ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H5024054 · 2018-04-04 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:127 Återinförande av skattereduktion för fackföreningsavgift ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för likvärdiga regler för avdragsrätt för medlemsavgifter för såväl arbetstagare som arbetsgivare och tillkännager detta för regeringen. En grundläggande regel i dagens lagstiftning är att föreningsavgifter inte är avdragsgilla för någon. Detta förhållande bör inte ändras, såvida man inte ändrar regeln för alla och gör alla medlemsavgifter i föreningar på arbetsmarknaden avdragsgilla. De av regeringen föreslagna ändringarna avseende avdragsrätten för medlemsavgifter i fackföreningar för anställda är ensidiga och skapar därigenom skattemässiga olikheter som beror på vilken gruppering en person tillhör. Det är inte att leva upp till ens rimliga krav på likabehandling som är en bärande princip i svensk rättstillämpning. Det har i vart fall varit det fram till . Med den aktuella lagändringen skapar regeringen nya orättvisor, vilket inte finns med i regeringens mål för skattepolitiken och således borde en sådan lagstiftning inte läggas på bord. Tvärtemot vad regeringen själv skriver i propositionen – ”I denna proposition föreslås att en skattereduktion för fackföreningsavgift återinförs i syfte att värna den svenska modellen på arbetsmarknaden” – blir resultatet att man skapar nya orättvisor på arbetsmarknaden, eftersom arbetsgivaren inte får göra avdrag för sina medlemsavgifter i sina respektive arbetsgivarorganisationer. För att upprätthålla en god ordning på arbetsmarknaden och för att upprätthålla en väl avvägd rättspraxis, bör avdragsrätten för medlemsavgifter i arbetsmarknadens organisationer inte skilja sig mellan arbetsgivare och arbetstagare. Regeringen bör därför återkomma med ett förslag till lagstiftning som innebär att även arbetsgivares medlemsavgifter i intresseorganisationer blir avdragsgilla. Alternativet måste bli att avstå från ändring av avdragsrätten i ideella föreningar över huvud taget. I båda fallen måste den aktuella propositionen avslås.
mot · H5024056 · 2018-04-04 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:151 En generell rätt till avtalssamverkan ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör göra en uppföljning och utvärdering av tillämpningen av den nya bestämmelsen om avtalssamverkan, särskilt för att ta reda på om kommuner eller landsting lämnar anbud i andra kommuners eller landstings upphandlingar, och tillkännager detta för regeringen. Vi står i princip bakom förslaget i propositionen om en generell bestämmelse om avtalssamverkan. I slutbetänkande En generell rätt till avtalssamverkan (SOU 2017:77) anges att utredningens förslag i och för sig öppnar upp för kommuner att lämna anbud i offentliga upphandlingar som genomförs av andra kommuner och att detta skulle kunna leda till en konkurrenssnedvridning i sådana situationer (s. 180 och 189 ff.) Utredningen understryker att syftet med bestämmelsen inte är att kommuner och landsting ska kunna lämna anbud i andra kommuners och landstings upphandlingar. Att detta inte är syftet framhålls även i propositionen (2017/18:151 s. 67). Det finns dock inte något uttryckligt förbud i den nya lagstiftningen mot sådan anbudsgivning, vilket innebär att det finns en risk för att kommuner eller landsting trots sagda förarbetsuttalanden väljer att lämna anbud i andra kommuners eller landstings upphandlingar. Det vore olyckligt. Därför är det viktigt att regeringen gör en uppföljning och utvärdering av de nya reglerna för att ta reda på om kommuner eller landsting missbrukar den nya bestämmelsen genom att lämna anbud i andra kommuners eller landstings upphandlingar. Denna uppföljning bör inledas efter bestämmelsernas ikraftträdande, för att det ska vara möjligt för regeringen och att ingripa snabbt om det visar sig att reglerna missbrukas. Det bör dock också göras en uppföljning när reglerna varit i kraft , för att se dels om de haft avsedd effekt, dels om det har förekommit missbruk. Dag Klackenberg (M)
