mot · H5024167 · 2018-05-02 00:00:00 — Den ekonomiska politiken ska stärka familjens självbestämmande och det civila samhällets ställning, vilket är grunden för ett fungerande samhälle där människor känner tillit till varandra. En välfungerande ekonomisk politik ger oss resurser att satsa på välfärden, såsom en god vård och omsorg och en bra skola. Med genomtänkta reformer kring arbetsmarknaden och i skattepolitiken kan vi förbättra människors möjlighet att lämna arbetslöshet och utanförskap. drar nytta av en god konjunktur och att alliansregeringens jobbreformer fortsätter att skapa förutsättningar för hög sysselsättning och god tillväxt. har problem och stora utmaningar som den nuvarande regeringen står alltför passiv inför. Det handlar om brister i tryggheten genom en polisorganisation som är för liten och fungerar för dåligt. Det handlar om tillgängligheten i vården och omsorgen som tyvärr försämrats och fortsätter att försvagas. Här behövs riktiga reformer som kan korta köerna och säkra en jämlik vård i hela landet inom sjukvården och öka tryggheten inom äldreomsorgen, genom höjd kvalitet, ökad tillgänglighet och ökat inflytande för den enskilde. Skolan behöver fördjupa sitt kunskapsuppdrag, men det är också uppenbart att samhällets insatser behöver stärkas för att vända trenden med barn och unga som mår dåligt och drabbas av psykisk ohälsa. I det arbetet måste såväl familjer, barn- och ungdomsvården och skolan som den ideella sektorn stärkas. Rekordmånga människor befinner sig nu på flykt undan förtryck och krig. Många har sökt och fortsätter att söka sig till . Det är en moralisk plikt och en självklarhet att ta emot människor på flykt. Men det skapar också utmaningar för vårt samhälle när en stor grupp människor ska integreras. Arbetsmarknaden är tudelad och allt fler arbetslösa befinner sig i en utsatt ställning. Denna tudelning riskerar att fördjupas, med mänskliga, sociala och ekonomiska följder, om inte omfattande reformer genomförs. Många av de som lämnas efter, utanför arbetsmarknaden, är nyanlända som ofta saknar gymnasieutbildning och har bristande språkkunskaper. förändras också jobbens karaktär snabbt på arbetsmarknaden. En allt större del av jobben kräver högre utbildning och specialistkompetens. För att kunna inkludera fler finns ett skriande behov av både mer yrkesutbildning och fler arbeten som kräver lägre kvalifikationer (s.k. enkla jobb). De behövs för att alla de människor som kommit till ska få en möjlighet på den svenska arbetsmarknaden. Inför denna utmaning är regeringen förbluffande passiv. har vi en politik från regeringen som leder till färre jobb och lägre tillväxt när skatten på jobb och företagande höjs. Den i flera avseenden goda sysselsättningsutvecklingen sker trots – och inte tack vare – regeringens politik. Den rödgröna regeringens politik har inneburit högre skatter och höjda trösklar in på arbetsmarknaden, speciellt för de som befinner sig i utanförskap. Inriktningen på politiken är väsensskild från den förde, tillsammans med Alliansen. Under alliansåren växte helt nya branscher fram som skapade jobb åt människor som tidigare befunnit sig i utanförskap. Vi var med och tog ur en återvändsgränd av höjda skatter och bidrag. I stället visade vi upp nya vägar till ökad frihet, valfrihet och tillväxt. Utanförskapet minskade med en femtedel, trots finanskrisen. Så fungerar en politik som litar på människors skaparkraft och bygger underifrån. Men de utmaningar vi står inför nu är både stora och många. En av de mest angelägna utmaningarna är att inkludera fler på arbetsmarknaden. Det kräver att vi öppnar fler typer av jobb. Vi har inte råd att sortera jobb i fina och fula. I stället behöver vi mer kraftfullt sänka kostnader och ta bort byråkratiska hinder för att bredda arbetsmarknaden till grupper som har svårast att komma in. Vi vill därför införa inträdesjobb. Det är en ny anställningsform som möjliggör för arbetsgivare att utan krångel anställa personer till en något lägre