mot · H6022330 · 2018-11-29 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta fram en handlingsplan för att återinföra nationellt utrotade arter till och tillkännager detta för regeringen. Enligt mål 12 i FN:s konvention för biologisk mångfald ska fram risken för utrotning av världens hotade arter vara avvärjd; de som har snabbt minskande populationer ska prioriteras (UN 2010). Arter som har haft sin hemortsrätt i , men som listas som nationellt utdöda, uppnår 203 arter på den svenska rödlistan 2015. Skogsvildren (Rangifer tarandus), stortrapp (tarda) och svart stork (Ciconia nigra) är några av dessa. Men även visent (Bison bonasus) har funnits i för ungefär 10 . Eftersom har skrivit under konventionen om biologisk mångfald, har därmed en skyldighet att återintroducera dessa djur, såvida det inte kan anses orsaka väsentlig skada. Igenväxningen är enligt Artdatabanken det största hotet mot jordbrukslandskapets arter. Restaurering av värdefulla marker är därför högt prioriterat. En restaurering som visenter och skogsvildren möjligen skulle kunna ta hand om. Det är viktigt att all typ av återintroduktion sker i dialog med lokalbefolkning. Lokaliseringen vid en återintroduktion av skogsvildren bör vara geografiskt skild från renskötselområden. Skogsvildren, Rangifer tarandus, var tidigare utbredd över nordöstra , men utrotades från både och på grund av jakt. I har arten dels återintroducerats, dels har individer vandrat in från . Antalet skogsvildrenar i världen minskar snabbt, mycket på grund av illegal jakt. Den totala globala populationen beräknades åren 2013–2014 vara ca 4 300 individer, fördelat på och . Andra underarter av vildrenen minskar globalt, uppskattningsvis , vilket har gjort att IUCN rödlistade världens vildrensunderarter som ”sårbara” . Det finns därför internationella bevarandebiologiska skäl att återintroducera skogsvildren även till . Genom att återintroducera arten i skulle risken att underarten dör ut minskas, som den biologiska mångfalden skulle gynnas genom ett bibehållet och mer diversifierat betestryck. Skogsvildrenen kommer också spela roll i ekosystemet som föda åt stora rovdjur samt vara av intresse för en naturintresserad allmänhet. Visent, Bison bonasus, fanns till för ungefär 6 i , och försvann troligtvis på grund av jakt. Samma öde väntade visenterna i resten av . På grund av jakt utrotades visenterna i det vilda; de fanns bara i fångenskap. 1923 gjordes de första insatserna för att återintroducera visenter utifrån de som fanns i djurparker. Från att ha varit globalt utrotad går det nu bra för den vilda stammen visenter, tack vare återintroducering av visenter runt om i världen: i , , , , , , , , , , , , , , , och . Den globala populationen är uppskattad till cirka 6 500 individer. Förutom att visenter kan hålla skogslandskapen betade bidrar de med sitt gödslande och trampande, vilket ger mikromiljöer med öppen sand eller jord, som också är till gagn för en lång rad andra arter. En återintroduktion till skulle troligtvis göra stor ekologisk nytta, men har även en stor potential för naturturismen. Det finns tillräckligt med individer på nära håll i exempelvis , och för att påbörja en svensk återintroduktion av visenter.