mot · H602297 · 2018-11-09 00:00:00 — EU har byggt murarna runt ”Fästning ” allt högre i stället för att genom mellanstatligt samarbete ta ansvar för de flyktingar som söker skydd undan förföljelse. har medverkat till att sätta ur spel, t.ex. genom transportörsansvaret och genom att acceptera att asylansökningar från EU-medborgare ska anses uppenbart ogrundade. Systemet med minimiregler har inneburit en harmonisering nedåt i riktning mot den sämsta tillåtna nivån på rättssäkerhet och behandling. Dublinförordningen gör att de EU-länder som flyktingar först kommer till tvingats ta ett mycket stort ansvar för människor på flykt. Många flyktingar har fastnat i och . Omfördelningen av asylsökande från dessa länder har inte fungerat. Som svar på att ett stort antal människor sökte sig till producerade flera lagförslag med det huvudsakliga syftet att försämra möjligheterna för flyktingar att ta sig till . En uppdatering av Dublinförordningen, en omarbetning av förordningen om Eurodac och en ny förordning om Europeiska unionens byrå för asylfrågor har lagts fram. Dessutom har förslag på förordningar om vidarebosättning, asylförfarande och normer för internationellt skydd samt ett direktiv om mottagande tagits fram. I de lagförslag som kommissionen producerade uttrycks ambitionen att motverka asylshopping och sekundära förflyttningar. Att kommissionen använder ett sådant språk för att beskriva situationen för människor på flykt är en tydlig del av avhumaniseringen av asylsökande som i sin tur är en del av normaliseringen av rasismen i . Försöken med att ta fram ny lagstiftning på området har gått långsamt och på flera områden kört fast, mycket p.g.a. att länder som och vill gå ännu längre i den restriktiva migrationspolitiken. I takt med att lagstiftningsvägen ser alltmer stängd ut har EU fokuserat mer och mer på att göra det svårare att ta sig till . Resan över har gjorts ännu svårare och farligare, räddningsbåtar har tvingats bort och flyktingar förs nu tillbaka till krigets och kaosets . EU har slutit avtal med en rad länder för att de ska hindra människor från att fly. Bland länderna finns grova människorättskränkare. Löften om bistånd och handelsavtal använts för att få dem att samarbeta. EU:s flyktingpolitik är i stort behov av reformer, men i stället för de förslag som kommissionen nu lägger fram bör EU fokusera på lagliga vägar till . Att öka de lagliga vägarna skulle både göra resan mycket säkrare och billigare för de människor som tvingas fly, som migrationen skulle bli mycket mer ordnad. förslag på hur lagliga vägar till skulle kunna garanteras presenteras längre fram i denna motion. bör inom EU verka för en flyktingpolitik som värnar asylrätten och grundläggande mänskliga rättigheter. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. I då delar av EU bromsar alla möjligheter till framsteg inom migrationspolitiken menar att bör söka samarbete med de stater som faktiskt vill gå vidare med en mer human politik. Ett sådant samarbete kan innebära att vissa stater går vidare med lagstiftning som möjliggör för en mer human politik på egen hand. har den snarare gömt sig bakom vissa staters ovilja. Därför har det ofta varit svårt att förstå vad regeringen faktiskt velat göra inom migrationsområdet och vilken politik man har drivit. bör inom EU söka samarbete med de stater som vill ha en mer välkomnande och human migrationspolitik och driva detta samarbete kraftfullt. