ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H5024075 · 2018-04-04 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:127 Återinförande av skattereduktion för fackföreningsavgift avslår proposition 2017/18:127 Återinförande av skattereduktion för fackföreningsavgift. ställer sig bakom det som anförs i motionen om förbättringar i arbetslöshetsförsäkringen och tillkännager detta för regeringen. Den svenska modellen innebär inte bara att styrkeförhållandena mellan arbetsgivare och arbetstagare bör vara någorlunda jämna. Den innebär även en upprätthållen princip om neutralitet och likvärdighet mellan olika organisationer. menar därför att det finns mer angelägna åtgärder att vidta för att förbättra villkoren för löntagare i . En av dessa är förbättringar inom arbetslöshetsförsäkringen. Det svenska systemet som tillämpas när det gäller arbetslöshetsförsäkringar är sådant att de som jobbar och betalar skatt finansierar a-kassans kostnader till . Sedan väljer varje enskild person frivilligt att vara del av ett fackförbund och del av en a-kassa och betalar dess avgifter. Avgiften till a-kassan är alltså egen finansiering men utgör endast en liten mindre del i finansieringen av a-kassan. Vi har alla därför varit med och bidragit till finansieringen av a-kassan. Men vissa väljer dock att inte betala avgiften och har därmed inte rätt till a-kassa. Det kan bero på olika orsaker – man kanske inte anser att man har råd, kanske inte har så bra syn på fackföreningen, kanske inte vill vara delaktig i ett politiskt parti, kanske inte är så välvilligt inställd till just det facket som driver ens egen a-kassa. Problemet är dock att de som är i störst behov oftast är de som inte betalar avgiften till a-kassan. Socialdemokraterna, som en gång har utformat regelverket, vill alltså ha ett system där låginkomsttagare som inte anser sig ha råd men som kanske har störst behov av att ha tillgång till a-kassan inte får del av försäkringen. De menar också att det blivit svårare för facket att rekrytera medlemmar och föreslår en skattereduktion som lösning. Dock blir det uppenbart att man ser fackets behov av att rekrytera medlemmar som viktigare än att de minst bemedlade ska ha en trygghet vid arbetslöshet. Om få vill bli medlemmar i a-kassan så kanske fackförbunden i stället behöver fundera på produktens kvalitet. menar i stället att det krävs också en ordentlig reform och förstärkning av arbetslöshetsförsäkringen. Arbetslöshetsförsäkringen är så pass central för både arbetaren och arbetsmarknaden att den bör betraktas som en del av de generella socialförsäkringssystemen. Det innebär att a-kassan bör flyttas till och att den bör vara helt skattefinansierad. Arbetslöshetsförsäkringen ska administreras centralt i stället för att ligga på entreprenad hos fackförbund, och det faktiska försäkringsskyddet bör förstärkas. vill även att taket i a-kassan höjs kraftigt till per dag , för att därefter minska till per dag. vill således att även den s.k. finansieringsavgiften samt övriga administrativa avgifter, utöver själva arbetslöshetsavgiften, avskaffas och tas över av staten, vilket får till följd att medlemskap i en arbetslöshetskassa blir helt och hållet avgiftsfritt.
