mot · H6022610 · 2018-11-30 00:00:00 — integrationspolitik har djupa brister och står inför sina största prövningar . Om inte problemen med utanförskap ska fördjupas och permanentas krävs kraftfulla åtgärder . För att ska klara av den akuta situationen behövs snabba och effektiva reformer som förbättrar vår mottagningskapacitet. får inte fokus på akuta åtgärder hindra det systematiska arbetet med att förbättra integrationen långsiktigt, och de problem vi står inför just nu får inte stå i vägen för en långsiktigt optimistisk syn på vad människor kan bidra med – oavsett om de är födda i eller i ett annat land. För att förbättra jobbintegrationen krävs en företagarpolitik som inte bestraffar och krånglar till det. Det behövs en arbetsmarknad som inte stänger ute. Det krävs effektivare och bättre möjligheter till vidareutbildning och svenskundervisning. Det behövs en mer effektiv offentlig sektor som inte fångar nyanlända i byråkrati utan i stället stöttar och hjälper människor att snabbt kunna skaffa sig en egen försörjning. Det är av största vikt att alla som kommer till får möjlighet att på riktigt komma in i det svenska samhället. Den vägen går genom arbetsmarknaden och möjligheten att komma i arbete. De system vi har i för mottagande och integration kräver genomgripande reformer. Mottagandet måste fokuseras på att hjälpa människor in i samhället, genom skola och arbete, istället för att sikta in sig på människors tillgång till bidrag. Svensk arbetsmarknad är kluven. Sysselsättningsgraden bland utrikes födda är mycket lägre än bland inrikes födda. Lägst är den bland lågutbildade och personer som kommit till . Mest problematisk är situationen för personer som saknar gymnasieutbildning. Hälften av de nyanlända har eftergymnasial utbildning, många av dem dessutom i bristyrken. För dessa personer är det viktigaste att få sin utbildning snabbt validerad, kompletterad och få tillgång till effektiv svenskundervisning. Men för dem utan formell utbildning är det viktigt att det skapas andra vägar in till arbetsmarknaden, som nämns i föregående kapitel. Som har konstaterat fångar sysselsättningssiffrorna bara en liten del av klyftan. Eftersom många av de utrikes födda arbetar mindre, har lägre löner, oftare statligt subventionerade anställningar och en mer otrygg situation på arbetsmarknaden så är den verkliga skillnaden ännu större. Arbetsförmedlingen har också visat sig särskilt ineffektiv när det gäller att förmedla jobb åt nyanlända och det är därför särskilt viktigt för denna grupp med en effektiv resultatbaserad arbetsförmedlarpeng. För att öka sysselsättningen och produktiviteten bland de nyanlända är det viktigt att ta vara på, utveckla och bygga vidare på de kompetenser som finns. De som vill arbeta möter byråkratiska och ekonomiska hinder. När deras asylärenden prövas är handläggningstiderna mycket långa, deras kompetens fångas inte upp vid ankomsten och även akademiska kompetenser som det råder akut brist på tar att validera. Lönebildningen gör det svårare att konkurrera på lika villkor utan goda språkkunskaper. Arbetsrätten prioriterar dem med många tjänsteår, vilket nyanlända saknar. Därtill förekommer diskriminering, medveten och omedveten. Hindren till arbetsmarknaden måste rivas. Men nyanlända måste också ges större möjligheter att öka sin produktivitet i syfte att enklare och snabbare kunna ta sig in på arbetsmarknaden. En stor del av de nyanlända har kort utbildningsbakgrund. Av deltagarna i etableringsuppdraget har ungefär hälften enbart förgymnasial utbildning. Utbildning har en viktig roll att spela för att fler ska bli anställningsbara, men utbildningssatsningar räcker inte. Som nyanländ utan referenser eller kunskaper i svenska kan det vara svårt att hävda sig på den svenska arbetsmarknaden, där ingångslönerna är höga och arbetsrätten stel. Dagens arbetsrätt ökar risken, och därmed den förväntade kostnaden, av att anställa. Det missgynnar särskilt personer vars kompetens är svårbedömd, till exempel utlandsfödda