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Av de lagförslag lagt fram på migrationsområdet finns ett som syftar till att förbättra möjligheten för människor på flykt att få asyl i , nämligen den vidarebosättningsförordning som förhandlats i under ledning av . Fler möjligheter till vidarebosättning vore ett mycket bra steg mot fler lagliga vägar till . Det finns dock kritik mot att systemet riskerar att underminera UNHCR:s arbete med vidarebosättning genom att göra det till ett verktyg för att uppnå andra policymål och utrikespolitiska intressen. har också velat använda systemet för att få till stånd liknande avtal som det mellan och . anser att förordningen bör säkerställa att EU täcker av UNHCR:s globala vidarebosättningsbehov och att förordningen på inga sätt får användas för att förhandla fram avtal med syfte att stoppa människor på flykt från att komma till , inklusive genom s.k. humanitarian admission programmes. Även detta förslag har fastnat i lagstiftningsprocessen, vilket är mycket olyckligt. bör inom EU verka för att vidarebosättningsförordningen drivs igenom och att den inte används för att sluta avtal liknande det mellan och eller s.k. humanitarian admission programmes. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 7.2 Avtal för att stoppa människor på flykt ingick EU ett avtal med om hur de människor som flyr via och tar sig till ska hanteras. Från skulle de få möjlighet att söka asyl, men endast i . De som inte söker asyl skickas tillbaka till , så även de som får avslag på sin ansökan eller saknar id-handlingar. För varje syrier som sänds tillbaka till ska en annan syrier föras vidare till ett EU-land. Flyktingar av övriga nationaliteter förs inte vidare till EU, enligt avtalet. Uppgörelsen skulle även innebära att turkiska medborgare ska undantas från EU:s visumkrav samt en nystart för ansökan om EU-medlemskap. Dessutom ska EU bidra ekonomiskt till mottagandet av flyktingar i . är inget säkert tredjeland. Man ger inte flyktingstatus åt icke-europeiska flyktingar och flera rapporter vittnar om undermåliga asylprocesser samt att man skickat tillbaka flyktingar till krigets och andra länder. Det har även kommit rapporter om att turkiska gränsvakter beskjutit syrier som försökt ta sig in i landet. Gränsen mellan och är i praktiken stängd och har byggt en lång mur längs den. Som konsekvens av att vägen mellan och har stängts har allt fler människor på flykt tvingats göra den ännu längre och farligare resan mellan och . Det är nu farligare än att fly över . är starkt kritiskt till uppgörelsen mellan och . Vi menar att den innebär ett avsteg från asylrätten och legitimerar president kamp mot grundläggande fri- och rättigheter och övergrepp på den kurdiska befolkningen. Regeringen bör verka för att avtalet mellan och sägs upp. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. När vägen mellan och nu är stängd har blivit det främsta avreselandet för människor på flykt från och delar av till . Det beror till stor del på det rådande kaoset och bristen på kontroll över landets gränser. EU har fokuserat sitt engagemang i på att stoppa flyktingar från att ta sig in i , trots att det innebär att de fastnar i det krigshärjade landet. Situationen för de flyktingar som befinner sig i är fruktansvärd. Flera rapporter, bl.a. från FN och Human Rights Watch, vittnar om flyktingar som säljs som slavar, trafficking, sexuella övergrepp och tortyr. betalar EU den libyska för att stoppa båtar med flyktingar trots att FN-rapporter beskriver hur denna vid upprepade tillfällen har skjutit mot, skjutit sönder och sänkt flyktingbåtar. Flyktingar som omhändertas av den libyska förs tillbaka till migrationshäkten där de intagna utsätts för tortyr, svält och våldtäkter samt säljs som slavar. införde FN individuella sanktioner mot sex libyska smugglare. Bland dem finns minst en tidigare milisledare som leder en regional kustbevakningsenhet i det krigshärjade landet. Samma kustbevakning som alltså får stöd av EU. Två av dem har varit direkt inblandade i avtalen som slutits med om att stoppa människor från att ta sig över . Trots situationen i och vetskapen om de övergrepp som sker fortsätter EU:s stöd till landets s.k. kustbevakning. Det är uppenbart att mänskliga rättigheter väger lätt mot ambitionerna att stoppa flyktingar från att komma till . Det är dessutom uppenbart att den förda politiken leder till att landet destabiliseras ytterligare. Regeringen bör verka för att EU slutar finansiera den libyska och att relationer med bygger på full respekt för asylrätten och mänskliga rättigheter. