mot · H5024019 · 2018-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:147 Ny djurskyddslag 1 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att SLU:s vetenskapliga råd för djurskydd bör ges i uppdrag att utreda vilka djur som bör finnas på en positiv lista över djur som är tillåtna på cirkus och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag på obligatorisk id-märkning och central registrering av katter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med lagförslag som tydliggör att ansvarig myndighet har bemyndigande att specificera vilka arter som får hållas som sällskapsdjur och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ett förbud mot grytanlagsprov bör införas i den nya djurskyddslagstiftningen och tillkännager detta för regeringen. beslutar att det i djurskyddslagen ska införas en ny paragraf om villkor för hållande av mink för pälsproduktion, med den lydelse som framgår av motionen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag på hur fler lantbruksdjur inom animalieproduktionen ska ges möjlighet till utevistelse och naturligt beteende och tillkännager detta för regeringen. Regeringen föreslår i propositionen en ny djurskyddslag med syfte att säkerställa ett gott djurskydd och att främja en god djurvälfärd och respekt för djur. Lagen gäller djur som hålls av människan och, med undantag för vissa bestämmelser, viltlevande försöksdjur. Det slås fast att djur ska hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att deras välfärd främjas, att de kan utföra sådana beteenden som de är starkt motiverade för och som är viktiga för deras välbefinnande (naturligt beteende) och att beteendestörningar förebyggs. Det införs ett krav på att den som håller djur eller på annat sätt tar hand om djur ska ha tillräcklig kompetens för att tillgodose djurets behov. Det klargörs även att tamdjur inte får överges. Det införs även förbud mot att djur tränas för eller används i prov på ett sådant sätt att de utsätts för lidande och förbudet mot dopning utökas och förtydligas. Vidare föreslås bl.a. en ny sekretessbrytande bestämmelse som gör det möjligt för personal inom hälso- och sjukvården och att lämna uppgifter om vissa djurskyddsproblem till kontrollmyndigheten för djurskydd eller till . De nya reglerna föreslås träda i kraft . 3 behöver ett stärkt djurskydd har efterfrågat ett förslag om stärkt djurskyddslagstiftning. Det har snart gått betänkandet Ny djurskyddslag (SOU 2011:75) redovisades och vi välkomnar därför att regeringen nu presentar en ny djurskyddslagstiftning med utgångspunkt från djurskyddslagsutredningen. Vår uppfattning är att djurskyddslagsutredningen med sina förslag ger förutsättningar för en efterlängtad modern djurskyddslagstiftning. Vi välkomnar därför många av de förslag på förbättringar som föreslås i propositionen, men anser att ytterligare åtgärder bör införas för att stärka nuvarande djurskyddslagstiftning. Nedan presenterar vi dessa förslag, varav flertalet även ingick bland djurskyddslagsutredningens tidigare förslag. 3.1 Inga vilda djur på cirkus Cirkusverksamhet bygger på att man är kringflyttande och att djuren i någon form förevisas. Djurskyddslagsutredaren konstaterar i betänkandet att förutsättningarna för att skapa en god djurvälfärd i cirkusverksamhet är begränsade på grund av kringflyttande samt att ytorna att hålla djuren på också är begränsade. Olika djurarter har olika behov vilket gör dem mer eller mindre lämpliga till att använda i cirkusverksamhet. Generellt anser utredaren att framför allt domesticerade djur bör användas vid cirkus. Utredningen bedömer att cirkusar saknar praktiska förutsättningar att hålla elefanter och sjölejon på ett sätt som tillåter att de kan bete sig naturligt. Regeringen delar bedömningen att dessa djurarter inte bör få förevisas på cirkus eller andra liknande offentliga förevisningar där djur flyttas från ort till ort och avser därför att i djurskyddsförordningen införa ett förbud. delar djurskyddslagsutredningens bedömning att icke-domesticerade djur är olämpliga att hållas och visas på cirkus. Därför anser vi att inga icke- domesticerade djur bör tillåtas att ingå i cirkusverksamhet. anser därför att förbud mot sjölejon och elefanter är ett steg i rätt riktning men att det behöver kompletteras med ytterligare åtgärder. fungerar våra bestämmelser på området genom att en förbudslista finns över vilka