mot · H6022991 · 2018-11-30 00:00:00 — var med och införde den nya sparformen ISK (investeringssparkonto), som snabbt har blivit en populär sparform. Sparformen innebär ingen vinstskatt, utan är konstruerad som en schablonskatt på hela kapitalets värde. Reformen har underlättat väsentligt för vanliga sparare att hantera sitt sparkapital i aktier och fonder, då inga försäljningar behöver deklareras och då det inte uppstår några inlåsningseffekter till följd av orealiserade vinster som beskattas när en fond eller aktie säljs. Den dåvarande rödgröna regeringen höjde skatten två gånger under den förra mandatperioden. I en normal räntemiljö är det en väsentlig försämring av sparformen. Det underminerar också de långsiktiga spelreglerna i sparformen att ändra förutsättningarna i sämre riktning. Intresset för sparande riskerar att minska när lönsamheten för spararna försämras genom politiska beslut. vill därför sänka skatten till nivån före höjningen. Det kostar och finansieras i budgeten. På familjepolitikens område föreslår en rad ytterligare reformer för att stärka familjerna. Dessa beskrivs mer ingående i utgiftsområdesmotion 12 och i korthet nedan. De offentligfinansiella effekterna sammanfattas i slutet av avsnittet. vill fortsätta att prioritera de familjer som lever i ekonomisk utsatthet. Bostadsbidraget är det familjepolitiska stöd som bäst når barnhushåll med låg ekonomisk standard, och många av de barnfamiljer som får bostadsbidrag är familjer med ensamstående föräldrar. Bostadsbidraget är alltså av särskilt stor betydelse för ensamstående föräldrar, som oftast är kvinnor. Dessa barnfamiljer lever under knappa ekonomiska omständigheter. För att stärka ekonomin för de barnfamiljer som har den sämsta ekonomin och därmed öka deras marginaler vill vi höja det särskilda bidraget för hemmavarande barn med för ett barn, för två barn och för tre eller fler barn. Det gynnar de som bäst behöver det. Genom förbättringarna i bostadsbidraget får familjer med lägre inkomster ett stöd ända tills barnen blir . Vi avsätter 2019–2021. 7.2 Barnomsorgspeng för egna barn införs vill också att det ska finnas möjlighet för föräldrar att få barnomsorgspeng för omsorg om enbart egna barn i hemmet. För att få del av barnomsorgspeng för egna barn bör kraven på pedagogiskt innehåll inte vara lika högt ställda. Barnomsorgspengen ska uppgå till per barn och månad, betraktas som inkomst och vara skattepliktig. Barnomsorgspeng gäller för egna barn fram till treårsdagen, och kan inte tas ut som föräldraförsäkring eller ersättningar från andra socialförsäkringssystem. Vi avsätter 2019–2021 under utgiftsområde 16 för att införa en barnomsorgspeng för egna barn. 7.3 Stärkt pensionsrätt för föräldrar Dagens kvinnor som är ålderspensionärer har i regel lägre pension än motsvarande män. Det beror på att kvinnor har en lägre pensionsgrundande inkomst än män, vilket i sin tur huvudsakligen grundar sig på ojämlikheter i lönestrukturen och på att kvinnor historiskt i genomsnitt har arbetat färre år än män. En bidragande orsak till det är att kvinnor tar ut en större del av föräldraledigheten och att de oftare går ner i deltid när barnen är små. För att ytterligare kompensera de föräldrar som går ner i arbetstid, eller är hemma med sjuka barn i större utsträckning – vilket fortfarande oftast är kvinnor – vill vi utöka antalet barnrättsår från fyra till fem. Dessutom föreslår att den generella jämförelseinkomsten i barnrättsåren höjs från till , så att de med lägst inkomst får en högre pensionsrätt. Detta är förslag som också har fört fram. Enligt myndigheten uppskattas dessa förändringar minska gapet mellan mäns och kvinnors intjänande till den allmänna pensionen med . Införandet av ytterligare ett barnrättsår samt höjning av jämförelseinkomsten i barnrättsåren beräknas kosta . Vi finansierar förslaget genom att föreslå avskaffande av pensionsrätt för studieår, något som också har föreslagit. 