mot · H5024156 · 2018-04-27 00:00:00 — För att underlätta för ungdomar att göra entré på arbetsmarknaden föreslår ett sommarjobbsavdrag. Avdraget innebär att arbetsgivaravgiften slopas helt för personer . Ett annat sätt att göra det lättare att komma in på arbetsmarknaden är att utvidga RUT-avdraget för hushållsnära tjänster. RUT-avdraget har tre huvudsakliga fördelar. [28] För det första skapar det arbetstillfällen och möjligheten att starta företag för människor som har svårt att få in en fot på arbetsmarknaden. För det andra frigör det tid för RUT-köparen, som hen kan använda för att öka sitt arbetsutbud och som dessutom underlättar i dennes vardag. [29] Sist men inte minst minskar det svartarbetet, vilket bidrar till en högre skattemoral och ökar tryggheten för de som i stället kan jobba vitt. Hälften av alla RUT-företag är enmansföretag, och av företagen är startade efter att RUT-avdraget infördes. [31] Det sistnämnda indikerar att reformen var en förutsättning för den kraftiga ökningen av företagande inom hushållsnära tjänster. Av RUT-företagarna är kvinnor, och hälften av dessa företagare är utrikes födda. [32] Därtill är var tredje anställd i RUT-företag utrikes född och var fjärde har som mest förgymnasial utbildning. RUT-avdraget är således viktigt för såväl kvinnors som utrikesföddas företagande. Det är dessutom viktigt för personer med kort utbildningsbakgrund. har varit drivande i införandet av . lyckades också säkerställa att RUT-avdraget utvidgades, inom ramen för migrationsöverenskommelsen. Det är anmärkningsvärt att regeringen, i såväl ekonomiska vårproposition som budgetpropositionen , lade förslag som begränsade . Taket halverades, , och tjänster plockades bort. Att regeringen nu har genomfört partiella återställningar av är glädjande, men vittnar också om en bristande förståelse för RUT-avdragets funktion och behovet av att stimulera framväxten av fler jobb i arbetsintensiva branscher. RUT-avdragets förtjänster består inte enbart i en skattelättnad för köparen. Framför allt är det en förutsättning för ökat företagande, fler jobb och mindre svartarbete. Regeringens sänkning av taket var tänkt att vara en fördelningspolitisk förbättring, men drabbade i stället främst företagare och anställda i branschen: människor som tidigare ofta stått långt från arbetsmarknaden. föreslår i stället att RUT-avdraget byggs ut ytterligare. För det första bör fler tjänster inkluderas, vilket också innebär att det blir mindre svåra gränsdragningar för RUT-tjänsterna. bör införas, så att tillsyn av hemmet vid resa eller frånvaro av annan anledning inkluderas i avdraget. bör också införas, där även tvätt utanför hemmet ger rätt till avdrag. Flytt- och hämt-RUT bör införas, vilket innebär att flytt av bohag inom samma bostad, hämtning och lämning av återvinning, bortforsling av trädgårdsavfall samt plantering av växter i trädgård inkluderas i RUT-avdraget. För det andra bör taket i tredubblas, från till . För det tredje bör det utredas om äldre, i bemärkelsen personer som är , bör ges ett större avdrag än övriga. Detta då äldre är flitiga användare av avdraget men ofta har knappa resurser. Därtill bör det utredas om avdraget kan förenklas för äldre, genom införandet av ett bredare så kallat HEM-avdrag. Det innebär att alla tjänster som utförs för äldre i och med anknytning till hemmet blir en del av RUT-avdraget. Om ett sådant avdrag kan definieras väl blir också gränsdragningarna för vad som ingår och vad som inte ingår i enklare. För det fjärde bör rätten till avdrag utvidgas till att omfatta den egna och alla närstående familjemedlemmars bostad. ämnar återkomma med förslag i enlighet med vad som beskrivs ovan i framtida budgetar. I diskussionen kring ”enkla” jobb och ingångslöner är det viktigt att påpeka att den stora klyftan i inte går mellan personer med en lägre lön och personer med en högre lön utan mellan de som har ett jobb och de som inte har det. fanns det i 1,15 miljoner människor som var eller äldre med låg ekonomisk