mot · H5024057 · 2018-04-04 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:106 Förenklat beslutsfattande om hemtjänst för äldre ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en lämplig myndighet bör ta fram nationella riktlinjer för ett förenklat beslutsfattande om hemtjänst för äldre och tillkännager detta för regeringen. Vi ställer oss bakom intentionerna i propositionen – att bidra till ökat självbestämmande och ökad delaktighet för den äldre personen avseende de insatser som ges samt att insatserna ska vara individuellt anpassade och utgå från den äldres unika behov. Vi delar också synen i propositionen om att bistånd till äldre ska ges på ett så enkelt och resurseffektivt sätt som möjligt. Det innebär bl.a. att kommunen inte ska behöva lägga resurser på onödig administration. För den äldre kan det handla om att mötet med kommunen inte ska upplevas som invecklat, utdraget och integritetskränkande. Ett enkelt och lättillgängligt förfarande kan också bidra till att den äldre inte drar sig för att kontakta kommunen när det väl är dags att ta steget till att be om hjälp och stöd. Möjligheten att erbjuda vissa insatser till äldre utan föregående individuell behovsbedömning kan vara ett sätt att uppnå detta. Vi delar och Statskontorets bedömning om att det finns risker med lagförslaget som kan leda till omotiverade ökade regionala skillnader och att den enskildes rätt till insatser kan komma att variera beroende på var i landet han eller hon bor, detta mot bakgrund av att det blir upp till kommunerna att själva avgöra om någon förenklad modell ska införas i kommunen eller inte och i så fall vilka insatser och för vilka kommuninvånare. De kommunala riktlinjernas olika utformning kan leda till varierande beslut mellan olika kommuner som de tar sikte på att hålla nere utgifterna. Studier visar att lokala riktlinjer bidrar till att styra resursåtgången inom äldreomsorgen. Det gäller särskilt i samband med besparingskrav riktade mot verksamheterna. För att få en mer jämlik äldreomsorg och för att minska de regionala skillnaderna bör en lämplig myndighet ta fram nationella riktlinjer om förenklat beslutfattande om hemtjänst för äldre, riktlinjer om vilka insatser som är lämpliga att tillhandahålla utan föregående behovsbedömning och för vilken målgrupp. Dessa riktlinjer ska vara vägledande för kommunerna och ha fokus på en jämlik och jämställd äldreomsorg. Per Ramhorn (SD)
mot · H5024058 · 2018-04-04 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:157 Kvalitet och säkerhet på apoteksmarknaden avslår förslaget om att begränsa etableringen av apoteksombud. För är det viktigt med en säker, effektiv och jämlik läkemedelsförsörjning och en apoteksmarknad med god tillgänglighet och service. Vi ställer oss därför positiva till förslagen om att utveckla tillsynen på apoteksmarknaden och att förtydliga apotekens grunduppdrag i form av tre uttalade huvuduppdrag. Vi ställer oss även bakom att man förtydligar i lagen om handel med läkemedel i fråga om apotekens tillhandahållandeskyldighet och partihandlarnas leveransskyldighet. delar flera remissinstansers åsikter och avstyrker förslaget om att införa en geografisk begränsning för etableringen av apoteksombud. Som utredningen påpekar är risken liten att apoteksombuden skulle konkurrera ut öppenvårdsapotek eller påverka etableringen av nya apotek. Argumenten för att förhindra etableringen av apoteksombud kan också användas mot ökad e-handel med läkemedel. Som utredningen påpekar är e-handel ett värdefullt komplement till fysiska apotek genom att tillgängligheten till läkemedel i vissa fall förbättras. Det gäller också för apoteksombud. Därför avstyrker vi förslaget om att begränsa etableringen av apoteksombud. Per Ramhorn (SD)