som inte har gått i skolan i . Parterna behöver därför ta ett större ansvar för att sänka trösklarna. Inträdesjobben fyller här en viktig funktion. Företagande är ett sätt för många nyanlända att etablera sig. För att fler ska få chansen att försörja sig som företagare måste företagsklimatet förbättras. Minskat regelkrångel, rådgivning och möjligheter till startfinansiering är särskilt viktigt för dem som inte har svenska som modersmål eller som saknar kontaktnät i . Förslaget om ingångsföretag är ett viktigt sätt att sänka tröskeln till företagande. Flyttat etableringsansvar från Arbetsförmedlingen till kommuner och civilsamhälle krävs för att få en bättre fungerande etablering. Därtill bör regelverket kring eget boende stramas upp för att undvika segregation. Återvändandeprocessen måste också förbättras, bland annat genom att personer med små möjligheter att få uppehållstillstånd anvisas till offentligt anordnade boenden där återvändandet kan förberedas. Mottagandet bör också göras mer samlat, genom regionala mottagandeplatser där samtliga asylsökande bor . Jobbstimulanser i bidragssystemen måste också förstärkas för att skapa ytterligare drivkrafter för nyanlända att hitta ett jobb. För att fler nyanlända ska få ett jobb krävs att arbete uppmuntras från dag ett, att det finns arbetsmarknadspolitiska verktyg tillgängliga, inklusive anställningsstöd, att ingångslönerna anpassas till de nyanländas produktivitet, att arbetsmarknaden är flexibel och att egenföretagande underlättas. Detta utgör kärnan i politik för att sänka trösklarna till arbete för nyanlända. En viktig och underskattad roll i mottagandet av nyanlända spelas av civilsamhället. I civilsamhället finns nätverk som förmår koppla de nyanlända till arbetsliv och jobbmöjligheter och erbjuder kunskaper om det svenska samhället. Ofta är en insats via civilsamhället mer effektiv än Arbetsförmedlingens program. Därför bör resurser till civilsamhället prioriteras i än högre grad och utfallet av insatserna löpande utvärderas. För att ska klara integrationen krävs även ett nytt förhållningssätt i politiken. ska kunna förvänta sig mer av de nyanlända och de nyanlända ska kunna förvänta sig mer av . Det svenska samhället måste ge nyanlända en möjlighet att påbörja sina nya liv i och via jobb och språk stå på egna ben. Integrationspolitiken behöver ställa högre krav, bli mer intensiv och effektivare. Därför har föreslagit införandet av ett integrationsår för särskilt motiverade nyanlända. Året ska vara självfinansierat genom etableringslån och leda fram till ett kunskapscertifikat. De fyra viktigaste delarna skulle vara intensiv yrkessvenska, praktik inom bristyrken, samhällsorientering samt ett mentorskapsprogram. En bra förskola är en förutsättning för att barn till föräldrar som inte talar svenska ska kunna lära sig språket. Många kommuner anordnar därför så kallade integrationsförskolor där sfi-undervisning för föräldrarna kombineras med förskola för barnen. Det ökar deltagandet i sfi och förbättrar möjligheterna för barnen att lära sig svenska. För att öka användandet av integrationsförskolor vill se en statlig medfinansiering av dessa, som besluten om den exakta utformningen lämnas till kommunerna. kommer många människor inte in i samhället, utan hamnar i stället i ett permanent utanförskap. Delvis beror detta på bristande kunskap om hur fungerar. Det finns ett stort värde i att nyanlända tidigt får ta del av det svenska samhället och får kunskap om hur det fungerar. Det kan handla om praktiska frågor, som vart man vänder sig om man är i behov av hjälp, hur arbetsmarknaden ser ut och vilka regler som gäller i olika sammanhang. Det är information som snabbt måste förmedlas för att förbättra integrationen. Därför vill göra samhällsorientering obligatorisk att delta i redan under asylprocessen. Kvaliteten i svenska för invandrare (sfi) är otillräcklig. En mycket stor andel av dem som går sfi lär sig inte svenska och undervisningen är ofta illa anpassad och av