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. menar att de flyktingar som är fast i måste evakueras därifrån. bör genom EU och () agera för en snabb evakuering och vidarebosättning av flyktingar och asylsökande från . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. När EU tecknade återtagandeavtal med var det med hot om att dra tillbaka biståndet på motsvarande . är ett av världens fattigaste länder och de är därmed så pass beroende av utländskt bistånd att regeringen hade svårt att stå emot pressen från EU. kan på inget sätt beskrivas som ett säkert land och utvecklingsutmaningarna är enorma. Den afghanska flyktingministern har vädjat till EU att inte deportera människor till landet. Att genom EU:s avtal har tecknat ett bilateralt återtagandeavtal med är direkt skamligt. Kommissionen har också föreslagit en blandning av främjande och tvingande åtgärder för att få andra stater, framför allt i , att hindra migranter från att ta sig mot . Det är uppenbart att EU använder sin politiska och ekonomiska makt för att begränsa asylrätten och människors rätt att röra sig. Genom att samarbeta med stater där människorättskränkningar är vanligt förekommande, t.ex. , och , för att stoppa människor på flykt finns uppenbara risker för att EU bidrar till grova kränkningar av mänskliga rättigheter. bör som enskilt land såväl som inom EU och FN motverka alla beslut som innebär att asylrätten och flyktingars mänskliga rättigheter kränks. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. EU:s migrationspolitik har också skapat vad flera hjälporganisationer kallar för en humanitär katastrof på europeisk mark. På ön trängs omkring 8 000 människor i lägret , som egentligen bara har plats för 3 000. Organisationen beskriver i en rapport att avtalet mellan och har bidragit till den svåra situationen i . Rapporten baseras delvis på 311 djupintervjuer med boende i lägret. Rapporten beskriver hur situationen har förvärrats snabbt och är nära bristningspunkten. Tillgången till mat och vatten är begränsad och kvaliteten så undermålig att invånarna blivit sjuka. De bristande sanitära förhållandena riskerar att leda till att sjukdomar sprids, fysiska och psykiska åkommor är vanligt förekommande i lägret och tillgången till behandling mycket bristfällig. Våld mot lägrets invånare är vanligt förekommande. Nära hälften av de intervjuade har utsatts för våld från polisen, och bråk mellan de boende hör till vardagen. Nära en fjärdedel har placerats i förvar . En siffra som är ännu högre bland barn. uppger att av de som besöker deras hjälpcenter på ön försökt ta livet av sig. Att är överbefolkat, efter att antalet asylsökande ökade kraftigt i och EU:s medlemsstater lovade att vidarebosätta flyktingar från lägret, är inte mindre än en skam för unionen. har kommit att fungera som ett avskräckande exempel för de som överväger att göra resan från till trots EU:s avtal med . menar att måste stå upp för flyktingars mänskliga rättigheter och vidta alla åtgärder för att säkerställa en värdig tillvaro för människorna i . Regeringen bör verka för att invånarna i vidarebosätts inom EU och att förhållandena i lägret förbättras kraftigt . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. I syfte att hantera den migration som når EU:s yttre gränser har EU skapat Frontex, en byrå för yttre gränskontroll, som bl.a. organiserar patrullering och övervakning av den afrikanska och centrala . Den allt hårdare bevakningen av gränserna har lett till att fler väljer längre och farligare vägar. Tusentals människor har omkommit under flykten till . Frontex mandat har i allt väsentligt varit inriktat på att skydda EU:s gränser och saknat en explicit mekanism för att tillförsäkra skydd för asylsökande eller andra utsatta grupper. Frontex har därför haft ödesdigra effekter för EU:s politik för mottagande av flyktingar och andra skyddsbehövande. 