mot · H6022881 · 2018-11-30 00:00:00 — Cancerfonden rapporterade om en stor studie som visade på att motion kan minska risken för 13 olika cancerformer , och enligt Cancerfondens senaste rapport orsakar övervikt 2 000 fall av cancer . [17] Därför behövs det redan från tidig skolålder uppmuntran till fysisk aktivitet och att alla elever ges möjlighet att röra på sig under skoltid, men även att alla elever får kunskap om hur viktigt det är med fysisk aktivitet och även bra kost för att vi ska må bra. får cirka 6 800 personer cancersjukdomar som är relaterade till rökning och cirka 5 200 personer avlider i cancersjukdom på grund av rökning. Rökning anses ligga bakom av alla lungcancerfall. Även bruk av alkohol kan bidra till cancersjukdomar. Totalt beräknas alkohol stå för 3 800 cancerfall i . Hudcancer är en av de vanligaste cancersjukdomarna i . Någon form av de två hudcancerformerna malignt melanom och skivepitelcancer drabbar cirka 10 000 personer , varav närmare 600 personer avlider. [19] Det är av vikt dels att primärvården kompetensmässigt kan utföra undersökningar för att upptäcka hudcancer, dels att primärvården är tillgänglig för sådana undersökningar. I har insjuknandet i livmoderhalscancer minskat med , vilket har ett samband med att ett sådant stort antal kvinnor deltar i screeningprogrammet. [20] Det är dock av alla kvinnor i som inte deltar i screeningen, och omkring 15–deltar endast sporadiskt. Runt 450 kvinnor drabbas av livmoderhalscancer och omkring 150 kvinnor mister livet. Forskning visar att två av tre av dessa kvinnor aldrig har deltagit i screening eller endast . Skälen till att inte delta kan vara flera. Nätverket mot gynekologisk cancer nämner bland annat brist på tider som passar, obehag inför besöket eller bristande kännedom om livmoderhalscancer och screening. En presenterad studie från visar att genom att skicka ut ett självtest som utförs i hemmet skulle mer än dubbelt så många kvinnor med risk för livmoderhalscancer kunna identifieras och erbjudas behandling i förebyggande syfte. Enligt rekommendation bör hälso- och sjukvården erbjuda screening för livmoderhalscancer till kvinnor upp till . I fortsätter medellivslängden att öka stadigt. Den demografiska verkligheten pekar på allt fler äldre som lever med högre livskvalitet allt längre upp i ålder, och antalet människor som blir förväntas öka . En studie från i , som SVT rapporterade om 2013, visade på att vi har sex allt längre upp i åldrarna och betydligt oftare som äldre jämfört med . Ökningen var bland kvinnorna så stor som från och bland männen . I stort sett all livmoderhalscancer orsakas av humant papillomvirus, HPV, som är den vanligaste sexuellt överförbara sjukdomen i . [23] Då allt fler äldre har ett aktivt sexliv torde det möjligen även innebära en ökad risk att även senare i livet drabbas av en HPV-infektion. I det fall vi eventuellt ser en ökning av HPV-infektion och livmoderhalscancer bland kvinnor bör landstingen överväga att erbjuda screening även för den åldersgruppen. I blir kvinnor mellan kallade till regelbunden bröstcancerscreening med mammografi. Dock inträffade 1 846 fall hos kvinnor som var eller äldre . Om 40–beräknas livslängden ligga för kvinnor, och i och med att medellivslängden ökar hinner allt fler få ett cancerbesked under sin livstid. Då kvinnor själva behöver boka tid för screening skulle det möjligen kunna innebära en ökad risk för att eventuella tumörer upptäcks i ett senare skede än om de blivit kallade. Därför bör landstingen även här överväga att erbjuda screening till en utökad åldersgrupp i det fall det går att se en framtida ökning. Cancer i tjock- och ändtarmen är den tredje vanligaste typen av cancer, och chansen att bli botad ökar om cancerformen upptäcks . rekommenderar att hälso- och sjukvården inför ett allmänt screeningprogram för tidig upptäckt av tjock och ändtarmscancer i åldern 60–. Dock är det bara och Region som infört allmän screening. Där blir alla