ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H5024145 · 2018-04-25 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:215 Utredningar för att förebygga vissa skador och dödsfall ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utredningsverksamheten ska utvidgas till att omfatta även självmord, grov våldtäkt och könsstympning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att närståendebegreppet bör utvidgas och förtydligas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utredningsverksamheten även ska omfatta barn som bevittnat våld, och detta tillkännager för regeringen. Dödsfallsutredningar är ett viktigt redskap i arbetet för att förbättra samhällets möjligheter att förebygga våld i nära relationer mot både barn och vuxna. I propositionen föreslås nu att lagen om utredningar avseende vissa dödsfall utökas till att omfatta fler fall än där barn eller vuxna avlidit – vilket innebär att det kommer att handla om mer än dödsfallsutredningar. Fall där barn utsatts för grov eller synnerligen grov misshandel ska omfattas om brottet begåtts av en närstående eller tidigare närstående. När det gäller vuxna ska försök, förberedelse eller stämpling till mord eller dråp utredas om det begåtts av en närstående eller tidigare närstående. Förslagen är i stor utsträckning i linje med vad Liberalerna tidigare framfört. På några punkter menar vi dock att regeringen borde gått längre. I likhet med bland andra flera barnrättsorganisationer, GAPF och i , och flera tidigare utredningar, menar vi att utredningsverksamheten bör utökas till att gälla fler brott än dem som regeringen nu föreslår, nämligen självmord, grov våldtäkt där förövaren är en närstående eller tidigare närstående samt könsstympning. I de fall en utredning enligt denna lag görs med anledning av brott mot en vuxen, och det finns barn med som upplevt våldet, ska utredningen även omfatta vilka åtgärder som vidtagits eller kunnat vidtas för att skydda barnet. Detsamma gäller när en utredning görs med anledning av brott mot ett barn, och andra barn upplevt våldet. Flera remissinstanser har påpekat att för att säkerställa att hedersrelaterat våld omfattas av utredningsverksamheten bör närståendebegreppet utvidgas och förtydligas. Regeringen framhåller i propositionen att det i de tidigare förarbetena finns uttalanden att begreppet närstående inte bör tolkas alltför snävt. Liberalerna menar att detta inte är tillräckligt – begreppet närstående bör tolkas tillräckligt brett. Liberalerna har i tidigare motioner framfört att utredningarna bör kunna riktas mot myndigheternas agerande i ett enskilt fall – en eller en ””. Att granska det enskilda fallet handlar om att bedöma hur polis och åklagare agerat, men också , sjukvården och andra instanser. Det behöver också granskas vad som var känt på förhand om både gärningsman och offer. kan exempelvis inte ta del av rättspsykiatriska undersökningar eller andra handlingar som rör gärningspersonen. I ett svar på en skriftlig fråga 2016/17:947 från (L), anförde justitieministern att regeringen såg positivt på förslaget att införa en . Några sådana förslag har dock inte beretts inom ramen för detta ärende. Vi beklagar det.
mot · H5024155 · 2018-04-27 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:243 Vattenmiljö och vattenkraft beslutar att övergångsbestämmelsen för lagstiftningen ska lyda: ”Dessa bestämmelser gäller även för handläggning och prövning av mål och ärenden som har inletts före ikraftträdandet.” välkomnar i stort de förändringar som föreslås i propositionen och har varit drivande för att få till denna förändring. Däremot anser vi att det blir en orimlig orättvisa för de verksamhetsutövare som har ett pågående ärende eller har fått ett lagakraftvunnet föreläggande. Under Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser står i propositionen att läsa: Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller fortfarande för handläggning och prövningen av mål och ärenden som har inletts före ikraftträdandet. anser att lydelsen under punkt 2 i stället ska vara: Dessa bestämmelser gäller även för handläggning och prövning av mål och ärenden som har inletts före ikraftträdandet.