mot · H5024061 · 2018-04-04 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:180 Svenskt deltagande i stabiliseringsinsats i ställer sig bakom det som anförs i motionen om konkreta mål för internationella militära insatser som går att följa upp och utvärdera och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att vid ett avslutande av insatsen så tidigt och så tydligt som möjligt underrättar andra aktörer i insatsen, och detta tillkännager för regeringen. Liberalerna ställer sig bakom den av regeringen föreslagna förlängningen av svensk, väpnad trupp i den av FN ledda insatsen Minusma. Under har Liberalerna efterlyst konkreta mål för uppföljning och utvärdering av deltagande i militära internationella insatser. har också tillkännagivit för regeringen att sådana mål bör uppställas. I propositionen om förlängning av deltagandet i Minusma har vissa insatser gjorts av regeringen för att försöka formulera någon form av mål för den svenska insatsen. Dessa är dock så övergripande och obestämda att de inte i någon verklig mening kan ligga till grund för uppföljning och utvärdering. deltagande i internationella militära insatser är förenat med stora kostnader. Det gäller såväl slitage och risker för utsänd personal som miljarder skattekronor. Att då sakna verktyg för att mäta om en insats är effektiv eller utvecklas i önskad riktning framstår inte som försvarligt. Det försvårar förankringen av våra insatser hos det svenska folket och omöjliggör en rationell styrning av politikområdet. Det ska framhållas att uppföljning och utvärdering inte heller fungerat bra under tidigare regeringar, men det är inget skäl för att nu fortsätta underlåtenheten. Enligt Liberalerna har regeringen inte i och med denna proposition fullgjort det som givit till känna om konkreta mål för insatsen som går att följa upp och utvärdera. I propositionen skriver regeringen att om ska fortsätta sitt deltagande i Minusma efter den nu aktuella förlängningen kräver detta en ändrad inriktning på det svenska bidraget. Formuleringen kan inte tolkas på annat sätt än att regeringen överväger att avbryta det svenska deltagandet. Om regeringen har sådana avsikter anser Liberalerna att både FN och de partner har i så tidigt och så tydligt som möjligt ska underrättas om detta. I nuvarande omvärldsläge är det fullt rimligt att militära förband prioriteras för nationell beredskap, men det är av utomordentlig vikt att ett avslut av den svenska insatsen inte kommer överraskande eller blir till svåra problem för andra aktörer.
mot · H5024062 · 2018-04-04 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:176 Utökade möjligheter till arbetsplatsinspektioner antar förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) med den ändringen att 9 kap. 14 § andra stycket utgår. Regeringen föreslår i propositionen att får utökade möjligheter att genomföra inspektioner på arbetsplatser för att kontrollera att arbetsgivare inte har anställda som saknar rätt att vistas eller arbeta i . Arbetsplatsinspektionerna ska begränsas till branscher där har bedömt att det finns en särskild risk för sådana anställningar. Inspektioner får endast genomföras inom verksamhetssektorer som är identifierade som risksektorer i enlighet med artikel 14 i och rådets direktiv /52/EG av om minimistandarder för sanktioner och åtgärder mot arbetsgivare för tredjelandsmedborgare som vistas olagligt, det s.k. sanktionsdirektivet. välkomnar regeringens ambition om att utöka möjligheterna till arbetsplatsinspektioner. Det är ett stort steg i rätt riktning för att komma åt problematiken med utlänningar som vistas eller arbetar illegalt i såväl som de arbetsgivare vilka utnyttjar illegal arbetskraft. har dock några invändningar. I och med att föreslås förhålla sig till är de inte fria att själva bestämma inom vilka sektorer inspektioner får genomföras. Maktförskjutningen inom en sådan här stor fråga från till EU är oroväckande och värd att uppmärksamma. En annan invändning rör det faktum att förslaget över huvud taget begränsar möjligheten till arbetsplatsinspektioner branschmässigt. påpekar att det skickar märkliga signaler till de övriga branscherna om pekar ut enskilda branscher som oseriösa och under utökade kontroller. Vi vill poängtera att detta ger oseriösa arbetsgivare möjlighet att skifta bransch. Branschuppdelningen riskerar vidare att ta onödig byråkratisk tid inom som måste avvakta med inspektioner tills branscher valts ut. riskeras att vissa arbetsgivare missas om kravet på att identifiera hela branscher kvarstår, i stället för att kunna göra inspektioner utefter uppkommen misstanke. I vår mening bör polisen kunna allokera sina resurser optimalt utan att fatta förhandsbeslut om var detta bör ske. Mellansteget med branschidentifieringar bör därför avskaffas.