mot · H5024077 · 2018-04-05 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:194 Fler nyanlända ska uppnå behörighet till gymnasieskolan och kvaliteten i förskola och fritidshem ska stärkas avslår proposition 2017/18:194 i den del som gäller att den som leder det pedagogiska arbetet vid en förskoleenhet ska benämnas rektor och att han eller hon ska omfattas av krav på en obligatorisk befattningsutbildning som motsvarar dagens befattningsutbildning för rektorer. Regeringen har i proposition 2017/18:194 föreslagit att den som leder och samordnar det pedagogiska arbetet vid en förskoleenhet ska benämnas rektor. Vi anser att begreppet förskolechef är väl inarbetat och tydliggör uppdragets särart. Förskolans och skolans verksamheter regleras på olika sätt i skollagen och styrs av två helt olika läroplaner. Precis som flera remissinstanser påpekar riskerar det att skapa otydlighet, och det är viktigt att regelverket inte anpassas på ett sådant sätt att förskolans särart och uppdrag blir otydligt. Om samma titel används för två helt olika verksamheter där den ena lyder under skolplikten och den andra är frivillig finns det risk för att de olika ansvarsområdena som förskolechef respektive rektor blandas samman, inte minst när det gäller skollagens krav på särskilt stöd. Det är också så att det är olika legitimationer som ligger till grund för behörighet i de olika verksamheterna. Därutöver är det så att benämningen rektor är förknippad med den myndighetsutövning och det ansvar att fatta beslut rörande enskilda elever som en rektor i skolan har och som inte bör blandas ihop med de andra befogenheter en förskolechef har eller inte har i jämförelse med en rektor. är det också viktigt och påpeka att många av förskolorna drivs som mindre enheter, vilket gör att de inte lämpar sig att ledas av personer som benämns rektor. Det gäller inte minst de fristående förskolorna. De allra flesta företag som driver fristående förskolor är små; över hälften har färre än 10 anställda, närmare 8 av 10 har färre än 20 anställda och 9 av 10 har färre än 50 anställda. Särskilt tydligt gäller det de förskolor som har en alternativ pedagogik och som drivs som en ekonomisk förening i t.ex. ett föräldrakooperativ. Regeringen har också förslagit att förskolecheferna med anledning av att de benämns rektorer ska omfattas av krav på att gå en obligatorisk befattningsutbildning och att den ska omfatta de 30 högskolepoäng som dagens befattningsutbildning för rektor omfattar, dvs. Vi anser att argumenten för att bibehålla den nuvarande ordningen där befattning och befattningsutbildning skiljer sig åt är starka. Det är två helt olika verksamheter som lyder under olika lagstiftning och läroplaner, och omfattningen av verksamheten skiljer sig åt inte minst när det gäller storleken på enheterna och rektorernas respektive förskolechefernas befogenheter. Det är därför inte rimligt att kräva att förskolechefer omfattas av samma befattningsutbildning och krav.
mot · H5024078 · 2018-04-05 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:197 Fler bygglovsbefriade åtgärder ställer sig bakom det som anförs i motionen om bygglovsbefrielse för altaner och tillkännager detta för regeringen. Plan- och byggreglerna behöver förenklas, och fler enkla åtgärder ska kunna genomföras utan bygglov. Alliansregeringen påbörjade ett brett arbete för regelförenkling, och under innevarande mandatperiod har Liberalerna medverkat till ett antal tillkännagivanden i samma riktning. I den nu aktuella propositionen föreslås att det inte ska krävas bygglov för att på en byggnad inom ett detaljplanelagt område montera solcellspaneler och solfångare som följer byggnadens form, något som Liberalerna välkomnar och har arbetat för. Propositionen berör även frågan om bygglovsbefrielse för altaner. Med anledning av tillkännagivanden i har haft i uppdrag att utreda undantag från krav på bygglov för bl.a. altaner. Uppdraget delredovisades och ska slutredovisas . I delredovisningen lägger fram ett konkret förslag till bygglovsbefrielse för bygge av altaner inom ramen för vissa mått. konstaterar att vissa frågor återstår att utreda, t.ex. huruvida sådana altanbyggen ska kräva anmälan. Likaså pekar på vissa juridiska komplikationer som kan skapa omotiverade skillnader mellan sådana altaner som redan är bygglovsfria enligt huvudregeln i 9 kap. 2 § PBL och sådana altaner som blir bygglovsbefriade enligt förslag till undantagsregel. har i denna del mötts av blandade remissynpunkter, och regeringen skriver i propositionen att frågan bereds vidare. Liberalerna vill därför framhålla att målet måste förbli att åstadkomma en ändamålsenlig befrielse från bygglov för vanliga altaner. I den mån juridiska oklarheter återstår att utreda ifrågasätter Liberalerna inte att frågan analyseras vidare, men processen ska inte dras i långbänk och resultatet får inte bli att dagens regelverk lämnas oförändrat. För skärmtak, murar och plank vid skyddade uteplatser finns redan undantag i från kravet på bygglov. Det framstår då som omotiverat att det vid samma uteplatser däremot krävs bygglov även för den allra enklaste altan.
