mot · H6022934 · 2018-11-30 00:00:00 — ska hålla ihop – reformer för ökad tillväxt och ett återupprättat samhällskontrakt står inför ett antal stora och allt mer akuta samhällsproblem och inför långsiktiga utmaningar som måste börja hanteras här och . Försvaret behöver stärkas – i en orolig värld och tid, men också för att bygga den trygghet som är statens grundläggande uppgift. Gängkriminaliteten behöver knäckas och poliserna bli fler. Vårdköerna måste kortas så att alla ska kunna få vård . Skolan behöver ett stärkt ordnings- och kunskapsfokus. Dels för att hantera de problem som finns här och men också i det längre perspektivet för att en fungerande skola är den avgörande förutsättningen för social rörlighet och verklig jämlikhet. Allt detta sker mot bakgrund av en växande ekonomisk osäkerhet. Konjunkturen kommer att börja vika, som det ser ut nu snarare förr än . Då står sämre rustat än vad vi borde. En stark högkonjunktur har tagits till förevändning för ett avstannande reformarbete. Tid och möjligheter har förspillts. strukturella svaghet avspeglar sig i bedömning att förväntas vara bland de EU-länder med lägst tillväxt per capita. Efter en förlorad mandatperiod behöver nu en ny riktning – som stärker svensk ekonomis långsiktiga förmåga till tillväxt och jobbskapande. Där trösklarna till arbetsmarknaden sänks och integrationen kan börja fungera genom att också nyanlända kan få ett jobb. Där företagens konkurrenskraft stärks i stället för att undergrävas med ständigt högre skatter. lägger en budgetmotion som det pågår en utdragen regerings-bildningsprocess. Det är en särskild omständighet, men det fråntar inte vare sig rätten eller ansvaret att besluta över statens budget. Vi har en övergångsregering. har ingen övergångsriksdag. Budgetmotionen avspeglar det politiska utvecklingsarbete som och Alliansen bedrivit under den föregående mandatperioden och inte minst den gemensamma reformagenda som allianspartierna utvecklade och gick till val på. Budgetmotionen tar nu politiken från ord till handling, från valrörelse till beslut som kan ge en ny riktning. av skattehöjningar vänds nu med skattesänkningar på 2019. Reformerna tar sig också tydliga uttryck på ett antal konkreta politikområden: Skapa fler jobb, stärk konkurrenskraften och tillväxtförmågan Återupprätta samhällskontraktet – statens kärnuppgifter ska fungera Ett som håller samman – socialt och geografiskt En fungerande migrations- och integrationspolitik budgetmotion är en start på ett reformarbete som kommer att behöva drivas . Den utgår från problem och utmaningar, från den politik som vi gick till val på – inte minst Alliansens gemensamma reformagenda och från rätt och ansvar att besluta över den svenska statens budget. Detta är en borgerlig reformagenda som går från ord till handling. godkänner de riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken som föreslås i motionen. fastställer utgiftstaket för staten inklusive ålderspensionssystemet vid sidan av statens budget 2019–2021 enligt förslaget i bilaga E i motionen. beslutar om fördelning av utgifter på utgiftsområden enligt förslaget i bilaga A i motionen. godkänner den preliminära fördelningen av utgifter på utgiftsområden enligt förslaget i bilaga B som riktlinje för regeringens budgetarbete. godkänner beräkningen av inkomsterna i statens budget enligt förslaget i bilaga C i motionen och tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen ska återkomma med lagförslag i överensstämmelse med denna beräkning. godkänner den preliminära beräkningen av inkomster i statens budget enligt förslaget i bilaga D i motionen som riktlinje för regeringens budgetarbete. avslår regeringens förslag om sänkt skatt för pensionärer, vilket beskrivs i kapitel 6.1 i budgetpropositionen. beslutar om förstärkt jobbskatteavdrag enligt motionens avsnitt 4.1.2 samt bilaga F. beslutar om höjd brytpunkt enligt motionens avsnitt 4.2.1 samt bilaga F. beslutar om förändringar i 57 kap. inkomstskattelagen (1999:1229) enligt motionens avsnitt 4.1.2 samt bilaga F. beslutar om sänkt skatt för pensionärer enligt motionens avsnitt 4.9.2 samt bilaga F. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återkomma med lagförslag för att avskaffa den särskilda löneskatten på lön och annan ersättning samt på inkomst av aktiv näringsverksamhet m.m. fr.o.m. för personer som fyllt , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återkomma till med lagförslag som innebär att den sammanlagda skattereduktionen får uppgå till högst för ett beskattningsår, att den särskilda begränsningen av skattereduktionen för RUT-tjänster tas bort samt att skattereduktionen för ROT-tjänster högst får uppgå till och som träder i kraft , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tillsätta en utredning för att bredda antalet tjänster som berättigar till RUT-avdrag, såsom tillsyn av hemmet vid resa eller frånvaro, tvätt av kläder, flytt av bohag inom samma bostad, hämtning av trädgårdsavfall och plantering av växter i trädgården samt om att se över ett mer generöst RUT-avdrag för äldre, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återkomma till med lagförslag för att öka befrielsen från koldioxidskatt på dieselbränsle i arbetsmaskiner i jordbruks-, skogsbruks- och vattenbruksverksamheterna från per liter till per liter fr.o.m. , samt med ytterligare befrielse med från till på dieselbränsle som förbrukas t.o.m. , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återkomma med lagförslag så att skattesatserna för bensin- och dieselbränsle från fastställs utifrån en omräkning med KPI, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återkomma med lagförslag för att avskaffa lagen om skatt på flygresor fr.o.m. och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återkomma till med lagförslag för att avskaffa skattereduktionen för fackföreningsavgift för avgift som belöper på tid efter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återkomma till med lagförslag för att höja mervärdesskatten på förevisning av naturområden utanför tätort samt av nationalparker, naturreservat, nationalstadsparker och Natura 2000-områden från till från , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återkomma till med lagförslag för att höja mervärdesskatten på reparationer av cyklar, skor, lädervaror, kläder och hushållslinne från till från och tillkännager detta för regeringen. 2 Bedömning av det ekonomiska läget Denna motion läggs i ett läge där konjunkturen ser ut att ha nått sin kulmen, både i och internationellt. Sedan vårpropositionen lades har så gott som alla prognosmakare reviderat ner sina förutsägelser . 2019 ser dessutom ut att bli markant svagare än året innan. är det fortfarande högkonjunktur och bristen på arbetskraft är stor, inte minst i välfärden. Det råder fortfarande stor osäkerhet kring hur snabbt tillväxten kommer att mattas av och hur djup nedgången blir. Oavsett konjunkturnedgångens förlopp kommer den att pröva den inneboende styrkan i svensk ekonomi. Kommer Alliansens arbetsmarknadsreformer från tidigare mandatperioder se till att sysselsättningen fortfarande hålls uppe? Är de överraskande starka offentliga finanserna ett tecken på robusthet eller på att konjunkturkänsligheten i framförallt skatteintäkterna underskattats? Kan tillväxttakten hållas uppe, eller kommer förutsägelserna om en tillväxt per person på bottennivå att besannas? Hur kommer bostadsmarknaden att utvecklas när räntorna stiger? Utan tvekan kommer också det politiska ledarskapet att prövas. Det kommer att krävas en politik som både förmår att prioritera det nödvändiga framför det som bara är önskvärt och som är genomarbetad för att adressera de många problem som står inför. I denna motion presenteras en sådan politik. 