mot · H5024065 · 2018-04-04 00:00:00 — med anledning av skr. 2017/18:146 Politiken för global utveckling i genomförandet av Agenda 2030 ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genomföra en parlamentarisk översyn för att ta fram förslag till politik för global utveckling i en ny tid och tillkännager detta för regeringen. Det är bra att regeringen tydligare än tidigare försöker koppla politiken för global utveckling (PGU) till målen i Agenda . Men det krävs en tydligare fokusering utifrån den nya biståndsgrunden. Här har varje land åtagit sig Agenda 2030. har tidigare motionerat om att det finns skäl att ta ett större omtag med sikte på 2030 och utveckla en samstämmig politik för hållbar global utveckling efter antagandet av PGU. Genom att tillsätta en parlamentarisk utredning skulle en sådan översyn kunna forma ”politik för en global utveckling i en ny tid”. Det skulle uppgradera det svenska ramverket i överensstämmelse med Agenda 2030. Då kan en bred parlamentarisk förankring uppnås och långsiktigheten i arbetet stärkas. Inte minst viktigt är också att säkerställa möjligheten att följa upp mål och resultat för biståndet. Målsättningen måste vara att sträva efter att göra områden och länder biståndsoberoende efter 2030. Agenda 2030-delegationen har så sent som rekommenderat att en bred parlamentarisk förankring, företrädesvis med blocköverskridande överenskommelser, långsiktiga mål och gemensamma strategier är nödvändiga förutsättningar för denna omställning. den långsiktiga samhällsomställning som Agenda 2030 innebär måste ha en bred politisk förankring och inte vara avhängigt vilka partier som innehar regeringsmakten. Att har många nationella riksdagsbundna mål och lagstiftning som styr arbetet och bidrar till en hållbar utveckling visar på centrala roll i arbetet. Agenda 2030 och arbetet med en samlad nationell målbild måste därför förankras i . anser att en förankring inte sker genom ett eller annat seminarium eller information i utskotten. Den breda grund som skapades för PGU lades genom en parlamentarisk utredning. På samma sätt bör ett omtag nu göras så att det biståndspolitiska ramverket kan uppgraderas i överensstämmelse med Agenda 2030.
mot · H5024068 · 2018-04-04 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:157 Kvalitet och säkerhet på apoteksmarknaden ställer sig bakom det som anförs i motionen om att föreskrifter bör utformas med hänsyn till att förhållanden kan se olika ut på olika apotek och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att returrätten även bör omfatta läkemedel som kräver kylförvaring, och detta tillkännager för regeringen. I propositionen föreslår regeringen att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om expediering av förskrivningar och undantag från krav på farmaceutisk kompetens. Därmed frångår regeringen utredningens förslag om en reglering som innebär att samtliga moment i receptexpedieringen ska utföras av en farmaceut. Utredningens förslag hade stöd från många remissinstanser, som , och fackliga organisationer inom vårdområdet, men fick kritik från bl.a. och för att vara alltför långtgående. Liberalerna menar att kraven på säker och effektiv läkemedelshantering ska vara höga och tillsynen skarp. Den föreslagna regleringen innebär en möjlighet att lämna utrymme för att förhållandena kan vara olika på olika apotek. Det förutsätter dock att den eller de myndigheter som har att hantera föreskrifter och tillsyn gör detta utan alltför stor detaljreglering av hur rådgivning och expediering ska ske. Apoteken bör betraktas som en del av primärvården. Inte sällan är det till apoteken människor går för att få råd vid olika besvär, inte bara för utlämning eller utbyte av läkemedel. Det är då viktigt att den som ger råd har erforderlig kompetens. Det är också en fördel om råden har samordnats med de råd som ges vid vårdcentralerna. Här anser Liberalerna att det är viktigt med ett nära samarbete mellan primärvården och apoteksaktörerna i närområdet, så att de tillsammans ska kunna bidra till en säker och effektiv läkemedelsanvändning. Returrätt för läkemedel som kräver kylförvaring Som regeringen konstaterar i propositionen torde en utökad returrätt ha en positiv inverkan på apotekens möjlighet att direktexpediera läkemedel. Detta gäller naturligtvis även de läkemedel som kräver kylförvaring, även om det innebär vissa praktiska utmaningar att ordna returer där en obruten kylkedja kan garanteras. Även om det är en liten andel av läkemedlen som kräver kylförvaring, har dessa ett högt pris. Utredningen föreslog att returrätten bör gälla även kylvaror under förutsättning att apoteken har rutiner som säkerställer en obruten kylkedja. Vi delar utredningens uppfattning i denna del.