2016 antogs en ny förordning om europeiskt gräns- och kustbevakningssystem. Förordningen innebär delvis att Frontex ersätts av den europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån, som har långt större befogenheter, mer resurser samt så stor personalstyrka som Frontex. Den europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån ska sättas in när ett EU-land utsätts för ett stort migrationstryck eller annan påfrestning. Om det finns kvalificerad majoritet bland medlemsländerna att låta den europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån gå in i ett EU-land och landet inte samtycker, har medlemsländerna rätt att stänga sina inre gränser mot landet. Detta innebär att gräns- och kustbevakningsbyrån också kommer att kunna gå in i EU-länder om övriga länder anser att återvändandet av flyktingar inte fungerar tillräckligt bra. Den europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån kommer också att finnas på plats i tredjeland, exempelvis i , för att hjälpa landet att stänga sina gränser. aviserade att den vill bygga murar ännu högre genom att satsa på att skydda EU:s gränser. Bland annat vill den öka Europeiska gräns- och kustbevakningsbyråns styrka från dagens ca 1 500 till 10 000 gränspoliser. är djupt kritiskt till utvecklingen av den europeiska gräns- och , att EU bygger ännu högre murar, militariserar och externaliserar gränserna. Som konsekvens kommer EU snart att ha en överstatlig gränspolis som finns till för att stoppa människor från att ta sig till , för att rädda den inre rörligheten. Detta sker på bekostnad av att människor som flyr från krig och konflikt inte kan ta sig hit. Regeringen bör verka för att den europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån avvecklas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Fram till att den europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån är avvecklad bör regeringen skyndsamt verka för att inriktningen av dess verksamhet ändras på ett djupgående sätt så att både asylrätten och skyldigheten att bistå skeppsbrutna respekteras. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. EU har också arbetat aktivt för att tvinga bort civilsamhällets räddningsbåtar från och säkerställa att den libyska ska kunna arbeta ostört och se till att inga flyktingar når europeisk mark. Räddningsbåten , som drivs av och Méditerranée, fick sin flagg indragen av , efter ekonomiska påtryckningar från . Flera skepp har också bärgats och både i och på pågår rättsfall mot frivilliga som jobbat ombord på frivilligbåtar för att de fört migranter som de har räddat till i stället för att överlämna dem till den libyska . Aquarius har räddat 29 523 liv sedan insatsen påbörjades . har EU och genomfört en rad åtgärder som försvårat och blockerat hjälporganisationers arbete. I takt med att antalet hjälporganisationer på sinat, har rutten blivit allt farligare. De som försöker ta sig över löper större risk att drunkna än 2015. UNHCR:s statistik visar att var artonde person som försöker ta sig över dör och att fler än 1 600 liv krävts . Antalet dödsfall är sannolikt ännu högre, eftersom många människor bara försvinner utan att upptäckas eller registreras. är starkt kritiskt till hur EU agerar för att stoppa räddningsinsatserna på och anser att bör motarbeta utvecklingen. Regeringen bör verka för att EU slutar hindra räddningsinsatser på . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 8 Lagliga vägar till Konflikter, förtryck och oroshärdar i närområde resulterar i att människor söker sig till för ett liv i säkerhet och trygghet. I stället för att välkomna de människor som söker vårt skydd har och EU tagit flera steg för att göra det svårare för människor på flykt att komma till kontinenten. Resultaten av EU:s politik syns på , i de överfulla grekiska lägren, på gränsen mellan och , där turkiska gränsvakter skjuter ned syriska flyktingbarn, samt i övergreppen som sker i flyktingförvaren i . Det är så flykten slutar när alternativen står mellan att stanna kvar i kriget och förtrycket eller att ta sig förbi EU:s hinder