ingångslön som den anställde får utbildning eller lära sig jobbet på jobbet. Detta vill vi kombinera med dubbelt jobbskatteavdrag för grupper som har svårare att ta sig in på arbetsmarknaden – nyanlända, unga och personer som exempelvis på grund av arbetslöshet eller sjukdom har varit borta länge från arbetsmarknaden. Vi vill också lägga ned Arbetsförmedlingen i dess nuvarande form och avskaffa de utbildningar hos Arbetsförmedlingen som inte fungerar och i stället satsa på fler platser i yrkesvux (kortare yrkesutbildningar). Jobben skapas huvudsakligen genom att entreprenörer får starta och driva framgångsrika och välmående företag. Ett gott företagsklimat är nyckeln till att kunna möta framtida utmaningar och öka resurserna till vår gemensamma välfärd. Därför behövs en näringspolitik som är inriktad på att underlätta för företag att växa och anställa. Sektorer där jobb inte utförs på grund av höga skatter och avgifter måste reformeras så att marknaderna kan växa till. Det handlar framför allt om att öppna för nya tjänstesektorer och att bredda det befintliga RUT-avdraget till att omfatta fler tjänster och högre takbelopp. Därutöver måste vi motverka orimliga skatter på entreprenörer och minska regelkrånglet, förbättra myndigheternas handläggning av ärenden kopplade till företag och förbättra tillgången till kapital. En helt central fråga är kompetensförsörjningen. För de människor som står utanför arbetsmarknaden måste insatserna vara effektiva och kompletta. I är dock dessa arbetsmarknadsåtgärder ofta ineffektiva och många. För att minska överlappningarna mellan olika insatser och subventionerade anställningar vill vi reformera och minska antalet arbetsmarknadsprogram. De mest ineffektiva bör läggas ned. I stället vill vi fokusera på ett fåtal men bra program. Vi behöver också lägga mer resurser på matchning mellan förmåga och jobb för såväl personer med funktionsnedsättning som utrikes födda. Därtill vill vi reformera Arbetsförmedlingen och lägga ned den i sin nuvarande form. I stället vill vi fokusera dess resurser till de som står längst från arbetsmarknaden. En förutsättning för att den ekonomiska politiken ska fungera bra på lång sikt är att det råder ordning och reda i statens och det offentligas ekonomi. Vi anser att i den högkonjunktur vi befinner oss i bör reformer finansieras fullt ut för att vi ska kunna uppnå det nya överskottsmålet och stärka de offentliga finanserna inför nästa lågkonjunktur. Genom att ta ramverket på allvar står starkare. har ett stort behov av en förbättrad integrationspolitik. En human flyktingpolitik kräver också en väl fungerande integration. Nyanlända behöver snabbare få arbete och en hållbar bostadssituation. ser ett fortsatt stort behov av åtgärder som påskyndar asylprövningen, att asyltiden används bättre vad gäller introduktion och språkkunskaper samt att den motverkar passivitet. Den ekonomiska politiken bör också användas för att stödja goda mellanmänskliga relationer. Det handlar främst om att ge familjer och det civila samhället möjlighet att utvecklas och fatta egna beslut, genom att minska den politiska styrningen. Det offentliga bör ge stöd, men påtvingade politiska lösningar på dessa områden hämmar tilliten och riskerar att skada mer än hjälpa. anser att barns och ungas behov och rättigheter ska vara grunden för hur familjepolitiken och barnomsorgen utformas. Barn behöver och de behöver bli sedda. Familjer ser olika ut, men alla har samma betydelsefulla roll. Om familjerna är trygga ger de barnen goda förutsättningar att klara livets olika utmaningar. Barnens uppväxt påverkar därmed hela samhällets utveckling, både ekonomiskt och socialt. Förskolan och barnomsorgen måste kunna möta varje barns behov av trygg omsorg, gemenskap, lek och utveckling. Det är en självklarhet att alla föräldrar ska kunna välja den barnomsorg som är bäst för deras barn och själva få förutsättningar att hitta balansen mellan arbete och familjeliv. är en motvikt till de politiska krafter