mot · H5024156 · 2018-04-27 00:00:00 — [140] (2017a). [141] (2017b). [142] (2016b). [143] För en diskussion kring värdet av såväl ökat byggande som ett mer effektivt utnyttjande av det befintliga beståndet, se exempelvis (2014) och (2014). [144] (2013). [145] (2007). [146] (2018). [147] IMF (2015), (2016, 2015), (2015b). [148] Rogberg (2017). [149] Skolinspektionen (2017). [150] (2009). [151] Myndigheten för vårdanalys (2016). [152] SKL (2012), SOU 2008:129, SOU 2015:98. [153] Myndigheten för vårdanalys (2016). [154] Kennergren & (2010). Räknat med hänsyn till inkomstbortfall, studieskulder samt pension . Se också (2017). [155] Kallin (2016). [156] (2017). [157] Vårdföretagarna (2017). [158] Överenskommelse mellan Socialdemokraterna, om ytterligare åtgärder i den operativa förmågan i krigsförbanden och säkerställa den samlade förmågan i totalförsvaret (). [159] (2018b) och SCB (2018f). [160] WMO (2018). [161] Tillväxtsiffror från SCB (2018c), statistik över koldioxidutsläpp från och (2018a). [162] (2018a). [163] Se exempelvis Jaffe m.fl. (2000). [164] BIL (2018). [165] Egna beräkningar. [166] (2013). [167] (2014), (2014b). [168] Se Energimyndigheten (2016a) för en analys av graden av överkompensation. [169] SOU 2013:84. [170] Se exempelvis (2015b) för resonemang kring koldioxid- respektive energiskatten som styrmedel. [171] Källa (2017d). [172] Prop. 2017/18:1. [173] (2014b). [174] Se (2017) för statistik kring import av avfall. [175] 2015:1434. [176] (2014). [177] Östersjöcentrum (2017). [178] Egna beräkningar. [179] Wilcox m.fl. (2015). [180] (2016). [181] Internationella erfarenheter tyder på en mycket hög elasticitet. (2016) gör dock poängen att internationella exempel ofta rör länder där priset på påsar tidigare varit 0. Även Dikgang m.fl. (2012) för ett kortare resonemang kring detta och att utvecklingen i sådana länder, särskilt på kort sikt, kan överskatta elasticiteten. I tar affärer generellt betalt för plastpåsar varför den psykologiska effekten av att höja priset kan antas vara lägre. När Systembolaget höjde priset på sina påsar , från till , sjönk förbrukningen . Detta kan dock antas underskatta elasticiteten då de aktuella påsarna kan upplevas fylla ett specifikt syfte som är svårt att ersätta med andra typer av påsar. Alla uppskattningar av priselasticiteten är behäftade med stor osäkerhet. Av försiktighetsskäl antar att ett pris om leder till en minskad användning om samt att hela denna konsumtionsminskning sker år ett. Det implicerar en elasticitet om 1, till skillnad från implicita antagande om att elasticiteten, givet ett pris på , är ((40-80)/((40+80)/2))/((5-2)/((5+2)/2))=0,78. Det är möjligt att elasticiteten skiljer sig markant från detta antagande, varför effekten av införandet av skatten behöver följas noggrant.
