mot · H602392 · 2018-11-15 00:00:00 — 4Vänsterpartiets utgångspunkter i klimatpolitiken 4.1.3Klimat, klass och kön 4.2Rika påverkar klimatet mest 4.4Män har större klimatpåverkan än kvinnor 4.4.2Ge kvinnor makt – en del av klimatlösningen 5Klimatförändringarna – det vetenskapliga läget 5.2Den senaste forskningen visar att åtgärder brådskar 6Sveriges roll efter klimatavtalet i 6.1Parisavtalet – ett viktigt men otillräckligt steg 6.2Klimatet kräver skärpta mål för utsläppsminskningar 6.2.1Sverige måste ta eget ansvar för utsläppsminskningar 6.2.2Sverige bör presentera egna utsläppsminskningar inom ramen för 6.2.3Inför konsumtionsbaserat etappmål för att minska utsläppen 6.2.4Skärp EU:s klimat- och energimål 6.3Stärk EU:s och det globala samfundets styrmedel för klimatet 6.3.1Reformera EU:s handelssystem med utsläppsrätter 6.3.2Möjliggör överföring av grön teknik 6.3.3Stoppa och Europeiska investeringsbankens stöd till fossila energilösningar 6.4.1Förhindra utvinning av fossil energi i 6.4.2AP-fonderna ska förvaltas hållbart utan investeringar i fossilindustrin 6.4.3Minska utsläppen från vår livsmedelskonsumtion 6.4.4Förbud mot nybilsförsäljning av fossildrivna bilar efter 2025 6.4.5Miljöanpassa vägtrafiken och effektivisera samhällsplaneringen 6.4.6Samhällsnytta framför avreglering av järnväg och kollektivtrafik 6.4.7Inför möjlighet för kommuner och regioner att införa trängselavgifter 6.4.10Öka de hållbara investeringarna med en statlig grön investeringsbank 6.4.11Fasa ut miljö- och klimatskadliga subventioner 6.5Fördelarna med att ställa om 2 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i internationella klimatförhandlingar och övriga forum som berör klimatfrågan bör uppmärksamma de globala skillnaderna liksom klass- och genusaspekter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i internationella klimatförhandlingar och övriga forum som berör klimatfrågan bör verka för att kvinnors delaktighet och makt stärks i arbetet för att bromsa klimatförändringarna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att etappmålet om utsläppsminskning till 2020 för den icke handlande sektorn ska uppnås genom nationella insatser för utsläppsminskningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att etappmålen om utsläppsminskningar till 2030 och 2040 för den icke handlande sektorn ska uppnås genom nationella insatser för utsläppsminskningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör presentera ett nationellt klimatbidrag, s.k. NDC, som kompletterar och går utöver EU:s, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör anta ett etappmål för att minska de konsumtionsrelaterade utsläppen av växthusgaser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör ges i uppdrag att i sin årliga officiella statistik över växthusgasutsläpp i som rapporteras till även rapportera de konsumtionsbaserade utsläppen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om EU:s klimat- och energimål till 2030 och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska verka för att EU antar en målsättning att nå nollutsläpp och att all energiproduktion då ska vara förnybar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om reformering av EU:s utsläppshandelssystem och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att , i internationella klimatförhandlingar och andra forum, bör verka för att miljöteknik och vissa livsmedelstekniker som begränsar klimatförändringarna ges liknande undantag som finns inom gällande livsbesparande mediciner och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att , Europeiska investeringsbanken och andra multilaterala finansinstitutioner upphör med direkt och indirekt stöd till fossila energilösningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om klimatmål för nollutsläpp av växthusgaser till och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ett nationellt förbud mot utvinning av fossil energi bör införas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att vetorätt mot utvinning av fossil energi bör införas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om nya riktlinjer för AP-fonderna avseende miljö och etik och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ett nationellt mål om att minska köttkonsumtionen med till 2025, jämfört med dagens nivåer, bör införas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en handlingsplan bör tas fram för hur klimat- och miljöpåverkan av livsmedelskedjan, inklusive animalieproduktionen, ska minskas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att kommuner ska uppmuntra till vegetarisk kost, exempelvis