mot · H6022726 · 2018-11-30 00:00:00 — Granskningen visade att systemet med ekonomiska säkerheter för gruvverksamhet inte i tillräcklig utsträckning minimerar riskerna för att staten och därmed skattebetalarna ska behöva bekosta nödvändig efterbehandling av nedlagda gruvor. rekommenderade regeringen att bland annat utreda en långsiktig branschfinansiering av efterbehandling, kontroll och tillsyn av nedlagda gruvor när ställda ekonomiska säkerheter inte räcker till. konstaterade att olika typer av bankgarantier står för av det totala säkerhetsbeloppet på 2,7 miljarder och att bankgarantier kräver en hög aktivitetsnivå hos tillsynsmyndigheten när det gäller att bevaka att säkerheten är giltig. Skiftande villkor om när bankens betalningsskyldighet inträder kan påverka statens möjligheter att ta säkerheten i anspråk för att bekosta nödvändiga säkerhetsåtgärder. I de flesta fall har det inte krävts att den ekonomiska säkerheten har godkänts innan gruvverksamheten påbörjas. För att minska risken för att staten, och därmed skattebetalarna, ska tvingas bekosta utgifter för efterbehandling ansåg att regeringen bör överväga författningsändringar för att förtydliga att Bergsstatens prövning av bearbetningskoncession även ska innefatta kostnader för avfallshantering och efterbehandling. Regeringen svarade dock att man inte gör bedömningen att en tidigare prövning av dessa kostnader skulle bli mer ändamålsenlig än dagens prövning. ser däremot en möjlighet att tidigt ställda krav på ekonomiska säkerheter, vilket också kan bidra till en sållning av aktörer som vill verka i gruvbranschen. Genom att det från början står klart vid ansökan om bearbetningskoncession att företaget kan betala för avfallshantering och efterbehandling, och inte som i samband med prövning av miljötillstånd enligt , kan statens egna kostnader minimeras. Regeringen beslutade att tillsätta en utredning om huruvida det finns insatser eller åtgärder som på ett mer ändamålsenligt sätt än kan säkerställa att det finns tillräckliga säkerheter för efterbehandling och andra återställningsåtgärder vid gruvverksamhet. presenterade utredningen sitt betänkande (SOU 2018:59). Betänkandet innehåller flera intressanta förslag för att stärka upp kraven på säkerhet vid gruvverksamhet. Svenska staten har kostnader för att sanera efter gruvbolagens mineralutvinning. har en i jämförelse med andra länder låg mineralersättning, och där heller inte eventuella kostnader för sanering finns med. Det är därför ganska enkelt för företag att verka på ett område , för att sedan lämna det i ett skick där få andra verksamheter kan bedrivas utan att markåtgärder först vidtas. Därför bör mineralersättningen ses över så att den också tar hänsyn till behovet av finansiering av mark- och vattensaneringsåtgärder efter gruvbrytning Även när endast prospektering genomförts finns behov av återställning. Bland annat är det viktigt att inte kvarlämnade borrhål läcker ut gifter eller utgör en risk för skada på människor eller djur. Detta brister ibland . Kraven på och uppföljningen av återställning efter prospektering bör därför skärpas. Hårdare tag mot miljöbrott I många avseenden har den svenska miljölagstiftningen en hög ambitionsnivå, men efterlevnaden fallerar på flera områden. För har värnandet av vår gemensamma livsmiljö alltid varit högt prioriterat. Avsiktlig miljöförstöring och brott mot miljölagarna är allvarliga förseelser som tyvärr fortsätter, bland annat på grund av ett alltför lågt straffvärde. För de allra flesta miljöbrott som lagförs blir påföljden dagsböter. Trots att fängelse finns i straffskalan är det ytterst sällan någon döms till sådant straff. Detta är inte tillräckligt