2.1 Svagare tillväxt i omvärlden Den breda konjunkturförstärkningen i omvärlden ser nu ut att mattas av. har både IMF, och reviderat ner sina prognoser för tillväxten, både för världen och för många av de större ekonomierna. Skillnaderna i utveckling mellan länderna har blivit större än den breda uppgång vi såg 2017. Den svagare utvecklingen ses också i globala förtroendeindikatorer såsom inköpschefsindex, liksom i industriproduktion och försäljning i dagligvaruhandeln. Avmattningen syns också på de internationella finansmarknaderna, där en långvarig börsuppgång, driven av återhämtning från finanskrisen och understödd av kraftiga, globala, penningpolitiska stimulanser nu åtminstone tillfälligt har vänts till oro och prisfall. Oron drivs bland annat av mindre understödjande penningpolitik, främst i , men också en allmänt lägre riskaptit. De ökande spänningarna i handelsfrågorna och de protektionistiska åtgärder som införts syns redan i utfall. Globala handelsvolymer ökar inte lika snabbt som tidigare och oron för ytterligare åtgärder växer, främst gäller detta i handeln mellan de två största ekonomierna, och . Försämrade villkor för handeln är en viktig förklaring till inbromsningen, tillsammans med mindre understödjande makroekonomiska förutsättningar. Finanspolitiken tros globalt gå från svagt stimulerande till neutral, med som det främsta undantaget, där stora underskott stimulerar efterfrågan, och penningpolitiken väntas normaliseras när stimulansåtgärder såsom minusräntor och obligationsköp gradvis rullas tillbaka. Arbetsmarknaderna fortsätter att stärkas, om än i långsammare takt än . En majoritet av EU-länderna har rekordhög sysselsättningsgrad, däribland länder som , , och . Arbetslösheten i OECD-området tros minska ner till , den lägsta nivån och nästan ¾ procentenheter lägre än vad bedömer som den långsiktiga jämviktsarbetslösheten. Det leder till att löneökningarna blir starkare. tror på årliga löneökningar på 2019–2020, jämfört 2016–2017. I tror att tillväxten sjunker från 2018 till strax 2020 när de finanspolitiska stimulanserna gradvis klingar av och penningpolitiken fortsätter att normaliseras. De i grunden goda tillväxtförutsättningarna dämpas av högre tullar. Dessutom finns risk för ytterligare åtgärder som försvårar det fria utbytet av varor och tjänster. Utvecklingen i eurozonen är också svagare än väntat . , den tredje största ekonomin, ser ut att gå in i en lågkonjunktur, men också hade – om än tillfälligt – negativ tillväxt tredje kvartalet 2018. Inköpsindex i och har också försvagats vilket pekar på en relativt svag utveckling framöver. tror på en avmattning från för eurozonen som helhet, medan ser en minskning från 2020. Liksom i handlar det alltså om en relativt mild inbromsning, inte om någon förestående lågkonjunktur i huvudscenariot. Tillväxten i förväntas också mattas, till enligt . Detta till följd av återhållna infrastrukturinvesteringar och en långsammare kredittillväxt, samt effekterna av en åldrande befolkning liksom osäkerheten kring villkoren för handeln med omvärlden. För övriga tillväxtländer är bilden mer splittrad . En stark dollar till följd av en mindre expansiv penningpolitik från Federal Reserve har i kombination med inhemska ekonomiska obalanser inneburit finansiell kris för och . De direkta spridningseffekterna från dessa kriser bedöms dock vara begränsade. Kriserna har dock i sin tur minskat investerarnas riskaptit också för investeringar i andra tillväxtländer, vilket då lett till betydande kapitalutflöden. Effekterna har varit betydligt mer begränsade jämfört med i och . Risker för en sämre utveckling Nedgången kan bli snabbare och djupare om ytterligare risker materialiseras. Skulle och fördjupa handelskonflikten skulle detta drabba både dessa två ekonomier liksom världsekonomin i stort, med lägre investeringar, färre jobb och lägre levnadsstandard. Det råder betydande osäkerhet kring hur globala värdekedjor skulle påverkas av större handelshinder för insatsvaror. Utvecklingsländerna skulle kunna drabbas