automatiskt erbjudna screening. Prostatacancer är den vanligaste cancersjukdomen i . drabbas runt 10 000 män av prostatacancer som står för av all cancersjukdom hos män. [24] Prostatacancer är dessutom den cancerform som orsakar flest dödsfall bland män i . Enligt rekommendation bör hälso- och sjukvården inte erbjuda screening för prostatacancer då det skulle leda till överdiagnostisering. har dock med i sin motivering att mycket talar för att det kan finnas förutsättningar för en ny bedömning. I det fall vid en sådan bedömning rekommenderar screening, eller om det sker framsteg inom forskningen så att fördelarna med screening överväger nackdelarna, bör ett sådant nationellt screeningprogram införas skyndsamt. Humant papillomvirus, HPV, är den vanligaste sexuellt överförda infektionen i . av befolkning kommer att utsättas för HPV-viruset under livet. Viruset ligger bakom cancer och kondylom/könsvårtor i exempelvis livmoderhals, anus, penis och svalg. Enligt drabbas över 300 män och över 700 kvinnor i av HPV-relaterad cancer. ingår HPV-vaccination i det allmänna vaccinationsprogrammet för flickor, vilket innebär att de erbjuds att vaccinera sig kostnadsfritt i skolan när de går i femte eller sjätte klass. bedömer att vaccination av pojkar mot HPV uppfyller smittskyddslagens kriterier för att inkluderas i det nationella allmänna vaccinationsprogrammet för barn. Förslaget och beslutsunderlaget skickades på remiss och majoriteten av remissvaren som kom in var positiva. visar i sina beräkningar att vart femte dödsfall till följd av cancer i åldern med skulle kunna förhindras genom bland annat insatser som leder till tidig upptäckt, effektivast möjliga behandling samt proaktiva insatser. Primärvården har därför ett stort ansvar när det gäller tidig upptäckt av symptom på olika cancersjukdomar. Bemanningssituationen i primärvården är dock kritisk, och det behövs både fler sjuksköterskor och fler allmänläkare. Primärvården behöver bli både bättre och snabbare än så att patienter får eventuell diagnos fastställd i så tidigt skede som möjligt. kan en diagnos, inom såväl primärvården som specialistvården, dröja på grund av brist på vårdpersonal. har en alltför sjukhustung vård, och en nationell primärvårdsreform bör genomföras skyndsamt. I står primärvården vid en internationell jämförelse för en liten andel av den totala hälso- och sjukvården. använder av de samlade resurserna inom vården till primärvård. Motsvarande resursfördelning i är och i . [26] En kvalitetssäkrad och tillgänglig primärvård bör kunna ansvara för diagnostik, behandling och rehabilitering för de allra flesta patienters vårdbehov. En utvecklad primärvård är en av grunderna för en välfungerande cancervård. Då cancerforskningen resulterar i nya mediciner och behandlingar så att cancerbehandlingarna blir bättre, lever allt fler vidare trots en cancerdiagnos. Många som lever med kronisk cancer får behandling med mediciner som inte botar cancer men som förlänger överlevnaden, vilket ger sjukvården nya utmaningar då allt fler cancerpatienter är i behov av vård och/eller rehabilitering . Därför bör primärvården få ett uttalat uppdrag att kvalitetssäkra vården för kroniskt sjuka cancerpatienter. Då allt fler människor lever med kronisk cancer behövs en samlande fast vårdkontakt. De med kronisk cancer behöver bli sedda och hjälpta på ett helt annat sätt än vad dagens cancervård förmår. Bestämmelser om fast vårdkontakt infördes i hälso- och sjukvårdslagen men vid uppföljningar av reformen har det visat sig att ytterst få patienter har erbjudits en fast vårdkontakt. [27] En fast vårdkontakt ska tillgodose patientens behov av trygghet, kontinuitet, samordning och säkerhet. För att stärka patientsäkerheten, och för att öka tryggheten och stärka patientens förtroende för vården, behövs regelbunden kontakt med samma person. Därför behöver det tas fram konkreta strategier så att patienter med kronisk cancer även i praktiken får en fast