mot · H5024167 · 2018-05-02 00:00:00 — politik strävar därför efter att stärka det civila samhället och därmed de mellanmänskliga kontakterna. Därför syftar vår politik till att värna civilsamhällets oberoende, förenkla dess regelverk och förbättra dess förutsättningar. Att ett oberoende från andra människor skulle leda till lycka är en missuppfattning. Starka relationer är ett så grundläggande mänskligt behov att det till och med går att mäta i livslängd. Social isolering har värre hälsoeffekter än fetma och är ungefär lika allvarligt som alkohol och rökning[5]. Människan växer i relationer. En politik vars konsekvens blir att de mellanmänskliga banden försvagas kan aldrig kompenseras fullt ut med att man stärker banden till offentliga institutioner eller skjuter till ytterligare bidrag. Det offentliga kan från mänsklig synvinkel bara vara ett komplement – inte utgöra samhällets grund. Graden av det civila samhällets självständighet är nära knuten till organisationernas finansiering. En hög grad av offentlig finansiering kommer också att – beroende på hur den utformas – leda till mer eller mindre direkt och indirekt styrning från det offentliga. vill därför återinföra ett skatteavdrag för gåvor till ideella organisationer som arbetar bland behövande, ett avdrag som regeringen olyckligtvis tog bort. Genom ett gåvoskatteavdrag ökar organisationernas självständighet. Statens påverkan inskränks till att godkänna organisationerna som får del av skatteavdraget. Det är en rimlig avvägning mellan självständighet och offentlig insyn. 5.15 Mer valfrihet och makt till den enskilde Människors välbefinnande ökar när de har makt att påverka sin egen livssituation. Det gäller alltifrån utbildning och jobb, familjebildning och bostad till vård och omsorg. Att människor kan göra aktiva val för sin hälsa och sitt välmående är betydelsefullt, som att välja äldreboende, vårdcentraler eller hemtjänstutförare. Detta borde vara självklarheter i ett välutvecklat välfärdssamhälle. Givetvis ska det offentliga vara garanten för vården och omsorgen, men vem som utför tjänsterna måste ligga i händerna på medborgarna. När människor har flera goda utförare att välja bland ökar också kvaliteten i vården och omsorgen. När medborgare jämför, diskuterar och sätter sig in i olika utförares inriktningar och erbjudanden skapas ett engagemang. Mångfalden skapar positiva effekter. Det ger möjligheter för människor att välja bort det som inte fungerar eller aktivt välja en speciell inriktning eller profil. Välfärdsföretagen som satsar på viktiga kompetenser och har utbildad och fortbildad personal gynnas, medan sådana som enbart ser till gamla lösningar på nya problem och utmaningar tappar i attraktionskraft. Vill vi ha entreprenörer som tillsammans med investerare är med och utvecklar välfärden måste de kunna göra en vinst. Utan entreprenörer och privata välfärdsaktörer kommer självbestämmandet i praktiken att kraftigt begränsas eller försvinna. Det är därför som regeringens vinstutredning är så skadlig; bara att den är tillsatt har gjort att många enskilda aktörer, företag och investerare har valt att stiga åt sidan eller låtit bli att göra investeringar. har också markerat att utredningens inriktning är fel och att det saknas parlamentariskt stöd för att genomföra den stoppolitik som regeringen planerar. På samma sätt som det är självklart att företag ska kunna gå med vinst är det också självklart att vård och omsorg inte är vilka marknader som helst. De rör människor i utsatta situationer, och möjligheten att bedriva verksamhet inom exempelvis vård och omsorg ska vara förknippad med höga kvalitetskrav, tillståndsplikt och ägar- och ledningsprövning. Det gäller såväl privat som offentligt driven vård och omsorg. En mångfald av aktörer inom välfärdssektorn är också en förutsättning för att ideellt driven och idéburen vård och omsorg ska kunna växa fram och drivas. I många länder är denna sektor den dominerande leverantören av välfärdstjänster. Men i är