mot · H6022991 · 2018-11-30 00:00:00 — Socialtjänst, skola, polis, sjukvård och civilsamhället ska då tillsammans göra en utredning om vad som hänt och vad som har brustit. 8.11 Vårdkrisen kräver fler specialistsjuksköterskor För att åtgärda kompetensbristen inom vården har antalet utbildningsplatser till olika vårdutbildningar byggts ut . Även fortsätter den utbyggnaden, men takten måste öka för att möta behovet. Särskilt stort är behovet av fler utbildningsplatser inom förlossningsvården, psykiatrin och vissa specialistsjuksköterskeutbildningar. Även utbildningsplatser till exempelvis undersköterska ska byggas ut och utbildningen ska i ökad utsträckning kunna ske parallellt med sfi-utbildning för den som behöver det. uppgav Arbetskraftsbarometern att det råder stor brist på nyutexaminerade specialistsjuksköterskor inom alla inriktningar. SCB bedömer att denna brist kommer att öka om ingenting görs, och läget är osäkert. Det beror till del på att pensionsavgångarna förväntas bli omfattande. SCB bedömer att med nuvarande utbildningstakt och om samtliga nyutexaminerade arbetar i , vilket inte är helt sannolikt på grund av efterfrågan från , skulle tillgången på specialistsjuksköterskor vara ungefär densamma som . Det är helt otillräckligt eftersom efterfrågan kommer att öka . anser att landstingen bör uppmuntra människor att utbilda sig till sjuksköterska och specialistsjuksköterska även genom ekonomiska incitament som ersatta studielån och bibehållen lön för de sjuksköterskor som studerar till specialistsjuksköterska. En del erfarna specialistsjuksköterskor träffas numera också av 52 procents marginalskatt med regeringens inkomstskattepolitik, vilket kan riskera att få en hämmande effekt på sjuksköterskors intresse för att studera till specialistsjuksköterska. föreslår nu att utbildningsplatserna för specialistsjuksköterskor byggs ut med närmare 300 platser och 450 platser till en kostnad av respektive , och 750 platser till en kostnad av 2021. 8.12 Stöd till delar av landet Svårigheter att rekrytera och behålla läkare och sjuksköterskor är ett av hälso- och sjukvårdens allra mest allvarliga problem. I själva verket är många av de brister som uppmärksammas och debatteras helt eller delvis en konsekvens av bristande bemanning, även om problemen ges en annan benämning. Kompetens- och rekryteringsproblemen kompliceras av att 21 sjukvårdshuvudmän har mycket svårt att enas om gemensamma riktlinjer. Med 21 huvudmän med olika förutsättningar – som dessutom konkurrerar om kompetent personal – finns knappast den möjligheten. Det återstår då att rikta medel till landstingen och regionerna att utveckla en löne- och personalpolitik som understödjer en mer jämlik vård, som minskar användningen av tillfällig personal och understödjer en bättre arbetsmiljö. föreslår mot denna bakgrund att ett statligt stöd införs – om – som kan användas av landstingen för att ge läkare och sjuksköterskor förmånligare anställningsvillkor, där det har visat sig svårt att upprätthålla en kontinuerlig verksamhet med god kvalitet. Landsting och regioner ska kunna söka medel ur satsningen för att satsa på utveckling av i första hand det som kan karakteriseras som bemanning och kompetens inom den nära vården i sjukhusvården och inom primärvården. Kriterier behöver utvecklas för vilken vård som ska ingå i satsningen, eftersom syftet framförallt är att främja utvecklingen av den nära vården. Det ska handla om att understödja sjukvård i gles- och landsbygd där det är svårt. Medlen ska dock inte användas för att förhindra centraliseringen av sådan vård som bedöms vara högspecialiserad vård. En överenskommelse ska träffas där regeringen förbinder sig att stödja huvudmännen . Åtagandet måste vara långsiktigt och förutsägbart för att huvudmännen ska kunna utveckla en plan för att utveckla de mindre sjukhusens och primärvårdens verksamhet. Även medarbetarna behöver ett långsiktigt åtagande som ger förutsättningar att ta ett ansvar för att utveckla