mot · H6022315 · 2018-11-29 00:00:00 — Nationalälvarna är en angelägenhet för nu levande och kommande generationer. Vi anser därför att de orörda älvarna och vattendragen ska bevaras, nu och . Även mindre åar och bäckar som är orörda bör kunna sparas framöver. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. vill främja det småskaliga fisket och verka för ett fiske med miljövänliga metoder. EU:s nya fiskeripolitik innehåller ett förbud mot att slänga tillbaka fångad fisk i havet. Men det finns fortfarande problem med efterlevnaden av utkastförbudet. vill skärpa efterlevnaden och införa krav på fullt dokumenterat fiske med kameror. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. Den nya fiskeripolitiken innebär att fiskekvoterna ska sättas på en hållbar nivå. Trots detta är kvoterna fortfarande för höga. vill fortsätta att driva på för att stoppa överfiske. Vi vill bevara rödlistade och akut utrotningshotade arter såsom ålen. Ålen påverkas bland annat av vattenkraft och miljögifter. På dessa områden har drivit fram viktiga beslut. Fisket efter ål är ett annat stort problem och vill helt förbjuda detta fram till dess att ålbeståndet återhämtat sig till en ekologiskt bärkraftig nivå. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. vill främja det småskaliga fisket och verka för ett ekosystembaserat fiske med miljövänliga metoder. Utvecklingen av skonsamma och selektiva redskap som minimerar bifångst behöver stödjas. Det har länge funnits en vilja hos många av de kustnära fiskarna att utveckla redskap för hållbara fiskemetoder. Denna utveckling blir dock inte självklart premierad när kvoter på hur mycket som får fiskas upp sätts, utan ofta snarare tvärtom. är det i stort enbart kvoter som styr, inte hur man fångar fisken. Det betyder bland annat mycket bifångster, som då ska stävjas via utkastförbud. Trål är det vanligast förekommande fiskeredskapet vid kommersiellt fiske, och står för en stor andel av fiskfångsterna i världen. Det är en effektiv fiskemetod utifrån perspektivet att maximera fångsten av fisk men utifrån miljösynpunkt en mycket destruktiv metod. Bottentrålning utpekas som den huvudsakliga anledningen till att många långlivade och ovanliga arter minskat och försvunnit från svenska havsbottnar. har Ices på uppdrag av haft en serie workshops för att ta fram underlag för hur trålning påverkar livsmiljöerna på botten, för att kunna ge vägledning för en lämplig avvägning. I det arbetet har SLU medverkat och bland annat släppt en mycket intressant rapport (Aqua reports 2018:7) ”Bottentrålning – effekter på ekosystem och åtgärder för att minska bottenpåverkan”. Där konstateras att: Bottentrålning orsakar fysisk störning av havsbotten och är en av de mest utbredda mänskliga aktiviteter som påverkar havsbotten och associerade organismer (et al. 2006; Halpern 2008). Det finns flera och allvarliga farhågor om bottentrålfiskets negativa effekter på bentiska ekosystem och hur detta kan påverka den biologiska mångfalden, fiskproduktionen m.fl. ekosystemtjänster. För att kunna genomföra en ekosystembaserad fiskeriförvaltning och en effektiv naturvård är det nödvändigt att dels utveckla kvantitativa verktyg för att bedöma fiskets påverkan på de bentiska ekosystemen och utveckla och anpassa fiskemetoder för att säkerställa att fisket bedrivs hållbart med avseende på de bentiska ekosystemen. Det är enligt forskningen så att de mest känsliga arterna påverkas redan vid lågintensivt bottentrålfiske, medan de mer toleranta arterna ofta överlever i redan trålade fiskeområden. Mot bakgrund av detta anser att destruktiva fiskemetoder bör förbjudas. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. Satsa på grön infrastruktur i städer och i samhällsplanering Vi har en stark tradition av naturvård i vårt land, men i samhällsplanering och projekt har ofta kompetens om naturen kommit in . Resultatet har blivit att investeringar och detaljplaner försenats – något som skapat irritation och konflikter. I ganska många fall har det varit så sent i planeringen att art- och biotopskydd fått stå tillbaka för andra intressen. Det är oacceptabelt. anser att arbetet med att få in grön infrastruktur bör komma in tidigt i planeringsprocessen. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. har länsstyrelserna presenterat sina planer för grön infrastruktur – ett viktigt arbete som kan utgöra en grund för att biologisk mångfald och ekosystemtjänster kommer in tidigt i planeringen. Att kombinera nödvändiga investeringar med miljöhänsyn ska vara en självklarhet. Det som behövs nu är fortsatta satsningar på grön infrastruktur som gör att länsstyrelserna kan fortsätta att utveckla sitt arbete. Möjligheterna till samordning mellan kommuner behöver också stärkas. I regering har medverkat till en satsning på gröna städer och nya mål för stadsgrönska och ekosystemtjänster i miljöer. I övergångsbudgeten ligger satsningen på gröna städer 2019 lägre jämfört med vad som aviserades i BP18. anser att satsningen på gröna städer ska fortsätta och utökas, till en början till den nivå som aviserades i BP18, så att våra städer kan bidra med mer grönska och ekosystemtjänster som frisk luft och rent vatten. Minska den biologiska analfabetismen Begreppet biologisk analfabetism är inte nytt. 2001 skrev författaren och hedersdoktorn vid SLU en artikel i med . Han lyfter fram att det är ett bekymmer att vanliga artkunskaper försvinner ur allmänbildningen och att kännedomen om naturen för gemene man blir lite av en blandning av hotade arter och besvärliga arter. Om skolan skriver att det oftast framhålls att sammanhangen är det viktiga, ekologin och miljöhoten. Han menar också att det var ett misstag att rusta ner den del av skolans biologiundervisning som handlade om artkunskap. ”Artkunskapen är som ett språk. Kan man inte språket blir sammanhangen svåra att förstå.” Men finns det egentligen några stora risker med den biologiska analfabetismen? var det ett ganska välkänt påstående som med jämna mellanrum brukade dyka upp i debatten om den svenska skogens värden, vård och bevarande. Företrädare för skogsnäringen sa då, liksom , att vi aldrig har haft så mycket skog i som . Det skogsnäringen syftar på är att virkesförrådet, den samlade volymen av alla skogens trädstammar, är större nu än . En biologiskt läskunnig ser andra värden i skogen och om detta skriver : ”Att lyfta fram detta som bevis för att allt är frid och fröjd är ungefär lika dumt som att hävda att en telefonkatalog är bättre litteratur än en högklassig roman – eftersom den är tjockare. Men det kan förstås gå hem hos analfabeter.” Okunskap ska inte ligga till grund för att arter hotas och utrotas. Därför behöver artkunskap och artskydd vara en naturlig del av undervisningen i alla skolor. Alla barn och ungdomar borde få möjligheten att lära sig de vanligaste fåglarna, träden och blommorna i vårt land. Alla kommuner i borde säkerställa att det finns ungdomsverksamhet inriktad på natur och friluftsliv. ”Utan namnen på arter är naturen hotad”, skrev författarna i 2017. WWF visar i en Sifoundersökning att underskattar problemet med artutrotningen. Det innebär att tillbakagången av arter sker i det tysta. Precis som många företag arbetar aktivt för att ta ett klimatansvar ser vi framför oss att nästa steg är att företag och organisationer engagerar sig i det ansvar de har för att minska hotet mot arterna, den biologiska mångfalden. Vi vill göra det obligatoriskt med rapportering om påverkan på biologisk mångfald i företagens hållbarhetsrapportering. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. Det är hög tid att de svenska företagen bygger upp en egen kompetens inom det här viktiga området. skrev , m fl den första stora motionen i om att motverka biologisk analfabetism. Svenska ungdomar bör få lära sig mer om naturens olika arter. Om skogen blir fylld av al och tall istället för bara träd skulle fler inse vikten av biologisk mångfald. 