genom att införa konceptet Vegonorm och/eller vegetariska dagar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska införa ett förbud mot försäljning av nya bilar som drivs med fossila bränslen efter 2025 och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom EU ska verka för ett förbud mot försäljning av nya bilar som drivs med fossila bränslen efter 2025 och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör ges i uppdrag att återkomma med förslag på ny lagstiftning som ger kommuner, landsting och regioner möjlighet att själva besluta om införande av trängselavgifter och deras utformning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag på utfasning av miljöskadliga subventioner där borttaganden av subventioner är granskade med avseende på miljöeffekter, påverkan på offentliga finanser och generella ekonomiska och sociala kostnader och fördelar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en utredning bör tillsättas för att belysa effekterna av att införa koldioxidransonering i och tillkännager detta för regeringen. är ett socialistiskt och feministiskt parti på ekologisk grund. Vårt mål är att förverkliga ett samhälle grundat på demokrati, jämlikhet och solidaritet, ett samhälle befriat från klass- och könsförtryck, ett rättvist och ekologiskt hållbart samhälle där kvinnor och män bygger sin egen framtid i frihet och samverkan. Jorden förser oss människor med nödvändiga naturresurser. Men naturresurserna är inte oändliga. Jorden har en ekologisk bärkraft som vi inte kan överskrida. Det gör att miljöfrågan i grunden är en fråga om fördelning av begränsade resurser. Miljöpolitik är också en fråga om rättvisa och solidaritet. Politik för klimaträttvisa handlar om att verka för goda och rättvisa levnadsförhållanden lokalt och ta ansvar för klimatkonsekvenser som drabbar andra regioner eller länder. Individuella beslut kan i viss mån påverka i vilken grad man lever miljövänligt eller inte, men för en enskild individ kan det vara svårt att påverka sin miljö i någon större utsträckning. Miljö- och klimatkriserna är grundläggande samhällskriser som vi bara kan lösa tillsammans och där människors engagemang för att skapa hållbara lösningar ska tas till vara. Därför krävs det politiska lösningar på klimatproblemen. 4 utgångspunkter i klimatpolitiken eftersträvar att länder, regioner och individer ska hålla sig inom ett rättvist miljöutrymme, dvs. den mängd resurser som vi kan använda utan att tvinga andra människor att använda sig av en mindre mängd resurser, nu eller . Tanken om ett rättvist miljöutrymme har två beståndsdelar. Den första delen är den grundläggande utgångspunkten att det finns ett givet miljöutrymme som vi människor har att röra oss inom. Vi har bara en jord med vissa givna ekologiska gränser. De ramarna kan inte tänjas hur som helst, utan vi måste se till att leva inom dem. Lever vi över ett givet miljöutrymme, över ett ekosystems bärkraft, drabbar det oss själva men även andra länders invånare och kommande generationer. På samma sätt drabbar tidigare generationers överskridande av ramarna oss . Vi kan inte alltid helt objektivt slå fast hur stort miljöutrymmet är, men vi kan göra kvalificerade bedömningar, exempelvis gällande nivåer av klimatpåverkande växthusgaser. Miljöutrymmet är inte statiskt. Det kan minskas ytterligare genom rovdrift och miljöförstöring, men också ökas genom mer miljövänliga produktionsmetoder. Den andra delen av det rättvisa miljöutrymmet är frågan om rättvisa. Om man tror på alla människors lika värde borde tillgången till pengar inte vara grunden för en fördelning av världens resurser. Jorden är vårt gemensamma arv och borde då också förvaltas på det sättet. Men är det de individer, företag och länder som har mycket pengar som lägger beslag på en långt mycket större andel av det totala miljöutrymmet än vad fattiga länder eller individer gör. Det är inte rättvist. Det behövs politiska beslut för att rika länder ska minska sin miljö- och klimatpåverkan och för att fattiga länder ska få möjlighet att utvecklas. strävar efter klimaträttvisa. Det betyder av vi tittar specifikt på klimatförändringarna utifrån ett rättviseperspektiv och på vem som påverkar respektive drabbas av klimatförändringarna. Situationen i världen kan betecknas som djupt orättvis utifrån ett klimaträttviseperspektiv. Kapitalismen fördelar jordens resurser extremt ojämlikt, mellan klasser, mellan rika och fattiga länder och – i samspel med patriarkala strukturer – mellan kvinnor och män. Världens rika människor har orsakat klimatförändringarna och har fortfarande störst påverkan på klimatet. De som drabbas är däremot världens fattiga människor. Utifrån ett klimaträttviseperspektiv är det, vilket även slås fast i , de rika länderna som har det historiska ansvaret för klimatförändringarna och som även har det största ansvaret för att minska sina utsläpp. Dessutom måste de rika länderna ge stöd till de fattiga länder som drabbas av klimatförändringarna. 