mot · H5024079 · 2018-04-05 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:193 Kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar ställer sig bakom det som anförs i motionen om att följa upp och utvärdera tillämpningen av EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar och tillkännager detta för regeringen. I proposition 2017/18:193 Kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar föreslår regeringen en ny lag med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till och rådets förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv /20/EG. Syftet med EU-förordningen är att förenkla processen för att bevilja tillstånd för kliniska läkemedelsprövningar inom EU. Det handlar om att tillstånden ska kunna ges fortare jämfört med och att prövning inte ska behöva göras i alla medlemsstater. Detta är en vällovlig ambition som kan skynda på framtagandet av nya läkemedel. Enligt EU-förordningen ska kliniska läkemedelsprövningar föregås av en vetenskaplig och etisk granskning. Enligt regeringens proposition ska den etiska granskningen genomföras av den nya som ska inleda sitt arbete medan den vetenskapliga granskningen ska genomföras av . Jämfört med dagens etikprövning innebär tillämpningen av EU-förordningen i att fler moment införs i beslutsprocessen, vilka ska utföras inom snävare tidsramar. kommer kontakterna mellan etikprövningskommittéerna och att behöva vara tätare. Detta nya arbetssätt, i kombination med omorganiseringen av de tidigare etikprövningsnämnderna som blir del i en ny myndighet , ställer stora krav på att myndigheterna gemensamt arbetar fram strukturer som både säkerställer EU-förordningens krav och som fullgör syftet med EU-förordningen, dvs. en snabbare tillståndshantering av kliniska läkemedelsprövningar. Allianspartierna välkomnar därför att regeringen redan innan förordningen har trätt i kraft har gett och de regionala etikprövningsnämnderna ett uppdrag att utveckla sådana samarbetsformer som ska underlätta tillståndshanteringen. Likt allianspartiernas synpunkter kring den nya i motion 2017/18:3946 med anledning av proposition 2017/18:45 En ny organisation för etikprövning av forskning som avser människor, är det av största vikt att även tillämpningen av EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar följs upp noggrant. Inte minst är detta viktigt med anledning av ovannämnda orsaker och eftersom regeringen i propositionen också anger att regeringen inte med exakthet kan beräkna myndigheternas kommande arbetsbörda. Regeringen bör därför ge den nya och ett tydligt uppdrag att följa upp tillämpningen av EU-förordningen samt säkerställa att den nya hanteringen av tillstånd för kliniska läkemedelsprövningar som helhet också är ändamålsenlig. i (C)
mot · H5024081 · 2018-04-09 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:164 En kulturskola för framtiden – en strategi för de statliga insatserna ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör utreda hur ett statligt ansvar för utbildningen av ledare för kan utformas och tillkännager detta för regeringen. välkomnar regeringens förslag till strategi för de statliga insatserna avseende en kulturskola för framtiden. Vi står bakom de förslag som lämnas i propositionen men saknar frågan om statens ansvar för utbildningen av kulturskolechefer. Det är mycket viktigt att såväl de pedagoger som arbetar i verksamheten är utbildade och har kompetens inom sina verksamhetsområden som att de som leder hela verksamheten har eller ges möjlighet att tillägna sig erforderlig kompetens. För mindre kommuner kan exempelvis kostnaden för en utbildning motsvarande rektorsutbildning vara betungande och bidra till att frågan inte prioriteras högt. Vi vill därför att det utreds vilken roll staten ska ha för att stärka förutsättningarna för utbildning av ledare inom samt hur ett sådant ansvar konkret kan utformas. Regeringen bör utreda hur ett statligt ansvar för utbildningen av ledare för kan utformas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Nooshi Dadgostar (V)