och murar. Därför behövs lagliga vägar in i , för att människor på flykt ska kunna få en trygg och säker resa till ett nytt liv i trygghet på världens rikaste och mest välmående kontinent. tillsatte regeringen om lagliga asylvägar. välkomnar att utredningen tillsattes; behovet av fler lagliga vägar är uppenbart. När utredningens förslag presenterades var de dock inte så långtgående som vi hade hoppats. Utredningens viktigaste slutsats är att det finns stöd i för en EU-rättsakt om inresetillstånd för asyländamål, det som brukar kallas asylvisum. Utredningen föreslår därför att bör undersöka om det är möjligt att presentera ett förslag på en sådan rättsakt. Att regeringen inte har tagit några tydliga initiativ utifrån utredningens förslag är beklagligt, men inte oväntat. Våra förslag för att skapa fler lagliga vägar till och presenteras nedan. Visumkrav riktade mot länder där det pågår krig eller omfattande kränkningar av mänskliga rättigheter är en viktig del av EU:s politik för att stänga flyktingar och andra skyddsbehövande ute. Detta är ett allvarligt hot mot asylrätten. Regeringen bör därför inom EU verka för att korta ner listan över visumpliktiga länder och för att visumkrav inte ska användas för att stänga ute flyktingar. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. går det inte att söka asyl i från utlandet. Ett exempel som belyst detta är de tolkar som arbetat för den svenska styrkan i och som sökt asyl i . De fick avslag på sina ansökningar eftersom de inte befann sig i . För att ta sig till och för att söka asyl tvingas de flesta betala betydande summor till människosmugglare och utsätta sig för stora faror. Ett förslag på laglig väg till och som länge drivit är asylvisum. Tanken är att beskickningar i hemlandet eller i tredjeland kan utfärda visum för den som vill komma till eller annat EU-land i syfte att söka asyl. Det finns dock flera praktiska problem med asylvisum. Avsaknad av en svensk beskickning i vissa länder är ett problem som delvis skulle kunna åtgärdas genom ett samarbete med andra länders ambassader, exempelvis våra nordiska grannländers. Ett sådant samarbete skulle också kunna omfatta möjligheterna att ansöka om familjeåterförening – ett annat problem för hanteringen av ärendena på beskickningarna. Frågan har utretts i Utredningen om lagliga asylvägar som också föreslår att bör lägga fram ett förslag som möjliggör för asylvisum. utskott för medborgerliga fri- och rättigheter röstade för ett förslag om asylvisum efter säkerhetsprövning. Frågan ska behandlas i hela . Om det röstas igenom går det vidare till . menar att utfärdande av asylvisum, som komplement till det traditionella sättet att söka asyl, bör ses som en viktig möjlighet att skapa lagliga vägar att söka skydd undan förföljelse. Regeringen bör verka för att EU möjliggör införande av asylvisum. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 8.3 Avskaffa flygbolagens transportörsansvar Transportörsansvaret innebär att exempelvis flygbolag är skyldiga att betala återresan och eventuellt uppehälle för en person som saknar pass eller tillstånd, och som kommit till destinationslandet med hjälp av flygbolaget. Brott mot den lagstiftningen kan dessutom straffas med böter för flygbolaget. Artikel 26 i och direktiv /51/EG innebär ett transportörsansvar vid alla resor till . Genom transportörsansvaret tvingas flygbolagen att vägra transportera alla personer som saknar giltiga identitetshandlingar och/eller visum, i de fall det krävs för inresa, eftersom de får stå för alla kostnader i de fall deras passagerare ansöker om asyl och får avslag. I praktiken hindrar transportörsansvaret således asylsökande från att ta sig in till Schengenområdet med t.ex. flyg. Konsekvensen av transportörsansvaret är att flyktingar tvingas vända sig till smugglare med sjöovärdiga båtar för resa över , med livet som insats. Regeringen bör inom EU verka för att transportörsansvaret avskaffas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 8.4 