mot · H6022787 · 2018-11-30 00:00:00 — En nationell hälso- och sjukvårdsagenda ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återinföra förstärkta och uppdaterade kömiljarder och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skapa förutsättningar för att styrning av vården ska utgå från patienten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skapa förutsättningar för att mäta och öppet redovisa kvalitetsresultat samt att följa upp den patientupplevda nöjdheten avseende respektive klinik och vårdcentral, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skapa förutsättningar för effektiva ersättningssystem som stimulerar kvalitetsutveckling, kostnadskontroll och digitalisering genom hela vårdkedjan, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stimulera ledarskapsutbildning för framtidens ledare inom vården i alla regioner och landsting och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka möjligheterna till alternativa driftsformer inom hälso- och sjukvården och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genomföra en nationell primärvårdsreform med fast vårdkontakt och samordning av vårdteam och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa en samlad nationell definition av primärvårdens uppdrag och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa ett samordningsansvar i den nära vården för att ge patienter en fast vårdkontakt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka möjligheterna att utveckla digitala verktyg och tjänster med neutrala ersättningssystem inom hälso- och sjukvården och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka kedjan mellan mödravård, förlossningsvård och eftervård och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa en gemensam samlad definition av högspecialiserad vård och dess uppdrag och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att öka den nationella styrningen av samt ytterligare koncentrera den högspecialiserade vården och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att valfriheten också bör omfatta specialiserad slutenvård och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att lagstiftningen ska stimulera och underlätta för landsting, regioner och kommuner att gemensamt resursplanera vård för de mest sjuka och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa nationella kvalitetskrav inom hälso- och sjukvården och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa vårdkvalitetskontrakt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i dagens lagstiftning skärpa sanktionerna mot bristande verksamheter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta fram och genomföra en nationell personal- och kompetensförsörjningsstrategi för hälso- och sjukvården och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta fram och genomföra en nationell strategi för att stärka psykiatrin och minska den psykiska ohälsan och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka tillsyn och uppföljning av psykiatrin och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta fram och genomföra en ny uppdaterad nationell cancerstrategi och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka cancerpatienters rättigheter inom ramen för patientlagen (2014:821) och patientsäkerhetslagen (2010:659) och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka den nationella samordningen gällande digitaliseringen av vård, omsorg och apotek och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att installera metalldetektorer på sjukhusens akutmottagningar i förbyggande syfte när säkerhetsläget så kräver och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att slopa tillståndsplikten för kameraövervakning vid vårdmottagningar och ambulanser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att ge väktare och vårdpersonal möjlighet att bära kroppskameror när säkerhetsläget så kräver, och detta tillkännager för regeringen. utgångspunkt är att alltid sätta människan före systemen. Våra värderingar formas av vår syn på människan. Vi vill se till hela människan. Våra förslag tar utgångspunkt i att de allra flesta människor vill ta ansvar för och forma sina egna liv. Vi vet att varje människa har stora förmågor och möjlighet att kunna utveckla dessa exempelvis med rätt utbildning och yrkeserfarenhet. Ofta växer och utvecklas människor som mest när de dels möter nya utmaningar, dels prövas när de ställs inför svåra livssituationer. Då behöver man ofta hjälp och stöd av anhöriga, vänner och det omgivande samhället. Hälso- och sjukvård i ska ges till patienten i rätt tid, på