ojämn kvalitet. har vissa privata och ideella utbildningsanordnare visat sig framgångsrika i att lära ut språk. har dock studerande inom sfi inte möjlighet att välja en annan utbildningsanordnare än kommunen eller de anordnare kommunen upphandlat. Genom att öppna upp för konkurrens mellan nya utbildningsanordnare kan kvaliteten inom sfi höjas. vill därför införa en resultatbaserad sfi-peng. Alla som uppnår vissa grundläggande krav får möjlighet att erbjuda sfi-undervisning. Den som ska lära sig svenska får sedan möjlighet att välja hos vilken utbildningsanordnare de vill studera, och utbildningsanordnaren får betalt genom en typ av skolpeng som baseras på resultat. Ersättningen relateras tydligt till den språkutveckling som skett, baserat på vedertagna diagnostiska prov innan och efter sfi-undervisningen. Stärkt utbildning för nyanlända barn Ett problem för många nyanlända barn är att de inte klarar av att nå målen i skolan. Många nyanlända barn har liten eller ibland ingen skolerfarenhet och tillsammans med dåliga kunskaper i svenska blir det svårt att hänga med i undervisningen. För att kompensera för detta krävs av intensifierad skolgång med fokus på de viktigaste kunskaperna. Bland de viktigaste av dessa är förmågan att tala svenska. Antalet timmar med undervisning i svenska bör utökas för dessa barn. går över 35 000 unga på gymnasieskolans språkintroduktion vilket är ett förberedande program för dem som inte talar svenska. På finns ytterligare 80 000 nyanlända. Tyvärr brister utbildningen på de flesta platser, och kommunerna saknar resurser för att erbjuda de timmar som krävs. På språkintroduktionen är det av eleverna som gått ut . föreslår att de som går på gymnasieskolans språkintroduktion eller på , men riskerar att inte nå godkäntmålen, får ytterligare undervisningstimmar i svenska. Dessutom bör få i uppdrag att utveckla och samordna pedagogik för intensivinlärning av andraspråk med stöd av Nationellt centrum för svenska som andraspråk. För att ytterligare intensifiera den i skolan och effektivisera lärandet bör även fjärrundervisning, men framför allt distansundervisning, användas så att nyanlända elever får fler timmar med lärande än de timmar de får i skolan. Då många nyanlända har mycket kunskap att ta igen bör även deras möjlighet till sommar- och lovskola utökas. Försöksverksamhet för tvåspråkiga klasser borde även införas för att stärka tvåspråkiga elever i deras språkutveckling och lärandeprocess. Nyanlända elever ska kunna ha ämnesundervisning på både sitt modersmål och på svenska. Utmaningen i att ta igen utbildning är desto större ju äldre barnet är. För att öka möjligheterna för elever som kommit till i högstadieåldern att klara godkänt och ta sig vidare till gymnasiet bör det bli tillåtet att låta dessa elever fokusera på något färre ämnen. Det ska i sig inte betyda mindre undervisningstid, utan att de centrala ämnena ges mer plats. Fler lärare i skolan För att skolan ska ha möjlighet att hantera den stora ökning av elever som de senaste årens flyktingmottagande inneburit måste utbudet av lärare öka. För att lösa lärarbristen måste större reformer av läraryrkets attraktivitet genomföras. På kort sikt behövs dock andra lösningar. föreslår därför att kravet på lärarlegitimation slopas . Förutom att erfarna pensionerade lärare ska lockas tillbaka till skolan bör obehöriga lärare som arbetar inom skolan tillfälligt få dispens från kravet på lärarlegitimation för att sätta betyg. Lärarstudenter bör därtill kunna användas som en pedagogisk resurs i skolan. Med dessa åtgärder frigörs tid för de redan legitimerade lärarna. Därutöver bör det vara möjligt för vissa utrikesfödda med uppehållstillstånd och som varit lärare i sina hemländer att undervisa i hemspråk eller vara ett stöd i ämnesundervisning av elever med samma modersmål. Satsning på nyanlända barns och ungas hälsa Många nyanlända barn och unga lider av psykisk ohälsa. En stor del av de unga har kommit till från krigshärjade områden och har upplevt