standard, dvs. som tjänar av medianinkomsten. [33] Det motsvarar av befolkningen. Bland de som inte arbetar var andelen , bland de som deltidsarbetar var den och bland de som heltidsarbetar var den . Av de med låg ekonomisk standard saknar ett heltidsarbete. Låg ekonomisk standard är alltså i hög grad resultatet av att inte ha ett heltidsjobb. Det är därtill viktigt, som nämnts i föregående avsnitt, att ha i åtanke att flyktingar väntas kunna leva på en etableringsersättning på och att andra grupper i samhället, som exempelvis studenter och pensionärer, väntas klara sig på lägre ersättningar än de som erbjuds inom inträdesjobben. Ett jobb med något lägre ingångslön innebär en bättre ekonomisk situation för den enskilde än de bidrags- och försäkringssystem som många förpassas till. Dessutom gör personer som tar sig in på arbetsmarknaden generellt en relativt snabb lönekarriär. [34] Risken för låglönefällor är därför liten. Enligt en underlagsrapport från analysföretaget , framtagen åt , baserad på inkomststatistik från , konstateras att nyanlända som får ett jobb fyrdubblar sin inkomst samt att om inträdet på arbetsmarknaden skulle ske skulle gruppen nyanländas totala inkomster öka . [35] Även om inträdet sker till en lägre ingångslön blir alltså den totala inkomsten väsentligt högre om inträdet på arbetsmarknaden kan förenklas och tidigareläggas. Arbetsförmedlingen har misslyckats med sitt uppdrag. som använder Arbetsförmedlingen för att rekrytera sjunker stadigt, och två tredjedelar av företagen som försökt rekrytera via Arbetsförmedlingen uppger att det har fungerat dåligt. [36] En försvinnande liten del av småföretagen väljer att vända sig till Arbetsförmedlingen när de ska rekrytera. [37] Allmänhetens förtroende för Arbetsförmedlingen är också mycket lågt. [38] Till stor del är detta politikens fel. Arbetsförmedlingens olika, och ibland motstridiga, roller skapar osäkerhet och ineffektivitet. För att Arbetsförmedlingen ska fungera måste dess uppdrag renodlas. Diagram 18 Externrekryteringar per rekryteringskanal Källa: SCB (2018a). Ett sätt att illustrera behovet av förbättrad matchning är att studera den s.k. Beveridgekurvan. När det finns många lediga platser förväntas arbetslösheten sjunka. Sedan finanskrisen har antalet lediga platser ökat markant, medan arbetslösheten bara minskat marginellt. Matchningen har försämrats. [39] Om inte arbetslösheten pressas ned riskerar den att permanentas, vilket vore ett svek särskilt för de 360 000 personer som är öppet arbetslösa eller deltagare i ett arbetsmarknadspolitiskt program. Not: Kurvan visar hur antalet lediga platser, som andel av arbetskraften, förhåller sig till arbetslösheten. Källa: (2018). Det finns ett antal länder som prövat olika system med offentligt finansierade, men privat och ideellt organiserade, förmedlingsaktörer. [41] vill införa ett sådant system även i genom att lägga ut alla arbetsförmedlande uppgifter på kompetenta privata företag och ideella organisationer med dokumenterad förmåga att förmedla arbete och tillhandahålla relevant utbildning. Systemet bör bygga på följande principer: De arbetssökande bör kunna välja och välja bort förmedlare. Förmedlare belönas med full ersättning enbart om den arbetssökande får ett varaktigt jobb. Det är viktigt att förmedlaren har ansvar för hela insatsen och belönas för hela resultatet. Den arbetssökandes situation avgör pengens storlek. Mångfalden av aktörer gör att de kan anpassa sig och specialisera sig efter den sökandes behov. En rankning certifierar att alla förmedlare håller måttet och sorterar kontinuerligt bort de aktörer som har sämst resultat. och Alliansen är överens om att Arbetsförmedlingen bör läggas ned i sin nuvarande form. En ny och mindre myndighet föreslås ersätta Arbetsförmedlingen, och denna nya myndighets roll renodlas till att göra en bedömning av den arbetssökandes behov (profilering) samt till att följa upp den arbetssökandes rättigheter och de krav som ställs på denne. När det gäller