mot · H5024160 · 2018-04-27 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:240 Verkställbarhet av beslut om bygglov, rivningslov och marklov ställer sig bakom det som anförs i motionen om verkställbarhet av beslut om lov och tillkännager detta för regeringen. gäller att beslut om att ge bygglov, rivningslov och marklov enligt praxis får verkställas innan beslutet har fått laga kraft. Av den nya förvaltningslagen, som träder i kraft , följer dock att beslut enligt huvudregeln inte är verkställbara förrän de har fått laga kraft. I de fall ett lov blir föremål för en överklagandeprocess kan det ta mycket innan det vinner laga kraft. Vi ställer oss därför bakom propositionens intention om att införa en bestämmelse om verkställbarhet i fr.o.m. , i syfte att förvaltningslagens regel om verkställbarhet inte ska bli huvudregel för beslut om att ge bygglov, rivningslov och marklov. Verkställbarhet av beslut om lov Vi kan konstatera att propositionens förslag om när bygglov, rivningslov och marklov får verkställas går emot promemorians. Enligt denna ska ett beviljat lov få verkställas , även om det inte vunnit laga kraft, men regeringen föreslår istället att det i (PBL) införs en tidsbestämmelse om att ett lov får verkställas först efter det att beslutet kungjorts. I PBL finns ingen bestämmelse kring när ett bygglov, rivningslov eller marklov får verkställas, vilket innebär att ett lov kan verkställas innan det har vunnit laga kraft. Om ett beslut om lov upphävs efter en överprövning blir det ogiltigt och eventuella redan vidtagna genomförandeåtgärder måste således återställas. Det innebär att risktagandet, även det ekonomiska, med att starta arbetet utan ett lagakraftvunnet beslut helt och fullt ligger hos den aktör som sökt lovet. Att införa en tidsbestämmelse i PBL om att ett verkställande ska vara möjligt först är därför enligt vår uppfattning inte nödvändigt. Regeringen skriver själv att det kommer att fördröja byggprocessen, om än marginellt. Precis som Lagrådet konstaterar har byggaktören även ett skyddsvärt intresse av att kunna utnyttja bygglovet. Vi instämmer i andemeningen om att en tidsbestämmelse om bygglov, rivningslov och marklov är nödvändigt att föra in i PBL för att inte den nya förvaltningslagen ska göra att samtliga lov får verkställas först efter att dessa vunnit laga kraft. I med omfattande bostadsbrist måste alla former av bostadspolitiska beslut syfta till att förenkla för ett snabbare och hållbart bostadsbyggande. Vi anser därför att en sådan bestämmelse ska formuleras så att ett lov ska få verkställas .
mot · H5024164 · 2018-05-02 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:252 Extra ändringsbudget – Ny möjlighet till uppehållstillstånd Föreliggande lagförslag är sannolikt det enskilt mest ogenomtänkta och skadliga förslag som presenterats för under innevarande mandatperiod. Omkring 9 000 vuxna, företrädesvis afghanska män, utan skyddsbehov bereds nu möjlighet att stanna i landet. Det är exceptionellt dålig politik utifrån flera perspektiv: I ett läge där landet kämpar med enorma integrationsproblem, ett ständigt tilltagande utanförskap och en massiv arbetslöshet bland utrikes födda, som ett direkt resultat av nuvarande och tidigare regeringars ansvarslösa invandringspolitik, måste migrationspolitiken vara tydlig, restriktiv och förutsebar. Det är då en synnerligen dålig idé att bereda möjlighet för ytterligare tusentals vuxna människor som tagit sig hit i syfte att söka asyl trots att de saknar skyddsbehov att beviljas uppehållstillstånd. När belastningen på den svenska välfärden är så stor att personalen inom skolan, vården och polisen är enormt stressad så är det en fullständigt bisarr prioritering att skjuta till ytterligare till en grupp vuxna män utan skyddsbehov. Det här är medel som hade gjort betydligt större nytta inom välfärden och rättsväsendet. För det tredje är ärendet i sig ytterst illa berett vilket bland annat Lagrådet lyft. Propositionen är därtill så illa utformad att Lagrådet anser ”att gränsen här har nåtts för vad som är acceptabelt i fråga om hur lagstiftning kan utformas”. Detta avser driva vidare inom ramen för granskande arbete. Konsekvensen av det hela är därmed inte enbart en kännbar ekonomisk belastning samt ytterligare påtagliga integrationsproblem, utan därtill en utökad rättsosäkerhet med total avsaknad av förutsebarhet och särutformade regelverk för vissa grupper. Den incitamentsstruktur som etableras som ett resultat av lagstiftningen, där de som varit lyhörda gentemot myndighetsbeslut och lämnat landet efter beslut om avslag på en asylansökan inte omfattas medan de som negligerat myndighetsbeslut eller ljugit om sin ålder och identitet premieras, kan få oöverblickbara konsekvenser. Det faktum att man inte kräver att en utlänning ska kunna styrka sin identitet (”Uppehållstillstånd får beviljas även om utlänningens identitet är oklar och han eller hon inte kan göra sin uppgivna identitet sannolik”) medför en säkerhetsrisk emedan kontrollen över vilka som vistas i landet minskar, vilket inte minst påtalar i sitt remissvar. Hur den premissen överhuvudtaget hänger ihop med kriteriet om vandels – och säkerhetsprövning är högst förbryllande. bör mot bakgrund av detta avslå propositionen i sin helhet.