4.1.3 Klimat, klass och kön Det finns stora skillnader mellan fattigas och rikas klimatpåverkan även inom länder. Vi anser att det behöver synliggöras vilka som överskrider sitt miljöutrymme och med hur mycket, såväl nationellt som globalt. Att synliggöra ojämlikheterna är att visa hur det globala klassamhället ser ut i praktiken. Debatten som förs om klimatet fäster knappt någon uppmärksamhet alls på kön, trots att det är kvinnor som drabbas hårdast av miljöförändringarna som det är män som belastar miljön mest, i såväl rika som fattiga länder. Det handlar om makt och resurser, och världens kvinnor har alltjämt inte jämställda levnadsvillkor i förhållande till män. Därför är det nödvändigt att lyfta klimatfrågorna ur ett genusperspektiv. bör i internationella klimatförhandlingar och övriga forum som berör klimatfrågan uppmärksamma de globala skillnaderna liksom klass- och genusaspekter. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 4.2 Rika påverkar klimatet mest Utsläpp växer med inkomst; höginkomsttagare släpper ut mer än de som tjänar mindre. I rapporten ”Carbon and inequality: from Kyoto to ” (2015) konstaterar de franska forskarna att världens rikaste tiondel står för av världens utsläpp. De av jordens befolkning som släpper ut minst står för av utsläppen. Pikettys och Chancels slutsatser om ojämlikheter och utsläpp stärks i rapporten carbon inequality (2015) från den brittiskt grundade biståndsorganisationen . Genom att delvis använda sig av samma råmaterial kommer de till liknande slutsatser som de franska forskarna. Den fattigaste halvan av jordens befolkning (3,5 miljarder personer) står för en tiondel av världens totala utsläpp, medan den rikaste tiondelen (700 miljoner personer) ansvarar för hälften av världens utsläpp av växthusgaser. I hela världen beräknas runt 1 miljard människor leva i extrem fattigdom och 767 miljoner människor kan inte äta sig mätta . Länder söder om i har den högsta andelen fattiga människor medan har det högsta antalet fattiga människor. I denna situation är utveckling det överordnade målet för dessa utvecklingsländer. Det ställer ett högt krav på i-länderna att ta sitt historiska ansvar för att utsläppsutrymmet inte ska begränsa deras utveckling. Med de globala målen för hållbar utveckling har världens länder fastställt ambitionen att den extrema fattigdomen ska vara avskaffad . Dagens i-länder har gynnats av en koldioxidintensiv produktion och har stått för en majoritet av de utsläpp av växthusgaser som människan gett upphov till, och skillnaderna i utsläppen består i stor utsträckning än . Höginkomstländer släpper ut stora mängder koldioxidekvivalenter (CO2e) per person och år: och . Det ska jämföras med utvecklingsländernas utsläpp: , , och (UNSTATS Millennium Statistics CDIAC, nivåer ). Även i finns forskning som påvisar att inkomsten generellt ger skillnad i miljöpåverkan. Enligt en avhandling från KTH (, Just environments: Politicising Sustainable , 2009) har låginkomsttagare ofta mindre miljöpåverkan än de med högre inkomster. Ensamstående kvinnor med barn, boende i hyresrätt och personer med låg inkomst tillhör de grupper som bidrar minst till klimatförändringarna. Oavsett om de sopsorterar och handlar ekologiskt eller inte har låginkomsttagare en mindre miljöpåverkan än höginkomsttagare. Det beror på att låginkomsttagare har mindre bostäder, åker mer kollektivt och konsumerar mindre. Växthusgasutsläppen följer sålunda tydligt hushållens inkomster. Ju högre inkomst desto högre utsläpp (5903 Konsumtionens klimatpåverkan, 2008). () beräknade 2013 hushållens utsläpp av koldioxid och resultatet bekräftar tidigare studier. Utsläppen är lägst från ensamstående föräldrar och en viktig förklaring till skillnader mellan olika typer av hushåll är den disponibla inkomsten. Personer med högre inkomster har större möjligheter att konsumera mer och därmed bidra till större utsläpp. 