7.4 Minskade barngrupper i förskolan föräldraundersökning visar att föräldrar är nöjda med personalens arbete och pedagogiken. Mindre nöjda är de däremot med barngruppernas storlek. Enligt visar både myndighetens egna rapporter och Skolinspektionens kvalitetsgranskning att såväl personal som föräldrar anser att barngrupperna är för stora. Forskning visar också att personalen anser att det är för många barn i flera av dagens förskolegrupper. ger som riktmärke för antalet barn i barngrupp på förskolan 6–12 barn för barn i åldern 1–respektive 9–15 barn för barn i åldern 4–. Om det vore så att riktmärket om barngrupper följdes så skulle vi ha skäl att vara förhållandevis nöjda. Men konstaterar istället att det är en ”svår situation med stora barngrupper på många håll runt om i landet”. av de allra minsta barnen vistas i barngrupper som ligger långt över riktvärde om maximalt antal barn. enkät bland 1 294 förskollärare 2017 visar att var tredje förskollärare arbetade med en barngrupp som bestod av 21 barn. Pedagoger som jobbar i förskolan vittnar om en ohållbar situation. Professor , som forskar om barnhjärnans utveckling på KI, menar att för stora barngrupper kan utsätta barn för en stress som kan få allvarliga konsekvenser för barnens utveckling. Utöver försämrad anknytning riskerar stressen att leda till bland annat koncentrationssvårigheter och försämrad inlärningsförmåga. I genomgång av forskningen relaterad till barngruppers storlek står det: ”Om en barngrupp blir för stor riskerar de positiva effekterna av att vistas i en grupp att bytas till sin motsats. Relationer kan bli svåra att överblicka för barnen vilket kan skapa en känsla av anonymitet och otrygghet, något som i sin tur kan leda till ett aggressivt beteende eller andra yttringar såsom trötthet, nedstämdhet och håglöshet.” Barngruppernas storlek har också betydelse för barns utveckling och lärande. Det finns ett statsbidrag som kommuner kan ansöka om för att minska barngrupperna i förskolan. Det har visat sig att många fler söker bidraget än vad bidragets nivå medger. Vi vill därför öka statsbidraget för att minska barngrupperna. Vi anser däremot att det måste vara ett tydligare mål att de som söker bidraget ska sträva efter riktmärke om max 12 barn i småbarnsgrupperna och max 15 barn i grupper för barn i åldern 4–. Den allvarliga utvecklingen med stora barngrupper måste brytas. Föräldrar ska kunna känna sig trygga med att det finns tid och en famn att krypa upp i för deras barn. Förskolepersonalen ska kunna känna sig trygga med att de ska få goda förutsättningar att utföra sitt fantastiska arbete. föreslår därför en ny lag om att barn som är och under inte ska behöva tillhöra grupper som är större än 12 barn. Vi menar att staten behöver ta huvudansvaret för att säkra finansieringen men att också kommuner och föräldrar behöver bidra. Vi föreslår därför en finansieringsmodell i tre delar. Sedan maxtaxan på förskolan infördes har inkomsttaket för föräldrar bara höjts marginellt som barngruppernas storlek ökat kraftigt. Från per hushåll till . Vi föreslår därför att taket i maxtaxan höjs från dagens 46 080 till . Det skulle innebära en avgiftshöjning med maximalt för första barnen och för tredje barnet. Hushåll med inkomster under 46 080 berörs inte alls. Kommunerna ökar sina investeringar i förskolan med 1,2 miljarder . Detta innebär att kommunerna skjuter till lika mycket som föräldrarna bidrar med genom den höjda maxtaxan. Staten skjuter till för att införa en lag om max 12 barn i småbarnsgrupperna. 7.5 Fritidspeng för barn i familjer med svag ekonomi av barn bor i hushåll som får ekonomiskt bistånd. Statistiken visar även att barn och unga i ekonomiskt utsatta familjer är underrepresenterade i organiserade fritidsverksamheter. Därför är det viktigt att de får samma förutsättningar att utöva fritidsaktiviteter som andra barn. Vi anser precis som , , Föreningen och andra remissinstanser att regeringens borttagande av fritidspengen var fel. vill fortsätta med denna satsning och utöka den ytterligare för att stärka möjligheten för barn i dessa familjer att få en aktiv fritid , även . Vi avsätter därför 200 miljoner för att återinföra och utöka fritidspengen. 