verksamheten på ett sjukhus eller en vårdcentral. Den positiva trenden med minskande vårdköer under ledning i alliansregeringen bröts . Den lagstadgade vårdgarantin ger bland annat rätt till ett första besök hos specialistläkare eller operation . var det fler än 93 000 personer som väntat i dessa köer. Utöver denna köproblematik finns stora säsongsvariationer i belastningen av sjukvården, då det och till viss del uppstår mycket stora problem. Antalet personer i vårdkö ökar då kraftigt liksom antalet överbeläggningar och utlokaliseringar. föreslår därför att all sjukvårdspersonal som jobbar under de normalt semestertunga sommarveckorna ska få kraftigt högre lön för att välja att arbeta då och istället lägga en del av sin semester under andra perioder . Därmed kan de vårdköer som byggs upp hållas nere. Vi föreslår att avsätts så att staten i samverkan med landstingen kan finna en modell som innebär att den personal som väljer att inte ta ut hela sin semester under de kritiska sommarveckorna ska erhålla väsentligt högre lön. Välfärdssamhället ska bygga på att enskilda och grupper av människor som familj, grannar och föreningar i första hand ges möjlighet att ta ett stort ansvar för den nära omgivningen. Med subsidiaritetsprincipen som grund ska det offentliga stödja de naturliga nätverken. Men det offentliga är ytterst ansvarigt för att alla ska kunna leva ett tryggt och värdigt liv. och dess medarbetare utför ett viktigare och svårare arbete än de ibland får erkännande för. Att ytterligare stärka professionens ställning, kompetens och auktoritet i det arbetet är därför en viktig politisk uppgift. Därför stöder vi satsningar på att öka bemanningen, kompetensen och kvaliteten. 9.1 En nationell krissocialjour och fler familjehem Situationen har tydliggjort de svårigheter som kommunerna har upplevt i vissa lägen när de inte klarat sitt uppdrag fullt ut. För att avlasta kommunernas socialtjänst krävs en förnyad ansvarsfördelning och nya arbetsformer. Vi anser därför att en nationell krissocialjour bör inrättas. När kommunerna bedömer att de behöver extra hjälp kan sådan avropas från den nationella krissocialjouren. Med en nationell organisation kan resurserna användas bättre. Dessutom kan riskerna för att barnens trygghet och rättssäkerheten åsidosätts minimeras. Vi avsätter 25 miljoner 2019–2021 för en krissocialjour. Bristerna i asylmottagandet är och har varit särskilt allvarliga för de ensamkommande barnen och ungdomarna. En anledning är osäkerheten runt deras boende. En annan anledning till att de ensamkommande är utsatta är att de har helt andra behov än vad traditionellt är van vid. Många har svåra upplevelser bakom sig. Upplevelser av trauma, tortyr och separation, otrygghet samt förföljelse och diskriminering. Sömnproblem, ångest, oro och posttraumatisk stress är vanligare än hos befolkningen i stort. Det är inte ovanligt att den obarmhärtigt långa och ovissa asylprocessen ytterligare förstärker den psykiska ohälsan. har saknat metoder för att utföra de utredningar och uppföljningar som möter de asylsökandes behov. Kommunernas kostnader för de ensamkommande är fortsatt höga. Likaså påfrestningen på . Risken är då överhängande att tillräcklig hänsyn inte tas för att säkerställa den enskildes bästa. Extra påtagligt blir det när en ensamkommande fyller . Såvida inte personen i fråga kan ordna ett eget boende när han eller hon blir myndig blir han eller hon ofta abrupt omplacerad till en annan kommun. För att skapa goda förutsättningar för en god psykisk hälsa och en lyckad integration behöver vi i största möjliga mån undvika sådana uppbrott. Det mest humana är att låta dem stanna i den kommun där de har etablerat sig. Vi välkomnar den ökning av resurser som har givits till kommunerna för att klara detta och låter därför den tillfälliga övergångssatsningen för detta ändamål kvarstå även . Den krissocialjour vi föreslår ska inrättas bör ha befogenhet och resurser att upprätta mottagningsboenden samt granska och rekrytera familjehem, gode män och särskilt förordnade vårdnadshavare. Vi föreslår en nationell kampanj för att rekrytera fler familjehem och gode män. Vi avsätter för detta ändamål. 