Öka antalet kvotflyktingar Kvotflyktingar är flyktingar som via får vidarebosätta sig i något av de 26 länder i världen som tar emot kvotflyktingar, varav är ett. Flyktingarna väljs ut av UNHCR och varje land väljer självt hur många det vill ta emot. Kvotflyktingar bedöms vara särskilt utsatta för förföljelse p.g.a. ras, nationalitet eller annan utsatt samhällsgrupp och flygs ofta direkt från krisområdenas närhet till vidarebosättningslandet. Kvotflyktingar är den enda grupp som får permanent uppehållstillstånd enligt den tillfälliga lagen och är en av få lagliga vägar till . tog emot mellan 1 700 och 1 900 kvotflyktingar . Regeringen ökade antalet kvotflyktingar som tar emot till 3 400, och tar vi emot 5 000 . Detta välkomnar , men menar att kan göra mer. För att bestämma antalet kvotflyktingar ska ta emot krävs dock en gedigen analys och dialog med UNHCR. 9 Utvidga rätten till familjeåterförening En av få lagliga vägar till går genom familjeåterförening. Genom lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i har den vägen begränsats avsevärt. Om fler familjer på flykt skulle tillåtas att återförenas, skulle det innebära att många människor slapp ta den livsfarliga vägen över . Att få bo ihop med sin familj är en mänsklig rättighet som har starkt skydd i internationella konventioner. vill se en utvidgning av rätten till familjeåterförening. Principen om familjens enhet fastslogs första gången i FN:s allmänna förklaring om mänskliga rättigheter. Att familjen har rätt till samhällets och statens skydd har fastslagits i flera konventioner om mänskliga rättigheter. Enligt FN:s konvention om barnets rättigheter ska ett barns ansökan om familjeåterförening behandlas på ett positivt, humant och snabbt sätt; dessutom ska barnets bästa komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barnet. Detta har införlivats i EU:s familjeåterföreningsdirektiv (2003/86/EG) som har implementerat i sin lagstiftning. Inskränkningarna i rätten till familjeåterförening i lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i får mycket stora konsekvenser för människor på flykt, asylsökande och nyanlända. Endast de som beviljas asyl som flyktingar får denna rätt enligt lagen. är mest restriktivt i EU när det gäller beviljande av asyl som flykting. av syrierna, av irakierna och av afghanerna som fick uppehållstillstånd i fick flyktingstatus. EU-snittet är långt högre. Lagändringen innebär alltså omfattande inskränkningar i rätten till familjeåterförening. finns stora brister i hur denna rättighet efterlevs. För att få rätt att återförenas med en familjemedlem som har fått uppehållstillstånd i måste den som är kvar i sitt hemland intervjuas vid en svensk ambassad. Den svenska ambassaden i har reducerad verksamhet och viserings- och migrationsfrågor hanteras av ambassaderna i grannländerna. Samtliga grannländer vars beskickningar hanterar familjeåterförening för syrier nekar också syrier inträde eller begränsar möjligheten kraftigt. gjorde regeringen det möjligt för syrier att ansöka om familjeåterförening i . Eftersom är det enda alternativet för syrier att söka om familjeåterförening är väntetiden lång, , för att få på ambassaden i . Regeringen har sagt att den ska utreda frågan att möjliggöra för syrier att ansöka om familjeåterförening på ambassaden i , dit de kan få visum för intervju. Utredningen har dock dragit ut . har lyft frågan och menar att det är orimligt att den har tagit så att hantera och att regeringen inte prioriterar frågan högre. Att ge syrier möjlighet att ansöka om familjeåterförening vid ambassader i ytterligare andra länder de kan ta sig till, som , eller att göra ansökan helt elektronisk är två sätt att säkerställa att rätten till familjeåterförening respekteras. Dessa alternativ och ytterligare sätt bör undersökas. Regeringen bör återkomma med förslag på hur rätten till familjeåterförening kan stärkas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 9.2 Ta bort 18-årsgränsen för familjeåterförening