traumatiska händelser. Därtill har lång väntan under asylprövningen lett till ökad psykisk press. Fler i den berörda gruppen bör få tillgång till vård och behandling. Många som kommer till har såväl utbildning som lång arbetslivserfarenhet. Inte sällan i yrken som vi har ett stort behov av i . Valideringsprocessen borde därför börja vid ankomsten genom en inventering av kompetens. De myndigheter, främst högskolorna, som i nästa steg snabbt får uppdraget att validera och komplettera dessa kompetenser måste också få resurser som möjliggör att de prioriterar dessa frågor inom sin verksamhet för att skapa en snabbare process. är incitamenten och de avdelade resurserna för små hos de lärosäten som sitter på sakkunskapen. Möjligheten att använda EU:s gemensamma regelverk som standard för validering av utländska sjukvårdsutbildningar bör undersökas. Liknande metoder behöver också utarbetas för att bättre validera andra eftergymnasiala utbildningar än de på universitetsnivå. Många personer som kommit till har någon form av vårdutbildning. förväntas behovet av personal att öka inom svensk hälso- och sjukvård. Långa valideringsprocesser för personer från tredje land hindrar dock landsting, kommuner och företag från att möta arbetskraftsbristen. Möjligheterna till kostnadsbesparingar är betydande med snabbare validering och komplettering. är grundregeln att en person som saknar uppehållstillstånd inte får arbeta, men en asylsökande kan beviljas undantag, så kallat AT-UND. vill vända på denna ordning och låta alla asylsökande arbeta. Det bör också bli lättare för företag att erbjuda och för asylsökande att få tillgång till praktikplatser. Om etableringen ska fungera måste det alltid löna sig att arbeta. Alliansregeringen införde därför ett system där den som jobbar inte förlorar all sin ersättning, utan det fanns en jobbstimulans som trappade ned etableringsersättningen långsammare. I grunden handlar det om att skapa drivkrafter för fler att arbeta mer. Det tog den förra regeringen bort. vill att det alltid ska löna sig att arbeta och vill därför återinföra jobbstimulansen inom ramen för det system med etableringslån som beskrivs nedan. Det innebär att rätten till ersättning kvarstår , även om en person med etableringslån får ett jobb. Mentorskapsprogram är en integrationsmetod som har uppvisat goda resultat både lokalt och internationellt. En svensk person blir åt en nyanländ för att dessa ska kunna få ett utbyte, bland annat om jobbmöjligheter. I har man påvisat mycket goda resultat genom att låta professionella inom olika sektorer erbjuda mentorskap för nyanlända som har kvalifikationer för att jobba inom samma områden. Genom detta förbättras den nyanländas anställningsbarhet markant. har i mycket mindre skala haft just denna typ av mentorskap arrangerade av . Vidare har och Teknikföretagen arrangerat mentorskap, i slutet av vilka tillåtit den nyanlända att gå in i sysselsättning med lägre lön. Dessa program har dock i regel varit blygsamma till sin omfattning. Vi ser nu dock en viss tillväxt av mentorskapsprogram för är mer fokuserade på språkligt och kulturellt utbyte. Röda Korset och Kompis är några av dem som arrangerar mentorskapsprogram för nyanlända och svenska mentorer med så likartad bakgrund som möjligt. På samma sätt har ideella organisationer ordnat möjligheter att praktisera inom verksamheten, med positiva sysselsättningseffekter. Även idrottsrörelsen i har haft stor framgång i att skapa nätverk för nyanlända, i synnerhet för unga. Kostnaderna i dagens mottagningssystem är för höga. Med ett stort antal människor som sökt asyl i har detta inneburit en ohållbar kostnadsökning. Ska öppenhet värnas finns det inget alternativ till att genomföra betydande besparingar inom migrations- och integrationspolitiken. Men kravet på att förbättra kostnadskontrollen bygger på mer än viljan att värna öppenheten. Oavsett hur migrationspolitiken utformas framöver finns det hundratusentals nyanlända som, om de inte snabbt kommer i