9.2 Högre assistansersättning i LSS LSS är den största frihets- och delaktighetsreformen för människor med funktionsnedsättningar som någonsin genomförts i vårt land, och kanske i världen. Reformen drevs igenom av en borgerlig regering och är något vi fortsatt måste värna och vårda. Det handlar om rättigheter och det är angeläget att hålla fast vid att hanteringen av lagarna ska vara rättssäker. Den avsatta rödgröna regeringen har sakta men säkert ägnat sig åt ett slags smygavveckling av reformen. Regeringen gav exempelvis i regleringsbrevet 2016 att minska antalet timmar inom den statliga assistansersättningen och tillsatte en utredning med huvudsyfte att minska kostnaden för assistansen. har regeringen varit passiv när ny rättstillämpning fått stora negativa konsekvenser. Av egna analyser framgår att antalet brukare inom assistansersättningen började gå ned och har fortsatt minska trots att den demografiska utvecklingen inte ger för handen att en sådan minskning är väntad. Enligt senaste tillgängliga uppgifter hade antalet assistansberättigade minskat med 1 711 personer. En förklaring till detta är att har antalet personer som nybeviljas assistansersättning drastiskt minskat och det fortsätter att minska. Enbart av de som ansökte fick sin ansökan beviljad, jämfört med 2014. Den striktare rättspraxis som nu tillämpar har delvis införts långt efter att åberopade domar fallit. Det kan inte tolkas på annat sätt än att myndigheten vidtar åtgärder för att leva upp till regeringens direktiv. Även kommunernas beslut om insatser enligt LSS tycks ha påverkats av den nya rättstillämpningen. hade 4 300 personer kommunalt beviljad assistans. var siffran 4 900. En ökning med ca 600 personer. Men förlorade 1 126 personer sin statliga assistansersättning. Siffrorna antyder att drygt 500 personer som tidigare hade statlig assistansersättning helt har förlorat sin assistans. Rent konkret har den nya rättstillämpningen medfört att exempelvis andning och att få i sig näring inte längre räknas som ett grundläggande behov. Att personer med mycket omfattande stödbehov inte längre får det stöd enligt LSS som var avsikten när lagen infördes måste åtgärdas omgående. Det är för oss uppenbart att det krävs ändring i lagstiftningen för att stoppa den kraftiga inskränkning som regeringen låtit pågå. Förutom att allt fler nekas ersättning eller får sin ersättning begränsad så har uppräkningen av schablonen för timersättningen successivt urholkats. Även om det från början fanns underlag som gav stöd för att ha en lägre uppräkning av schablonersättningen så är det svårt att se hur det som från början var en tillfällig justering kan fortgå utan att få allvarliga konsekvenser. När löneutvecklingen enligt de tecknade avtalen mellan parterna ligger på och regeringens uppräkning enbart är så innebär det att ersättningen inte täcker de ökade kostnader som finns för assistenter. föreslår en höjning av schablonen och därutöver en förstärkning vilket innebär totalt , och utöver övergångsbudgeten. Vi avsätter därmed totalt mer än i övergångsregeringens budgetproposition för att stärka LSS –2021. 10 Att åldras i trygghet och värdighet Att bygga ett samhälle där alla kan åldras i trygghet och värdighet är ett angeläget mål för . Ett välfärdssamhälle kan i hög grad bedömas utifrån kriterier som respekt, tillvaratagande och omsorg om den äldre generationen. Äldre ska kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag, kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende, bemötas med respekt och ha tillgång till god vård och omsorg. Var och en ska ses som en person med eget och unikt värde med skilda intressen och bakgrunder. God vård, ett behovsanpassat boende och självbestämmande över vardagen är en självklarhet – hela livet. Fler och fler äldre