som vill styra föräldrarnas val och kväva familjens frihet och möjlighet att utforma sin tillvaro. Vi vill också bygga ett samhälle där människor kan åldras i trygghet och värdighet. Ett välfärdssamhälle kan i hög grad bedömas utifrån kriterier som respekt, tillvaratagande av äldres erfarenheter och omsorg om den äldre generationen. menar att äldres vård och omsorg måste präglas av självbestämmande och valfrihet. En äldre person har, precis som en yngre, individuella behov som inte kan tillgodoses i en mall. Mycket gjordes med i alliansregeringen för att utforma omsorgen utifrån den enskilda människans behov. Men mer behöver göras för att utveckla den gemensamt finansierade äldreomsorgen. Utökat självbestämmande när det gäller såväl boende som hemsänd mat och färdtjänst är viktiga delar när det gäller att utveckla äldreomsorgen framöver. Men en sammanhållen seniorpolitik får inte bara handla om vård och omsorg. Svensk politik förmedlar i alltför stor utsträckning att människor som passerat 65 inte har något mer att bidra med till samhället. Det friska åldrandet, de äldre som en viktig resurs och ett välfungerande samspel mellan generationerna är viktiga beståndsdelar i seniorpolitik. Därför vill vi skapa fler möjligheter för äldre att arbeta längre än till 65 och förbättra pensionärernas ekonomi, genom att bl.a. ta bort skillnaden i beskattning mellan arbetsinkomst och pensionsinkomst samt genom höjd BTP och borttagen särskild löneskatt för äldre som arbetar. hälso- och sjukvårdspolitik tar sin utgångspunkt i varje människas absoluta och okränkbara värde. De som har störst behov ska också ges företräde till hälso- och sjukvården. När vi var i regeringen prioriterade vi insatser för de mest utsatta patienterna genom stora satsningar på psykiatrin, cancervården och vården av kroniskt sjuka. Våra reformer vårdgarantin och kömiljarden bidrog till kortare vårdköer och ökad kvalitet. har regeringen tagit bort kömiljarden och effekterna är att köerna växer. Det är i rak motsats till vad det svenska folket behöver. På alliansregeringens initiativ tillkom den nya patientlagen, som trätt i kraft. Den tjänar som ett viktigt verktyg för att tillsammans med lagen om valfrihet (LOV) stärka patienternas möjligheter till involvering och medskapande i hälso- och sjukvården. Det är centralt att omsätta patientlagens bestämmelser i praktiken. Det är glädjande att svenska patienter numera åtnjuter mer valfrihet, både genom den nya patientlagen och genom de många vårdval som tillkommit runt om i landet tack vare LOV. Regeringen vill offra valfriheten av ideologiska skäl genom diskussionen kring vinster för företagen inom vårdsektorn. Regeringen bortser helt ifrån betydelsen för människor av att själva få välja vårdcentral eller var en behandling ska utföras. Men det handlar om mer än så; mindre valfrihet och sämre patientinflytande ger sämre vård, och det kommer inte att främja patienternas tillgång till nya behandlingar. krävs i stället fler vårdreformer för bättre kvalitet och service. Framtidens sjukvård står inför stora utmaningar. Vården är inte jämlik och det finns fortsatta brister med överbeläggningar, patientsäkerhet och vårdköer. Vården blir också alltmer högspecialiserad och högteknologisk. Mot den bakgrunden finns det all anledning att se över sjukvårdens organisering. Utifrån de 21 landstingens olika demografiska och ekonomiska förutsättningar är det osannolikt att de kan leverera en jämlik vård åt befolkningen. Staten bör därför ta över ansvaret för vården – för att säkra en god, effektiv och jämlik sjukvård i hela landet. För oss är rätten till bra och jämlik vård viktigare än att värna dagens sätt att organisera vården. På kort sikt behövs också förstärkningar av primärvården. Längre köer och lägre förtroende för vården kräver ordentliga strukturreformer och ekonomiska tillskott. Därför satsar vi till regioner och landsting. 