4.3 Fattiga drabbas hårdast De länder som släpper ut mest växthusgaser är de som drabbas lindrigast av växthuseffekten. I stället är det utvecklingsländer som kommer att få bära 75–av klimatförändringarnas skador och kostnader, enligt (, 2010). I FN:s klimatpanels delrapport om klimatpåverkan konstateras att livet och försörjningsmöjligheterna för hundratals miljoner människor redan är påverkade av klimatförändringarna. De fattiga och redan utsatta i världen drabbas värst av värme, torka, översvämningar, sjukdomar och bristande vattenkvalitet. Oavsett om fattiga och marginaliserade grupper lever i rika eller fattiga länder drabbas de värst. Många ekosystem har försvagats i produktionsförmåga och förmår inte generera för människan nödvändiga tjänster som matproduktion, rent vatten och klimatreglerande funktioner. Nödvändiga grödor riskerar därmed att minska, vilket kan leda till försvagad livsmedelsförsörjning, hungerkatastrofer och massflyttningar. Klimatkatastrofer har drivit många människor på flykt, men 2014 var första året som en asylansökan med klimatförändringarna som skäl gick igenom. Det skedde när en familj från ögruppen i fick uppehållstillstånd i . konstaterar i en rapport att klimatförändringarna för blir ett allt större socialt, ekonomiskt och existentiellt hot mot länder och deras befolkning och att klimatförändringarna redan nu är en faktor som driver på flyktingströmmarna. Enligt rapporten kan 86 miljoner människor vara på flykt undan klimatförändringarna söder om , 40 miljoner i och 17 miljoner i – totalt 143 miljoner klimatflyktingar. 4.4 Män har större klimatpåverkan än kvinnor Redan inför klimattoppmötet i gjordes flera studier som pekade åt samma håll – män har större klimatbelastning än kvinnor. Det är utgångspunkter i exempelvis rapporten ”Kvinnor, män och energi” från (Carlsson- Kanyama A, Räty R 2008, FOI-R-2513), som menar att våra livsvillkor starkt påverkas av kön eftersom inkomst, förmögenhet och konsumtion är påtagligt könsrelaterade. Kvinnor som grupp står för en mindre del av det samlade konsumtionsutrymmet, inte minst i fråga om transporter, både för att de har mindre resurser än män och av sociala skäl. Detta gäller både bland rika och fattiga människor i . är kvinnor genomgående mer engagerade i klimatfrågan än vad män är. Kvinnor anser också i större utsträckning att klimatfrågan är viktig och är mer villiga att genomföra åtgärder än vad män är. Män som grupp förbrukar mer energi. Ensamstående män utan barn i gör av mer energi än kvinnor i samma situation (FOI 2008). Män tar bilen oftare. En mycket liten grupp, av alla bilförare, primärt män, står för av allt bilkörande (Miljövårdsberedningen 2007:02). Jämfört med kvinnors transportsätt är mäns transporter avsevärt mer energikrävande. av männens totala energianvändning går till transporter, medan motsvarande andel för kvinnor bara är . Det har visat sig vara betydligt svårare att förändra mäns transportsätt för att minska klimatpåverkan. Också skillnaderna mellan unga kvinnor och män är tydliga när det gäller energianvändningen för transporter, vilket betyder att könsskillnaderna sannolikt kommer att bestå (FOI 2008). I genomsnitt har män längre körsträcka med bil än kvinnor (Körsträckor 2017 – Statistik 2018:10 Trafikanalys). Kvinnor köper även i större utsträckning än män bränslesnåla bilar (Energiindikatorer 2015). Män har större klimatpåverkan i alla inkomstgrupper. Men kvinnors och mäns energiintensitet skiljer sig i alla inkomstgrupper. Män har en högre energiintensitet (MJ per krona) för sina inköp relativt kvinnor i alla inkomstgrupper (FOI 2008). 4.4.1 Kvinnor mest utsatta Kvinnor och män påverkas olika av klimatförändringarna. Därför bör inte politiska åtgärder mot klimatförändringarna vara könsneutrala. Kvinnor och män, särskilt i fattiga länder, har olika ansvar, sårbarhet och skilda förutsättningar att minska utsläppen samt anpassa sig till klimatförändringarna. Mycket tyder på att klimatförändringarna kommer att få särskilt allvarliga konsekvenser för kvinnor. Kvinnor tillhör en stor del av världens fattiga människor och är därför, liksom barnen som oftast är kvinnors ansvar, mer sårbara än män för miljöförändringars negativa effekter. I state of World Population (UNFPA 2017) framgår att kvinnor som grupp är mest utsatt för klimatförändringarna. Kvinnors sårbarhet för klimatförändringarna påverkas av utbildningsnivå, sociala nätverk, delaktighet i lokala organisationer, tillgång till finansiella tjänster och hur stora tillgångar de äger i övrigt (, , 2010). Ett flertal faktorer bidrar till att kvinnor och flickor drabbas hårdare av klimatförändringarnas negativa effekter: brist på politisk och ekonomisk makt, små ekonomiska tillgångar, sämre arbetsmarknadsmässiga förutsättningar, etablerade könsroller och i viss utsträckning biologiska skillnader (FOI rapport 3405, 2012). Kvinnor är generellt utsatta för större risker under och efter miljökatastrofer. Att av de omkomna i och med 2004 i den indonesiska provinsen var kvinnor tyder på att skillnader i levnadssätt mellan könen påverkar möjligheten till överlevnad när naturmiljön drastiskt förändras (Moustgaard, Climate change hits poor women hardest, 2009). 