mot · H5024166 · 2018-05-02 00:00:00 — Där den sociala välfärden håller högsta kvalitet, präglas av valfrihet och är tillgänglig för alla på lika villkor. Socialliberalismens fokus är att ge bättre möjligheter för den som har ett sämre utgångsläge. Skatter kan ha en utjämnande roll, men välfärd med hög kvalitet betyder så mycket mer för att utjämna skillnader än vad höga skatter gör. Klyftorna i samhället kan aldrig bli mindre genom att människor hålls tillbaka, utan måste i stället bekämpas genom att ge människor utrymme att växa. Politiken måste öka antalet arbetade timmar i den svenska ekonomin, stärka konkurrenskraften och förbättra företagares frihet och möjligheter. Här ligger förutsättningarna för vår gemensamma välfärd, och kärnan i Liberalernas ekonomiska politik. Den svenska budgetprocessen innebär att tar ställning till riktlinjerna för den ekonomiska politiken och fastställer budgeten. Liberalernas ekonomiska vårmotion är därför inte något heltäckande budgetförslag, lika lite som regeringens vårproposition är det. Vi konstaterar att regeringen i vårpropositionen inte gör några som helst formella aviseringar om den ekonomiska politiken . I denna motion lägger vi fram vår övergripande syn på ekonomiska läge inför . Med utgångspunkt i vilka uppgifter som är störst och mest brådskande pekar vi ut vissa särskilt angelägna reformområden. Vår samlade ekonomiska politik är dock betydligt bredare än så. I höstens skuggbudget presenterade vi en heltäckande bild av Liberalernas ekonomiska politik. De reformer och budgetförstärkningar som lades fram där ligger i huvudsak fast, om annat inte framgår av denna vårmotion där vi vidareutvecklar våra ståndpunkter. Detta innebär bl.a. att de finansieringar vi redovisade , såsom återgångar till tidigare anslagsnivåer och redan tidigare redovisade avvisningar av anslagsposter i regeringens budgetproposition samt en sänkt uppräkning av kompensationen till myndigheter för pris- och löneökningar, kvarstår om inte annat framgår av denna motion. Vi väljer att siffersätta våra satsningar bara , men satsningarna ska betraktas som långsiktiga eftersom de lägger grunden för den ekonomiska politik som behövs kommande mandatperiod. Vi kommer att fortsätta att ta fram nya förslag för att möta de viktigaste samhällsproblemen och för att bättre ska ta vara på framtidsmöjligheterna. Överbrygga klyftorna och bryt bidragsberoendet Varje människa ska ges möjlighet att bestämma över sitt eget liv och jobba hårt för att uppfylla sina drömmar, men lever var sjunde svensk på bidrag. Trots att vi befinner oss mitt i en högkonjunktur ökar klyftorna mellan dem som har egen försörjning och dem som lever i utanförskap. Vi ser ett bidragsberoende som inte bryts, en ny underklass som växer fram och ett utanförskap som riskerar att gå i arv. Det finns ingen större uppgift framöver än att överbrygga dessa klyftor. är det stora grupper som på högkonjunkturens topp har svårt att få ett första jobb. Framför allt är det utrikes födda och unga med låg utbildning som har det svårt på dagens svenska arbetsmarknad. De som skulle kunna bidra på arbetsmarknaden och försörja sig själva hamnar utanför. Fler enkla jobb är en del av lösningen, men även skolan är avgörande för att ge alla chansen att nå så långt de kan och vill. Om fler kommer i arbete kan fler försörja sig själva, vilket minskar fattigdom och inkomstklyftor. En politik för fler jobb är därför den bästa fördelningspolitiken. Två av tre som börjar få försörjningsstöd fastnar i långvarigt bidragsberoende. Det kan vi inte acceptera. Liberalerna föreslår därför att ett nytt mål om halverat bidragsberoende införs som styråra för den ekonomiska politiken. Stabila statsfinanser och förmåga att klara kommande kriser För att kunna finansiera satsningar på välfärd och trygghet, sänkta skatter på jobb och företagande och en skola med kunskap för alla är det avgörande att har ett finanspolitiskt ramverk som för politiken i en stram och ansvarsfull