matchningsfunktionen och förmedlingsverksamheten föreslås att den övertas av fristående aktörer. Dessa bör få ett helhetsansvar för sina arbetssökande och för att dessa får rätt insatser. Förmedlingsaktörerna bör ersättas efter hur väl de får arbetssökande i varaktig sysselsättning. har alltså, inom ramen för allianssamarbetet, fått igenom långtgående förslag för att förbättra den statliga arbetsförmedlingen. Internationella och nationella exempel Internationella erfarenheter visar att oberoende, ideella eller privata lösningar har förutsättningar att ge bättre resultat och leda till fler förmedlade jobb, givet rätt styrmedel. Det kanske mest välkända internationella exemplet på en arbetsförmedlarpeng återfinns i . [42] Där placeras arbetssökande i olika kategorier, beroende på hur långt från arbetsmarknaden de bedöms stå. Fristående förmedlare ges sedan en ersättning, som bygger på denna kategorisering och som till stor del är prestationsbaserad. De arbetssökande kan välja mellan olika regionala förmedlare. Förmedlingsaktörerna utvärderas kontinuerligt och ges betyg som underlättar vid framtida upphandlingar och bidrar till ökad information om olika aktörers effektivitet. system har varit en bidragande orsak till att arbetslösheten där mer än halverats och att kostnaderna för arbetsförmedling minskat. Systemet har också gradvis fått brett stöd från hela det politiska spektrumet. Även i har liknande system införts lokalt, med mycket goda resultat. Det kanske mest välkända exemplet finns i . De metoder som används av trygghetsorganisationerna (TSL och TRR) har också stora likheter med en arbetsförmedlarpeng och har också uppvisat goda resultat. finns avskräckande exempel i , där upphandling av begränsade tjänster och/eller en alltför liten resultatbaserad del i ersättningen lett till att arbetssökande placeras i otillräckliga och ineffektiva insatser som ersättning utgått till anordnaren. Detta har exempelvis varit ett problem i etableringsuppdraget för nyanlända. Det är därför avgörande att incitamenten är rätt och att ersättning till anordnaren baseras på resultat. förslag innebär att alla arbetsmarknadspolitiska program, exklusive anställningsstöd, för personer utan funktionsnedsättning utgår och i stället ersätts med en arbetsförmedlarpeng. Den som är arbetslös kommer fortfarande att behöva skriva in sig på Arbetsförmedlingen för att få arbetslöshetsersättning men kommer sedan att hänvisas till fristående ideella och privata aktörer för att få hjälp att komma i arbete. Ersättningen för att få en person i jobb kommer att variera baserat på den arbetssökandes förutsättningar. Den arbetssökandes förutsättningar kommer att graderas på en skala och baseras på Arbetsförmedlingens bedömningsstöd. Ersättningen ska bl.a. baseras på den sökandes utbildning, historia på arbetsmarknaden, ålder, tid i arbetslöshet och hälsa. Detta är viktigt för att arbetsförmedlare inte ska sålla bland de arbetssökande utan att störst insats går till de med störst behov. En stor grupp av de som är arbetslösa får jobb utan hjälp , och arbetsförmedlarpengen kommer därför att rikta sig till de personer som befinner sig i en svårare situation. Systemet ska enbart vara öppet för företag och organisationer med dokumenterad förmåga att förmedla jobb och handleda personer i behov av stöd. Arbetsförmedlarpengen kommer enbart att betalas ut vid anställning, och kommer att betalas ut i etapper över en tvåårstid. Det uppmuntrar till långsiktighet och resultat. Den som inte lyckas förmedla ett långvarigt jobb kommer alltså få mycket lite betalt. Genom att fördela ut betalningen blir det omöjligt att få del av ersättningen med hjälp av kortvariga och oseriösa anställningar. Arbetsförmedlarna ges i stället incitament att fortsätta att stötta sina klienter och få dem att lyckas på . pengbaserade system har visat på behovet av att ställa hårda krav på företagen och vikten av tydligt definierade uppgifter. Arbetsförmedlarna ska enbart jobba med insatser i syfte