ytterligare om finansmarknaderna minskar investeringarna, inte minst om inflationstrycket i de utvecklade länderna ökar, vilket skulle innebära högre räntor i dessa länder. Det finns också betydande risker i många länder till följd av höga tillgångspriser och hög skuldsättning. I finns det betydande osäkerhet kring hur regionens tredje och fjärde största ekonomier, den brittiska och den italienska, kommer att hantera sina mer eller mindre självförvållade kriser. offentligfinansiella situation, med ökade underskott och skulder, är särskilt oroväckande givet dess ställning i eurozonen och risken för spridningseffekter. Skulle dessa eller andra oförutsedda risker falla ut kommer det att finnas betydligt mindre möjligheter att kraftfullt möta nedgången med aktiv stimulanspolitik. Penningpolitiken är fortfarande kraftigt stimulerad och utrymmet för att öka dessa stimulanser är begränsat. I många länder har inte heller offentliga finanser återhämtat sig från finanskrisen, vilket gör att möjligheten att med finanspolitiska stimulanser möta nedgången också är mer begränsade. Även om bankerna, till följd av högre kapitalkrav, ser mer stabila och motståndskraftiga ut än tidigare finns det betydande risker i övriga delar av det finansiella systemet. Investerare i räntepapper såsom pensionsförvaltare och försäkringsbolag är mer sårbara än tidigare för höjda räntenivåer. Även skulderna i övriga delar av företagssektorn är högre än tidigare, av bnp, vilket ökar sårbarheten vid en konjunkturnedgång eller höjda räntor. Det finns också en tydlig risk för att nedgången i den kinesiska ekonomin skulle kunna bli betydligt kraftigare, vilket givet den kinesiska ekonomins storlek och betydelse skulle få återverkningar på både den reala och den finansiella ekonomin. För del betyder utvecklingen i omvärlden att exporten i det korta perspektivet kommer att få fortsatt draghjälp av en god konjunktur, men att denna draghjälp gradvis kommer att försvagas i takt med att konjunkturen vänder nedåt. 2.2 har passerat konjunkturtoppen av stark tillväxt står nu på toppen av högkonjunkturen. I princip alla prognosmakare har reviderat ner sina prognoser och spår nu en lägre tillväxt 2019 och 2020. bedömer att tillväxten blir 2018, ned från bara , för att sedan minska till 2020. 2021 blir tillväxten i linje med 2020, och bnp-gapet sluts då ovanifrån. Någon lågkonjunktur förutses alltså inte . gör en liknande bedömning av bnp-gapen 2018 och framåt, och tillväxten hamnar på 2018 för att sedan försvagas till 2019 och några tiondelar lägre åren därefter. Den relativt höga tillväxten 2018 beror bland annat på att kapacitetsutnyttjandet i industrin är historiskt högt till följd av starkare tillväxt i omvärlden, och bostadsinvesteringarna är också fortsatt på en hög nivå. i konjunkturuppgången har även den offentliga konsumtionen till följd av ökade migrationsrelaterade kostnader drivit tillväxten, men dessa minskar nu i snabb takt. bromsar investeringstillväxten i både industri och bostadsmarknaden in kraftigt. Exporten väntas dock bidra positivt till tillväxten, inte minst till följd av en fortsatt svag krona och att viktigaste exportmarknader fortsatt väntas utvecklas väl. Hushållens konsumtion riskerar att bromsa in . Hushållens konfidensindikator föll 4,0 enheter , till en nivå nära det historiska genomsnittet. Nedgången förklaras främst av att fler hushåll förväntar sig en försämring av den svenska ekonomin på tolv månaders sikt. Tillväxten i de reala disponibla inkomsterna väntas minska något 2019, främst som en följd av att tillväxten i sysselsättningen bromsar in. tror dock inte att konsumtionstillväxten dämpas då hushållen väntas dra ned på sitt historiskt sett höga sparande. Bostadsinvesteringarna har ökat med i genomsnitt . Snittet har varit 35 000 nya bostäder ; påbörjades cirka 65 000 nya bostäder. var bostadsbyggandet något lägre än , men fortsatt på en mycket hög nivå historiskt