mot · H602723 · 2018-11-23 00:00:00 — EU bör också ta fram riktlinjer om mötes- och föreningsfrihet, vilket saknas trots att riktlinjer finns om flera andra mänskliga rättigheter. Regeringen bör aktivt driva frågan om civilsamhällets krympande utrymme inom EU. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. bör lyfta stödet till civilsamhällesorganisationerna i de pågående budgetförhandlingarna inom EU. Det finns flera vägar att stärka EU:s stöd till civilsamhället som bör övervägas. Ett alternativ är att ta fram ett specifikt program för civilsamhällesstöd med syftet att skapa gynnsamma förutsättningar för civilsamhället att verka i EU:s partnerländer. EU bör även kunna skapa möjligheter för civilsamhällets aktörer att få stöd för att bevaka och utöka det demokratiska utrymme som finns. är det svårt för mindre civilsamhällesaktörer att få ta del av EU:s bistånd. Även detta bör ses över. bör verka aktivt för ett starkt stöd till civilsamhället i EU:s nästa långtidsbudget. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Efter att Doharundan, de senaste handelsförhandlingarna inom (), körde fast har EU övergått till en strategi där man tecknar omfattande associationsavtal med olika länder. Dessa avtal inkluderar handelspolitiska delar med tullättnader och även frågor om mänskliga rättigheter. I flera av de länder som EU förhandlar med är kränkningarna av de fackliga rättigheterna omfattande och grova. anser inte att det är rimligt att EU:s inre marknad öppnas för företag som skapat sig konkurrensfördelar genom att inskränka de fackliga rättigheterna. Vi menar att EU i stället bör använda dessa förhandlingar till att stärka de fackliga rättigheterna och understödja krav från ländernas fackföreningsrörelser. bör verka för att EU ska ställa tydliga krav på ratificering av åtta kärnkonventioner vid förhandlingar om associationsavtal och andra former av handelsavtal. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Med sina 47 medlemsstater, inklusive länder som och , samt med en verksamhet som fokuserar på mänskliga rättigheter, demokratiutveckling och rättsstatens principer utgör en annan viktig arena för att lyfta frågorna om demokratins krympande utrymme och motarbeta den olyckliga utvecklingen i . menar att , som ofta utgör det första steget i internationellt samarbete i , också gör arenan extra viktig. Regeringen bör aktivt driva frågan om civilsamhällets krympande utrymme inom . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Civilsamhället spelar en viktig roll som väktare och förmedlare av information inom FN-systemet. Genom att bevaka de beslut som tas, informera FN och dess medlemsstater om utvecklingen runt om i världen samt informera allmänheten om vad som sker i FN har civilsamhället många viktiga roller att fylla. har en tradition av nära samarbete med det globala civilsamhället och av att inkludera svenska civilsamhällesorganisationer i de svenska delegationerna till olika FN-möten. Det finns också stater som vill begränsa civilsamhällets insyn och deltagande i FN-systemet. Det är en olycklig utveckling, som vi har sett oroväckande exempel på . I samband med om hiv/aids i 8–utestängdes ett 20-tal organisationer, framför allt från hbtq-rörelsen, från deltagande. Civilsamhällets deltagande i FN:s högnivåmöten behandlas inom generalförsamlingen där medlemsstaterna får ta ställning till en lista över organisationer. I praktiken har varje medlemsstat nästintill vetorätt när det gäller det civila samhällets deltagande och behöver inte ange något skäl för att kräva att en enskild organisation ska utestängas. Denna ordning måste reformeras för att säkerställa civilsamhällets deltagande vid FN-möten och inom systemet i sin helhet. bör verka för att stärka civilsamhällets roll inom och insyn i FN-systemet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. föregår ofta med gott exempel när det gäller civilsamhällesrepresentation. Det är viktigt att vi fortsätter med det och även utvecklar den traditionen. menar att i alla lägen i ord och handling ska stå upp för civilsamhällets rätt att delta meningsfullt och presentera granskningar och rekommendationer vid internationella möten och förhandlingar. Regeringen bör alltid inkludera en bred representation av civilsamhället i delegationer till internationella möten och stå upp för civilsamhällets rätt att delta. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. har som långvarig FN-vän, stor givare till FN-systemet och med säkerhetsrådsplatsen –2018 en viktig roll att spela i organisationen. Förtroendet för FN bland befolkning är relativt högt. Med denna roll följer både möjligheter och ansvar. bör arbeta systematiskt för att säkerställa att FN verkar för att värna och stärka mötes- och föreningsfriheten genomgående i all sin verksamhet. FN:s landskontor och utsända har en särskild roll i att främja rättigheterna hos utsatta aktörer och aldrig prioritera ned frågor med hänvisning till lokalt politiskt motstånd. Mot bakgrund av den allt svårare situationen för människorättsförsvarare globalt är det mycket viktigt att samtliga av FN:s särskilda representanter för olika mänskliga rättigheter har ett tydligt stöd från . Regeringen bör ställa krav på och stödja FN:s representanter i att försvara civilsamhällets demokratiska utrymme. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Samvetsfånge är den som fängslats efter att på fredlig väg ha uttryckt sin politiska, religiösa, eller på andra grunder fastslagna åsikt eller p.g.a. sin identitet. Att fängsla någon på dessa grunder är ett tydligt brott mot den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, i synnerhet artikel 3 som ger alla rätt till liv, frihet och personlig säkerhet, artikel 9 som säger att ingen får anhållas godtyckligt, hållas fängslad eller landsförvisas, artikel 18 som ger var och en rätt till tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet, artikel 19 som ger var och en rätt till åsiktsfrihet och yttrandefrihet och artikel 20 som ger var och en rätt till frihet att delta i fredliga möten och sammanslutningar. Trots detta fängslar, torterar och avrättar stater människor på grund av vilka de är eller vilka åsikter de har i syfte att krympa det demokratiska utrymmet och stärka den egna makten. finns omkring 13 svenska (både personer med medborgarskap och med uppehållstillstånd) samvetsfångar runt om i världen. Den exakta siffran är svår att uttala sig om eftersom det är svårt att få tydliga fakta i denna typ av fall. De flesta sitter fängslade i länder i . Den för allmänheten mest kända är dock som suttit fängslad i och som suttit fängslad i . Varken eller är dömda för något brott, trots att så gått. Ett annat uppmärksammat fall är Ahmadreza Djalali som dömdes till döden i . uppmärksammades också inskränkningar av yttrandefriheten när greps i efter en efterlysningsorder från och greps efter att ha deltagit i en workshop med Amnesty i . Båda släpptes sedan. Även Fikru Maru, och som suttit fängslade i är uppmärksammade fall. bild är att regeringen oftast gör vad den kan i den svåra uppgiften att bistå svenska samvetsfångar. är det tydligt att retoriken och metoderna skiljer sig åt beroende på vilken stat det handlar om. Till exempel är retoriken försiktigare mot ekonomiska stormakter som . Det är uppseendeväckande att flera andra länder har varit mer aktiva i att lyfta fallet än vad har varit. har uppmärksammat svenska samvetsfångar och krävt att regeringen reagerar tydligare och med större kraft. engagemang för samvetsfångar bör inte stanna vid dem som råkar vara svenska. Kränkningar av mänskliga rättigheter ska uppmärksammas och motarbetas i alla sammanhang och former, oavsett vem som är ansvarig och vem som utsätts. Ekonomiska och politiska muskler ska inte få tysta eller andra staters kritik. Genom att samverka mer med andra stater kan vi också öka kraften i påtryckningarna och chanserna att lyckas. Regeringen ska i alla lägen verka kraftfullt för samvetsfångars intressen. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Även om har stort förtroende för regeringens arbete med att få samvetsfångar frisläppta och har stor förståelse för att allt inte kan redovisas öppet riskerar uteblivna resultat och hemlighetsmakeri att leda till att tilltron till regeringens ansträngningar minskar. menar därför att en större öppenhet vore välkommen. Mot den bakgrunden bör regeringen redovisa så mycket som går om de metoder som används och de insatser som har gjorts och görs i en skrivelse till , och övriga fall bör fortsatt redogöras för i . Regeringen bör i en skrivelse till redogöra för vilka metoder och insatser som görs för att få samvetsfångar frisläppta. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Amineh Kakabaveh (V)