2007 hyllades 300-årsminnet av stort runt om i . Även Skogsmulles 50-årsfirande gick av stapeln 2007. I och Skogsmulles land växer många barn upp utan att känna till de vanligaste fåglarna, träden, blommorna, svamparna, insekterna, bergarterna och fiskarna vi har omkring oss. Detta är en nyfattigdom som vi behöver göra något åt, skrev motionärerna då. Lärandet är en aktiv och levande process, där individen själv skapar sin kunskap. Den naturvetenskapliga arbetsmetoden med hypoteser, undersökningar, resultat och slutsatser är en bra struktur för kunskapsinhämtandet. Viktiga ingredienser för lärandet är att det är lustfyllt, med en nyfiken och frågande attityd. Regelbunden utomhuserfarenhet i skiftande miljöer, årstider och sammanhang ger förutsättningar för kunskap. Det kan vara konkreta faktakunskaper som fördjupas och ger förståelse. Men kunskap handlar också om färdigheter, att till exempel hantera håven eller luppen på rätt sätt. En fjärde kunskapsform är förtrogenhet, en dimension av kunskap som är intuitiv och står nära de sinnliga erfarenheterna. Uppdraget att utbilda för en hållbar utveckling är inget nytt utan finns inskrivet i läroplanen, i kursplaner och i skollagen. Enligt skollagen ska varje elev efter genomgången grundskola ha fått kunskaper om förutsättningarna för en god miljö och en hållbar utveckling samt ha fått kunskaper om och förståelse för den egna livsstilens betydelse för hälsan, miljön och samhället. Inom ramen för uppdraget att utbilda för en hållbar utveckling bör artkunskapen värderas högre. Regeringen borde se över hur man kan ge bättre kunskaper om naturen så att de vanligaste djuren och växterna känns igen. Det kan göras inom ramen för den kommande översynen av läro- och kursplanen. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. Naturen är en resurs för aktiviteter, upplevelser och lärande för barn och unga. skriver på sin webbplats att det finns stora vinster att göra genom att till exempel mer av skolans undervisning sker utomhus. Forskningen visar på flera positiva effekter. Barn kan genom vistelse i naturen stärka motorik, empati, samarbetsförmåga och koncentrationsförmåga. Fantasi och kreativitet kan stimuleras. Barnens utevistelse är enligt studier på nedgång. Naturpedagogik måste absolut kombineras med andra pedagogiska arbetssätt i undervisningen. Men är det möjligheterna för lektioner utomhus som måste stärkas, oavsett om det sker i naturskoleverksamhet, fritidsverksamhet eller i skolan. Skärpta krav i offentlig upphandling De största hoten mot den biologiska mångfalden är förlust av livsmiljöer och överexploatering, klimatförändringar, föroreningar och invasiva arter. Jordbruk, jakt, överfiske och skogsavverkning, energi och transporter, gruvdrift och infrastruktur är internationellt sett de områden som ger störst påverkan. Tittar vi på de drivkrafter som finns bakom dessa verksamheter så är produktion och konsumtion av varor, tjänster och resor den främsta drivkraften. Att skydda naturområden räcker inte för att rädda arter från utrotning. Det behövs ett bredare färdplansarbete där krav i upphandling behöver definieras – både krav som minskar användning av produkter som bidrar negativt, t ex soja från regnskogsområden, och krav som kan öka den typ av produktion som främjar biologisk mångfald, t ex ekologiskt naturbeteskött. På så sätt vill vi skärpa kraven i den offentliga upphandlingen så att offentlig konsumtion inte får leda till förlust av hotade arter, till exempel genom avverkning av regnskogar. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. Ge skyddsvärda arter ett juridiskt skydd Hoten mot den biologiska mångfalden är många, och riskerna med att förlora arter är stora. ratificerade konventionen om biologisk mångfald, som syftar till att stoppa artutrotningen. I och med konventionen om biologisk mångfald har som nation åtagit sig att bevara den biologiska mångfalden inom nationens gränser. jobbar med konventionen genom miljömålsarbetet, med 16 demokratiskt beslutade miljömål. Ett av dessa, mål 16, heter ”Ett rikt växt- och djurliv” och syftar till att bibehålla och gynna flora och fauna. De arter som har juridiskt skydd är antingen nationellt fridlysta arter eller skyddade genom EU:s art- och habitatdirektiv samt fågeldirektiv. En art kan vara fridlyst