riktning. Tillsammans med övriga allianspartier, regeringen och har Liberalerna kommit överens om ett nytt överskottsmål, men regeringen planerar inte för att nå detta, trots att högkonjunkturen erbjuder alla möjligheter till det. Konsekvensen blir att framtida generationer skuldsätts och att vi riskerar att inte ha de marginaler som krävs nästa gång ekonomin hamnar i kris. Efter flera goda ekonomiska år visar prognoserna nu att en konjunkturavmattning är på väg. Ingen högkonjunktur varar för alltid – inte heller denna. Exakt när konjunkturen kommer att vika nedåt är osäkert, men att står sämre rustat nu än inför tidigare lågkonjunkturer är tydligt då regeringen valt kostsamma utgiftsreformer framför strukturreformer. Den mycket expansiva finanspolitiken mitt i högkonjunkturen har gjort svensk ekonomi känslig för nedgångar i konjunkturen. Den extraordinärt expansiva penningpolitik som fördes i och resten av världen under finanskrisen har visat sig vara svår att vända. Vi står nu på toppen av en högkonjunktur med fortsatt negativ styrränta. Det penningpolitiska instrumentet har alltså till stor del satts ur spel inför kommande lågkonjunktur. Liberalernas principiella syn på finanspolitiken är att ska kunna klara av kommande kriser och att det finansiella sparandet ska vara tillräckligt för nödvändiga strukturreformer , utan att trycket på välfärden ökas. Finanspolitiken behöver vara väl avvägd och långsiktigt hållbar. Därför presenterar vi en ekonomisk politik som är fullt finansierad och som skapar arbete, betonar välfärdens kärna och tar ansvar för statsfinanserna. Regeringen har misslyckats med jobben och kommer inte att nå sitt eget arbetslöshetsmål om lägst arbetslöshet i EU . När regeringen tillträdde 2014 låg vi på plats 12. ligger på plats 17. Ingenting talar för att kommer att nå målet till 2020. , och har upprepade gånger slagit fast att regeringens reformer har en negativ eller obetydlig effekt på sysselsättningen. Att sysselsättningen ändå har ökat har sin grund i jobbreformer under alliansåren och i den kraftfulla internationella högkonjunkturen. Liberalerna har kritiserat regeringens arbetslöshetsmål eftersom det styr i fel riktning: bort från fler jobb och mot siffertrixande. En ekonomisk politik som ensidigt formuleras med sikte på arbetslöshetsstatistiken leder till att det räknas som en framgång om människor förtidspensioneras, sjukskrivs eller slutar leta efter arbete. Då sjunker nämligen arbetslösheten. Liberalerna föreslår, grundat i Finanspolitiska rådets reformförslag, att inför ett nytt sysselsättningsmål med en tydlig uppföljning. Förslaget innebär att ett huvudmål, tre delmål och två särskilt prioriterade deluppgifter till 2025 läggs fast. Huvudmålet är tydligt: ska ha 70 procents sysselsättning i åldern 15–. , på toppen av högkonjunkturen, är sysselsättningsnivån . Huvudmålet bryts ned i tre delmål: sysselsättningen för utrikes födda ska öka till (), sysselsättningen för unga ska öka till () och sysselsättningen för äldre ska öka till (). finns behov av att ytterligare peka ut två kategorier där utanförskapet särskilt riskerar att permanentas: utrikes födda med högst förgymnasial utbildning samt unga, här räknat som 20–, med högst förgymnasial utbildning. Att öka sysselsättningsgraden där till () görs därför till två prioriterade deluppgifter. Vi kan inte acceptera att det Arbetsförmedlingen kallar gruppen arbetslösa med utsatt ställning – där grupperna som är utomeuropeiskt födda eller har låg utbildningsnivå dominerar – fortsätter att växa till uppemot 300 000 personer. Liberalerna har redan föreslagit en lång rad reformer för att öka sysselsättningen bland grupper med högst förgymnasial utbildning. Vi vill se inträdesjobb med lägre ingångslön och avskaffade arbetsgivaravgifter, vi vill öka jobbstimulansen i försörjningsstödet så det lönar sig bättre att arbeta och införa ett obligatoriskt krav på motprestation, vi vill att arbetslöshetsförsäkringen tydligare ska fungera som