5.1 Familjepolitik för ökad trygghet och frihet står inför ett familjepolitiskt vägval där partier på hela den politiska skalan vill försvaga familjens roll i samhället, medan tvärtom vill stärka den. Familjen är för samhället den viktigaste gemenskapen och den grund som samhället står på. Barn som växer upp i trygga familjer får goda förutsättningar att klara livets utmaningar. Familjers förutsättningar och barns behov kan se olika ut. Föräldrar har olika önskemål och gör olika prioriteringar. Det är föräldrarna som har det primära ansvaret för att avgöra vad som är bäst för deras barn och deras familj – inte staten eller kommunen. Politiken ska stödja familjen och föräldrarna, inte styra. vill öka familjers handlingsutrymme, möjliggöra mer tid för barnen, uppvärdera föräldraskapet, möjliggöra olika barnomsorgsformer samt stärka barnfamiljers ekonomi. Alla politiska beslut ska analyseras utifrån vilka konsekvenser de får för familjer. Mot bakgrund av den relativt sett svaga utvecklingen av barnfamiljernas disponibla inkomst anser att barnfamiljernas ekonomi behöver förstärkas. Det behöver ske på ett sätt som både ökar flexibiliteten för småbarnsföräldrar och stärker incitamenten för arbete. Vi föreslår därför ett jobbskatteavdrag för föräldrar som stegvis byggs ut till per förälder och månad. För föräldrar till barn som är 0–ska skattereduktionen även omfatta andra inkomster såsom föräldrapenning eller a-kassa. Att skapa möjligheter för föräldrar att få arbete är grundläggande för att minska risken för att barn ska leva i ekonomisk utsatthet. Men det behövs också riktade insatser. För att stötta de barnfamiljer som har det sämst ställt vill vi höja det barnrelaterade bostadsbidraget med för ett barn, för två barn och för tre barn. Höjt bostadsbidrag kan också medverka till att färre barnfamiljer behöver ekonomiskt bistånd. Vi vill också återinföra och utvidga den fritidspeng som vänsterregeringen har tagit bort, som gjorde det möjligt för barn som har föräldrar med försörjningsstöd att delta i fritidsaktiviteter. Fritidspengen ska även gälla under sommarloven. Föräldraskapet är ett gemensamt åtagande och därför är det också föräldrarna själva som ska få avgöra hur föräldrapenningdagarna ska användas. Föräldrar ska fritt kunna överlåta föräldrapenningdagar till varandra eller till andra närstående som exempelvis mor- eller farföräldrar eller en bonuspappa. Vi vill avskaffa kvoteringen helt. Föräldraledigas inkomst ska skyddas och rätten till föräldraledighet på heltid utvidgas till . vill också att det ska finnas möjlighet för föräldrar att få barnomsorgspeng för omsorg om enbart egna barn i hemmet. Barnomsorgspengen ska uppgå till per barn och månad och betraktas som inkomst, vara skattepliktig och pensionsgrundande. Barnomsorgspeng för egna barn gäller för barn som fyllt ett men inte . Vi vill stärka pensionen för de föräldrar som går ned i arbetstid, eller är hemma med sjuka barn i större utsträckning – vilket fortfarande oftast är kvinnor – genom att utöka antalet barnrättsår från fyra till fem och höja jämförelseinkomsten i pensionssystemet. Premiepensionen ska automatiskt fördelas lika mellan föräldrar med gemensamma barn , om inte annat begärs. Barngrupperna i förskolan är för stora. av de allra minsta barnen går i grupper som ligger över maximala riktvärde. Denna utveckling måste vändas! Vi vill minska barngrupperna genom att kommunerna inför ett tak på hur stora grupperna får vara. Statsbidraget till kommunerna ska skärpas så att bara de som visar att de arbetar mot eller har uppnått målet om högst tolv barn i småbarnsgrupper får del av en särskild satsning. Utformningen bör likna den s.k. kömiljarden som tidigare fanns i sjukvården, med en tydlig koppling till prestation. Vi tillför därför ytterligare för att minska barngrupperna. Med en ökad kvalitet är det rimligt att höja taket i maxtaxan för hushåll med högre inkomster. Kommunerna ska också bli skyldiga att erbjuda familjedaghem för de föräldrar som önskar det. Det offentliga ska inte ta över föräldrarnas roll. Däremot ska det offentliga erbjuda stöd och hjälp i föräldrarnas viktiga uppgift. Förstagångsföräldrar ska erbjudas en gratischeck till familjerådgivningen som de kan nyttja om de vill eller behöver. Det ska bli obligatoriskt för kommunerna att erbjuda föräldrastödsprogram : ett när barnen är små och ett när barnen närmar sig, eller befinner sig i, tonåren. 