som själva upplever att de har behov av särskild vård och omsorg blir nekade boende på ett så kallat särskilt boende. Biståndsbedömningarna har blivit hårdare och då anses de för friska. I vissa kommuner finns det helt enkelt inte tillräckligt många platser i särskilt boende. Istället erbjuds mer omfattande hemtjänst i det egna hemmet. Ensamhet och isolering i det egna hemmet, efter att livskamraten har drabbats av demenssjukdom eller har gått bort, leder inte sällan till en depression. För att bryta ensamheten önskar många äldre flytta till ett så kallat trygghetsboende. Där finns det möjlighet till social gemenskap och inte sällan finns det personal som kan stödja de boende med enklare sysslor. Boende på trygghetsboende vittnar om minskad psykisk ohälsa, en känsla av gemensamhet och höjd livskvalitet. Dessvärre är det en brist på trygghetsboenden i flera kommuner. Dessutom blir boendekostnaden ofta högre i ett trygghetsboende än i det egna hemmet. Många äldre, och framför allt de med svagast ekonomi, är därför hänvisade till fortsatt ensamhet. gör nu en stor satsning på de äldre. Vi presterar kraftfulla reformer för att förbättra pensionärernas ekonomi och de äldres möjligheter på arbetsmarknaden. Därtill föreslår vi en rad reformer som syftar till att öka de äldres valfrihet och makt att påverka sin egen vardag, ökad kvalitet inom äldreomsorg, förbättrad personalkontinuitet inom samt att garantera plats på ett anpassat boende. Tabell 6 seniorpolitiska förslag Avskaffad skillnad i beskattning pension och lön 10.1 Låt fler äldre arbeta befolkning lever i genomsnitt allt längre. Det är mycket glädjande, men innebär också att den så kallade försörjningskvoten[8] växer, med resultatet att försörjningsbördan för de som arbetar ökar. För att ska klara av att möta den demografiska utmaningen behövs till att börja med en långsiktigt stark och stabil ekonomisk tillväxt och en hög sysselsättningsnivå. Det krävs att fler arbetar mer. Att fler väljer att arbeta längre än till har många positiva effekter. Det gör att ekonomin förbättras, både för den enskilde och för samhället i stort. Pensionerna förstärks också både för den enskilde och för pensionärskollektivet i stort då inbetalningarna till pensionssystemet blir större. Men inte minst viktig är känslan av samhörighet och tillhörighet som ett arbete ger många människor. 10.2 Sänk skatten på arbetande äldre En invändning mot att uppmuntra fler äldre att stanna kvar i arbetslivet är att de skulle stå i vägen för ungdomar som vill in på arbetsmarknaden. Det finns dock ingenting som tyder på att arbetsmarknaden fungerar så − tvärtom. Olika jämförelser mellan både och amerikanska delstater visar att med en hög sysselsättningsgrad bland äldre följer också en hög sysselsättningsgrad bland yngre. Antalet arbeten är inte statiskt utan ökar när fler vill arbeta. När Alliansen tog över regeringsmakten var en av våra första skatteförändringar att ta bort den särskilda löneskatten för äldre. Det minskade kostnaden för att anställa personer med en åttondel. infördes också ett förhöjt jobbskatteavdrag för personer . Tillsammans gjorde förslagen att det både blev billigare att behålla och nyanställa äldre personer och mer lönsamt för den äldre själv att arbeta något eller ytterligare. Därför ser med allvar på att regeringen återinfört och vidhåller den särskilda löneskatten om på ersättningar för arbete och inkomst av aktiv näringsverksamhet för personer som fyllt . Istället för att uppmuntra arbetsgivare att behålla eller anställa äldre, skapar regeringens politik motsatta incitament. anser tvärtom att äldres arbete ska uppmuntras. För det första måste Socialdemokraternas höjning av arbetsgivaravgifterna – den särskilda löneskatten – på seniorer återställas genom att den återigen tas bort helt. För det andra ska de äldre själva få ut mer av sin arbetsinkomst efter skatt genom dubbelt jobbskatteavdrag redan . 