sett. Bostadsinvesteringarnas andel av de totala investeringarna är normalt sett förhållandevis liten. har bostadsinvesteringarna dock utgjort nästan hälften av de totala investeringarnas bidrag till bnp-tillväxten och i genomsnitt bidragit till bnp-tillväxten. Därför har förändringar på bostadsmarknaden betydande effekt på utvecklingen . Till den direkta effekten som bostadsbyggandet har på bnp påverkar också prisutvecklingen på bostadsmarknaden hushållens förmögenhet och därmed också deras konsumtionsbenägenhet. Det är bland annat för att inte få kraftiga effekter på den reala ekonomin som har gett befogenhet att bedriva så kallad makrotillsyn. Det råder stor osäkerhet om hur bostadspriserna kommer att utvecklas och 2019. stannade prisnedgången på marknaden av för redan existerande bostäder, medan andelen prissänkta objekt fortsatte att öka på marknaden för nyproducerade bostäder. Antalet beviljade bygglov uppnådde en historiskt hög nivå i mitten av 2017 och har minskat. Även byggbranschens optimism om framtiden har minskat påtagligt, enligt Konjunkturbarometern. De senaste årens goda inkomstutveckling, den starka utvecklingen på arbetsmarknaden och fortsatt låga räntor är faktorer som talar för en fortsatt stark efterfrågan på bostäder 2019. Regeringen har reviderat upp bedömningen för arbetslösheten sedan budgetpropositionen . väntas arbetslösheten bottna på och inte som . Det innebär att skillnaderna gentemot andra prognosmakare är mindre. tror på en arbetslöshet på som lägst 2019. låg den säsongsrensade arbetslösheten på . Även arbetslösheten ser alltså ut att ha bottnat för . I takt med att konjunkturen försämras kommer det att bli allt svårare att nå målet om full sysselsättning. Resursutnyttjandet i svensk ekonomi har ökat och bedöms vara högre än normalt 2018 och 2019. En rad faktorer talar för detta. Jämförelsevis långa rekryterings-tider i näringslivet och höga bristtal enligt Konjunkturbarometern tyder på att det är svårare än vanligt för företagen att rekrytera den arbetskraft de efterfrågar. Även Arbetsförmedlingens arbetsgivarundersökning visar att arbetsgivarna upplever stor brist på arbetskraft, också inom den offentliga sektorn. Det finns även indikatorer som tyder på att företagen utnyttjar befintlig produktionskapacitet i högre utsträckning än normalt. Exempelvis är kapacitetsutnyttjandet inom industrin på en högre nivå än det historiska genomsnittet, enligt SCB. har det mer ansträngda resursutnyttjandet ännu inte gett något påtagligt avtryck i löneutvecklingen. Bristen på arbetskraft kan därmed vara fortsatt hög utan att det medför någon större risk för överhettning. Den senaste konjunkturuppgången har drivits av flera samverkande faktorer. För det första klarade , tack vare alliansregeringens strukturreformer och väl avvägda stabiliseringspolitik, den utdragna lågkonjunkturen bättre än många jämförbara länder. Arbetskraftsdeltagandet har upprätthållits och ökade jämfört med högkonjunkturåren 2001 och 2007. visar att arbetskraftsutbudet har ökat överraskande snabbt – 300 000 fler finns på arbetsmarknaden än vad som skulle förklaras av demografiska förändringar. har tidigare beräknat att Alliansens politik skulle ge 120 000 jobb, men man konstaterar i en analys som presenterades att denna bedömning – i ljuset av den starka utvecklingen – varit för låg. Kombinationen av omfattande utbudsreformer och stark efterfrågan på arbete leder nu till att sysselsättningsgraden är den högsta sedan 1990-talskrisen. goda utgångsläge har därmed skapat förutsättningar för en stark och bred återhämtning med fler som jobbar och fler som står till arbetsmarknadens förfogande. För det andra har svensk penningpolitik gradvis blivit mer expansiv . Denna expansiva penningpolitik, med låga eller negativa räntenivåer, stimulerar ekonomin genom att göra fler investeringar lönsamma som kronan förblir svag och efterfrågan stärks. Bland annat har bostadsinvesteringarna