5.2 Ansvarsfull och human migrationspolitik Det pågår en humanitär kris i världen. Krig, förtryck, terrorgrupper samt förföljelse av etniska och religiösa grupper driver människor på flykt. Många söker sin tillflykt till , och har länge varit ett av de länder i som flest sökt sig till. har ett moraliskt ansvar att hjälpa medmänniskor i nöd. Det innebär att både värna asylrätten och ta ansvar för en ordnad, human och långsiktigt ansvarsfull migrationspolitik. ska asylprövningen vara rättssäker och den som får ett nej på sin asylansökan ska lämna landet. Men krävs också ett större ansvarstagande inom EU. Fler länder måste medverka i mottagandet och bereda plats åt människor på flykt. Genom att fler länder medverkar i flyktingmottagandet blir också mottagandet bättre för den asylsökande. Akut krävs också mer stöd till UNHCR och andra hjälporganisationer i flyktinglägren och i konfliktområden. vill ha tillfälliga uppehållstillstånd som huvudregel för den som har asylskäl och att rätten till familjeåterförening ska gälla. För att förbättra mottagandet, korta tiden i asylprocessen och minska kostnaderna vill vi införa asylansökningsområden. Dessa bör huvudsakligen finnas i närheten av våra stora gränsövergångar. Alla som avser att söka asyl hänvisas till dessa asylansökningsområden och där registreras asylansökan och det görs en första bedömning av ansökan. Tanken är att få en snabbare registrering och beslutsprocess samt att motverka att asylsökande avviker. En kraftigt kortad etableringstid är något som är bra för både den enskilde och samhället i stort. Passivitet under handläggningen kan vara förödande. vill därför införa krav på att asylsökande ska delta i språkutbildning och samhällsinformation . Asylsökande ska även arbeta – det kan handla om reguljärt arbete eller att bistå vid det egna asylboendet. Den som inte deltar i utbildningen eller uppfyller arbetskravet kan få sin dagersättning nedsatt. Asylsökande som får ett reguljärt arbete ges ett fribelopp om som den enskilde kan tjäna utan att dagersättningen minskas. För att möjliggöra fler avvisningar och utvisningar av personer som saknar rätt att vistas i är det viktigt att ingår fler återtagandeavtal med de viktigaste mottagarländerna. Det behövs också starkare incitament för att styrka sin identitet. Det behövs även mer resurser till polisen för att kunna verkställa utvisningar. En av de viktigaste åtgärderna för att förhindra att personer avviker är att det finns möjlighet att vid behov göra placering i förvar. Vi föreslår att antalet förvarsplatser utökas med 50 stycken. Det statliga ansvaret för ensamkommande unga behöver stärkas. Vi vill göra det genom att tillsätta en nationell krissocialjour. Denna ska finnas som en resurs för de kommuner som behöver avlastning i arbetet med ensamkommande unga. Den nationella funktionen ska också ges i uppgift att ta fram nya riktlinjer för vilka krav som bör ställas på familjehem och gode män för dessa barn och ungdomar. 5.3 Bättre och mer effektiv integration En generös migrationspolitik måste kombineras med en effektiv och välfungerande integrationspolitik. Men nyanlända i möts tyvärr av bostadsbrist och trångboddhet i de kommuner och städer där jobben finns. Utanförskap och utsatthet blir en alltför vanlig situation för människor som flytt sitt hemland och söker skydd i . Klyftan mellan utrikes och inrikes födda på arbetsmarknaden i växer snabbt. En human migrationspolitik måste följas av att människor ges förutsättningar till egen försörjning. Då stärks också möjligheterna till integration. behöver en politik för fler jobb, fler bostäder och bättre skola. Regeringens politik styr åt