arbete, kommer att innebära en kostnad för det offentliga framöver. Ansvar för statsfinanserna förutsätter att denna kostnad begränsas. föreslår därför reformer som minskar kostnaden för migration och integration. Tillsammans med en förbättrad jobbintegration leder detta till bättre förutsättningar för en långsiktigt ansvarsfull och hållbar finanspolitik. Kommunerna är nyckelaktörer i den svenska integrationspolitiken. De flesta kommuner vill vara med och ta sitt ansvar för flyktingmottagandet. Men de saknar verktyg för ett värdigt och välfungerande mottagande. vill därför se reformer som ger kommunerna rätt verktyg för att klara integrationen. Ansvaret för etablering bör därför flyttas till kommunerna. Ansvaret för mottagandet bör också flyttas till kommunerna, främst då handläggningstiden för asylärenden är mycket lång. Ett sätt att minska kostnaderna för mottagandet, utan att lämna människor utan försörjning, är att göra om vissa ersättningar till lån. På samma sätt som studenter försörjer sig med hjälp av studielån bör nyanlända kunna försörja sig med hjälp av lån under sin första tid i . föreslår därför att etableringsersättningen, som i normalfallet ges en etableringsplan gäller, görs om till ett etableringslån. Etableringslånet ska bestå av både en bidragsdel och en lånedel, med samma proportioner som dagens studiemedel. System där förmånliga lån ges till nyanlända för att hjälpa dem under sin första tid i sitt nya hemland finns i bland annat och . Viss återbetalning av etableringslånen bör ske även från annan inkomst än lön. Kombinerat med förstärkta jobbstimulanser i de aktuella ersättningssystemen innebär detta att marginaleffekterna av att komma i arbete sänks. För asylsökande och nyanlända som vill skaffa ett eget boende ska kommuner ha möjlighet att granska att lägenheten uppfyller minimikrav på bland annat boyta per person och andra grundläggande krav på samma nivå som det boende erbjuder. Om boendet inte når upp till den nivån ska ersättningen till de nyanlända kunna sänkas eller dras in. Ökat inslag av arbetsbaserade välfärdsförmåner för nyanlända Det svenska välfärdssystemet utmärker sig både genom sin generositet och genom den utsträckning i vilken välfärdsförmåner erbjuds utan behovsprövning. Även inom det generella välfärdssystemet finns dock en tydlig uppdelning mellan bosättningsbaserade välfärdsförmåner, som alla i landet har rätt till, och arbetsbaserade välfärdsförmåner, som endast de som arbetat har tillträde till. I syfte att minska kostnaderna för mottagandet bör fler välfärdsförmåner göras arbetsbaserade för nyanlända. Att som erbjuda samma generösa nivå till alla, oavsett hur mycket man bidragit till samhället, är inte förenligt med en ansvarsfull hantering av de offentliga finanserna. Tillgången till sjukvård och utbildning ska inte påverkas av denna princip. Nedan beskrivs ett antal reformer som i högre grad gör att människor kvalificerar sig in i välfärden. Minskad möjlighet till retroaktiv föräldraförsäkring Nyanlända, och svenska medborgare som återinvandrar, med barn i åldrar som berättigar till föräldraledighet har fram tills givits retroaktiv rätt till föräldraförsäkringens alla per barn. Det innebär att särskilt nyanlända kvinnor med små barn kan inleda sin integrationsprocess med att vara föräldralediga . Detta riskerar att fördröja och försämra deras integration på den svenska arbetsmarknaden. vill därför begränsa nyanlända flyktingars föräldraledighet efter barnets tvåårsdag. Inom ramen för den migrationsöverenskommelse som träffades mellan , de övriga allianspartierna samt den dåvarande regeringen beslutades att rätten till retroaktiv föräldrapenning skulle begränsas kraftigt för nyanlända familjer. Den dåvarande regeringen tog steg för att till slut genomföra dessa delar av överenskommelsen, men dessa åtgärder har inte varit tillräckligt kraftfulla. För att öka drivkrafterna till ett jämställt uttag av föräldraförsäkringen generellt, inklusive för nyanlända, anser också att