vårdkontakt. Utifrån hur vården ser ut med primärvård, specialistvård och system som inte talar med varandra är det svårt att få till sammanhängande vårdkedjor. Den samlade vårdkedjan, inkluderande eftervård och rehabilitering i cancervården, består av länkar som riskerar att brista. En cancerpatient kan passera mellan 20 och 30 övergångar inom vården, och dessa övergångar mellan olika vårdenheter och vårdpersonal är inte samordnade. Människor som fått tillgång till bättre och effektivare behandling och som kan leva med sin cancer måste få den hjälp de behöver och inte hamna fel eller tappas bort i vårdkedjan. Vården måste kunna ta ett helhetsansvar gällande patienter med cancer. Två av tre patienter med cancer överlever , och om mindre än beräknas 100 000 personer i insjukna i cancer . [29] Behovet av cancerrehabilitering kommer att öka. [30] Alla patienter som genomgått behandlingar måste få stöd att komma tillbaka. Det handlar inte bara om att överleva, utan även om att få hjälp att återgå till det som var ens tidigare liv. Rehabilitering både stöttar och underlättar för patienterna, och det är centralt att resurser sätts in redan vid första symptom på cancersjukdom. Nordic Cancer Unions (NCU) definition av cancerrehabilitering lyder: ”Cancerrehabilitering är en tidsbegränsad process med syfte att förebygga och reducera de fysiska, psykiska, sociala och existentiella följderna av cancersjukdomen och dess behandling.” Behovet av rehabilitering kan se olika ut för olika patienter, och behovet kan också variera från diagnos till det att en behandling avslutas eller tar ny form. Rehabiliteringen bör därför vara en del av hela vårdförloppet och även följas upp kontinuerligt. Det nationella vårdprogrammet för cancerrehabilitering, vilket utvecklades och uppdaterades 2017, har som målsättning att få en gemensam kunskapsbas för att alla patienter ska kunna erbjudas en jämlik och god rehabilitering. I Cancerfondens årliga rapport går det dock att läsa att vårdprogrammet ännu inte implementerats av alla landsting. Dessutom är det kontaktsjuksköterskorna som är ansvariga för att ta fram vårdplanerna, och indikationerna är många på att det finns för få kontaktsjuksköterskor i cancervården. Palliativ cancervård handlar om att ge svårt sjuka cancerpatienter möjligheter till förbättrad livskvalitet. Den palliativa vården bör inledas skyndsamt när behov finns, dels för att lindra fysiska symptom, dels för att stödja patienterna vid oro och ångest samt erbjuda stöd för anhöriga. finns det brister och skillnader gällande tillgänglighet men även kvalitet när det gäller denna typ av vård. Data och underlag från det visade att över ett tusen patienter i den palliativa vården inte fått relevant lindring av symptom som smärta, ångest och andnöd. I insjuknar runt 300 barn och ungdomar i någon form av cancer. Bland barn är leukemi den vanligaste cancerformen och utgör av all barncancer. Överlevnaden för barn som insjuknar i cancer har ökat stort och överlever av dessa barn och ungdomar. Behandling av cancer skiljer sig till viss del åt mellan vuxna och barn. [32] Därför är det av stor vikt att det avsätts resurser specifikt för barncancervården. Forskningen har ännu inte alla svar på varför barn drabbas av cancer, och därför behövs mer forskning som är inriktad på just barncancersjukdomar. Det behövs fler barnonkologer och specialistsjuksköterskor. Barncancerfonden gjorde en granskning och barncancercentrumen rapporterade då att det saknades totalt 35 sjuksköterskor och 11 barnonkologer för en välfungerande vård, som fyra av sex barncancercentrum upplevde att de hade svårt med rekrytering. finns ingen specifik utbildning för den vårdpersonal som arbetar med barncancervård annat än de utbildningar som Barncancerfonden erbjuder. Att arbeta med svårt sjuka barn är ofta psykosocialt påfrestande och kan skilja sig från att vårda vuxna individer. En specifik utbildning som förbereder vårdpersonalen med både kunskap