att få folk i arbete. För att styra förmedlarna mot kvalitet bör deras förmåga att få arbetssökande i jobb utvärderas kontinuerligt och redovisas i en offentlig rankning. Detta behövs för att synliggöra och underlätta för arbetssökande och arbetsgivare att välja och välja bort. Arbetsförmedlingen ansvarar för att certifiera de fristående arbetsförmedlarna. Lågpresterande och oseriösa aktörer bör kontinuerligt ratas under certifieringsprocessen och sorteras bort. Genom att släppa in nya krafter kan dessa specialisera och anpassa sig bättre till de arbetssökandes och arbetsgivarnas behov. Nya aktörer får möjlighet att vinna både arbetssökandes och arbetsgivares förtroende. Framgångsrika arbetsförmedlare hos dagens Arbetsförmedling får möjligheter att utvecklas hos nya förmedlare, eller att själva driva förmedling. Den kontrollerande funktionen hos myndigheten och den arbetsförmedlande rollen hos arbetsförmedlarna skiljs åt, så att uppdragen blir mer renodlade. föreslår att reformen genomförs . Arbetsmarknadsutbildningarna samt vissa andra, av regeringen införda, åtgärder avskaffas från och med . De som redan befinner sig i övriga arbetsmarknadspolitiska program bör dock ha möjlighet att slutföra dem. Dessa arbetsmarknadsåtgärder fasas därför ut . Åtgärder som riktar sig till personer med nedsatt arbetsförmåga behålls. Vissa subventionerade anställningar behålls, men reformeras i enlighet med vad som redogörs för nedan. Arbetsförmedlingens roll som matchningsaktör fasas ut över införandeperioden. Tillsammans med avskaffade åtgärder frigör detta resurser som kan finansiera arbetsförmedlarpengen. som Arbetsförmedlingens matchningsroll börjar fasas ut inleds också arbetet med certifiering av privata aktörer. Färre och enklare subventionerade anställningar Syftet med anställningsstöd är att kompensera för vissa arbetssökandes lägre och/eller osäkra produktivitet. Subventionerade anställningars effektivitet varierar beroende på utformning. Ett generellt mönster är dock att subventionerade anställningar som riktas till personer som står långt från arbetsmarknaden är mer effektiva. [43] De flesta subventionerade anställningar har dock ganska höga undanträngningseffekter, i bemärkelsen att jobben som skapas i många fall hade tillkommit även utan subvention. [44] Användningen av, och kostnaden för, anställningsstöden är omfattande, varför det är av största vikt att de utformas på ett rimligt och kostnadseffektivt sätt. har länge förordat att antalet stöd ska minska och att reglerna för stöden ska harmoniseras. Regeringen tog, sent omsider, steg i rätt riktning genom att slå ihop ett antal stöd till de nya introduktionsjobben. Mer finns dock att göra för att säkerställa att stöden blir effektivare och billigare. Problem med dagens anställningsstöd Det har funnits ett antal problem med anställningsstöden. För det första har antalet stöd varit stort, vilket har bidragit till att kännedomen om stöden är låg bland företagen. [45] För det andra har stöden upplevts som krångliga av företagare. För det tredje har det ställts för långtgående krav på samordning med fackföreningsrörelsen. För det fjärde har stöden varit för kortsiktiga. Och för det femte har det funnits tecken på att väldigt fokuserade stödformer riskerar att stigmatisera de personer som är berättigade till stöden. Utgångspunkter för reformer av anställningsstöden strävar efter ett system med anställningsstöd som präglas av följande: Det kräver att antalet stödformer minskar och att stöden görs så enkla och enhetliga som möjligt. Kraven på administration och liknande måste hållas till ett minimum. Störst stöd ska ges till de som behöver det mest. Arbetsmarknadspolitiken i allmänhet, och anställningsstöden i synnerhet, tar stora resurser i anspråk. Det är resurser med en hög alternativkostnad; varje krona som läggs på anställningsstöd är en krona som hade kunnat läggas på en sysselsättningsfrämjande skattesänkning. Kostnaderna för arbetsmarknadspolitiken måste minska. Brygga till