mot · H5024165 · 2018-05-02 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:252 Extra ändringsbudget – Ny möjlighet till uppehållstillstånd Grunden för regeringens proposition är att bevilja uppehållstillstånd för asylsökande som har befunnits vara utan asylskäl. En förutsättning för att det ska kunna ske är att personen i fråga belastar eller har för avsikt att belasta de svenska skattebetalarna genom att uppehålla en utbildningsplats i en gymnasieskola eller vuxen- eller yrkesutbildning. Att regeringen lägger fram ett förslag av detta slag i stort sett som statsministern högtidligt proklamerar i media att ”ett ja ska vara ett ja och nej ska vara ett nej” gör att regeringens politik blir helt obegriplig. Det finns ingen logik kvar alls i denna regerings helt verklighetsfrånvända migrationspolitik. som vi ser allt fler exempel på hur den svenska välfärden urholkas – nya vittnesmål om detta tillkommer – så väljer regeringen att lägga ytterligare förslag till kostnadsdrivande åtgärder som kommer att urholka välfärden ytterligare. Lagrådet har, med stor tydlighet, beskrivit hur komplext och svåröverskådligt regeringen har byggt undantagsreglerna för uppehållstillstånd i samband med gymnasiestudier: [Ä]ndringarna , då ett antal regler om uppehållstillstånd vid gymnasiestudier infördes, försvårades möjligheten till överblick ytterligare. Dessa utbildningsanknutna regler med dess olika förutsättningar och verkningar blev till ytterlighet komplicerade och svårgripbara. De nu lämnade förslagen innebär i olika avseenden att dessa svårigheter förstärks. I regeringsförklaringen uttalade statsministern följande: ”Asylrätten ska värnas. ska ha en reglerad invandring. Regeringens arbete för ett förbättrat återvändande fortsätter. Handläggningstiderna ska kortas.” går i stället regeringen emot den egna regeringsförklaringen och kringgår asylrätten genom att ge personer utan asylskäl uppehållstillstånd. Ett så inkonsekvent och ad hoc-betonat beslutsfattande hör inte hemma i en demokrati. Man måste kunna lita på att regeringen står för sina utfästelser. I vårt alternativ för byggs lagar och förordningar utifrån fastslagna principer och vad som är bäst för och det samhällskontrakt som staten har med de svenska medborgarna. Det finns därför ingen annan möjlig väg att gå än att avslå regeringens proposition.
mot · H5024172 · 2018-05-04 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:231 Ny kamerabevakningslag beslutar att kamerabevakningslagen ändras i enlighet med vad som anges i motionen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om undantag från tillståndskravet för och tillkännager detta för regeringen. Möjligheten att använda kamerabevakning är ett vitalt verktyg för en effektiv brottsbekämpning. När regeringen har tvingat bort poliser från yrket till följd av dåliga arbetsvillkor och hotfulla arbetsmiljöer krävs det att dessa verktyg används i större utsträckning för att inte lagföringsprocessen ska bli lidande. Kameror fyller inte bara en viktig funktion i det brottsförebyggande och trygghetsskapande arbetet utan även vid operativt/ingripande, ledning/styrning, utredning och underrättelse. En utökad kamerabevakning innebär inte bara att polisen får direkta spaningsuppgifter som leder till att gärningsmännen kan lagföras; det innebär även bättre möjligheter att spåra och oskadliggöra gärningsmän vid terrorattacker, något som inte minst framkommit i samband med terrorattacken på . Det fungerar även som ett verktyg för att styra och organisera det polisiära arbetet. Det folkliga stödet för kameraövervakning är brett. I en undersökning av ställde sig av de tillfrågade ganska eller mycket positiva till kamerabevakning på allmän plats. Trots fördelarna och det folkliga stödet för kamerabevakning finns det politiska krafter som försöker begränsa polisens användande, både när det gäller fasta installationer och mobila kameror som kroppskameror och drönare. Det finns även de som anser att kamerabevakning är en sista åtgärd, som först ska användas när allt annat har misslyckats. är av åsikten att kameror är ett komplement till övrigt polisarbete, inte ett substitut. Vi ser heller inte att det finns något integritetshinder för att utöka polisens möjligheter till kamerabevakning samt att polisen själva besitter den kompetents som krävs för att avgöra om det är en nödvändig åtgärd i det enskilda fallet. har redan riktat ett tillkännagivande till regeringen om att polis inte ska omfattas av en tillståndsplikt i samband med att den nya kamerabevakningslagen träder i kraft. Även om regeringen har valt att ignorera och folkets vilja ser vi att utredningen och propositionen ger utrymme för att direkt besluta om ett undantag från tillståndskravet för . Härigenom föreskrivs att 9 § 1 i den föreslagna kamerabevakningslagen ska ha följande lydelse: bevakning som bedriver. I det fallet att inte är villig att besluta om en ändring i den föreslagna lagen föreslår vi att ger regeringen till känna att tillstånd inte ska krävas för den kamerabevakning som bedriver.