och stöd skulle därför möjligtvis kunna förebygga viss personalomsättning, och som en konsekvens av det personalbrist. För att barn som insjuknar i cancer ska få fortsätta att leva sitt liv som vanligt, i så stor grad som möjligt, måste alla instanser verka för det. Vi vill att barn som insjuknar i cancer ska få vara barn och få leva sina vanliga liv, i den mån det går, såväl under sjukdomen som efter. erbjuds till viss del eftervård och rehabilitering till barn som haft cancer, men alla barn bör få en rehabiliteringsplan redan vid väntan på diagnos. Rehabiliteringsinsatser för barn bör även omfatta närstående. När ett barn drabbas av cancer innebär det ofta stora förändringar som alla måste anpassa sig till, inte bara barnet utan hela familjen. En viktig resurs i rehabiliteringsarbetet är psykolog och kurator. finns dock ingen av dessa professioner anställd på de sex barncancercentren utan de får kopplas in när de anses behövas, med långa väntetider som konsekvens. Detta bör ses över för att korta väntetiderna, antingen via utökade vårdteam eller utökat samarbete. När ett barn har varit drabbat av cancer och efter avslutad behandling är det inte alltid livet ser ut som det en gång gjorde. Därför är det centralt att rehabiliteringsinsatserna även fokuserar på livet efter sjukdomen. Trots tidigare sjukdom måste barn få fortsätta vara barn, vilket bör vara ett av målen med rehabiliteringen. Eftervården för barn som haft cancer har stora brister, och uppföljning och rehabilitering har omfattande regionala skillnader. Det finns ett nationellt vårdprogram för långtidsuppföljning efter barncancer men det finns indikationer på att detta inte implementerats i alla landsting och regioner. Barncancervården i håller väldigt hög kvalitet och så även cancervården i stort. Problemet är dock den dagen en patient fyller , blir myndig och till stor del själv måste ta ansvar. Det finns ett glapp som gör att dessa unga vuxna riskerar att falla mellan stolarna. Det kan handla om problem vid journalöverföring, bristande kunskap hos patienten själv eller till och med att patienter avslutar sin behandling för att de inte längre orkar. Denna problematik måste ses över. Det är runt 11 000 personer i som har eller har haft cancer som barn, och av de barn som överlevt cancer drabbas av sena komplikationer. Det ställer krav på sjukvården. Kunskapen om sena komplikationer är begränsad, och i större delen av landet saknas möjlighet till specialiserad hjälp. [35] Det finns även ett utökat kunskapsbehov i andra delar av samhället såsom Arbetsförmedlingen, , universitet och högskolor. i (M) [1] Cancerfondsrapporten . [2] En nationell cancerstrategi för framtiden, SOU 2009:11. [3] Cancerfondsrapporten . [4] Cancerfondsrapporten . [5] Cancerfondsrapporten . [6] Cancerfondsrapporten . [7] Cancercentrum, uppföljning av standardiserade vårdförlopp. [8] , nr 47, . [9] Cancerfondsrapporten . [10] Cancercentrum, uppföljning av standardiserade vårdförlopp. [11] Myndigheten för vård- och omsorgsanalys, Lag utan genomslag, rapport 2017:2. [12] Cancerfondsrapporten . [13] Cancerfondsrapporten . [14] LIF, Förslag för en modern cancervård. [15] Cancerfondsrapporten . [16] Cancerfondsrapporten . [17] Cancerfondsrapporten . [18] Cancerfonden. [19] Cancerfondsrapporten . [20] Cancercentrum. [21] . [22] Effektiv vård, SOU 2016:2. [23] . [24] Cancerfondsrapporten . [25] . [26] Effektiv vård, SOU 2016:2, presentation. [27] Om fast vårdkontakt och samordnad individuell plan – Nationell vägledning, . [28] Hälso- och sjukvårdsförordningen (2017:80) och patientlagen (2014:821). [29] Cancerfondsrapporten . [30] Nationell plan för kompetensförsörjning inom cancervården, 2015, Regionala cancercentrum i samverkan. [31] Barncancerfonden. [32] Barncancerrapporten . [33] Barncancerfonden. [34] Barncancerfonden. [35] Barncancerfonden. [36] Nationellt vårdprogram för långtidsuppföljning efter barncancer, 2016, Regionala cancercentrum i samverkan.