mot · H5024086 · 2018-04-10 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:158 Ökade tillståndskrav och särskilda regler för upphandling inom välfärden ställer sig bakom det som anförs i motionen om likabehandling och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om tydligare sanktionsmöjligheter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om myndigheternas befogenheter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om tydligare krav och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma med lagförslag i enlighet med motionens intentioner och tillkännager detta för regeringen. är i grunden mycket positiva till såväl ökade som tydligare tillståndskrav vad gäller samtliga välfärdsverksamheter. En hög kvalitet i välfärden är central för medborgarna och finansieras dessutom ytterst med skattemedel, varför tydliga, rimliga och väl avvägda krav är av yttersta vikt. Dessvärre är regeringens proposition felaktigt utformad i flertalet avseenden och riskerar snarare att leda till mindre tydliga krav. Det är för vidkommande centralt att samma krav och samma villkor upprättas för samtliga aktörer inom välfärdens verksamheter. En skola som drivs av ett aktiebolag, en stiftelse, ett kooperativ eller en kommun ska samtliga utgå från samma regelverk med högt ställda krav på verksamhetens innehåll. Detta missar propositionen helt genom att undanta kommunalt drivna skolor. Det är vidare oklart hur exempelvis föräldrakooperativ påverkas av lagförslaget. Dessutom propositionen för ökad olikvärdighet eftersom det är respektive kommun som ska ansvara för själva prövningen. Det innebär att prövningen blir olika för olika kommuner och att en skola eller ett äldreboende kan anses uppfylla kraven i en kommun men att samma skola eller äldreboende inte anses göra det i en annan kommun. Det borde givetvis ytterst vara en statlig myndighet som ansvarar för prövningen. Tydliga sanktionsmöjligheter ska finnas på plats i händelse av att en aktör inte sköter sitt uppdrag, dvs. att leverera välfärd av hög kvalitet till medborgarna. Dessa måste dock vara förutsebara. Ytterst ska ansvarig myndighet kunna besluta om att återta tillståndet för att över huvud taget få bedriva verksamheten, men detta måste ske på ett rättssäkert sätt och med föregående varningar. Om ett privat aktiebolag byter vd eller styrelseordförande ska inte detta i sig – utan föregående varning – kunna leda till att verksamhetstillståndet helt sonika återkallas. Myndigheternas – i förekommande fall Skolinspektionen samt Inspektionen för vård och omsorg – uppgift ska vara att hantera tillståndsprövning samt utöva tillsyn och när behov uppstår besluta om sanktioner. Myndigheternas uppgift ska inte vara att ex officio besluta om helt nya föreskrifter, vilket propositionen föreslår. Om regelverk på olika sätt behöver ändras ska detta föregås av en diskussion i med efterföljande beslut av ledamöter, inte av myndighetstjänstemän. Regeringen bör återkomma med ett kraftigt reviderat lagförslag i enlighet med motionens intentioner. Per Ramhorn (SD)