7.6 Ökad samverkan mellan fritids och idrottsrörelsen Många föräldrar har svårt att få ihop vardagspusslet där de ska hämta på fritids, stressa hem och sedan ta sig iväg till barnets träning . Tyvärr riskerar det att leda till att många barn inte får möjlighet att träna trots ett stort behov av rörelse och träning hos barn . För att underlätta familjelogistiken och se till att fler får chansen att träna vill att en del av barnens träning ska kunna ske på fritidstid. Vi avsätter 100 miljoner för att stimulera samverkan mellan idrottsklubbar och fritidshemsverksamheten. 7.7 Föräldrapenning för nyanlända föräldrar med små barn stödjer begränsningen av rätten till föräldrapenning för föräldrar som bosätter sig i med barn som är eller äldre, i enlighet med den migrationspolitiska överenskommelsen. Det är rimligt att föräldrar med lite äldre barn får färre föräldrapenningdagar än föräldrar med barn . Däremot motsätter vi oss den införda begränsningen av föräldrapenningen för föräldrar som kommer till med barn som är endast gamla. Partiets uppfattning är att barn som är upp till är att betrakta som mycket små och därmed i stort behov av sina föräldrar för omsorg och anknytning. Vad gäller detta har bland andra , och Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd anfört liknande uppfattningar. Till följd av att vi inte vill begränsa föräldrapenningdagar för nyanlända föräldrar med barn utökas anslaget 1:2 med . har länge föreslagit en höjning av adoptionsbidraget för att i större utsträckning täcka de faktiska kostnaderna kring adoptionen och för att förhindra att ekonomiskt svaga grupper helt utestängs från möjligheten att adoptera. Vi höjer därför adoptionsbidraget från till och avvisar regeringens tidigare besparing på anslaget. Anslaget tillförs därmed . 7.9 Föräldrastöd och föräldrautbildning Föräldrarna är de viktigaste personerna i ett barns liv. Det finns situationer då föräldrar upplever svårigheter i sitt föräldraskap eller har behov av stöd för att hantera nya situationer. Det offentliga ska inte ta över föräldrarnas roll. Däremot ska det offentliga erbjuda stöd och hjälp i föräldrarnas viktiga uppgift. Stöd till föräldrarna är också ett stöd till barnen. Vi vill därför öka tillgången till föräldrautbildning genom att göra det obligatoriskt för kommunerna att erbjuda två föräldrastödsprogram under barnets uppväxt: ett när barnet är mindre och ett när barnet är i tonåren. Vi avsätter för detta ändamål. 7.10 Familjerådgivning och familjerådgivningscheckar Enligt visar studier att familjerådgivningen kan bidra till förbättrade parrelationer, ett funktionellt familjeklimat samt förbättrad hälsa. Satsningar på familjerådgivning och föräldrastöd är således ett bra sätt att främja familjestabilitet och att förbättra situationen för barnen. Familjerådgivning och föräldrastöd är förebyggande barnavårdsarbete. När ett par blir föräldrar vill vi därför att de får en gratischeck till familjerådgivningen som de kan nyttja om de vill eller har behov av det. Tillsammans med denna check ska information finnas som beskriver vad familjerådgivningen kan erbjuda. Vi avsätter för detta ändamål. 7.11 Inför sociala utfallskontrakt Kommuner och landsting brottas med ett växande utanförskap, integrationssvårigheter och ett allt mer utmanande tryck på välfärden. finns det externa aktörer som vill vara med och bidra med kapital till sociala investeringar och effektiva lösningar på samhällsproblem. En variant av detta är s.k. sociala utfallskontrakt, en lösning som prövats framgångsrikt i främst och . I sociala utfallskontrakt investerar en extern finansiär pengar i ett offentligt socialt projekt för att uppnå definierade mål som motsvarar såväl mänskliga som ekonomiska vinster för den offentliga parten. Denna