arter som inte får hållas och visas på cirkus. Vi anser, i likhet med SLU, och Djurens Rätt att det i stället bör införas en s.k. positiv lista över de djurarter som ska vara tillåtna att hållas och visas på cirkus. Genom att inrätta en positiv lista över vilka djur som får hållas på cirkus ges en rad fördelar jämfört med att införa ett förbud mot vilda djur. För det första är gränsdragningen mellan vilda och domesticerade djur inte alldeles enkel att göra. Det krävs vetenskap och beprövad erfarenhet för att göra dessa gränsdragningar. För det andra ges lagstiftaren eller den som har bemyndigande större möjlighet att med en sådan lista säkerställa att djurvälfärden ligger steget före när nya arter tillkommer som kan vara aktuella att förevisas på cirkus. Med en positiv lista försvinner även behovet för kontrollmyndigheten att bedöma lämpligheten i att hålla alla de olika djurslag som saknas på förbudslistan. Ett antal länder i har, eller är på väg att införa, förbud mot vilda djur på cirkus med en positiv lista med domesticerade arter. införde 2014 ett förbud mot vilda djur på cirkus, och domesticerade arter som finns på en positiv lista är tillåtna. införde en positiv lista för djur på cirkus 2015. och samt kommer att införa samma förbud genom att inrätta en positiv lista. SLU:s vetenskapliga råd för djurskydd bör ges i uppdrag att utreda vilka djur som bör finnas på en positiv lista över tillåtna djur på cirkus. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 3.2 Inför obligatorisk id-märkning och registrering av katter ser positivt på regeringens förslag om att djur av tamdjursart inte ska få överges. Det är , inte minst för katter, ett stort problem att djur överges av sina ägare men det förekommer även i ökande utsträckning när det gäller andra arter. Förbud mot att överge djur är positivt både för att minska lidandet hos djuren och för att minska de problem som uppstår för samhället och ekosystemen. Visserligen kan det enligt nuvarande lagstiftning anses olagligt att överge sina husdjur men vi delar regeringens bedömning att ett uttryckligt förbud i lagstiftningen tydligare stärker djurägarens ansvar. När det gäller att komma åt problematiken med övergivna katter anser vi dock att enbart ett förbud är otillräckligt. I likhet med utredningen anser vi att det i lagen även bör införas bestämmelser med krav på märkning och registrering av katter. Det underlättar för de inblandade myndigheterna att skilja ägda katter från övergivna och förvildade katter. Utredningen konstaterar att oklarheterna om vilken myndighet som är ansvarig för herrelösa katter uppges av olika instanser ofta få till följd att inte någon myndighet känner sig ansvarig för att åtgärda detta ofta kostnads- och arbetskrävande problem. Utredaren konstaterar att krav på märkning kommer att medföra en viss kostnad för djurägaren men att det kommer att bespara myndigheter och samhället kostnader eftersom hanteringen av katterna kan bli mer effektiv. Det skulle därutöver höja kattens status och sända en tydlig signal om att det är kattägarna och inte myndigheterna som är ansvariga för att ta hand om de katter som kattägarna har skaffat sig. Utredaren föreslår att katterna ska registreras i ett centralt register. Kostnaden för märkning och registrering ska betalas av kattägarna. Införande, upprätthållande och hantering av registret ska ske enligt kostnadstäckningssystem. delar inte regeringens bedömning att ett obligatoriskt krav på märkning och registrering av katter bör utredas ytterligare. Då utredningen föreslog att åtgärden borde införas och då alla hundar i redan måste märkas och registreras i centrala hundregister anser vi det vara fullt möjligt för regeringen att gå fram med ett färdigt förslag till . Vi anser inte att de skäl som regeringen framför för att motivera ytterligare en utredning, bl.a. hantering av personuppgifter, är skäl till att ytterligare skjuta upp detta angelägna problem med hemlösa katter. Regeringen bör återkomma till med förslag på obligatorisk id-märkning och central registrering av katter. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 3.3 Tydliggör vilka sällskapsdjur som ska tillåtas I djurskyddslagsutredningens betänkande konstateras att lagstiftningen kring exotiska djur är otillräcklig och att det saknas både praktisk och kunskapsmässig förutsättning för att dessa djur ska få en god välfärd. Utredaren anser därför att djurskyddsbestämmelserna bör ändras så att ”endast djur som är lämpade som sällskapsdjur tillåts hållas”. anser att en sådan begränsning bör införas för att stärka sällskapsdjurens möjlighet till beteenden som är viktiga för deras välbefinnande och att arter som inte är lämpade som sällskapsdjur inte tillåts. har ansvarig myndighet enligt djurskyddslagen möjlighet att förbjuda viss djurhållning, men det är inte tydliggjort om även har rätt att specificera vilka arter som är lämpliga att hålla som sällskapsdjur. Då det är en ständig tillströmning av nya exotiska arter som sällskapsdjur skulle införande av en s.k. positiv lista som beskriver vilka djur som är tillåtna att hållas av privatpersoner vara en möjlig lösning. Regeringen bör återkomma med lagförslag som tydliggör att ansvarig myndighet har bemyndigande att specificera vilka arter som får hållas som sällskapsdjur. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 3.4 Inför förbud mot grytanlagsprov Regeringen föreslår att nuvarande bestämmelse om förbud mot att utsätta djur för lidande vid viss träning och vid tävling, ljud och bildinspelning, föreställning eller annan förevisning som anordnas för allmänheten, förs över till den nya lagen utan ändring i sak. Därutöver föreslår man att förbudet ska utvidgas till att omfatta träning för och användning av djur vid prov. ser positivt på en sådan utvidgning av förbudet men delar inte regeringens uppfattning att grytanlagsprov tills vidare ska undantas från detta förbud mot lidande vid prov. Användning av levande grävling vid grytanlagsprov innebär lidande och stress för grävlingen och kan enligt vår uppfattning inte vara förenligt med intentionerna med förbudet. Samhällsnyttan av dessa prov är också ytterst begränsad. Myndigheterna har inte kunnat finna att grytjakten är betydelsefull för att bekämpa djursjukdomar. Inte heller förekommer det i samband med trafikolyckor något eftersök av räv eller grävling vilket skulle motivera denna typ av prov för hundar. Även djurskyddslagsutredningen konstaterade att grävlingarna utsätts för en sådan stress att det inte kan anses förenligt med djurskyddslagstiftningen och rekommenderar att grytanlagsprov förbjuds. Vi ser, i motsats till regeringen, inget skäl till att frågan ytterligare behöver utredas. Ett förbud mot grytanlagsprov bör införas i den nya djurskyddslagstiftningen. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. lade den socialdemokratiska regeringen i samarbete med och fram propositionen Skärpta djurskyddskrav för minkuppfödning (prop. 2005/06:197). Tyvärr valde den borgerliga regeringen att inte gå vidare med propositionen med resultatet att situationen för minkarna inte har förbättrats. Visserligen har antalet minkfarmer minskat, men fortfarande föds cirka en miljon minkar upp under oacceptabla former. Burarna och rutinerna på farmerna ser i allt väsentligt likadana ut som då och det finns inget som tyder på att djurskyddsproblemen har minskat på grund av de nya föreskrifterna som kom 2012. Vetenskapliga studier visar att minkar på pälsdjursfarmer är starkt motiverade att utföra samma aktiviteter som vilda minkar, trots att de är födda och uppvuxna i fångenskap, och trots att de förses med mat. De är t.ex. beredda att arbeta hårt för att få tillgång till simvatten. I en artikel i visade forskare från , med finansiering från pälsbranschen, att av 150 minkhonor på två farmer utförde stereotypa beteenden, oavsett om de hade berikningsföremål eller inte. Dessa upprepade beteendemönster är en erkänd indikation på att ett djur inte får utlopp för viktiga naturliga beteendebehov. Studiens slutsats är att burberikningar, i den form som ska ges på svenska minkfarmer, inte är tillräckligt för att eliminera stereotypa beteenden. Däremot visar studier att simvatten är en viktig berikning för minkar. Men det är också välkänt att minkar hanterar stress på två olika sätt. De aktiva hanterar sin frustration genom utåtriktade beteenden, t.ex. stereotypa rörelser, medan de passiva stresshanterarna reagerar med inaktivitet. Man har påvisat högre nivåer av stresshormoner hos passiva minkar än hos minkar med stereotypa beteenden. utförde länsstyrelserna inspektioner på 32 av landets omkring 70 minkfarmer. Bara 3 av 32 farmer klarade sig utan anmärkningar. Döda och/eller skadade minkar hittades på av farmerna. På av farmerna var burarna