reguljär sysselsättning. Stöden ska, såväl för den anställde som för företagaren, vara utformade så att de underlättar övergången från arbetslöshet till reguljär sysselsättning. Nya gemensamma regler för alla anställningsstöd I syfte att göra anställningsstöden enklare för arbetssökande, arbetsgivare och Arbetsförmedlingen är det viktigt att förstå att systemen i hög grad präglas av likvärdighet. En basplatta av gemensamma regler, som gäller alla anställningsstöd, är därför viktig. Lönetaket inom anställningsstöden bör sättas till . Ett lågt och enhetligt lönetak gör att subventionen främst riktar sig till personer med låg lön, vilka kan antas stå längst från arbetsmarknaden. På så sätt bidrar ett lågt och enhetligt lönetak till målet om träffsäkerhet. Ett gemensamt lönetak gör också av anställningsstöd enklare att överblicka. Det bidrar således också till målet om enkelhet. Genom att inte subventionera höga löner kan också kostnaderna hållas nere. Även målet om kostnadseffektivitet gynnas alltså av förslaget. Värt att notera är att tidigare sänkningar av lönetaket för nystartsjobb inte bedömts ha lett till färre jobb, men haft en något dämpande effekt på lönerna. [47] Den sänkning som nu föreslår är större, men skulle volymerna påverkas är det bättre att motverka detta genom höjd subventionsgrad än genom att subventionera höga löner. Förslaget innebär, precis som dagens regelverk, att löner utöver lönetaket tillåts. Lönetaket innebär enbart att den del av lönen som överstiger taket inte subventioneras. Krav på lön – inte villkor Nystartsjobb beviljades tills om lön lämnades enligt kollektivavtal eller var likvärdig med lön enligt kollektivavtal i branschen. Regeringen har genomfört förändringar som gör att även andra förmåner ska lämnas enligt kollektivavtal i branschen. Dessa krav gäller också övriga anställningsstöd. Att kräva att även andra förmåner än lön lämnas i enlighet med kollektivavtal innebär att stöden blir dyrare och krångligare, inte minst för de många småföretag som saknar kollektivavtal. Att riskera att småföretag exkluderas från möjligheten att skapa jobb med hjälp av anställningsstöd är olyckligt. föreslår därför att krav enbart bör ställas på att lön utgår i enlighet med kollektivavtal i branschen. Inget krav på samråd Enligt förordning ska Arbetsförmedlingen samråda med det lokala facket innan en person anvisas till ett arbetsmarknadspolitiskt program eller insats som är förlagd på en arbetsplats. [48] Nystartsjobben definieras inte som ett arbetsmarknadspolitiskt program, varför ett sådant samråd inte behöver ske. Givet att nystartsjobben fungerar utan ett sådant samråd är det rimligt att anta att även andra stöd bör kunna fungera utan krav på samråd. I Arbetsförmedlingens faktablad kring de anställningsstöd som regleras i förordningen om särskilt anställningsstöd står explicit att en anvisning sker genom att myndigheten, arbetsgivaren och facket träffar en överenskommelse. [49] Denna typ av information kan tänkas avskräcka vissa arbetsgivare som kan uppleva att övningar av denna sort innebär ökad tidsåtgång och ökat krångel. I stället för att ställa krav på att samråd sker med facket bör Arbetsförmedlingen, om de finner det lämpligt, meddela facket att en anvisning skett, varefter fackförbundet, om de så önskar, kan inkomma med eventuella synpunkter till myndigheten. Anställningsstöd ska inte berättiga till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen När det s.k. arbetsvillkoret inom arbetslöshetsförsäkringen studeras, för att se om en person är berättigad till ersättning eller ej, räknas inte arbete som skett med hjälp av de stöd som regleras i förordningen om särskilt anställningsstöd. Det finns alltså en diskrepans mellan olika anställningsstöd. Nystartsjobb berättigar till a-kassa, medan särskilt anställningsstöd inte gör det. Denna skillnad förefaller vara svår att motivera. Skillnaden kan bl.a. väntas leda till att såväl arbetstagare som kommunala arbetsgivare försöker använda