modell för att genomföra sociala investeringar är utvecklad utifrån internationellt testade modeller för utfallsbaserad finansiering. Ett socialt utfallskontrakt börjar med att en offentlig part (kommun och landsting) identifierar ett problem i samhället som de vill lösa genom att investera i det identifierade området. Förhoppningen är att detta ska leda till framtida kostnadsbesparingar för den offentliga parten. Steg två är att hitta extern finansiering för projektet, vilket görs genom att locka kapital från privata aktörer. Således står inte skattebetalarna för investeringen. Steg tre är sedan att formulera målen och vilka utfall som förväntas för att projektet ska anses som lyckat. Utifrån forskning och beprövad metodik tas ett åtgärdsprogram fram för att möta det identifierade problemet. I det sista steget sker en utvärdering för att klargöra om projektet skapat sociala förbättringar, och om så, ekonomiska besparingar för den offentliga parten. Om utvärderingen kan påvisa att kostnader till området minskat, återbetalas delar av eller hela beloppet till finansiären. Uppstår långsiktiga vinster kommer också finansiären att få avkastning i likhet med de besparingar projektet inbringat den offentliga parten. utfallskontrakt har exempelvis syftat till att minska risken för att barn och ungdomar ska hamna hos eller i fängelse. Även folkhälsoförbättrande projekt för att minska problem med astma har genomförts. Många kommuner använder sig av sociala investeringsfonder för att använda riktade pengar till projekt av socialt förbättrande karaktär. Lågt räknat har var femte kommun, två landsting och två regioner infört sociala investeringsfonder som främst är avsedda för projekt inom skola, socialtjänst och arbetsmarknad – några kommuner fokuserar även på folkhälsa och kultur/fritid. Inom ramen för denna vilja kan en lösning med sociala utfallskontrakt både komplettera och förbättra kommunens finansiering av dessa projekt. anser därför att det borde inrättas en nationell strategi för att möta behoven och underlätta framväxten av sociala utfallskontrakt, samt införas en nationell fond för att höja attraktionen att investera. I syfte att sänka trösklarna för en investering i sociala utfallskontrakt upprättas en nationell fond som täcker finansiärens investeringsrisk , vilket innebär att staten garanterar en återbetalning om halva investeringssumman till den externa finansiären vid färdigställt socialt utfallskontrakt. Fonden ska uppgå till , för att garantera återbetalning i sociala utfallskontrakt. Dessutom inrättas en facilitator för sociala utfallskontrakt hos (), som får ökat anslag på . 8 En hälso- och sjukvård som klarar behoven Svenskarnas förtroende för sjukvården har sjunkit . Enligt en studie av Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (Vårdanalys) är förtroendet också lägre för vården i än i flera jämförbara länder. Även tillgängligheten upplevs låg. håller svensk hälso- och sjukvård en mycket hög klass i ett globalt perspektiv, ofta rankad i världsklass, exempelvis med avseende på låg dödlighet i sjukdomar och skador där en effektiv vård kan förebygga sjukdom och rädda liv. Det visar exempelvis en nylig studie utförd av , (, 2017) där rankas som fyra av 195 länder. Den medicintekniska utvecklingen går snabbt framåt och nya landvinningar inom medicinen blir till vanliga behandlingar inom sjukvården och därigenom till gagn för allt fler. Brister och hög kvalitet ? Ja, så ser den sammansatta bilden av svensk hälso- och sjukvård ut . Därför krävs en politik som både stärker det som fungerar väl och vågar ompröva invanda föreställningar och strukturer. föreslår därför en rejäl reformagenda som svarar upp mot detta. Åtgärder som stärker det som fungerar väl och åtgärder som omprövar i grunden där det behövs. Åtgärder som gör att vi klarar behoven. hälso- och sjukvårdspolitik utgår från att varje människa är unik och att alla personer har samma absoluta och okränkbara värde. Vår politik