avskräckande. För att förebygga överträdelser av miljölagarna behövs därför mer långtgående påföljder. Med tanke på de mycket långtgående konsekvenser som till exempel olagliga utsläpp av miljögifter kan ge, vore det rimligt med en allvarligare påföljd. föreslår därför skärpta straff för grövre miljöbrott så att även fängelsestraff döms ut i praktiken. Genom ett höjt straffvärde kommer miljöbrott också prioriteras högre av åklagare. Miljöbrott har likheter med ekonomisk brottslighet. De direkta skadeverkningarna av brottet är oftast diffusa men kan innebära långsiktiga och omfattande miljöskador och därmed även orsaka stora samhällskostnader. En lagföring är därför mycket viktig. Utredningarna är ofta komplicerade och kräver särskild yrkeskunskap och spetskompetens hos polis och åklagare. En särskild åklagarkammare (REMA) hanterar miljöbrotten och denna har till största delen tillräcklig kapacitet och organisation. Däremot behöver polisens utredningsresurser förstärkas. Det är därför angeläget att tillse att polisen har resurser för att kunna prioritera arbetet med miljöbrottslighet. Med den höjning av anslag, som både regeringen och föreslår, stärks dessa möjligheter. Regeringen föreslog i föregående års budgetproposition en mycket kraftig ökning av det ekonomiska anslaget till utgiftsområde 20. Nyttan av de olika satsningarna, som till stor del återfinns även i årets budgetproposition, kan dock ifrågasättas. () tillhör dem som instämt i kritiken. I flera fall harmonierar förslagen dåligt med EU:s politik på respektive område, inte sällan motverkas de effekter som uppstår i av effekter i övriga medlemsstater. Nedan berörs några av dessa satsningar som avvisar. har påkallat allvarliga brister i utformningen av tidigare investeringsstöd, inte minst på grund av bristande kostnadseffektivitet och additionalitet. Visserligen konstaterar KI att Klimatklivet kan tidigarelägga verksamma åtgärder, men kan även innebära kostsamma satsningar på åtgärder vilka sannolikt ändå skulle genomföras. Att kunna ladda sin elbil hemma underlättar väsentligt för det enskilda hushållet. Det är därför troligt att de flesta hushåll som väljer att genomföra åtgärden skulle gjort detta ändå, även utan stöd. Installation av laddutrustning höjer också fastighetens värde. Man kan ifrågasätta om det är statens uppgift att så specifikt stödja enskilda hushåll. föreslår i stället bredare stöd till hushållen, främst genom skattesänkningar. Därigenom kan de enskilda hushållen och deras medlemmar själva prioritera utifrån sin aktuella situation, exempelvis genom att investera i laddutrustning, elcykel eller solpaneler. Däremot finns det anledning för det offentliga att stödja investeringar i publik laddutrustning, eftersom användningen av dessa kommer till nytta för en stor mängd bilister som var för sig inte skulle ha möjlighet att sätta upp denna utrustning. föreslår också att anslås för detta ändamål i utgiftsområde 22. Investeringsstöd för gröna städer Ansvaret för att städerna (och för den delen också de mindre tätorterna och landsbygderna) ställs om till långsiktig hållbarhet både ekologiskt och socialt, vilar i första hand på kommunerna. ser därför ingen anledning till den statliga satsningen på gröna städer. Regeringen har infört ett stöd till elcyklar på . Detta framstår i viss mån som att sparka in öppna dörrar eftersom elcykelbranschen är snabbt växande med en fördubbling av försäljningen närmast innan stödet infördes[13]. I stället föreslår att dessa riktas till en satsning på cykelinfrastruktur, vilket skulle beröra fler personer och förbättra folkhälsan för fler. Denna satsning återfinns i utgiftsområde 22 i budgetförslag. Även när det