mot · H5024088 · 2018-04-11 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:190 Reformerade stöd till personer med funktionsnedsättning avslår regeringens förslag i den del det avser upphörande av de särskilda bestämmelserna om ersättning till blinda och gravt hörselskadade i 50 kap. socialförsäkringsbalken. Regeringen har föreslagit en rad förändringar i socialförsäkringsbalken gällande stöd till personer med funktionsnedsättning. Vi kan i huvudsak ställa oss bakom regeringens föreslagna ändringar med undantag för förslaget att avskaffa de särskilda bestämmelserna om beräkning av handikappersättning för blinda och gravt hörselskadade som återfinns i 50 kap. socialförsäkringsbalken (SFB). Regelverket är konstruerat så att blinda och gravt hörselskadade är garanterade handikappersättning på en viss nivå. Regeringen vill nu avskaffa denna bestämmelse för att i stället hänvisa dessa grupper till individuella bedömningar av vilka merkostnader deras funktionsnedsättning medför. Vi menar att detta skapar en onödig byråkratisering av stödet, som det riskerar innebära försämringar för dessa grupper jämfört med hur ersättningen ser ut . Vi ser inte behovet av att blinda eller gravt hörselskadade individuellt ska behöva styrka sina omkostnader då dessa funktionsnedsättningar i hög grad generellt medför liknande behov för alla som drabbas av dem. Dagens regelverk gällande blinda och gravt hörselskadade ska alltså behållas. Detta ska ske genom att nuvarande regler gällande blinda och gravt hörselskadade i 50 kap. SFB behålls och modifieras så att bestämmelserna stämmer överens med regeringens förslag om nya nivåer av merkostnadsersättning. Detta innebär bl.a. att i stället för att av prisbasbeloppet lämnas i handikappersättning ska alltså grupperna erhålla av prisbasbeloppet i merkostnadsersättning. De bestämmelser som ska behållas och införlivas i den av regeringen föreslagna lydelsen av 50 kap. SFB är nuvarande 50 kap. 2–3 §§ SFB gällande definitioner och förklaringar av begreppen. 50 kap. 7 § SFB gällande att handikappersättning alltid lämnas till en blind eller gravt hörselskadad om blindheten eller den grava hörselskadan inträtt modifieras på sådant sätt att den hänvisar till merkostnadsersättning i stället för handikappersättning. 50 kap. 12 § behålls med den ändringen att merkostnadsersättningen ändras till av prisbasbeloppet. 50 kap. 13 § behålls med den ändringen att merkostnadsersättningen ändras till av prisbasbeloppet.
mot · H5024091 · 2018-04-11 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:204 Fler vägar till kunskap – en högskola för livslångt lärande avslår proposition 2017/18:204 Fler vägar till kunskap – en högskola för livslångt lärande. Regeringen föreslår i propositionen att tidigare riksdagsbindningar när det gäller tillträde, behörighet och urval till högskoleutbildning ska hävas. anser inte att regeringen på ett fullgott sätt förklarar vad ett sådant beslut skulle få för konsekvenser. Vidare innehåller propositionen mycket lite information som indikerar vad regeringen har för syn gällande tillträde till högre utbildning. För grundläggande behörighet till högskoleutbildning på grundnivå föreslår regeringen att det ska krävas att den sökande har nödvändiga kompetenser för att kunna tillgodogöra sig sådan utbildning. Men kan den som helt eller delvis saknar de formella förkunskaper som krävs till en eller flera utbildningar ansöka om att få sin reella kompetens prövad. Regeringen tydliggör inte hur förslaget förhåller sig till prövningen av reell kompetens och kan därför inte ställa sig bakom förslaget. Inte heller bemöts på ett fullgott sätt den kritik som remissinstanser som UKÄ framhållit, nämligen att förslaget om nödvändiga kompetenser skapar en otydlighet i förhållande till övrig lagstiftning. När det gäller särskild behörighet föreslår regeringen att de krav som ställs ska vara helt nödvändiga för att studenten ska kunna tillgodogöra sig utbildningen. I situationer då ett urval behöver göras föreslår regeringen att urvalsgrunderna fortfarande ska vara betyg, resultat från högskoleprovet och av högskolan bestämda urvalsgrunder. Detta gäller och regeringens förslag innebär därmed inte någon förändring i förhållande till nuvarande bestämmelser. Med anledning av ovanstående anser att bör avslå proposition 2017/18:204 Fler vägar till kunskap – en högskola för livslångt lärande i sin helhet.