den i stort sett frånvarande. Mer måste göras för att ge dessa organisationer möjlighet att driva verksamhet på välfärdsområdet. Det handlar exempelvis om att förbättra deras möjlighet till kapitalförsörjning och att delta i offentlig upphandling. De senaste decenniernas utveckling med viktiga valfrihetsreformer har präglat medborgarna i vårt land. Politikers makt har minskat och fler beslut fattas nu vid människors köksbord. Makten att välja och välja bort ska värnas – inte bara när vi är friska eller mitt i livet, utan kanske särskilt när vi blir äldre eller sjuka. Under tid i regeringen genomfördes vårdvalsreformen, och effekterna av den är positiva med fler vårdcentraler, bättre öppettider och bättre tillgänglighet. Vårdvalsreformen har medfört en ökad tillgänglighet för såväl vårdbehövande som befolkningen i allmänhet, gjort det lättare att lägga livspusslet och ökat egenmakten – det är en utveckling att slå vakt om. 6 Svensk arbetsmarknad behöver reformeras har en arbetsmarknad med stora strukturella utmaningar. Antalet arbetslösa i utsatt ställning ökar som arbetslösheten bland framför allt inrikes födda är på en mycket låg nivå. Det här resulterar i en tudelad arbetsmarknad där främst personer med lägre utbildning eller som är utrikes födda står utan jobb. Under inledningen av 2018 hade antalet inskrivna arbetslösa i utsatt ställning[6] ökat till drygt 270 000 personer, vilket är av samtliga inskrivna arbetslösa. För dessa grupper är trösklarna in på svensk arbetsmarknad alltför höga, något som , och har pekat på. Centralt för fler jobb är ett gott företagsklimat. Nya jobb kan inte kommenderas fram av politiker i riksdag eller regering. Jobb skapas när människor finner det mödan värt att starta och utveckla ett företag och förverkliga en idé och vågar satsa sitt sparkapital. Politikens ansvar är därför att främja ett gott företagsklimat där företagande, entreprenörskap och innovation uppmuntras. Det privata näringslivet och det enskilda entreprenörskapet är grunden för välfärd. En förutsättning för ett gott företagsklimat är att företag har råd och möjlighet att anställa. Höga skatter på jobb slår hårt mot alla de som söker sitt allra första jobb och mot de som står långt ifrån arbetsmarknaden. För att stärka framväxten av nya företag och fler jobb vill sänka skatten på arbete, förenkla reglerna kring att starta och driva företag och öka tillgången på riskkapital. Många nyanlända och unga får sitt första jobb inom någon del av tjänstesektorn. Inte minst RUT-avdraget, som alliansregeringen införde, har öppnat nya marknader och skapat förutsättningar för nya företag och jobb. har avdragen gjort att såväl barnfamiljer som enskilda haft råd och möjlighet att få avlastning med vardagssysslorna. Att regeringen valt att nedmontera detta avdrag är ett slag mot alla dessa människor och mot småföretagare som vågat ta steget och starta ett företag inom hushållssektorn. har tillsammans med allianspartierna föreslagit en kraftig utbyggnad av RUT-avdraget. RUT-avdraget ska utvecklas så att fler jobb med enklare kvalifikationer blir möjliga. Därför vill Alliansen tredubbla taket i till per person och år, samt vidga till att också omfatta flyttjänster, tvättjänster också utanför hemmet och trygghetstjänster. Dessutom bör möjligheten att bredda ytterligare för de ses över. Ett konkurrenskraftigt näringsliv och en stark basindustri förutsätter en trygg och säker energiförsörjning. Rådande marknadsförutsättningar med låga elpriser gör att i stort sett inga energislag är lönsamma som investeringsbehoven är stora, inte minst för den svenska kärnkraften. För oss kristdemokrater är det viktigt att den svenska industrin, företag och konsumenter kan lita på en trygg och tillräcklig energiförsörjning, inte utan även . Därför tog vi ansvar och slöt en långsiktig energiöverenskommelse över blockgränserna som säkerställer detta. Vi ser också ett stort behov av att förlänga arbetslivet. För att klara exempelvis demografiska utmaningar