rätt plats och hålla hög kvalitet. Vården ska vara likvärdig för alla patienter oavsett var i landet man bor. Patienten och patientsäkerheten ska sättas allra främst. Kontinuitet i kontakter ska eftersträvas för att stärka mötet mellan patient och medarbetare i vården. Det bidrar till att stärka vårdens kvalitet och patientens trygghet. Det finns delar av svensk hälso- och sjukvård som vi kan vara stolta över, så som de insatser vårdens medarbetare utför , finns det omfattande problem. har bland allra längsta väntetider. [1] Vårdens kvalitet är varierande med stora regionala skillnader. Vården är sjukhustung och har för svagt utvecklad nära vård och primärvård. Sjukhusens akutmottagningar tar emot många patienter som egentligen kan tas om hand av den nära vården. Detta skapar längre vårdköer. Antalet anställda i hälso- och sjukvården är fler än . Antalet läkare ökar och ligger på plats 6 av 23 undersökta när det gäller antalet läkare. Antalet sjuksköterskor ökar också och har fler sjuksköterskor än genomsnittet i . [2] Trots den positiva utvecklingen av antalet läkare i är det tydligt att patienter i den svenska vården träffar läkare i mindre utsträckning än i andra jämförbara länder. Slutsatsen är att svensk vård inte är tillräckligt produktiv. Jämfört med övriga länder i har svenska sjukhus lägst produktivitet. Vården i håller mycket hög medicinsk kvalitet även betraktat ur ett internationellt perspektiv. [4] hamnade på plats 4 av 195 undersökta länder i en internationell studie gällande vårdens medicinska förmåga. [5] Medicinsk och teknisk utveckling avseende nya behandlingsformer och läkemedel ger stora möjligheter att utveckla vårdens kvalitet. Allt fler avancerade och mer kraftfulla läkemedel tas fram genom forskning och innovation. Det räddar fler människoliv och ökar svårt sjukas livskvalitet. Det är ett begränsat antal patienter som använder betydande delar av hälso- och sjukvården. En stor del av vården riktas till personer som är multisjuka med flera kroniska sjukdomar. De står för drygt hälften av alla läkarbesök på akutmottagningarna och för hälften av de samlade sjukvårdskostnaderna. Därtill riktas av vårdens totala resurser till personer med en eller flera kroniska sjukdomar. Den stora möjligheten att skapa mer välfungerande vård handlar därmed om det samlade omhändertagandet av de mest sjuka äldre som ofta är multisjuka kroniker. Där en fast vårdkontakt är en av de viktigaste pusselbitarna. är det många äldre som upplever att de faller mellan ”stolar” där varken sjukhusvården, primärvården, kommunala hemsjukvården eller äldreomsorgen tar helhetsansvar för att den som är sjuk får rätt samlad vård och omsorg. Ett av de största hoten mot en fungerande sjukvård och medborgarnas hälsa är den eskalerande antibiotikaresistensen. Det finns ingen enkel och snabb lösning för att möta detta allvarliga hot. Det räcker inte med svenska insatser utan kräver europeiska och globala svar. Fortsatt svenskt och framför allt globalt arbete för stram och följsam antibiotikaanvändning är en förutsättning för att resistensutvecklingen inte snabbt ska bli utom kontroll. Utvecklingen av nya antibiotika behöver stimuleras. I fortsätter medellivslängden att öka stadigt. Den demografiska verkligheten pekar på alltfler äldre som lever med högre livskvalitet allt längre upp i ålder. Antalet människor som blir förväntas öka . [7] Allt detta är i grunden positiv. ställer det alltmer komplexa krav på vårdens förmåga till fortsatt utveckling. Vården blir bättre och utvecklas när det finns en mångfald av utförare som utvecklar olika vårdverksamheter. Alla ska kunna välja vård utifrån sina förutsättningar och behov. varierar förutsättningar avsevärt mellan olika delar av . Detta ska emellertid inte påverka alla patienters rätt att få vård i rätt tid av hög kvalitet. Vården måste bli ännu bättre på att involvera patienten i sin egen vård. I vårt ska alla ha tillgång till gemensamt finansierad vård och omsorg av hög kvalitet. Vården ska alltid ges efter behov och vara likvärdig oavsett var i landet man bor. Den ska därtill vara oberoende av patientens betalningsförmåga, kön, härkomst, sexuell läggning och religiös tillhörighet. Nationell hälso- och sjukvårdsagenda prioriterar reformer som alltid sätter patient och patientsäkerhet allra främst. Det handlar i grunden om att alltid sätta individen före systemen. Sjukvård ska ges i rätt tid, på rätt plats och hålla hög kvalitet. Alla ska ha rätt till likvärdig vård oavsett var i landet man bor. Kontinuitet i kontakter ska eftersträvas för att stärka mötet mellan