främjar en vård med hög kvalitet som finansieras av oss alla tillsammans och ser till att den som har störst vårdbehov ges företräde. De grupper som har svårt att göra sina röster hörda eller utnyttja sina rättigheter ska garanteras särskilt stöd. Alla ska kunna lita på att hälso- och sjukvården fungerar när den behövs och att den finns där när den behövs. Ingen patient eller vårdtagare ska behöva fundera över vem som är huvudman eller utförare. Det ska fungera sömlöst. Under kristdemokratisk ledning arbetade alliansregeringen för att prioritera insatser för de mest utsatta patienterna med stora satsningar på psykiatrin, cancervården och vården av kroniskt sjuka. Genom införandet av fritt vårdval, vårdgarantin och kömiljarden bidrog vår politik till kortare vårdköer och vi tog viktiga steg mot en bättre, mer tillgänglig och jämlik vård. Den socialdemokratiskt ledda regeringen som tillträdde 2014 valde att stoppa flera av alliansregeringens viktiga förändringar inom vård och omsorg. Kömiljarden avskaffades, prestationsbaserade ersättningar till vården och omsorgen togs bort, valfriheten hotas nu och den viktiga utredningen om framtidens äldreomsorg lades ned. Enstaka nya utredningar och förslag har tillkommit men de större nödvändiga reformerna lyser fortfarande med sin frånvaro. Medel som tilldelas landstingen helt utan krav på motprestation, uppföljning eller utvärdering har ersatt alliansregeringens prestationsbaserade ersättningssystem, likt kömiljarden, som bevisligen hade en positiv effekt på vårdgarantin och väntetiden inom vården. har sagt nej till den rödgröna regeringens kravlösa satsningar som de kallar patient- och professionsmiljarder då dessa representerar en oansvarig hantering av våra gemensamma resurser eftersom de inte har tillräckliga effekter på vårdens kvalitet och tillgänglighet. Sammantaget har vården och omsorgen fått alltför lite uppmärksamhet av den socialdemokratiskt ledda regeringen. Vår bedömning är att vården och omsorgen är en av framtidens viktigaste frågor och kräver såväl reformer som politiskt engagemang. presenterar här en reformagenda som gör att det välfärdssvek som den nuvarande regeringen står för kan vändas till ett välfärdslöfte. Tabell 5 förslag inom hälso- och sjukvård (mkr) Ny och förstärkt kömiljard 8.1 Ökad valfrihet och makt till den enskilde För är det avgörande att välfärden präglas av hög kvalitet och professionalism. Det är också viktigt att välfärden tillgodoser den enskildes behov, val och önskemål. Givetvis ska det offentliga vara garanter för vården och omsorgen, men vem som utför tjänsterna måste ligga i händerna på medborgarna, så länge utföraren når upp till högt ställda kvalitetskrav. Lagstiftning om det fria vårdvalet i primärvården infördes av alliansregeringen och innebär valfrihet för patienten. Offentliga monopol avskaffades till förmån för en mångfald av vårdgivare. Att låta privata och idéburna entreprenörer verka inom sjukvården på samma villkor som offentliga utförare är en viktig del av valfrihetsreformerna. När medborgare jämför, diskuterar och sätter sig in i olika utförares inriktningar och erbjudanden skapas ett engagemang. Mångfalden skapar positiva effekter. Det ger möjligheter för människor att välja bort den utförare som inte fungerar till förmån för en som håller högre kvalitet och har ett bättre bemötande. När människor har flera goda utförare att välja bland stimuleras vården och omsorgen till att öka kvaliteten. visar att reformen har ett mycket starkt stöd. Siffror från Kommuner och Landsting (SKL) visar att privata vårdgivare ansvarar för 24 miljoner vårdbesök (varav 19 miljoner i primärvården), motsvarande av alla patientbesök. Dessutom servar privata hemtjänstföretag 41 000 äldre vilket motsvarar av alla hemtjänsttimmar. Privata äldreboenden är hem åt drygt 17 000 äldre vilket motsvarar av alla äldreboenden. Dessutom byggs av alla nya platser på äldreboenden av privata aktörer. finns ett reellt hot mot