som framtidens pensioner och välfärdens finansiering så krävs det att fler jobbar fler år och timmar över en livscykel. Vi ser med stor oro på hur regeringen på olika sätt försvårar för flera grupper att komma in och stanna kvar på arbetsmarknaden. Exempelvis har regeringen höjt löneskatten för äldre vilket höjer kostnaderna för att anställa eller anlita dem. Långtidsarbetslösa är också en grupp som befinner sig i en utsatt situation. Antalet personer som varit arbetslösa i över är nu ca 120 000 personer och har ökat . För denna grupp behövs det nya insatser för att de ska få möjlighet att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Inför budgetmotionen 2018 lade regeringen ned sin flaggskeppsreform traineejobb. utlovade regeringen tiotusentals traineejobb, extratjänster och beredskapsjobb. Men siffrorna visar mer på ett rejält misslyckande. Siffror för från Arbetsförmedlingen visar att av totalt 68 000 utlovade traineetjänster uppgår nu antalet till ca 15 600. Av dessa står de dyra extratjänsterna för nio av tio platser, medan antalet statliga beredskapsjobb är drygt 1 100 stycken. Extratjänsterna var länge mycket få till antalet. Regeringen har öst pengar över reformen för att få främst kommunerna att fixa fram extratjänster. Sedan reformen lanserades 2015 har regeringen höjt subventionsgraden till , infört ett handledarstöd på per extratjänst, breddat vilka sektorer som kan anställa och infört ett bonussystem på till de kommuner som anställer. Reformen blir inte bara allt dyrare, utan också alltmer felriktad. För det är inte de mest utsatta på arbetsmarknaden som får extratjänsterna. Det är nämligen av de med extratjänst som har gymnasial eller eftergymnasial utbildning. Fler än var fjärde extratjänst har gått till någon med eftergymnasial utbildning, enligt siffror från Arbetsförmedlingen. I en högkonjunktur står dessa relativt nära arbetsmarknaden och skulle sannolikt fått jobb ändå. Det skapar en stor undanträngning. 6.1 En arbetsmarknad där alla får plats väg är en helt annan. I vårt får fler chansen till en arbetsgemenskap och vårt mål är att alla ska kunna jobba av sin förmåga. Men för att det ska bli möjligt krävs omfattande reformer för att vända utvecklingen och skapa en arbetsmarknad där alla får plats. behöver avbyråkratisera arbetsmarknaden, sänka marginaleffekterna, öka matchningen och stimulera fram fler jobb som inte kräver höga kvalifikationer. Vägen till arbete ska inte bli smalare, den ska bli bredare. Skattelättnader för utsatta grupper på arbetsmarknaden En grundförutsättning för att fler ska komma i arbete är att det lönar sig att gå från utanförskap till arbete. Detta är den huvudsakliga tanken bakom jobbskatteavdraget, som har varit Alliansens viktigaste redskap för att öka sysselsättningen och minska utanförskapet. föreslår att det dubbla jobbskatteavdraget, som finns för de som är eller äldre, utvecklas till att gälla grupper som har svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. Förslaget innebär en skattelättnad för unga under 25, med en förlängning för de som tar en akademisk examen och börjar arbeta innan de fyller 25, för nyanlända i och för personer som kommer från långvarig arbetslöshet eller sjukskrivning. Det dubbla jobbskatteavdraget ges fullt ut upp till arbetsinkomster på och trappas sedan successivt av för månadsinkomster . För en person med i lön innebär det en förstärkning av inkomsten med ca . För inkomster ges ordinarie jobbskatteavdrag. Det dubbla jobbskatteavdraget för unga är tänkt att öka drivkrafterna för ungdomar att söka och ta ett första arbete. Att man får behålla en större del av sin inkomst gör att det blir mer attraktivt att söka och ta ett jobb, också till en lägre ingångslön. Det gör också att fler breddar sitt sökande av arbete till fler branscher. När fler kan tänka sig att ta olika jobb skapas det också nya arbeten. Det dubbla jobbskatteavdraget ska även gälla för nyanlända personer som vistats i i högst . Med den ökade tudelningen på