mot · H5024177 · 2018-05-04 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:231 Ny kamerabevakningslag ställer sig bakom det som anförs i motionen om kamerabevakning vid skyddsobjekt och tillkännager detta för regeringen. Liberalernas hållning är restriktiv när det gäller kameraövervakning på allmän plats, men där brottsligheten är särskilt allvarlig måste den kunna komma till stånd. Detta är särskilt viktigt för att öka tryggheten i svårt brottsutsatta bostadsområden och andra miljöer där människor rör sig, t.ex. stationsområden. Därför behöver lagen ändras för att underlätta kameraövervakning på brottsutsatta platser. Rätt utformad kan kameraövervakning på särskilda platser vara en viktig trygghetsskapande åtgärd. Liberalerna har därför verkat för en översyn av lagstiftningen om kamerabevakning. Den proposition som ligger på bord går i rätt riktning men är i vissa delar otillräcklig. En fråga som ännu inte fått sin lösning är reglerna för kamerabevakning vid särskilt utsatta skyddsobjekt, såsom polisstationer och andra byggnader som används av rättsväsendets myndigheter. Ett antal mycket grova attentat har riktats mot polisstationer och liknande byggnader för att sätta rättsstatens funktioner ur spel. Det handlar om beskjutning men också om grova sprängdåd, ofta med stora materiella skador. Säkerhetspolisen har i samband med lagstiftningsärendet framfört att det område som utan särskilt tillstånd får kamerabevakas i anslutning till ett skyddsobjekt borde utvidgas. Liberalerna delar bedömningen att lagen borde ses över i denna del. För att kamerabevakning effektivt ska kunna ge information som bidrar till uppklaringen av ett attentat – eller i bästa fall hindra attentatet från att begås – borde kamerabevakning vid skyddsobjekt med särskild hotbild kunna ske även mot den närmaste omgivningen. På så vis kan t.ex. bilar identifieras eller gärningsmäns flyktvägar säkras. Den närmare avgränsningen av vilka skyddsobjekt som bör komma i fråga för en sådan utökad möjlighet till kamerabevakning behöver utredas närmare, men rimligt är att det t.ex. handlar om polisstationer, häkten och domstolar i de fall där det finns en säkerställd hotbild från den kriminella världen. I en särskild motion lägger Liberalerna tillsammans med övriga allianspartier fram förslag avseende förutsättningarna för att besluta om kameraövervakning i brottsförebyggande syfte.