mindre än lagstiftningens minimimått. Föremål för sysselsättning åt minkarna saknades på av farmerna. Pälsindustrin har alltså inte visat sig villig att leva upp till ens enkla och billiga berikningskrav som tillgång till halm och bollar, trots att berikning redan är ett tydligt lagkrav. Att pälsfarmerna då skulle klara av att ställa om till system som på allvar förändrar för djuren och minskar beteendestörningarna förefaller desto mer osannolikt. Inspektionerna visade också på systematiska brister på andra områden: av farmerna saknade giltigt tillstånd för sin verksamhet. rekommenderade att minknäringen helt eller delvis borde läggas ned om man inte senast till 2010 lyckades leva upp till djurskyddslagens krav på naturligt beteende. I är trenden att allt fler länder förbjuder pälsdjursfarmning. Flera europeiska länder (, , , , , , , samt ) har redan fattat beslut om att förbjuda pälsdjursuppfödning. var andra största pälsproducent när beslutet fattades och minkfarmning ska vara utfasad till 2024. I och har reglerna skärpts så att djuren ska kunna utföra sina naturliga beteenden. Krav ställs på en simbassäng om minst en kvadratmeter. har tagit fram regeländringar för pälsdjursuppfödning som trätt i kraft stegvis . Dessa ändringar är tyvärr av så begränsad natur att det inte kommer att medföra någon märkbar förbättring för djuren på svenska pälsfarmer. Pälsdjursuppfödning i kommer att fortsätta att inskränka djurens välfärd och möjlighet till ett naturligt beteende. Därför behövs nu en lagändring. Det är varken acceptabelt eller nödvändigt att regeringen, vid sidan av förslaget om ny djurskyddslagstiftning, ytterligare vill låta utvärdera djurskyddsläget hos minkarna. Då en rad europeiska länder redan infört förbud eller striktare regler än är det hög tid även för att gå till handling i frågan. Lagförslaget är lika aktuellt nu som då. Ny forskning har dessutom tillkommit som ytterligare stöder krav på simvatten. föreslår det därför i oförändrad form, sånär som på att ändrats till då inte längre existerar. En ny paragraf bör införas i djurskyddslagen med följande lydelse: Minkar som föds upp för pälsproduktion ska hållas på ett sådant sätt att deras behov av att röra sig, klättra, utöva sitt jaktbeteende och ägna sig åt annan sysselsättning samt av att vara ensamma kan tillgodoses. Minkar ska dessutom ha tillgång till vatten att simma i. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela ytterligare föreskrifter om villkor för hållande av mink för pälsproduktion. Detta bör besluta. 3.6 Krav på att hålla djur lösgående och rätt till utevistelse Regeringen bedömer i propositionen att alla djur bör hållas lösgående. Man anser dock att konsekvenserna av att införa ett krav på att hålla djur lösgående och behov av övergångsbestämmelser och undantag dock behöver utredas ytterligare. delar regeringens bedömning att alla djur bör hållas lösgående samt att behov av övergångsbestämmelser och undantag bör utredas. I likhet med anser vi dock att övergångstiden bör begränsas. De uppbundna systemen begränsar djurens rörelsefrihet kraftigt och påverkar t.ex. djurens möjligheter att vända sig och klia sig. Systemen med lösgående djur kan även ha andra fördelar än det huvudsakliga syftet att stärka djurens välfärd, vilket också konstateras i propositionen. System med lösgående djur bedöms vara mer rationella än uppbundna system för större nötbesättningar och de innebär även lägre investeringskostnader per djur i medelstora till stora mjölkbesättningar. anser att det även är av central betydelse att fler djur ges tillgång till utevistelse. För många domesticerade djurarter är möjlighet till utevistelse en förutsättning för att skapa utrymme för naturligt beteende. När en ny djurskyddslag kom 1988 fick kor, får och getter rätt till utevistelse. För t.ex. kor har det visat sig att kor på bete bl.a. har ökad välfärd, bättre hälsa, färre skador, högre fruktsamhet och minskat behov av antibiotika jämfört med kor som hålls inne året runt. Andra djur inom livsmedelsindustrin, som t.ex. grisar, höns och kycklingar, har liknande behov av utevistelse, men det är ytterst få av dem som ges möjlighet till detta. Regeringen bör återkomma till med förslag på hur fler lantbruksdjur inom animalieproduktionen ska ges möjlighet till utevistelse och naturligt beteende. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Amineh Kakabaveh (V)