i hela landet, ett län, eller i delar av ett län. är cirka 580 arter fridlysta i hela landet, och cirka 250 av dessa är fågelarter. Dock finns det arter som är fridlysta i men som i natur inte är ovanliga eller särskilt skyddsvärda. Det har även visats vara svårt att tillämpa artskyddsförordningen i olika markanvändningsområden, såsom skogsbruket och jordbruket. För en effektiv naturvård behövs klarhet i arternas juridiska skydd, och det lagliga skyddet bör prioriteras efter hotklassen och känsligheten som population innehar. Det lagliga skyddet kan med fördel baseras på det arbete som Artdatabanken har tagit fram, med rödlistan och med de redan formulerade åtgärdsprogrammen för hotade arter. Ur ett juridiskt perspektiv bör arternas påverkan på ekosystemen och andra arter också tas till hänsyn. finns det 2 420 hotade arter i , varav 261 är akut hotade. Det finns arter som är klassade som skyddsvärda enligt rödlistan, men som saknar juridiskt skydd. Det finns således ett glapp mellan de ekologiska behoven av skydd och det juridiska skyddet för arter i . de gröna anser att detta glapp behöver täppas till. Till att börja med vill vi utreda hur skyddsvärda arter ska kunna skyddas i svensk lag och på så sätt ges ett juridiskt skydd. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. Effektivare hantering av illegal jakt Vi anser att det behövs en mer effektiv hantering av de brott som handlar om illegal jakt. Exempelvis är vargstammen påverkad av illegal jakt. Brott mot har bland de längsta genomströmningstiderna från inkommen anmälan till beslut. Att anmälningar får ligga innan polisen vidtar de första och ibland avgörande utredningsåtgärderna är problematiskt. Att snabbt säkra bevis är särskilt viktigt i jaktbrott där väder och vind kan göra det omöjligt att fastställa vad som har hänt. (Brå) framhåller att misstänkt illegal jakt måste utredas snabbt och att det bör ställas särskilda krav på polisen för att kunna säkra bevis ute i skog och mark. Brå föreslår att samarbetet mellan förvaltning, forskning och rättsväsende förbättras samt att de nätverk som sköter försäljningen av skjutna rovdjur spåras och genom polisiärt arbete slås sönder. anser således att polis och åklagare bör prioritera allvarlig och organiserad jaktbrottslighet samt införa ett arbetssätt som minskar genomströmningstiden. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. Fortsätt att utveckla arbetet med miljömålen Miljömålsarbetet har strukturerat och lett miljöarbetet i . Miljömålen utgör det nationella genomförandet av miljödimensionen av Agenda 2030. Genomförandearbetet har byggts upp och är väl etablerat inom statsapparaten. De nationella miljömålen utgör även bas för miljöarbetet inom kommunsektorn och i näringslivet. Regeringen har slagit fast tre nya etappmål inom områdena stadsgrönska och stadstrafik. Arbetet med att ta fram förslag till ytterligare etappmål pågår på flera myndigheter. anser att det är av största vikt att miljömålsarbetet fortsätter att utvecklas. Nya etappmål bör tas fram inför att nuvarande etappmål löper ut. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. Arbetet med att nå miljömålen bör ske i samarbete mellan myndigheter, akademin, näringslivet och olika organisationer för att på lokal, regional och nationell nivå öka engagemanget för en levande planet. Internationellt arbete för skydd för naturen Inom ramen för konventionen för biologisk mångfald kommer det fattas beslut om nya mål i . De nuvarande målen innebär bland annat en miniminivå om att de länder som ingår långsiktigt ska skydda av alla landområden och av sina sötvattensområden till . Dessa områden ska vara biologiskt värdefulla. anser att det är av största vikt att driver på och verkar för nya ambitiösa och konkreta mål inom ramen för konventionen av biologisk mångfald. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. Vi ser med fördel att de nya målen utgår från och bygger vidare på de nuvarande målen, för att på ett lättare sätt kunna kopplas till pågående arbete i de olika länder som jobbar för att nå målen. [1] .