4.4.2 Ge kvinnor makt – en del av klimatlösningen Kvinnor är mindre sårbara om de har samma rättigheter som män, därför är det viktigt att stärka kvinnors makt och inflytande i allt internationellt samarbete. På platser där kvinnor och män har likvärdiga ekonomiska och sociala rättigheter påverkar klimatförändringarna kvinnor och män på liknande sätt. Eftersom mäns och kvinnors miljöpåverkan skiljer sig åt och män och kvinnor drabbas på olika sätt och i olika grad av klimatförändringarna är det viktigt att kvinnor inkluderas i beslutsfattandet om klimatfrågor och inkluderas i arbete som berör miljö och livsvillkor (, , 2010). Även beträffande kvinnors delaktighet i klimatarbetet finns stora skillnader. 2010 konstaterar bl.a. följande om kvinnors delaktighet: Kvinnor representerar åtminstone hälften av världens jordbrukare. Kvinnor står för en stor del av arbetet inom jordbruket och för 45–av matproduktionen i utvecklingsländerna. Kvinnorna är i större utsträckning beroende av naturresurser från skogen och jordbruket, medan männen i högre grad lönearbetar. Utsläppsminskningar och anpassningsåtgärder, speciellt inom skogsbruket och jordbruket, går inte att förverkliga utan att använda kvinnors kunskaper och delaktighet. Välfärden före, under och efter extrema naturkatastrofer kan förbättras genom att inkludera kvinnor i katastrofhanteringen och rehabiliteringen. I motsats till andra ställen som råkade ut för många dödsfall i samband med orkanen 1998, drabbades staden , , inte av några dödsfall. En bidragande orsak var att kvinnor i förväg hade fått utbildning i att tolka tidiga varningstecken och i riskhantering. Detta projekts slutsats var även att efter katastrofen utsattes man för mindre korruption vid distributionen av mat och för en mer rättvis fördelning av maten när kvinnor ansvarade för hanteringen. Kvinnor kan förbättra den biologiska mångfalden och vattenhanteringen. Ett program mot ökenspridning i , som pågick , bjöd in kvinnor för att bl.a. dela med sig av sina kunskaper om vattenhanteringen. Projektet resulterade i att kvinnor genomförde ett effektivt vatteninsamlings- och förvaringssystem. Den förbättrade vattenhanteringen ledde bl.a. till att växtligheten ökade och den biologiska mångfalden skyddades. Att öka kvinnors möjligheter till utbildning och försörjning kan bidra till att förbättra den enskilda kvinnans ställning, främja jämställdhet i stort och dessutom bidra till hela samhällets utveckling mot ökad hållbarhet. Länder med ökad jämlikhet får en snabbare och mer hållbar utveckling. är det viktigt att understryka att kvinnor världen över i högsta grad själva är aktörer. Det är därför avgörande att det är kvinnor som sätter dagordningen för arbetet med jämställdhet i utvecklingspolitiken och att verkar för att kvinnor finns representerade och inkluderas i alla former av beslutsprocesser. Det är viktigt med både mål och uppföljning för att garantera att svenskt bistånd och utvecklingssamarbete faktiskt bidrar till jämställdhet. Organisationen – Women för Climate menar att den internationella klimatpolitiken och en del klimatfonder har försummat genusrelaterade frågor och misslyckats med att integrera genusperspektivet i beslut och projekt. Detta trots att UNFCCC har som övergripande mål att främja jämställdhet och att FN:s medlemsländer genom Agenda 2030 förbundit sig till 17 mål varav ett är att uppnå jämställdhet. anser att bör ha som mål att av biståndet och utvecklingssamarbetet ska gå till flickor och kvinnor. På samma sätt behöver tydliggöra sin roll i det internationella klimatsamarbetet för att stärka kvinnors delaktighet i arbetet för att bromsa klimatförändringarna. Vi utvecklar detta närmare i partimotionen En svensk utvecklingspolitik för rättvisa, jämställdhet och hållbar utveckling (2018/19:757). bör i internationella klimatförhandlingar och övriga forum som berör klimatfrågan verka för att kvinnors delaktighet och makt stärks i arbetet för att bromsa klimatförändringarna. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 5 Klimatförändringarna – det vetenskapliga läget 5.1 IPCC sammanställer kunskapsläget FN:s vetenskapliga klimatpanel (IPCC) utvärderar regelbundet kunskapsläget om klimatets förändring. Klimatpanelen presenterade 2013–2014 sin femte samlade utvärdering (Assessment Report 5, AR5) vilket är den senaste sammanställningen.