10.3 Avskaffa skillnaden i beskattning Mellan ökade den genomsnittliga nettoinkomsten för en person som är 40–med medan den för en 80–84-åring bara ökade med ungefär hälften, . anser att det nu är dags att prioritera pensionärerna. Därför föreslår vi att hela skillnaden i beskattning av förvärvsinkomst och pensionsinkomst som blev en effekt av jobbskatteavdraget ska slopas i två steg. Att denna skillnad kvarstår år utmanar känslan av rättvisa. Vi satsar 2019, 2020 och på att ta bort skatteskillnaden. 10.4 Trygga äldres boende – höj bostadstillägget som hushållens inkomster ökat, ränteläget varit lågt och bostadsbristen varit stor och har bostadspriserna gått upp kraftigt. Även hyrorna har gått upp om än i lägre takt. föreslår därför att hyrestaket i bostadstillägget höjs till för ensamstående och till per person för sammanboende, med utgångspunkt i den nu gällande modellen så att också hyror över det nuvarande taket omfattas av samma ersättningsgrad. Därutöver föreslår att tilläggsbeloppet inom ramen för BTP höjs med för ensamstående respektive per person och månad för sammanboende. Detta belopp tillfaller alla med BTP. En ensamstående pensionär med /månad i pension och en hyra på /månad skulle med våra förslag få mer i bostadstillägg. Eftersom bostadstillägget är inkomstprövat mot i princip alla inkomster och mot förmögenhet är det en mycket träffsäker reform för att förbättra för de pensionärer som har de minsta ekonomiska marginalerna när bostadskostnaden är betald. Reformen är också viktig för att fler äldre ska ha råd att flytta till trygghetsboenden, vilket behövs för att få igång flyttkedjorna. bor många äldre kvar i för stora boenden, vilket bromsar upp flyttkedjorna och leder till ett ineffektivt utnyttjande av bostadsbeståndet. Trångbodda familjer får inte möjlighet att byta för små lägenheter till villor, och unga som står utan bostad och vill in i lägenheterna får inte den chansen. En undersökning från SPF och Skattebetalarna visar att drygt sex av tio seniora hushåll i villa och knappt tre av tio i bostadsrätt bor större än de behöver. Det motsvarar cirka 420 000 av landets seniorhushåll (varav 336 000 i villa). Hälften av de svarande villaägarna och av bostadsrättsägarna uppger att de inte klarar en höjning av boendekostnaden som överstiger . En kraftig förstärkning av pensionärernas ekonomi är därför angelägen. Sammantaget lägger 2019 på ett förbättrat bostadstillägg för pensionärer. 10.5 Satsning på personalens kompetens har pekat på stora kompetens- och rekryteringsbrister inom geriatriken. Geriatrik är inte uteslutande en fråga för specialistutbildade läkare. vill förlänga omvårdnadslyftet för att fortsätta stärka både den grundläggande och den specialiserade kompetensen bland personal inom äldreomsorgen. Genom Omvårdnadslyftet ges äldreomsorgens medarbetare möjlighet att vidareutbilda sig och skaffa specialistutbildning. Samma möjligheter behöver ges till andra personalkategorier som har med äldre personers vård och omsorg att göra. Ett gott ledarskap är viktigt för att öka motivationen och locka fler till äldreomsorgen. Vi vill därför satsa på ledarskapsutbildningen för äldreomsorgens chefer. Vi satsar totalt 2019–2021 på Omvårdnadslyftet och på utbildning för äldreomsorgens chefer. 10.6 Äldreboendegaranti och äldreboendemiljard Fler och fler av de äldre som själva upplever att de har behov av särskild vård och omsorg blir nekade boende på ett så kallat särskilt boende. Biståndsbedömningarna har blivit hårdare och då anses de för friska. Istället erbjuds mer omfattande hemtjänst i det egna hemmet. Det finns också brister i kommunernas uppfyllelse när det gäller att verkställa ett beviljat beslut om plats på särskilt boende . Siffror från Inspektionen för vård och omsorg (, ) visar att närmare 5 000 äldre tvingas vänta och att hälften av dessa tvingas vänta . kräver att den som fyllt ska ha en lagstadgad rätt att få flytta till ett anpassat boende som t ex särskilt boende eller trygghetsboende när personen själv bedömer att behovet finns. Möjligheten