arbetsmarknaden behövs insatser för att dessa människor inte ska fastna i utanförskapet. Att ha en arbetsgemenskap är centralt för integrationen och för att dessa personer ska kunna komma i egenförsörjning. vill därför göra det mer lönsamt att gå från bidragsberoende till arbete, genom sänkta marginaleffekter. Utöver detta föreslår ett jobbskatteavdrag för föräldrar på per förälder, för att möjliggöra mer tid med barnen, förstärka barnfamiljers ekonomi samt minska marginaleffekten av att gå från bidrag och ersättningar till arbete. Tabell 1 Politik för utsatta grupper på arbetsmarknaden, budgetmotion 2018 Dubbelt jobbskatteavdrag för personer upp till 23 år Borttagande av särskild löneskatt för äldre Dubbelt jobbskatteavdrag för nyanlända Dubbelt jobbskatteavdrag för personer långt ifrån arbetsmarknaden Dubbelt jobbskatteavdrag för 64-åringar Fler och bättre nystartsjobb Dubbelt jobbskatteavdrag; examen Snabbare etablering och livslångt lärande Högskolestuderande i etablerar sig allt senare på arbetsmarknaden. Jämfört med i övrigt tar svenska studenter ut examen sent. Enligt SCB ligger etableringsåldern så högt som vid , vilket är väsentligt högre än i andra jämförbara länder. Svenska studenter slutför sina akademiska studier sent relativt jämförbara länder. var den genomsnittliga ålder då svenskar tar ut sin första kandidatexamen , att jämföra med OECD-snittet på eller . Dels är fenomenet med ”sabbatsår” mellan gymnasiestudier och akademiska studier vanligt, dels tar många studenter än nödvändigt på sig för att slutföra sina studier. föreslår därför en studiemedelsreform som begränsar studiemedelsmöjligheten något för de som läser fristående kurser eller kortare program och förbättrar samma möjligheter för de som läser längre utbildningar. Dessutom vill vi se en examensbonus för personer som tar ut en akademisk examen senast det år de fyller 25. Bonusen innebär med dubbelt jobbskatteavdrag därefter. Det ger incitament att lägga på ett extra krut med studierna, ta ut sin examen och etablera sig tidigare på arbetsmarknaden. Om man skulle kunna tidigarelägga den genomsnittliga examensåldern med ett eller skulle det göras stora vinster för den enskilde, som skulle få högre livsinkomst och pension – men också för samhället i stort som skulle få större avkastning på utbildningen. Det livslånga lärandet måste också underlättas. När vi blir allt äldre krävs att även äldre på arbetsmarknaden har möjlighet att omskola sig eller fördjupa kunskaperna inom ett visst ämne, för att på så sätt få utveckla sig själv och följa med i kunskapskraven på arbetsmarknaden. Därför vill utöka möjligheterna för äldre att få studiemedel, genom att höja åldersgränsen för studiemedel med till . Det ökar flexibiliteten att studera och pröva något nytt i livet. har tillsammans med allianspartierna föreslagit inträdesjobb, en ny anställningsform för unga under 23 utan gymnasieexamen och nyanlända , som gör det väsentligt billigare för företag att anställa och för enskilda att få sitt första jobb. Inträdesjobben innebär att en person kan anställas till av rådande ingångslön i kollektivavtal under maximalt . Lönenivån blir något lägre då anses motsvara tid för att lära sig jobbet på jobbet. Därefter övergår anställningen i en anställning lön. Med förslag om dubbelt jobbskatteavdrag för de nämnda grupperna kan vi öka grupperna disponibla inkomster, som bruttolönen blir lägre. Sammantaget sänker detta trösklarna in på arbetsmarknaden och fler får chans till ett första jobb, arbetslivserfarenhet och utveckling. Fler platser i yrkesvux bedömer att personer som går yrkesvuxenutbildningar har långt större möjlighet att få ett arbete efter utbildningen än efter en arbetsmarknadsutbildning upphandlad av Arbetsförmedlingen. Den bedömningen bygger delvis också på att arbetsgivare troligtvis får en mer negativ uppfattning om en person som gått en arbetsmarknadsutbildning än om en som gått annan utbildning. som tillsattes av alliansregeringen överlämnade sitt