vuxit kraftigt. För det tredje har – som beskrivs i avsnitt 2.1 – efterfrågan i omvärlden blivit allt starkare med bland annat ökade investeringar som gynnar svensk exportindustri. Den goda tillväxten väntas fortsätta, med en exporttillväxt , enligt . finns flera skäl till oro för tillväxten. I många länder bidrar en långsam ökning av den arbetsföra befolkningen och en låg tillväxt av produktiviteten till att den potentiella tillväxten kan komma att bli låg . Också i syns tecken på denna utveckling – produktivitetstillväxten i svensk ekonomi förväntas vara fortsatt svag , som befolkningen åldras. Förklaringarna till den lägre globala produktivitetstillväxten varierar något. Det kan vara en kvardröjande effekt av finanskrisen, eller en konsekvens av en pågående strukturomvandling från mer till mindre kapitalintensiva branscher, eller helt enkelt att innovationstempot minskat på allt mer reglerade marknader. Det finns även betydande ekonomiskpolitiska risker framför oss, som gör den svenska ekonomin sårbar. Förutom risker i omvärlden finns det också specifika svenska risker. Nedgången på bostadsmarknaden ser nu ut att ha bedarrat men priserna är fortfarande höga i många segment och det är inte omöjligt att priskorrigeringen får förnyad fart. Det mesta tyder på att både hushållen och bankerna har tillräckliga marginaler för att klara åtminstone en måttlig nedgång, men en sådan skulle ändå dämpa efterfrågan i ekonomin och kunna medföra betydande realekonomiska effekter. Redan nu finns det indikationer på att nybyggnationen av bostäder har minskat. Dessutom finns det en stor osäkerhet kring hur väl integrationen kommer att fungera när en stor del av dem som sökte asyl i till 2016 ska komma in på arbetsmarknaden. Om inte integrationen förbättras finns det en stor risk för ett större, mer permanent utanförskap med högre jämviktsarbetslöshet och sämre offentliga finanser. Slutligen kommer styrkan i den strukturomvandling som sker, och anpassningsförmåga till den, att vara avgörande för utvecklingen av svensk ekonomi. Under det kommande decenniet kommer automatisering och digitalisering att leda vägen för strukturomvandlingar i ekonomin. Hur väl arbetskraften och övriga resurser klarar att ställa om till en sådan utveckling kommer att vara avgörande, både för svenskt välstånd men också för hur vårt samhälle kan hålla ihop. För att understödja tillväxten framöver bör den ekonomiska politiken användas för att vidta åtgärder som frigör ytterligare produktionsresurser i ekonomin och stimulerar produktivitetstillväxten. På så sätt kan potentiell bnp och potentiell sysselsättning öka, och även välstånd. måste omställningskapaciteten i svensk ekonomi förstärkas ytterligare. För att värna välståndsutveckling krävs att de strukturella reformer som genomfördes under alliansregeringen nu följs upp med nya åtgärder för investeringar, för omställning och för att främja inträdet på arbetsmarknaden. konstaterar att effekterna av Alliansens reformer troligen varit stora, men anser att effekterna av dessa nu i huvudsak har realiserats. Eftersom den nuvarande regeringen inte har klarat av att genomföra några reformer som kan antas ge högre sysselsättning och tillväxt är behovet av nya reformer stort för att ska fortsätta utvecklas väl. Reformbehovet är särskilt påtagligt i ljuset av att ser ut att utvecklas sämre än jämförbara länder . På lång sikt avgörs vår välståndsutveckling dels av teknikutvecklingen i världen i stort, alltså hur den så kallade teknikfronten utvecklas, dels av hur nära vi ligger denna teknikfront. Som ett litet land har svårt att påverka den globala teknikutvecklingen annat än i vissa begränsade sektorer. Däremot kan vi påverka hur snabbt tar till sig ny teknik och hur väl de befintliga resurserna utnyttjas. Att produktivitetsutvecklingen i världsekonomin har varit svag det är ett problem också för , men något som vi har väldigt svårt att påverka.