omställningsförsäkring och vi vill modernisera turordningsreglerna. Fler reformer kommer att behövas fram . Ny genomgripande skattereform för välstånd och välfärd är ett land med höga välfärdsambitioner. Därför behövs en genomgripande skattereform för att stimulera jobb och företagande, så att vi kan garantera fortsatt tillväxt och välfärd även . För att kunna möta ökande behov i och ambitioner för välfärden behöver skattesystemet vara utformat så att det gynnar strävsamhet, flit, ambition och risktagande. vill vi som liberalt parti ha ett så lågt skattetryck som möjligt. är reformbehoven dock så stora att reformerna behöver vara fullt finansierade. Liberalernas viktigaste skattepolitiska prioritering är att skatterna på arbete, , ska sänkas. Det är centralt för att utveckla arbetslinjen, öka antalet arbetade timmar i den svenska ekonomin och stärka den svenska konkurrenskraften. När fler jobbar kan vi finansiera de satsningar på välfärden som behövs för att alla i vårt land ska ha samma livschanser. I det följande redovisar Liberalerna inriktningen på den breda reformering av skattesystemet som behöver ske. Sänkt skatt på låga inkomster för en breddad arbetsmarknad För att minska arbetslösheten för dem som står längst från arbetsmarknaden måste den totala beskattningen av låga inkomster sjunka, som avdrag och skattesänkningar för fler enkla jobb, som RUT-avdragen, måste öka. Ett antal förslag i den riktningen presenteras i denna motion. Genom att göra det billigare och enklare att anställa öppnar Liberalerna arbetsmarknaden även för den som har låg utbildning. Sänkt skatt för att utbildning ska löna sig bättre höga marginalskatter på arbete bidrar till att utbildningspremien är låg och att antalet arbetade timmar hålls tillbaka. Därför lägger vi i denna motion förslag på att brytpunkten för statlig inkomstskatt höjs kraftigt och att värnskatten avskaffas. Successivt och på bör marginalskatterna fortsätta att sänkas så att de närmar sig snittet för . Skattereform för ökad konkurrenskraft Det är genom fler och växande företag jobb och tillväxt skapas, och dagens skattesystem tar inte tillräcklig hänsyn till det konkurrens- och omvandlingstryck som globaliseringen för med sig. Om företag och deras nyckelmedarbetare beskattas hårdare i än i våra konkurrentländer är risken att investeringarna sker utomlands i stället. En skattereform behöver därför prioritera en konkurrenskraftig bolagsskatt, för att motverka arbetslöshet och utanförskap. Det finns få områden i samhället där skillnaden i individers makt och frihet är lika stor som på bostadsmarknaden. Den som redan är etablerad på bostadsmarknaden eller som har pengar kan välja sin bostad, men för många ungdomar och nyanlända är situationen en helt annan. Bostadsmarknaden måste därför präglas av större rörlighet, och byggandet av nya bostäder måste vara stort för att motverka detta. Fastighetsbeskattningens konstruktion är avgörande för att åstadkomma detta. Liberalerna vill sänka de olika flyttskatterna för att öka rörligheten. måste skattesystemet bidra till att dämpa och stabilisera prisutvecklingen på bostäder genom att stegvis trappa ned ränteavdragen på bostadslån. Sänkta skatter behöver finansieras och förorenaren måste betala för sig Varken de offentliga finanserna eller hushållen ska behöva bära konsekvenserna av en alltför snabbt avvecklad högskattepolitik. Skattesänkningarna i en genomgripande skattereform behöver därför vara fullt ut finansierade. Generella konsumtionsskatter har lägre negativa effekter på tillväxt och sysselsättning än andra skatter. Miljöskatterna bör höjas ytterligare och dagens undantagsregler ses över som subventioner fasas ut, både för att skynda på klimat- och miljöomställningen och för att finansiera andra skattesänkningar. Valfrihet i välfärden ger människor makt över sina egna liv. Det är du som ska välja förskola och skola till dina barn, din egen vård och vilken äldreomsorg du ska ha. Det förslag som gäller överskottsbegränsningar