntningar på dig under din uppväxt från samhället i stort, från skolan och från familjen är det lätt att kanske ta den enkla utvägen, för det är väldigt svårt att komma in. då är du fast i en fattigdomsfälla som du kanske inte hade behövt fastna i. rätt stöd, förutsättningar och tillgänglighet hade du kunnat komma in i arbets- Alla de här delarna samverkar ju. Så absolut, mer förväntningar behövs! , : Skoltiden är tuff för många, och i vår grupp är det många som får problematisk skolfrånvaro och så vidare. gärna se en ökad samverkan med arbetsliv och arbetsförmedling och så vidare så att det kan bli de här övergångarna och personer inte ramlar mellan stolarna. Det kan också handla om personer som själva kan ha svårt att ta de här Där kan Arbetsförmedlingen och andra aktörer spela en viktig Det skulle kunna byggas ut mer. Här är också studie- och yrkesvägledaren väldigt viktig och kan vara en bra Det är en mycket viktig fråga som tas upp här. , : Siffrorna i min forskning säger 70–30, men de säger ingenting om varför, utan där får man anta varför det kan vara Jag bygger på tidigare forskning om de olika förberedelserna för att komma ut i arbetslivet. har det här med effektutvärderingen som talade om tillkommit. Där ser man samma saker. Jag tänker också att vi har hanterat insatser just till personer Det blir ett slags one size fits all-lösning. ihop kvinnor och män i samma grupp till något slags könlös massa. det också finns ett större behov av att faktiskt manifestera att man är kvinna eller man, och då kan man kanske också lättare falla in i de traditionella köns- rollerna i de här verksamheterna – vad vet jag. Men det är i alla fall betydande skillnader som vi behöver uppmärksamma. (M): Herr ordförande! Jag vill givetvis tacka panelen, åhörare och talare för intressanta inlägg och kommentarer. Jag vill särskilt tacka Ma- deleine , och som har arbetat med den här rapporten. Det har varit viktigt för oss att ta fram den här rapporten, och det har varit viktigt för oss att ha den här utfrågningen. Det finns många bra initiativ för att STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN få in unga med funktionsnedsättning på arbetsmarknaden. Mycket handlar om att se individen och förmågan och att inte fokusera så mycket på hinder. Jag kan konstatera att staten borde bli bättre på detta område. Staten borde egentligen vara en förebild inom detta område. Jag hoppas att utvärderingen och denna utfrågning har lett till att frågan om vägen till arbete för unga med funktionsnedsättning hålls levande och att fler unga med funktionsnedsättning kommer att få ett arbete . Tack till alla för att ni tog er tid att komma hit! Statsråds medverkan i granskning offentliga utfrågning om den aktuella penningpolitiken Om krisen eller kriget kommer – En uppföljning av informationsinsatser till allmänheten om den enskildes ansvar och beredskap Är samverkan modellen? En uppföljning och utvärdering av kultursamverkansmodellen Öppna utfrågning om den aktuella penningpolitiken Utvärdering av penningpolitik 2010–2015 Review of the Riksbank’s Monetary Policy 2010-2015 Punktskattehöjningar på alkohol- och tobaksprodukter – skatte- effekter och påverkan på den oregistrerade anskaffningen av dessa Miljömärkning av produkter – En översikt över de miljömärkningar av produkter som finns i och i de övriga nordiska länderna och justitieutskottets hearing om radikali- sering och rekrytering till våldsbejakande extremism i den digitala Offentlig utfrågning om den aktuella penningpolitiken Cancervården – utmaningar och möjligheter Kollektivtrafiklagen – en uppföljning Inventering av forskning inom civilutskottets beredningsområde offentliga utfrågning inför proposition om Offentlig utfrågning om förutsättningar för svensk film Digitaliseringen i skolan – dess påverkan på kvalitet, likvärdighet och Autonomi och kvalitet – ett uppföljningsprojekt om implementering och effekter av två högskolereformer i Offentlig utfrågning om utvärderingen av penningpolitiken 2010- Öppen utfrågning om Finanspolitiska rådets rapport öppna utfrågning om lärarbrist seminarium om cancervården – utmaningar och möj- öppna utfrågning om brist på utbildade inom offentliga utfrågning om piratkopiering och andra rättighetsintrång på den digitala marknaden Offentlig utfrågning om finansieringsmodeller för transportinfra- offentliga utfrågning om familjerätten är i takt med Uppföljning av den nya fastighetsmäklarlagen Offentlig utfrågning om den aktuella penningpolitiken den 27 sep- Forskarskolor för lärare och förskollärare – en uppföljning av fyra Öppen utfrågning om den aktuella penningpolitiken den 15 offentliga utfrågning om Finsams fortsatta utveckling - nästa steg Uppföljning av systemet med överlåtbara fiskerättigheter i det pela- Konkurrenskraften hos svenska multinationella företag i ljuset av nya regler inom internationell beskattning offentliga utfrågning om marknadsföring i sociala Uppföljning av handlingsplanen för kulturella och kreativa näringar seminarium om Skattereformen – dess historia – en uppföljning med inriktning på barn Öppen utfrågning om den aktuella penningpolitiken den 14 offentliga utfrågning om kompetensförsörjningen inom hälso- och sjukvården Offentlig utfrågning om framtidens public service Offentlig utfrågning om ett ökat kollektivt resande för framtiden Offentlig utfrågning om åtgärder för lägre sjukfrånvaro och om han- teringen av regionala skillnader i sjukförsäkringen Offentlig utfrågning om Finanspolitiska rådets rapport Offentlig utfrågning om it-infrastrukturen – och offentliga utfrågning om framtidens innovations- offentliga utfrågning om den finansiella stabiliteten seminarium om statens idrottspolitiska mål med in- riktning på barn och ungdomar Skatter som drivkrafter för företags lokalisering Öppen utfrågning om - en del av kontrollmakt Vägen till arbete för unga med funktionsnedsättning – en uppföljning och offentliga utfrågning om barns skuldsättning Samordnad individuell plan (SIP) – en utvärdering offentliga utfrågning om internationell handel Offentlig utfrågning om framtidens spelpolitik Offentlig utfrågning om finansiell stabilitet och makrotillsyn den 23