patient och medarbetare i vården. Varje enskild vårdprocess ska vara effektiv och ha patienten i fokus. Det ska vara enkelt att vara patient, sjukvården ska underlätta patientens resa genom sjukvårdens olika delar och även stödja såväl patienter som anhöriga. Människor förväntar sig att få en sammanhållen vård, till exempel kroniskt sjuka ska ha en fast vårdkontakt och sammanhängande vårdkedjor. Vi vill stärka svensk hälso- och sjukvårds kvalitet, korta växande vårdköer, medverka till att lösa bemanningsflykten, förbättra vårdpersonalens arbetsmiljöer och minska stora och växande regionala skillnader. Ingen ska behöva tvivla på att svensk hälso- och sjukvård finns där när den behövs och att den håller hög kvalitet. I denna motion presenteras nationella hälso- och sjukvårdsagenda. En nationell agenda med konkreta reformer. Allra högst prioritet på kort sikt läggs vid att köerna i svensk hälso- och sjukvård ska halveras för att därefter tas ned till ett minimum. Därtill att genomföra en konkret nationell primärvårdsreform. Korta patienternas väntetider – återinför utvecklade kömiljarder vill återinföra kömiljarden. Dock inte på samma sätt som tidigare utan i en förstärkt och utvecklad utformning, genom att ta fasta på de lärdomar som kom fram i de utvärderingar som gjorts av , Myndigheten för vård- och omsorgsanalys, samt SKL. För att eliminera risken för undanträngningseffekter och rikta reformen mot de områden där köerna är det största problemet, vill vi bredda kömiljarden. En del av kömiljarden ska användas till den somatiska slutenvården och precis som tidigare omfatta första besök och operationer inom specialistvården. Dessutom vill vi att fler vårdförlopp ska omfattas så att risken för undanträngningseffekter inte uppstår. Det handlar exempelvis om återbesök. Den exakta utformningen ska tas fram tillsammans med professionen. En del ska riktas till barn- och ungdomspsykiatrin. Den förstärka vårdgarantin som ger barn och unga med psykisk ohälsa rätt till vård återinförs. Vi vill också inkludera den första linjens psykiatri för barn och unga så att lättare psykiatriska diagnoser kan hanteras där och frigöra resurser för barn med exempelvis svår ångest, självmordstankar eller allvarliga ätstörningar. Den sista delen av kömiljarden går specifikt till att korta köerna inom cancervården. För att utveckla kömiljarden och bland annat rikta den specifikt mot köerna i cancervården kommer vi öronmärka särskilda resurser som ska fördelas baserat på landstingens eller regionernas väntetider till cancerbehandling. Målsättningen är att alla cancerpatienter ska få vård inom maximal ledtid för respektive vårdförlopp. Den exakta utformningen ska förhandlas med Kommuner och Landsting. Genom satsningen kommer vi ha en nationell vårdgaranti för den som drabbas av cancer. Förslaget innebär att av resurserna inom kömiljarden som går till den somatiska slutenvården riktas mot cancervården. Cancervårdens kostnader utgör av totalkostnaden för somatisk slutenvård. Ett exempel när det gäller orimligt långa väntetider inom svensk cancervård är rörande urinblåscancer. Antalet patienter som genomgick operation gällande urinblåscancer var noll. Det uppsatta målet är att patienten ska genomgå så kallad cystektomi . Medianväntetiden var istället i riket. Den utvecklade och breddade kömiljarden ska utformas på ett nytt sätt. Den ska vara bredare än tidigare och även innehålla exempelvis återbesök och rehabilitering. Den ska innehålla snävare och ambitiösare tidsgränser. Den ska vara professionsneutral och riktas mot att alla patienter har rätt att få kontakt med primärvården och att en medicinsk bedömning genomförs i primärvården/den nära vården. Patienter ska därefter ha rätt till ett första besök och diagnos i specialistvården , . Behandling/åtgärd/operation ska därefter vara genomförd . Målen inom vårdgarantin ska därför vara 0-3-30-30. Kömiljarden ska vara mer heltäckande och samordnande. Det är centralt att möjliggöra sammanhållna vårdkedjor utifrån patientkvalitet, kontinuitet och resurseffektivitet. De landsting och regioner som lever upp till de beslutade miniminivåerna gällande väntetider får ta del av de avsatta resurserna. De landsting och regioner som inte lever upp till de beslutade miniminivåerna gällande väntetider kan bli föremål för åtgärder inom ramen för ett kvalitetskontrakt. Detta prestationsbaserade statsbidrag ska begränsas och omfattning. Det ska fastställas en bortre tidsgräns och utformningen av statsbidraget ska underlätta den uppföljning och analys som ska utföras. Uppdraget att följa