nystartsjobb i stället för andra anställningsstöd, eller till att allokeringen till program på andra sätt inte sker baserat på vilka program som kan antas vara mest effektiva. För att undvika denna typ av snedvridande effekter bör inte heller tid med nystartsjobb räknas med när arbetsvillkoret prövas. Det är rimligt, då det ökar den enskildes drivkraft att underlätta övergången från subventionerat till reguljärt arbete. Likaledes är det rimligt då subventionerade anställningar inte bidrar med finansiering till arbetslöshetsförsäkringen i lika hög grad som reguljära anställningar. Bredare och enklare nystartsjobb Nystartsjobben är den typ av subventionerade anställning som visat sig mest effektiv. Det är också det anställningsstöd som är enklast. Det är därtill en rättighet för långtidsarbetslösa, varför eventuella problem med stigmatisering till följd av snäv fokusering kan antas vara mindre. För att effektivisera systemet med anställningsstöd har föreslagit att antalet stödformer ska minska och att reglerna för de individuella stödformerna förenklas. Specifikt har föreslagit att nystartsjobben utvecklas och ersätter följande anställningsstöd: introduktionsjobb (i sin tur en sammanslagning av instegsjobb, särskilt anställningsstöd och förstärkt särskilt anställningsstöd) Fyra olika typer av subventionerade anställningar, inklusive dagens nystartsjobb, föreslås därmed bli ett, enkelt anställningsstöd. För att anpassas till en bredare målgrupp, som varit berättigad till relativt höga subventioner, krävs modifieringar av nystartsjobbens ersättningsprofil. föreslår att personer som har varit arbetslösa 1–bör berättiga till en subvention om en arbetsgivaravgift. Personer som varit arbetslösa 2–bör berättiga till en subvention om två arbetsgivaravgifter. Och personer som varit arbetslösa bör berättiga till en subvention om tre arbetsgivaravgifter. Subventionen bör sedan trappas ned med en arbetsgivaravgift , så att stödet gradvis fasas ut och övergången till reguljär sysselsättning underlättas. Regeringens förslag till förändringar Regeringen har slagit ihop instegsjobb, särskilt anställningsstöd, förstärkt särskilt anställningsstöd och traineejobben till ett nytt stöd: introduktionsjobb. höjs lönetaken i anställningsstöden och harmoniseras till . Det är glädjande att regeringen har tagit till sig av kritiken från bl.a. och föreslår en genomgripande reform av anställningsstöden. Särskilt anmärkningsvärt är att traineejobben, som Socialdemokraterna lovade skulle ge 32 000 ungdomar jobb, bara har lett till några hundra jobb och att programmet därför skrotas. Det finns drag i regeringens reform som liknar det som har föreslagit. Antalet stöd minskar som regelverken, exempelvis avseende lönetak, harmoniseras. Det är dock tveksamt om det är en god idé att slå ihop de aktuella stöden till ett nytt stöd, givet att det redan finns ett relativt välfungerande stödsystem: nystartsjobb. bedömer behovet av ytterligare ett nytt anställningsstöd som mycket begränsat. Regeringen genomför heller inte de regelförenklingar som krävs för att stöden ska bli mer attraktiva för arbetsgivare. Tvärtom, regeringen ökade exempelvis regelbördan för nystartsjobb , något som kan antas ha bidragit till att antalet nystartsjobb har minskat mellan och samma månad . Diagram 20 Antalet nystartsjobb Källa: Arbetsförmedlingen (2018b). Regeringen föreslår också högre lönetak än , vilket innebär att stödandelen blir högre för människor med högre inkomster. Det gör stöden mindre träffsäkra jämfört med förslag. Sammantaget innebär regeringens förändringar förvisso en förbättring jämfört med tidigare system, men är det otillräckligt för att på allvar förenkla och effektivisera systemet med anställningsstöd. Socialdemokraterna lovade inför valet att 20 000 extratjänster skulle skapas. Inledningsvis var framväxten av dessa åtgärder en besvikelse. I syfte att öka volymerna av extratjänster har regeringen genomfört ett antal, i vissa fall olyckliga, förändringar av regelverket.