mot · H5024073 · 2018-04-04 00:00:00 — med anledning av skr. 2017/18:146 Politiken för global utveckling i genomförandet av Agenda 2030 ställer sig bakom det som anförs i motionen om att departementens handlingsplaner för genomförande av de nya globala hållbarhetsmålen bör bli offentliga och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge i uppdrag åt exempelvis Expertgruppen för biståndsanalys att kontinuerligt granska regeringens arbete med genomförandet av politiken för global utveckling (PGU) och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att politiken för global utveckling (PGU) måste utformas med tydlig inkludering av och med långsiktighet som primärt mål och tillkännager detta för regeringen. Vi vet att de globala utvecklingssträvandena gör skillnad. FN:s millenniemål om halverad världsfattigdom, förbättrad tillgång till rent vatten och bättre levnadsvillkor har uppnåtts. får allt fler pojkar och flickor möjlighet att gå i skolan. Men i en värld där många alltjämt lider svårt av ofrihet och fattigdom kan vi inte luta oss tillbaka. Vi varken kan eller får vara nöjda med att nästan 1 miljard människor går hungriga, eller att de universella, okränkbara och odelbara mänskliga fri- och rättigheterna på många håll alltjämt endast är en lyx vigd åt ett utvalt fåtal. För varje mun som mättas, för varje kvinna som kommer in på arbetsmarknaden, för varje individ som tillåts tänka, skriva, tala, rösta och tillbe fritt blir chanserna till utveckling större. menar att hållbar utveckling, fattigdomsbekämpning och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna hänger samman. politik för global utveckling (PGU) i kombination med Agenda 2030 sätter ramarna och ambitionsnivån för vårt bidrag till en rättvis och hållbar global utveckling. Det svenska utvecklingssamarbetet är ett viktigt redskap i dessa strävanden, men det är viktigt att poängtera att PGU inte primärt handlar om bistånd, utan om att alla politikområden inom ramen för sina områden ska bidra till en rättvis och hållbar global utveckling. Därför är det välkommet att regeringen utsett PGU-ansvariga på samtliga departement och att varje departement tar fram handlingsplaner för arbetet med PGU kopplat till Agenda 2030. har betonat vikten av att dessa handlingsplaner blir offentliga så att regeringens arbete med PGU kan granskas. Det är av största vikt att har en betydande roll i arbetet med PGU. Politiken måste vara långsiktig och hålla över olika regeringar. Regeringen bör också organisera arbetet med PGU på ett sådant sätt att det i slutändan inte är departementens särintressen som styr när en fråga ska avgöras. vill också att exempelvis Expertgruppen för biståndsanalys () fortlöpande granskar regeringens arbete med genomförandet av PGU. Skånberg (KD)
mot · H5024074 · 2018-04-04 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:195 Läsa, skriva, räkna – en garanti för tidiga stödinsatser avslår proposition 2017/18:195 Läsa, skriva, räkna – en garanti för tidiga stödinsatser. Regeringens nya reformerade förslag är bättre än det första förslaget och innebär sannolikt mindre administration än vad proposition 2017/18:18 skulle ha inneburit för skolans personal. Risken för att en dubbelreglering föreligger måste också anses ha minskat. Faktum kvarstår ändå att nödvändig lagstiftning redan finns på plats. Dessutom fattas det specialpedagoger för att genomföra förslaget. är det rimligt att omfördela en del av de specialpedagogiska resurserna från högre årskurser till lägre årskurser, men det bör ske etappvis och ska vara en genomtänkt strategi. Remissinstanser påpekar också risken att specialpedagoger kommer att arbeta med fel saker om detta förslag genomförs. En bestämmelse om att behovet av särskilt stöd även ska utredas om eleven uppvisar andra svårigheter i sin skolsituation har tagits bort i 3 kap. 8 § utan förklaring. påpekar återigen att förslaget är benämnt garanti fast det i själva verket handlar om en arbetsgång, vilket gör att det inte handlar om en garanti i egentlig mening. Propositionen beskriver ganska ingående den nedåtgående spiral visat i alla de internationella undersökningar där vi mätt våra skolprestationer med andra länder. I grunden handlar detta dock om att vi måste få ett betydligt lugnare klassrumsklimat och en ökad färdighetsträning i de lägre årskurserna avseende läsning, skrivning och matematik. En ökad färdighetsträning skulle sannolikt minska behovet av stödåtgärder; detta tillsammans med ett lugnare klassrumsklimat skulle göra att mängden stödåtgärder och behovet av specialpedagoger skulle minska avsevärt. Att vi därefter omfördelar de specialpedagogiska insatserna från senare år till tidiga år är både klokt och konstruktivt. Regeringen skriver själv att fungerar inte läsningen så hämmar det utvecklingen i övriga skolämnen, just därför behövs en betydligt ökad mängd färdighetsträning i de lägre årskurserna.