i välfärdssektorn, och som regeringen nu valt att gå fram med, riskerar att slå direkt mot de 340 000 elever som valt en friskola men också mot dem som valt ett vårdalternativ eller en äldreomsorg i privat regi. Att några av bästa välfärdsaktörer kan tvingas lägga ned skapar en otrygghet för många människor i hela landet. Så ska vi inte ha det. De allra flesta personer som verkar inom välfärden, inom såväl privat som offentlig regi, drivs av en vilja att göra gott. Tyvärr finns det ett fåtal oseriösa aktörer som ger de andra ett dåligt rykte. Dessa aktörer har ingen plats i välfärden. Det ska ställas tuffa kvalitetskrav på den som verkar i välfärden. Liberalernas åsikt är enkel: Den som gör ett bra jobb ska vara välkommen att driva allt från förskolor till äldreboenden. Den som gör ett dåligt jobb ska inte begränsas av ett vinsttak, den ska inte finnas i välfärden alls. Infrastruktur för frihet, tillväxt och miljö Välfungerande kommunikationer och modern infrastruktur är grundläggande förutsättningar för individens frihet, ett blomstrande näringsliv och en öppen marknad. Flödet av varor och tjänster skapar hållbar tillväxt för , och handeln med andra länder stärker position i den globala ekonomin. Därför är det viktigt att infrastrukturinvesteringar analyseras långsiktigt och ur ett helhetsperspektiv. Liberal miljö- och klimatpolitik utgår från försiktighetsprincipen och att förorenaren ska betala. Transportsektorn är strategisk i arbetet för ett klimatneutralt . Fossildrivna fordon står fortfarande för en mycket stor del av utsläppen av växthusgaser även om vi ser en förbättring jämfört . Men omställningen mot en fossilfri fordonsflotta går inte tillräckligt snabbt. Liberalernas infrastrukturpolitik hänger nära ihop med vår klimat- och miljöpolitik och vår tillväxtpolitik. Resenären ska enkelt kunna göra klimatsmarta val, och de som fraktar gods ska kunna använda sig av klimatsmarta lösningar oavsett transportslag. Det är viktigt att politiken tar hänsyn till de skilda förutsättningar som råder i olika delar av landet. Det gäller t.ex. kommunikationerna mellan fastlandet och största ö, , samt förbindelser med kontinenten via . vägar är viktiga för att hela landet ska fungera och många sträckor behöver rustas upp och förstärkas. måste rustas upp för att möta de nationella och regionala behoven. Det finns stora miljövinster att göra med en ökad andel godstransporter via järnväg och sjöfart i stället för väg. Allt fler väljer cykeln framför bilen och den som cyklar gör en stor insats för miljö och klimat. En utförlig beskrivning av Liberalernas politik på infrastrukturområdet finns i budgetmotionen med anknytande motioner från allmänna motionstiden. I samband med riksdagsbehandlingen av regeringens kommande skrivelse om åtgärdsplanering för transportsystemet 2018–2029 avser vi att återkomma med ytterligare förslag. Allt börjar med en bra skola Kunskap är skolans huvuduppdrag. Skolan ska ge varje barn de kunskaper som krävs för att kunna förverkliga sina livsdrömmar, utöva sitt demokratiska medborgarskap och finna sig till rätta i världen. Innan maktskiftet 2006 präglades svensk skolpolitik av rädsla för att mäta elevers kunskaper med sjunkande resultat som följd. Liberalerna ledde i alliansregering en total omläggning av svensk skola som måste fullföljas vid ett eventuellt maktskifte efter höstens val eftersom vi nu med oro ser hur regeringen bryter mot den inslagna kunskapslinjen i svensk skolpolitik. Regeringen konstaterar, helt korrekt, att kunskapsresultaten hos svenska elever förbättrats av försvagade resultat i internationella mätningar, men gör inga analyser eller drar några som helst slutsatser av vad det beror på. Liberalernas uppfattning är att det var Alliansens skolreformer som banade väg för de förbättrade resultaten. Liberalerna vill göra ytterligare ekonomiska satsningar på skolan, men mer resurser är inte tillräckligt. Också attityden till skolan måste förändras. Lärare ska respekteras