fel håll. De som drabbas hårdast är de nyanlända som riskerar att fastna i ett långvarigt socialt och ekonomiskt utanförskap. En integrationspolitik som inte fungerar kan också undergräva migrationspolitikens legitimitet. Av dessa skäl krävs nu politisk handling som gör det möjligt för fler nyanlända att få arbete, som förbättrar situationen på bostadsmarknaden, som gör mottagandet bättre och som långsiktigt gör integrationspolitiken effektivare. För att förbättra nyanländas integrering vill vi tillsammans med övriga allianspartier införa inträdesjobb. I anställningsformen ska lönen uppgå till av rådande ingångslön i branschen, upp till ett tak om i bruttolön . av arbetstiden anses därmed gå till att lära sig arbetet eller utbildning. Arbetsgivaravgiften slopas inom ramen för anställningsformen. Genom denna reform kan arbetsgivare anställa personer som saknar den produktivitet eller språkförmåga som krävs för att helt klara jobbet. personen skaffar sig de färdigheterna ges en något lägre lön. Inträdesjobbet kan också kombineras med nystartsjobb för dem som är berättigade till det. Då får arbetsgivaren också arbetsgivaravgiften ytterligare subventionerad. Det går att konstatera ett stort utbildningsbehov hos gruppen nyanlända arbetssökande. avsatte därför betydande belopp till yrkesvuxenutbildningar i samband med höstens budgetmotion. föreslår en grundlig förändring av arbetsmarknadspolitiken där flertalet arbetsmarknadspolitiska program avvecklas, antalet subventionerade anställningar minskar och arbetsmarknadsutbildningen i Arbetsförmedlingens regi läggs ned. Arbetsförmedlingen åtnjuter ett mycket lågt förtroende och uppvisar svaga resultat. och Alliansen vill därför att Arbetsförmedlingen i dess nuvarande form läggs ned till förmån för en ny struktur där andra aktörer på arbetsmarknaden spelar en betydligt större roll. Möjligheterna att matcha arbetssökande med arbetsgivare kan med fördel utföras av aktörer som rekryterings- och bemanningsföretag, sociala företag eller ideella organisationer. Det ska finnas skarpa kvalitetskriterier och en gedigen kompetens vad gäller kontroll och uppföljning, så att oseriösa aktörer hålls borta. Bostadsbristen slår också hårt mot asylsökande och nyanlända, både de som väljer eget boende och de som bor i anvisade boenden med låg standard. Därför vill vi öka rörligheten i och utnyttjandet av det befintliga bostadsbeståndet, t.ex. genom förenklad andrahandsuthyrning. Vi vill också förenkla, snabba på och förbilliga byggandet. ser också att EBO-lagen behöver ses över för att bryta den destruktiva trångboddheten. 5.4 Ett företagsklimat för fler jobb behöver ett företagsklimat som lägger grunden för fler jobb. Nya jobb kan inte kommenderas fram av politiker i riksdag eller regering. Jobb skapas när människor finner det mödan värt att förverkliga en idé, våga satsa sparat kapital och starta och utveckla ett företag. Politikens ansvar är därför att främja ett gott företagsklimat där företagande, entreprenörskap och innovation uppmuntras. Det privata näringslivet och det enskilda entreprenörskapet är, och kommer alltid att vara, grunden för välfärd. För att sänka trösklarna för de som vill förverkliga sin företagsidé vill vi minska regelkrånglet, begränsa företrädaransvaret och säkerställa att företagen bara behöver lämna en och samma uppgift en gång till myndigheterna. Vi vill också sänka kravet på aktiekapital , eftersom dagens regelverk stänger ute för många potentiella företagare då det inte är anpassat till nya företags verkliga behov av eget kapital. För att skapa ett gott företagsklimat vill vi säkerställa att företag har råd och möjlighet att anställa. Höga skatter på jobb slår hårt mot unga som söker sitt första jobb och mot de som står långt ifrån arbetsmarknaden. För att stärka framväxten av nya företag och fler jobb vill sänka skatten på arbete, förenkla reglerna kring att starta och driva företag samt tillskapa möjligheten för företag att finnas och verka i hela landet.