gäller Industriklivet kan man ifrågasätta om staten ska finansiera insatser som troligtvis ändå skulle genomföras. I och med den prissättning av koldioxidutsläpp som uppstått genom EU:s gemensamma system för utsläppsrätter (ETS) finns ett tydligt ekonomiskt incitament för svensk industri att minska sina koldioxidutsläpp. Svensk industri har historiskt sett visat sig kunna samarbeta ändamålsenligt för att möta gemensamma behov av forskning och utveckling. budgetförslag innebär en avveckling av de i BP 2015/16, BP 2016/17 samt BP 2017/18 aviserade reformer som ej efterfrågats av vilka flera är beskrivna ovan. Inom anslaget 1:1 säger vi nej till regeringens satsning på ecobonus () och hållbara textilier () och avfallsstatistik (). Vi anser också att det, därutöver, bör genomföras en minskning på verkets förvaltningsanslag med . Således minskas anslaget totalt med i förhållande till regeringens förslag. Anslaget 1:2 bör minskas med 55 miljoner, varav 5 miljoner genom avveckling av delegationen för cirkulär ekonomi och resterande del som en följd av att prioriterar andra satsningar. Inom anslaget 1:3 föreslår vi att stödet till våtmarker minskas med 200 miljoner. Vi anser också att satsningen på gröna jobb inom naturvården bör dras ner i enlighet med budgetpropositionens förslag. Vi föreslår en något lägre takt i saneringen av förorenade områden och minskar därför anslaget 1:4 med . Vi föreslår att regeringens satsning på ett stärkt arbete för rent hav avvecklas, vilket minskar anslaget 1:11 med . Vidare säger vi nej till regeringens satsning på samarbete kring och minskar därför anslaget 1:12 med 50 miljoner för . Det internationella miljösamarbetet inom anslaget 1:13 med 25 miljoner . Vi föreslår att takten i det formella skyddet av skogsmark samt arbetet med nyckelbiotoper sänks varför anslaget 1:14 minskas med 740 miljoner. Vi föreslår en viss besparing på Havs- och vattenmyndighetens myndighetsverksamhet och minskar därför anslaget 1:15 med . avvisade i vår budgetmotion 2017/18 regeringens förslag till klimatinvesteringar inom anslaget 1:16. I denna budgetmotion föreslår vi att anslaget minskas så mycket som vi bedömer är möjligt utifrån det ansvarsbemyndigande som tidigare getts inom anslaget. Således minskas anslaget med 2019, 390 miljoner 2020 och 500 miljoner 2021 i förhållande till propositionens förslag. motsatte sig även införandet av anslaget 1:18 i vår budgetmotion 2017/18. I denna budgetmotion föreslår vi att anslaget minskas så mycket som vi bedömer är möjligt utifrån det ansvarsbemyndigande som tidigare getts inom anslaget. Således minskas anslaget med för åren 2019–2021 i förhållande till propositionens förslag. föreslår att elfordonspremien avskaffas och minskar därför anslaget 1:19 med 350 miljoner. föreslår också att Industriklivet avskaffas och minskar därför anslaget 1:20 med 280 miljoner. För anslaget 2:2 har budgetpropositionen, utifrån de principer som använts i denna proposition, inte tagit höjd för genomförandet av den forskningsproposition vars huvuddrag ställer sig bakom. Därför föreslås anslaget 2:2 ökas med . För att finansiera den av föreslagna satsningen på återställande av miljö inrättas ett nytt anslag för detta ändamål och anslaget anvisas 100 miljoner 2019, 150 miljoner 2020 och 200 miljoner 2021. [1] och rådets direktiv (EU) 2015/720 om ändring av direktiv /62/EG. [2] SFS 2016:1041. [3] SvD . [4] . [5] . [6] Rapport 6766, 2017. [7] ”Styrmedel för en hållbar åtgärdstakt av små avloppsanläggningar”, HaV 2013. [8] Havet.nu. [9] . [10] . [11] skrivelse ärendenr NV-02386-17. [12] Gruvavfall – Ekonomiska risker för staten (RiR 2015:20). [13] Pressmeddelande från Svensk cykling 170928: .