hela välfärden på grund av att den rödgröna regeringen arbetat för att införa vad de kallar ett vinsttak för privata aktörer men som i praktiken skulle innebära ett nästan totalt stopp på möjligheterna att långsiktigt driva och utveckla dessa verksamheter. Ett vinsttak enligt förslag skulle försämra förutsättningarna för de privata aktörerna så radikalt att många inte skulle kunna fortsätta sina verksamheter. En stor del av befolkningen skulle mista den vårdcentral, hemtjänst eller förskola de själva valt. Den offentliga verksamheten har inte resurser att fånga upp alla de människor som har valt en privat aktör. Det offentliga bör lägga tid på ändamålsenliga kvalitetskrav och uppföljning, inte jaga den som bidrar till välfärden genom att vara privat utförare i välfärden. Tyvärr har regeringen stått passiv inför ökningen av vårdköerna och istället för att genomföra nödvändiga strukturella reformer och tillföra resurser har en förbudspolitik förts – t ex genom att höja skatten på privata sjukvårdsförsäkringar. När sjukvården är så överbelastad som är det inte rimligt att lägga en skatt på de som gett sina anställda en sjukvårdsförsäkring, och som därmed avhjälpt den offentliga sjukvården. Istället borde vi välkomna olika lösningar som avhjälper belastningen och kortar köerna till den offentliga sjukvården. säger därför nej till den slopade skattefriheten för förmån av privat hälso- och sjukvård. 8.2 Statligt ansvar för sjukvården På många sätt är vården i vårt land högklassig. Problemet är att alla inte får ta del av den bästa vården. Väntetider och behandlingsmetoder skiljer sig kraftigt åt beroende på bostadsadress. Äldre och patienter med kroniska sjukdomar drabbas hårdast. Under den socialdemokratiskt styrda regeringen har skillnaderna över landet ökat. Medan fjorton landsting klarade att ge av patienterna operation inom vårdgarantin 2014 (inget landsting ), är det nu endast fyra landsting som uppfyller av vårdgarantin och i hela åtta landsting får inte ens av patienterna vård . För att alla – i hela landet – ska få tillgång till högkvalitativ vård krävs ett ökat statligt ansvarstagande för vårdens organisation. Då kan även resurserna nyttjas effektivare. För att uppnå detta behöver staten ta huvudansvar för att säkra en god, effektiv och jämlik sjukvård. Organisationen med 21 olika landsting är inte anpassad vare sig till den sjukvård som vi kan och har i uppdrag att leverera eller till de behov som står för dörren. Det gör att patienterna blir lidande. Informationsutbytet mellan de olika landstingen är fortsatt begränsat, då journal- och it-systemen inte är kompatibla med varandra. Vårdpersonal som utför mer avancerade behandlingar får inte göra det tillräckligt ofta för att utveckla expertisen. Patientunderlaget i enskilda landsting eller sjukhus är helt enkelt för litet. Men framför allt skiljer sig den medicinska kvaliteten och resultatet åt beroende på var i landet patienten bor. Det är inte rimligt. En mer koncentrerad vård ger tydliga vinster för både patient och samhälle. En avsevärt förhöjd vårdkvalitet blir kompensationen till de enskilda patienter som kan få längre sjuktransporter jämfört med . Kunskapsutbyte och kompetensutveckling främjas när kvalificerad och specialiserad vårdpersonal samlas på färre enheter. Avancerad och dyrbar medicinsk utrustning nyttjas effektivare och vi står bättre rustade att fortsätta den medicinska utvecklingen för morgondagens vårdbehov. Forskning och kvalitetsutveckling stimuleras genom att en kritisk massa av patienter och forskningsintresserad sjukvårdspersonal kan samverka med biostatistiker och andra forskningskompetenser. Syftet med att koncentrera vården är inte att all avancerad sjukhusvård ska centreras till storstadsregionerna. Istället kan olika specialiteter etableras i olika delar av landet. Koncentration innebär alltså inte i sig färre sjukhus utan att varje sjukhus har tillräckligt underlag för den avancerade vård som utförs där.