att bygga mer flexibelt med såväl särskilt boende som trygghetsboende inom samma fastighet bör utvecklas. För att stärka de äldres rätt att få tillgång till en anvisad plats på särskilt boende avsätter vi en miljard till en prestationsbaserad ersättning, en äldreboendemiljard, till de kommuner som klarar att anvisa platser . Vi föreslår även en höjning av den lägre gränsen för vitesbelopp när kommunerna inte klarar att leverera särskilt boende . Vitesbeloppet är mellan och . Den lägre gränsen behöver höjas till . Vi vill även pröva möjligheten att ekonomiskt kompensera den som inte får en plats på boende . En äldreboendegaranti utan äldreboenden är inte värd något. För att klara löftet om en äldreboendegaranti behövs fler och olika typer av äldreboenden. Stimulansmedel för att det i kommunerna ska byggas äldreboenden måste därför kvarstå och utökas som ambitionen i kommunerna måste höjas. Vi anslår därför mer 2019–2021 för att fler bostäder ska byggas och höjer bostadstillägget för äldre med låga pensioner så att de har bättre råd med de nybyggda äldrebostäderna. Ingen ska tvingas ut från sitt hem men ingen ska heller tvingas att bo kvar i hemmet. Det måste vara den äldres behov och önskan som ska stå i centrum. Först då lever vi upp till en reell äldreboendegaranti. 10.7 Förbättrad personalkontinuitet inom För många av de äldre som lever ensamma utgör hemtjänstpersonalen en stor del av det sociala livet. Kontinuitet och tillräckligt med tid för att bygga goda relationer med hemtjänstpersonal ger möjlighet att bygga upp förtroende och tillit vilket bidrar till trygghet hos de äldre. En trygghet som kan främja en god livskvalitet och livsglädje som förebygger psykisk ohälsa. brister dessvärre personalkontinuiteten inom i flera kommuner. Enligt siffror från Kolada får varje hemtjänsttagare besök av 15 olika personer från (rikssnittet). Då är personal som levererar mat, ansvarar för trygghetslarm samt hemsjukvårdare inte medräknade. När personalkontinuiteten är låg vittnar äldre om att de får besök av så många olika personer att de har tappat räkningen. En känsla av otrygghet och en oro för att personalen inte vet hur den enskildes behov ska mötas är utbredd. Personer i stort behov av hemtjänst har inte sällan dessutom ett stort behov av sjukvård varför det utöver personal från kan vara ett antal personer från hemsjukvården som kommer till hemmet. För dessa äldre är det så klart ännu viktigare att verksamheterna planeras så att det i så stor utsträckning som möjligt är kontinuitet i de personalgrupper som ska ge vården och omsorgen. För att främja en hög personalkontinuitet avsätter vi 2019–2021 till en prestationsbaserad ersättning som fördelas mellan de kommuner som lyckas minska eller hålla nere antalet hemtjänstpersonal per hemtjänsttagare till maximalt tio . 10.8 Alla äldre ska ha rätt till hemsjukvård råder ofta stuprörstänk runt de olika aktörerna som ska erbjuda vård och omsorg av de äldre. Dessutom råder brist på uppföljning, kontinuitet och samordning vilket medför onödiga kostnader för vården – men framför allt oacceptabla brister och onödiga sjukhusinläggningar för den äldre patienten. satsar därför på äldres rätt till hemsjukvård, så att deras rätt till trygghet och en god vård och omsorg utifrån deras individuella behov kan stärkas. Hemsjukvården ska bestå av ett multiprofessionellt team av undersköterskor, distriktssjuksköterskor, arbetsterapeuter, fysioterapeuter, dietister och demenssköterskor för att motverka stuprörstänk inom organisationen. Hemsjukvårdsteamet får ansvaret för att samordna vården och omsorgen kring den äldre personen samt kommunicera med biståndshandläggaren och personal ansvarig för samordnad individuell plan (SIP). Hemsjukvårdsteamet har också ett ansvar för att vara kontaktpunkt mot anhöriga. Detta medför ett utvidgat vård- och omsorgsansvar för personalen i hemsjukvården. avsätter 2019 och 2020 och 2021 för detta ändamål. 10.9 Alla kommuner ska erbjuda äldresamtal