upp, utvärdera, analysera, sammanställa och redovisa efterlevnaden av vårdgarantin bör ges till en eller flera statliga myndigheter. Redovisning ska ske regelbundet, öppet och med så korta tidsintervall som möjligt för att underlätta en mer effektiv styrning. Resultaten av kömiljarden och vårdgarantin ska redovisas så lättillgängligt och lättförståeligt som möjligt för allmänheten att kunna ta del av. Utveckla den nära vården – nationell primärvårdsreform I står primärvården vid en internationell jämförelse för en liten andel av den totala hälso- och sjukvården. använder av de samlade resurserna inom vården till primärvård. Motsvarande resursfördelning i är och i . De regionala skillnaderna är omfattande. De resurser som riktas till primärvård varierar mellan det landsting/region som satsar mest på primärvård jämfört med det som satsar minst. Det är åtta landsting/regioner som lägger eller mindre av de totala resurserna inom hälso- och sjukvården på primärvården. har en stor obalans inom vården som är mycket sjukhustung. Den nära vården med primärvården som bas behöver byggas ut. Det innebär att resurser behöver flyttas från sjukhusen till den nära vården. Syftet med att stärka primärvården är att den samlade nära vården ska vara så bra och tillgänglig att den blir det naturliga förstahandsvalet för de allra flesta. bör en betydligt större andel av vårdens samlade resurser i riktas mot den nära vården. Primärvården och den nära vården behöver utvecklas på många olika sätt. Gränserna mellan den traditionellt öppna och slutna vården måste suddas ut, för att på ett bättre sätt kunna möta den utveckling som ständigt sker inom vården exempelvis inom medicinteknik, läkemedel med mera. Vården behöver bli mer sammanhållen, ur patientens perspektiv, där t ex kroniskt sjuka ska kunna röra sig mellan primärvård och specialistsjukvård . Det som krävde specialistsjukvård eller sjukhusvård kan i vissa delar inom primärvården. Den utvecklingen kommer att fortsätta. En ständig kunskapsutveckling ska uppmuntras där patientens behov sätts före olika vårdnivåer och fastlagda begrepp. De olika förutsättningar som finns i våra olika delar av landet behöver tillvaratas på ett bättre sätt. Vården kan och ska kunna organiseras på olika sätt, men patienten ska ges en rättvis och jämlik vård utifrån ett medicinskt perspektiv. vill se en nationell och samlad definition av primärvårdens uppdrag. Det finns ett behov av att i lagstiftning precisera primärvårdens syfte, för att förtydliga vilken vård och tillgänglighet som ska ges inom primärvården. Den nära vården bör kunna ansvara för diagnostik, behandling och rehabilitering för de allra flesta patienters vårdbehov samt ansvara för akut vård som inte kräver vård på ett sjukhus. Ett samordningsansvar för patienter bör införas, så att patient och anhöriga alltid vet vart man ska vända sig i den nära vården. Primärvårdens roll ska bland annat vara att knyta samman vården kring patienten. Patienter och anhöriga ska kunna få en fast vårdkontakt exempelvis genom läkare eller kontaktsjuksköterska. Möjligheterna att själv välja vård ska utvecklas och stärkas. Det innebär bland annat fler professionsdrivna vårdcentraler i hela landet och ersättningssystem som stödjer effektiva och jämlika möjligheter till aktiva vårdval. Modern teknik kan föra vården närmare patienten. Det kan bland annat innebära fler digitala möjligheter som bidrar till mer nära vård i hela landet. Det kan handla om fler virtuella vårdmöten, fler möjligheter till digital information om den egna vården samt att digitalt boka besök och få uppföljande information. Trygg och säker förlossningsvård Att bli förälder och bilda familj ska vara en lycklig och positiv del av livet. Ingen ska behöva känna sig otrygg eller osäker inför mötet med mödravården eller förlossningsvården. Tyvärr är det inte så . Fler nyförlösta måste återinskrivas akut, andelen förlossningsskador ökar och en större andel barn mår sämre efter förlossningen. Enligt ligger högt över snittet när det gäller förlossningsskador. Det är även stora regionala skillnader. I återinskrivs av andelen mammor akut, i . –2014 var det fem gånger så vanligt att mammor drabbades av förlossningsskador i (3,) än i (0,). Den svenska förlossningsvården ska bli bättre. Dagens vårdkedja mellan mödravård, förlossningsvård och eftervård håller inte ihop. Den behöver stärkas för att kvinnor som är gravida och deras partner ska få en fullständig bild av vårdförloppet, känna sig trygga och delaktiga i hela processen. En viktig del av tryggheten är att så långt det är möjligt själv få välja