betänkande Välja yrke (SOU 2015:97) till regeringen med en rad förslag på yrkesutbildningens område. I utredningen identifierades en rad branscher där det råder rekryteringssvårigheter till yrken som inte kräver eftergymnasial utbildning. Det är t.ex. kockar, lastbilsmekaniker, medicinska sekreterare och installationselektriker. Inom smalare branscher råder det brist på glasmästare, fastighetstekniker, bagare och många fler. En utbyggnad av antalet yrkesvuxplatser borde inte bara leda till att fler som är arbetslösa får jobb utan till att hela samhället fungerar bättre när viktiga bristyrken kan besättas med kunnig personal. Regeringen bygger ut yrkesvux, men satsar mer än regeringen på yrkesvux under hela budgetperioden. Totalt ökar medlen med 900 miljoner på yrkesvux 2018–2020. är det svårt att överblicka den djungel av arbetsmarknadsstöd som företagare och arbetslösa har att lära sig och förhålla sig till. Det finns instegsjobb, nystartsjobb, traineejobb, jobb- och utvecklingsgaranti, trygghetsanställningar, offentligt skyddat arbete, särskilt anställningsstöd, förstärkt särskilt anställningsstöd och många andra. Olika stöd och anställningsformer med olika villkor, utformning och tidsgränser har lagts till de gamla stöden och skapat en för arbetsgivarna, de arbetssökande och i viss mån även arbetsförmedlarna svårgenomtränglig struktur. En driftig företagare som lever för sin affärsidé har inte möjlighet att sätta sig in i alla stödformer och har inte tid att ta reda på hur han eller hon ska bete sig för att företaget ska kunna ta del av ett stöd enligt en viss stödform eller vilka krav den anställde i så fall måste uppfylla. Syftet med stöden är gott. Men resultaten är i många fall undermåliga. En konsekvens har snarare blivit att Arbetsförmedlingens 12 600 anställda administrerar arbetslöshet snarare än att förmedla jobb. Varje arbetsförmedlare förmedlar i genomsnitt tio jobb – mindre än ett jobb . Detta har dragit ned förtroendet för myndigheten. Kostnaden för programmen och de subventionerade anställningarna är också hög, och särskilt nedslående för vissa program och stöd. Arbetsgivarna är kritiska och negativa i bedömningen av myndigheten. har visat att en majoritet av företagen inte använder Arbetsförmedlingen i samband med rekryteringar, och att av de företag som använder Arbetsförmedlingen ger ett mycket dåligt betyg. Arbetsmarknadspolitiken behöver en grundlig renovering. föreslår därför att: Arbetsmarknadsutbildning inom ramen för Arbetsförmedlingen avskaffas Avveckla de statliga beredskapsjobben Fler platser inom yrkesvuxenutbildningen skapas Särskilt och förstärkt särskilt anställningsstöd avskaffas Anslaget till Arbetsförmedlingen minskar när många uppgifter försvinner, vilket innebär 2018 Tillskott till trygghets- och lönebidragsanställningar för personer med funktionsnedsättningar 7 Vård och omsorg att lita på hälso- och sjukvårdspolitik utgår från att varje människa är unik och att alla personer har samma absoluta och okränkbara värde. Alla ska kunna lita på att hälso- och sjukvården fungerar när den behövs. Därför genomförde vi kristdemokrater ett antal viktiga reformer i regeringsställning då vi hade ansvar för vård- och omsorgsfrågorna. Tyvärr har den nuvarande regeringen valt att stoppa flera av dessa viktiga reformer. Kömiljarden och andra prestationsbaserade ersättningar till vården och omsorgen har tagits bort, valfriheten hotas genom förslag om vinsttak och den viktiga utredningen om framtidens äldreomsorg () har lagts ned. anser att vården och omsorgen tillhör framtidens viktigaste frågor som kräver såväl resurser som politiskt engagemang och reformer. Därför fortsätter vi att presentera en reformagenda som gör att det välfärdssvek som den nuvarande regeringen står för kan vändas till ett välfärdslöfte. 7.1 En hälso- och sjukvård i världsklass Svensk hälso- och sjukvård håller en mycket hög medicinsk kvalitet, ofta rankad i världsklass, när du väl får tillgång till den. Dessvärre har vårdköerna nära nog fördubblats . 