för sina kunskaper och ha de befogenheter som krävs för att skapa studiero i klassrummet. behöver fortsätta arbetet med att lyfta läraryrket och höja lärarnas status, inte bryta med det kunskapsfokus som åter växer fram. Bättre villkor för lärare – stor satsning på lärarlöner Skickliga lärare är den avgörande faktorn för att höja resultaten i skolan. Liberalerna vill höja lönerna för skickliga lärare och reformera lärarutbildningen för att göra läraryrket mer attraktivt. Liberalerna föreslår en ny satsning på höjda lärarlöner som sammantaget motsvarar . har i sina prognoser beräknat att det kommer att saknas 77 000 utbildade lärare. Det är uppenbart att anställningsvillkoren sammantaget inte är tillräckligt bra för att attrahera fler att bli lärare eller att få dem som finns i yrket att stanna kvar. Det är också så att det är alltför få lärarstudenter som examineras för att täcka det framtida behovet av lärare. Det är särskilt allvarligt i kategorin ämneslärare på högstadiet och gymnasiet där dessutom de flesta avhoppen från utbildningen sker. För att motverka lärarbristen måste lärarnas löner höjas och arbetsvillkoren förbättras rejält. Lärarnas karriärmöjligheter måste stärkas, och särskilt gäller det ämneslärarna där de framtida bristerna är som störst. Den nuvarande regeringen har valt att inte fortsätta att bygga ut karriärtjänstreformen i den takt som alliansregeringen planerade. Liberalerna vill åter höja ambitionsnivån och införa nya karriärvägar och därutöver göra en särskild satsning på särskilda karriärtjänster i utanförskapsområdena. Liberalerna föreslår att befattningen som huvudlärare inrättas i alla ämnen och att en huvudlärare ska ha en lön på mer än övriga lärare. Huvudläraren ska finnas i låg- och mellanstadiet i ämnen där det förekommer nationella prov och i samtliga ämnen på högstadiet och gymnasiet. Att lektorer med en avlagd doktors- eller licentiatexamen finns anställda på gymnasiet och högstadiet utvecklar ämneslärarna, stärker samarbetet med högskolor och universitet samt skapar en ytterligare karriärväg. Liberalerna föreslår att lektorer i ämnen inrättas och att en lektor ska ha en lön på mer än övriga lärare. Det finns ett stort behov av att införa metodik, dvs. undervisningsskicklighet, i lärarutbildningen. Utbildningen i metodik ska bedrivas av yrkesskickliga förstelärare som är verksamma i skolväsendet. Liberalerna föreslår att metodiklektorer ska inrättas vid lärarhögskolorna och att en metodiklektor ska ha ett lönepåslag på . Tjänsterna som huvudlärare och lektor ska regleras i skollagen. För satsningen på ämneslärare och fler karriärtjänster inrättas 30 000 tjänster som huvudlärare i ämne avsätts , för 1 000 tjänster som inrättas som lektor i ämne avsätts samt för 1 000 tjänster som metodiklektorer vid lärarhögskolorna avsätts . I den presenterade utredningen Med undervisningsskicklighet i centrum – ett ramverk för lärares och rektorers professionella utveckling (SOU 2018:17) föreslås att den karriärstegsreform som alliansregeringen införde ska utvecklas till ett professionsprogram som ska omfatta rektorer och flera karriärstegsteg för lärare. För att professionsprogrammet ska bli framgångsrikt föreslår Liberalerna att det kopplas ihop med en löneutveckling. För höjda löner i enlighet med utredningens förslag till professionsprogrammet avsätts . Liberalerna föreslår att vidareutbildning i ämneskunskaper på universitet ska vara ett krav för huvudmännen att erbjuda för alla lärare inom och gymnasiet. Under denna utbildning erhålls av ordinarie lön. Även rektorernas behov av utveckling och vidareutbildning måste uppmärksammas på ett motsvarande sätt. För kompetenslyftet för lärare och rektorer avsätts för år . För att minska lärarnas arbetsbörda bör andra yrkeskategorier, såsom lärarassistenter, avlasta lärarna. Regeringens enda lösning för att avhjälpa lärarbristen är en fortsatt utbyggnad av lärarutbildningen. Enligt Liberalerna kommer det inte att lösa lärarbristen