vårdgivare/förlossningsklinik, liksom att det finns tillgänglig förlossningsvård inom rimliga reseavstånd från hemmet. har kartlagt hur vården efter förlossning ser ut inom svensk hälso- och sjukvård. [11] Den gör bedömningen att det finns tydliga brister och behov av förändringar i vården efter förlossning. Det avser såväl vården på sjukhus som efter hemgång från sjukhuset. Det är till exempel otydligt vart kvinnor ska vända sig vid behov av stöd och eftervård när sjukhuset inte längre har ansvar för vården. Det finns ett nationellt behov av att öka antalet utbildningsplatser och förbättra arbetsvillkoren för landets barnmorskor. Genom fler utbildningsplatser för barnmorskor kan vi trygga arbetsmiljön och säkerställa en tryggare förlossningsvård i hela landet. Stärk patientsäkerheten – högspecialiserad vård och ökad valfrihet har sju universitetssjukhus som tillsammans erbjuder högspecialiserad vård av medicinsk världsklass. Högspecialiserad vård är komplex och kräver viss volym och kompetens för att kvalitet, patientsäkerhet och kunskapsutveckling ska kunna upprätthållas samt för att kunna åstadkomma ett effektivt användande av vårdens gemensamma resurser. Kvalitet, patientsäkerhet och den kliniska forskningen kan förbättras med ökade volymer av patienter per vårdenhet och per team som utför högspecialiserad vård. Det kan till exempel handla om viss avancerad cancervård och kirurgiska ingrepp. När det gäller till exempel sällan förekommande sjukdomar i form av sällsynta diagnoser eller andra medicinska ställningstaganden är patienterna få och behovet av samarbete blir därmed extra stort. Universitetslandstingen har visat på att det går att samarbeta mellan varandra i form av den gemensamma Skandionkliniken i som är en högspecialiserad anläggning för att bota cancer. Universitetssjukhusen behöver fördjupa sitt samarbete ytterligare inom fler områden. Det gäller exempelvis att säkerhetsställa att patienten får en sammanhållen vårdkedja och tillgång till den bästa kunskapen och senaste landvinningarna inom diagnostisering och behandling. Det kan ske på flera olika sätt, till exempel förstärkt samverkan inom och mellan sjukvårdsregionerna och användning av digital teknik. Ny teknik river såväl landstings- som landbarriärer för användning av djup kunskap inom smala och högspecialiserade diagnoser. Det behövs också mer nationell styrning av högspecialiserad vård, i syfte att ytterligare koncentrera högspecialiserad vård för att kunna stärka kvalitet, patientsäkerhet och minska de regionala skillnaderna vad gäller kvalitet och väntetider. Till exempel inom avancerad cancervård och hjärt- och kärlsjukvård. Patienter har möjlighet att välja sin hälsocentral och öppen specialiserad vård. Än så länge omfattar inte det så kallade fria vårdsökandet den slutna specialiserade vården. Det borde vara möjligt även för de som önskar välja specialiserad slutenvård att få göra det. Högspecialiserad vård har koncentrerats i liten omfattning och staten behöver därför ta ett ökat samordnande ansvar. Detta i syfte att till exempel stimulera ökad samverkan med andra nordiska länder och med övriga europeiska länder. En viktig del i att genomföra denna koncentration är att ha ett helhetstänkande där konsekvenserna för akutsjukvården i hela landet systematiskt följs upp. Det skapar också förutsättningar för att få mer vård för varje krona vi använder. Stärk vårdkedjan för de mest sjuka De mest sjuka äldre är ofta patienter med skiftande och komplexa behov av vård. Detta gäller även multisjuka och kroniskt sjuka oavsett ålder. sjukhustunga vård är emellertid inte anpassad till att ge bästa möjliga vård till dem. Det krävs stor förmåga till samarbete mellan landsting/regioner och kommuner för att kunna erbjuda den sammanhållna vård och omsorg som behövs för de mest sjuka så som till exempel äldre multisjuka kroniker. Vården och hela vårdkedjan för de mest sjuka äldre måste prioriteras och stärkas. Det är de med en eller flera kroniska sjukdomar, ofta äldre personer, som mest behöver vården och som allra tydligast har behov av ett samlat omhändertagande och kontinuitet i sina vårdkontakter. För att vården för de äldre ska kunna fungera bättre krävs sammanhållna vårdkedjor, tidig insatt proaktiv vårdplanering, försök med till exempel närvårdsplatser, hemtagningsteam, mobila hemvårdsteam och ett utökat samarbete med kommunerna som ansvarar för äldreomsorg och hemtjänst. Lagstiftningen ska stimulera och underlätta för landsting, regioner och kommuner gemensamt att resursplanera omsorg och vård gällande de mest sjuka äldre.