mot · H5024185 · 2018-05-08 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:247 Ett tryggt och mer hållbart premiepensionssystem ställer sig bakom det som anförs i motionen om hållbarhetskravet i propositionen och tillkännager detta för regeringen. välkomnar i stort regeringens proposition Ett tryggt och mer hållbart premiepensionssystem. Flera bedömare har efterlyst en reform av , inte minst efter de uppmärksammade skandalerna med oseriösa aktörer. Propositionen och dess utformning utgör grunden för en nödvändig och välkommen reform av de övergripande villkoren för fondförvaltare som önskar etablera sig på och därmed vara med och förvalta svenska folkets premiepensionssparande. I enlighet med branschorganisationer som , samt är emellertid skeptiska till att krav på hållbarhetsarbete vid fondförvaltning ska ingå i fondavtalet mellan fondförvaltare och . I likhet med inkomna synpunkter på tidigare proposition (prop.2017/18:3907 Bättre förutsättningar för fondsparande och hållbara val) har statliga remissinstanser såsom och framhållit att krav på rapportering om hållbarhetsarbete ökar incitamenten för fondförvaltare att överdriva informationen och bedriva s.k. greenwashing där information förvrängs i syfte att försköna allmänhetens bild av ett företag eller en produkt, ur miljöhänseende. motsätter sig på intet vis att svenska premiepensionssparare ska kunna välja fondförvaltare utifrån egna preferenser kopplade till aktörernas hållbarhetsarbete, tvärtom välkomnar vi denna möjlighet. Dock förhåller det sig så att den som specifikt strävar efter att göra hållbarhetsfrämjande investeringar erbjuds en uppsjö av specialiserade ””-alternativ som ingår i ett flertal olika miljöcertifieringsorganisationer, såsom t.ex. svanmärkningen där fondernas investeringar inom företag/produkter granskas, vilket försvårar greenwashing. Vi anser att regeringens förslag på hållbarhetsarbete är otydligt och riskerar subjektiva bedömningar. Vi vill därför tillkännage för regeringen att de ska återkomma med ett nytt förslag gällande hållbarhet som minskar riskerna för greenwashing och subjektiva bedömningar.
mot · H5024189 · 2018-05-29 00:00:00 — med anledning av skr. 2017/18:255 om finansiell stabilitet ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förtydliga målet för makrotillsynsuppdrag och klargöra hur ska väga olika mål mot varandra och tillkännager detta för regeringen. I om finansiell stabilitet har myndigheten granskat ändamålsenligheten av makrotillsynen. En ändamålsenlig makrotillsyn som bejakar ett stabilt finansiellt system och en god ekonomisk utveckling är av yttersta vikt för att ska vara motståndskraftigt vid framtida lågkonjunkturer. bör regelverk för makrotillsyn vara välavvägda för att inte ställa alltför restriktiva och ofullständiga krav på framför allt nya såväl som befintliga bolånetagare. (RiR) har i innevarande rapport rekommenderat regeringen att förtydliga målet för () makrotillsynsuppdrag och klargöra hur FI ska väga olika mål mot varandra. Bakgrunden till detta är den målkonflikt och avvägning som FI gör mellan ett stabilt finansiellt system och en god ekonomisk tillväxt. Vidare anför RiR att FI:s tolkning av myndighetens mål för makrotillsyn har medfört att målet om en balanserad utveckling på kreditmarknaden har satts på samma nivå som målet om finansiell stabilitet, vilket har gjort att myndigheten vidtagit åtgärder med hänvisning till makrotillsyn utan att ha som mål att bidra till den finansiella stabiliteten. Till skillnad från anför regeringen att målen för makrotillsynen är tydliga och menar på att proposition 2017/18:22 Ytterligare verktyg för makrotillsyn redogjorde för vad makrotillsynen ska syfta till att uppnå och hur finansiella obalanser kan medföra makroekonomiska och finansiella stabilitetsrisker. Inom ramen för proposition 2017/18:22 framförde vikten av att de myndigheter som hanterar frågan har ett tydligt mandat och att myndigheterna i tar hänsyn till det internationella arbete som pågår samt de svenska förhållandena när tillsynsåtgärder planeras och vidtas. Vidare framförde vi att det aktuella förslaget (definitionen) ger en alltför oprecis beskrivning av vilka typer av obalanser som avses och vilka metoder som kan komma att bedömas som skadliga för den finansiella stabiliteten. motsätter sig den breda och otydliga formuleringen som ger FI eget mandat vid framställning av föreskrifter kring innebörden av det otydligt beskrivna begreppet finansiella obalanser. Vi föreslår därför, nu som då, att målet för FI:s framtida agerande för att värna den finansiella stabiliteten ska beskrivas betydligt mer precist och förses med en uppsättning av definierade regleringsverktyg som myndigheten kan använda under givna förutsättningar.