eftersom flera lärosäten inte kan fylla sina platser och ett stort antal lärarstudenter hoppar av och inte fullföljer utbildningen. Liberalerna avvisar därför regeringens förslag om en utbyggnad av lärarutbildningen eftersom det endast riskerar att försämra utbildningens kvalitet. För att höja kvaliteten behöver ämneslärarutbildningen centraliseras till de större universiteten. De praktisk-estetiska högskolorna och de tekniska universiteten ska kunna fortsätta att utbilda ämneslärare i sina ämnen. Den kompletterande pedagogiska utbildningen för den som har ämneskunskaper ska också kunna ges på fler lärosäten. Utbildningen för förskollärare och grundskollärare bibehålls på nuvarande orter. Ämneslärarutbildningen bör förändras så att undervisningen i ämneskunskap och metodik utökas på bekostnad av allmän pedagogik. Ämneslärarutbildningen bör motsvara en magisterexamen. För elever i skolor i utanförskapsområden – områden där arbetslösheten är hög och utbildningsnivån låg – är utmaningarna extra stora. För att uppmuntra lärare och rektorer att söka sig till tjänster i skolor i utanförskapsområden ska dessa erbjudas särskilda karriärtjänster med bättre löne- och arbetsvillkor. Liberalerna anvisar för karriärtjänster i utanförskapsområden. Fortsatta reformer av skolväsendet Kommunaliseringen av skolan var ett misslyckande. För att ge alla elever en likvärdig skolgång bör staten ta tillbaka ansvaret för det offentliga skolväsendet. Staten ska vara arbetsgivare för lärarna, finansiera undervisningen och utforma ett nationellt utvärderingssystem för likvärdighet. Läroplanen ska revideras med ökad betoning på faktakunskaper i olika ämnen, och mindre av att elever ska analysera, resonera och diskutera olika ämnen, mindre av att eleverna själva ska ta eget ansvar för sin inlärning genom stora projekt och mer av traditionell aktiv lärarledd undervisning där mötet mellan lärare och elever står i centrum – kalla det gärna katederundervisning även om katedern som möbel inte står kvar i dagens klassrum. Bättre stöd till barnen med de största svårigheterna Det behövs fler särskilda undervisningsgrupper i svensk grundskola, där elever med inlärningssvårigheter och elever som är utåtagerande kan få det stöd som de behöver. En del elever bör kunna få all sin undervisning i en sådan grupp i stället för i en hel klass, andra ska kunna få undervisning i den lilla gruppen , i vissa ämnen eller under vissa moment. Det tabu som funnits mot nivågruppering måste brytas. Sådana grupper kan innehålla elever som är permanent placerade i en sådan grupp, i stället för i en vanlig skolklass, men också elever som placeras tillfälligt eller för . Fler behöver gå ett extra år i . Detta bör ske i skolan. Elever som inte når de mest centrala målen på de nationella proven i årskurs 3 bör i normalfallet gå ett extra år på lågstadiet. måste rektorn i sitt beslut motivera varför en elev med underkänt går kvar . bör en rektor också kunna motivera varför en elev med underkänt skickas vidare till nästa årskurs, trots att man vet att sannolikheten för misslyckande är mycket stor. Det behövs också specialskolor och resursskolor för elever med de allra största svårigheterna, t.ex. omfattande funktionsnedsättning. Den trend som svept över svenskt skolväsen där dessa skolenheter har avvecklats har varit olycklig. Såväl särskolan som specialskolan ska vara kvar som egna skolformer. behöver fler speciallärare. Vi bör komma upp i nivå, vilket betyder att vi behöver dubblera antalet som examineras från ungefär 800 till 1 600. De nya speciallärarna ska i första hand utbildas för låg- och mellanstadiet. För den särskilda satsningen på speciallärare avsätter vi . Extra mycket tid för nyanlända elever De nyanlända som kommer till klarar sig ofta förhållandevis bra i skolan. För de nyanlända som kommer till i tonåren är förutsättningarna betydligt sämre. För att ge nyanlända elever en chans att nå kunskapsmålen är det rimligt att förlänga skolplikten till när så krävs.