mot · H5024094 · 2018-04-11 00:00:00 — med anledning av skr. 2017/18:181 om det samlade stödet till solel ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fasa ut investeringsstödet för solkraft och tillkännager detta för regeringen. har granskat det samlade stödet till solel utifrån energi- och Svensk solelproduktion omfattas av ett antal olika stöd, bl.a. investeringsstöd, elcertifikat och olika skattesubventioner. Totalt utgjorde det samlade stödet till solelproduktion ca –2016. Vid en kraftig utbyggnad kan statens kostnader för stödet bli betydligt högre. I budgetpropositionen avsätter regeringen –2020 till investeringsstöd för solceller. Eftersom solel är relativt kostsam är stödet per producerad kWh högt jämfört med stödet till annan förnybar elproduktion som primärt subventioneras via elcertifikatssystemet. Motivet till granskning har varit att kostnaderna per kWh är höga som systemet är komplicerat och svåröverskådligt. konstaterar att då det saknas en samhällsekonomisk och statsfinansiell analys av det samlade stödet till solel har inte fått tillräcklig information inför beslut om stödåtgärder och att en annan utformning av stöden sannolikt skulle ge mer förnybar el för pengarna. Dagens investeringsstöd för installation av solceller, vilket kraftigt har utökats, kan på goda grunder ifrågasättas då solceller nästan uteslutande producerar elenergi där redan har ett stort produktionsöverskott. Investeringsstödet för installation av solceller uppgår till av kostnaden för företag och för privatpersoner, för material såväl som installation. Solceller producerar mycket lite el under årets mörka och kalla månader, och det är också då som behovet av el är som störst. Det här leder till att vi exporterar överkapacitet till ett lågt pris och importerar dyr el . begränsar vi produktionen genom att planera in underhåll, lagrar vatten i magasinen och stänger av vissa anläggningar helt. Detta innebär i praktiken att subventionspengarna till solkraft är en ren samhällskostnad då vi exporterar elöverskottet på en marknad som inte betalar för subventionerna. Med investeringsstödet till solkraften så investerar i dubbel kapacitet, där den inte efterfrågas, vilket knappast kan betraktas som vare sig miljövänligt eller samhällsekonomiskt. Vill man vara miljövänlig måste man också vara resurseffektiv. Under andra förhållanden, i andra delar av världen, kan solceller komma till sin rätt. Detta kan t.ex. gälla där man har väldigt mycket sol som man använder energin till kylning, alltså att efterfrågan är som störst när solen skiner. Satsningar på forskning kring solkraft i ska därför vara exportorienterade för marknader där potentialen för solkraften är mycket större och troligtvis naturligt kommer att utgöra en stor del av energisystemen. Regeringen bör med anledning av det ovan anförda ompröva sin politik för en utökad kapacitet som är subventionsdriven av solcellsproducerad el och fasa ut investeringsstödet.
mot · H5024104 · 2018-04-11 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:199 En stärkt minoritetspolitik avslår propositionen i den del den avser utträde ur förvaltningsområden. ställer sig bakom det som anförs i motionen om utträde ur förvaltningsområden och tillkännager detta för regeringen. motsätter sig inte propositionen som helhet men hade valt att formulera sig annorlunda. Vi kommer att ge uttryck för detta i ett särskilt yttrande när förslagen väl behandlas i ett betänkande. Vi motsätter oss däremot regeringens förslag om att regeringen ska godkänna en kommuns önskan att utträda ur ett förvaltningsområde endast om det finns synnerliga skäl för detta. Regeringen anför att det inte bör vara möjligt att utträda ut förvaltningsområdet om de politiska majoritetsförhållandena i kommunen skiftar. Detta menar vi går vida utöver vad som stadgas i 14 kap. 3 § regeringsformen, nämligen att en inskränkning i den kommunala självstyrelsen inte bör gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som har föranlett den. Regeringens förslag bör därför avslås i denna del och bör istället anta propositionen utan den restriktion som regeringen föreslår.