jämställdhetsbonusen bör återinföras. Avskaffat efterlevandestöd för ensamkommande barn och ungdomar Det är rimligt att barn och ungdomar som väntas få sin försörjning tryggad av det allmänna inte också ges rätt till efterlevandestöd. föreslår att rätten till efterlevandestöd avskaffas för denna grupp. Det skulle göra reglerna för underhållsstöd och efterlevandestöd mer enhetliga. Borttaget undantag för flyktingar inom garantipensionen För att vara berättigad till garantipension måste en person ha fyllt 65 och ha en låg eller obefintlig inkomstgrundande pension. För att få full garantipension krävs att personen i fråga har bott i från det år hen fyllt 16 till dess hen fyllt 64. Uppfylls inte detta krav minskas garantipensionen proportionellt mot hur personen bott i i förhållande till . Undantag från denna regel görs dock för personer som beviljats uppehållstillstånd som flykting, annan skyddsbehövande eller motsvarande äldre bestämmelser. [4] vill att undantaget från kravet om 40 års boendetid i tas bort. Borttaget undantag för flyktingar inom sjukersättningen För att vara berättigad till full sjukersättning (tidigare benämnd förtidspension) på garantinivå måste en person uppnå en tillräckligt hög försäkringstid. som man efter bor utomlands minskar försäkringstiden. Undantag från denna regel görs dock för personer som beviljats uppehållstillstånd som flykting, annan skyddsbehövande eller motsvarande äldre bestämmelser. [5] Dessa får räkna tid i sitt hemland som om det var boendetid i . vill att detta undantag avskaffas. Avskaffandet av undantagen inom garantipensionen och sjukersättningen väntas medföra en offentligfinansiell besparing om , samt . Etableringsreformen, som flyttade ansvaret för nyanländas etablering i från kommunerna till Arbetsförmedlingen, har inte lett till de förbättringar som var syftet. Trots högre kostnader har andelen i arbete inte ökat. Etableringen på arbetsmarknaden är fortfarande på en låg nivå. Arbetsförmedlingens misslyckande gör det nödvändigt att återigen ge kommunerna ansvaret för de nyanländas etablering. Därför vill att etableringsreformen dras tillbaka och att kommunerna får ansvaret för etableringen. Detta föreslås ske och i ett antal steg. Alla kommuner tvingas ta emot nyanlända. Det är viktigt att alla parter tar sitt ansvar, men för att inte bli för stelbent behövs en möjlighet att betala andra kommuner för att ta emot asylsökande man inte har kapacitet för. Det innebär både att de som inte tar emot sin kvot får en sanktion som tvingar dem att betala för detta, men också att de som tar emot fler än sin kvot får en större ersättning. 5.3 Utveckla hela landet En välfungerande infrastruktur är en förutsättning för att det ska gå att bo, leva och arbeta i hela landet. Att näringslivets godstransporter fungerar är likaledes viktigt för att möjliggöra företagsamhet och tillgång till jobb. , flyget, sjöfarten, riksvägarna och de enskilda vägarna har alla viktiga funktioner att fylla. prioriterar att öka underhållet av järnvägen, ökade och tidigarelagda investeringar i transportinfrastruktur med hjälp av alternativa finansieringslösningar och ytterligare investeringar i it- och bredbandsutbyggnad. Eftersom värnar hela landets utveckling är det också av största vikt att de resurser som satsas på infrastruktur fördelas över hela landet. Järnvägslyft för ökad punktlighet På många ställen i är järnvägsinfrastrukturen i dåligt skick och otillräcklig. Vart tredje persontåg i är fortfarande försenat. Signalfel och inställda avgångar hör till vardagen. Det finns bansträckor där säkerheten och punktligheten äventyras av personer på spåren. dubblerade i alliansregeringen satsningarna på järnvägens drift och underhåll jämfört med tidigare socialdemokratiska regeringar. Underhållet är dock fortfarande eftersatt på många sträckor. Det finns ett underhållsbehov som inte fullt ut tillgodoses i de budgeterade satsningarna. har därför tidigare föreslagit ett järnvägslyft för punktlighet och driftssäkerhet.