83 000 personer väntar på ett första specialistbesök eller operation längre än vad lagen tillåter. [7] Därtill gör systemet med 21 olika landsting vården ojämlik. Den medicinska kvaliteten och chansen att överleva t.ex. svåra cancerdiagnoser skiljer sig åt beroende på var i landet patienten bor. Vi har dessutom för lite primärvård. Detta gör att för många personer söker sig till akuten i stället för vårdcentralen – trots att de inte behöver sjukhusvård. Sjukvården uppvisar alltså både brister och hög kvalitet . Därför krävs en politik som både stärker det som fungerar väl och vågar ompröva invanda föreställningar och strukturer. föreslår därför en rejäl reformagenda som svarar upp mot detta. Tabell 2 tidigare förslag inom hälso- och sjukvård Regionala cancercentrum (RCC) Statligt ansvar för sjukvården skiljer sig den medicinska kvaliteten och resultatet åt beroende på var i landet man bor. Dagens organisation med 21 landsting hämmar kvaliteten. Det är inte rimligt. Dessutom får vårdpersonal som utför mer avancerade behandlingar inte göra det tillräckligt ofta för att utveckla sin expertis. För att alla – i hela landet – ska få tillgång till högkvalitativ vård anser att det krävs ett ökat statligt ansvarstagande för vårdens organisation. Då kan även resurserna nyttjas effektivare och vi kan säkra en god, jämställd, effektiv och jämlik sjukvård. Återinför en reformerad och förbättrad kömiljard och stärkt vårdgaranti Alliansregeringen införde under ledning den s.k. kömiljarden – ett prestationsbaserat ersättningssystem som gav landstingen förutsättningar och drivkraft att arbeta kontinuerligt, strategiskt och metodiskt med att korta köerna och stärka vårdgarantin. Dessvärre avvecklade den nuvarande regeringen kömiljarden . har köerna i det närmaste fördubblats och uppfyllelsen av vårdgarantin har kraftigt försämrats. Vi vill därför återinföra en reformerad och förbättrad prestationsbaserad ersättning likt kömiljarden. Patienter ska inte behöva vänta på vård längre än absolut nödvändigt. Vi vill därför även förstärka vårdgarantin så att man ska få träffa rätt vårdkontakt samt införa en yttre tidsgräns som omfattar hela vårdkedjan. Det innebär att från första kontakt, specialistbedömning, diagnos, provtagning, röntgen etc. till genomförd åtgärd ska det gå maximalt . har konstanta överbeläggningar, vilket innebär att patienter vårdas på en vårdplats som inte uppfyller kraven på fysisk utformning, utrustning och bemanning. Det kan handla om att patienter vårdas i korridorer eller i värsta fall utlokalisering på en avdelning som saknar rätt medicinsk kompetens. Överbeläggningar och utlokaliseringar påverkar patientsäkerheten men ställer även vårdpersonalen inför svåra etiska problem när de ska välja ut vilka patienter som ska placeras var. Den situation runt överbeläggningar som tidigare ansågs vara en sommarkris är normaltillstånd. Om man ser till rikssnittet i landet så har antalet överbeläggningar ökat från 3,2 patienter av 100 () till 5,5 patienter av 100 (). I likhet med vårdköerna är det stora varianser i överbeläggningar mellan olika landsting, men också mellan olika sjukhus inom ett landsting/en region. Målet måste vara att alla patienter får plats på en vårdavdelning med rätt medicinsk kompetens. För att det ska vara möjligt att uppnå behövs fungerande vårdkedjor och på många platser även en ökning av antalet tillgängliga vårdplatser. Det måste finnas tillräckligt med luft i systemet för att klara belastningstoppar. föreslår därför att landstingen får en prestationsbaserad ersättning när de klarar målet om maximalt 90 procents beläggning i genomsnitt . Genom en prestationsbaserad ersättning kan varje landsting på ett ändamålsenligt sätt göra de förändringar som är nödvändiga och ersättningen betalas ut när målen nås. Primärvården har generellt för låg tillgänglighet, vilket gör att många vänder sig till sjukhusens akutmottagning även för åkommor som egentligen inte kräver akut sjukhusvård.