mot · H6022591 · 2018-11-30 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om lagstiftning som möjliggör altruistiskt värdmödraskap i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om rättsligt erkännande av föräldraskapet till barn som tillkommit genom värdmödraskap utomlands, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en ny statlig utredning om frågor kring altruistiskt värdmödraskap och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om rättigheterna för barn som fötts utomlands efter värdmödraarrangemang och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om embryodonation och förvaring av befruktade ägg och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om bekräftelse av faderskap och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om barnets rätt att yttra sig över en adoption och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vuxenadoption och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om föräldraskapspresumtion vid ändrad könstillhörighet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om samkönade pars möjligheter att komma i fråga som adoptivföräldrar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om barns umgängesrätt för andra än vårdnadshavare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om barns skydd mot informella barnäktenskap och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om föräktenskaplig egendom, arv och gåva som enskild egendom och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om översyn av överförmyndar-, godmans- och förvaltarsystemet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om framtidsfullmakter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett frivilligt offentligt testamentsregister och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om förlust av arvsrätt vid vissa brott och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om elektronisk signatur av familjerättsliga dokument och tillkännager detta för regeringen. Det är bara du som kan välja din framtid. Så enkelt kan man formulera den grundsyn som liberalismen bygger på. Det är därför som det för liberaler är självklart att den enskilda människan ska ha så stor frihet som möjligt att göra sina egna livsval, så länge hen inte kränker någon annans frihet. Eftersom människor är olika kommer livsvalen också att bli olika. En liberal familjepolitik döljer inte, utan bejakar tvärtom, att familjer är olika. Genom mångårigt arbete, där liberaler varit pådrivande, har familjerätten successivt anpassats och blivit mer jämlik för alla familjer. Barnets rättigheter påverkas inte på samma sätt av föräldrarnas civilstånd. Den samkönade familjen har erkänts och nya former av föräldraskap har fått sin rättsliga reglering. Men ytterligare reformer behövs för att förverkliga liberala principer på familjerättens område. Förutom de förslag som läggs fram här finns också familjerättsliga förslag i Liberalernas motioner om bl.a. hbtq-frågor samt arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck. Värdmoderskap, eller surrogatmoderskap som det också kallas, kan förenklat beskrivas som att en person är gravid med någon annans barn. Den som är gravid tar alltså emot ett befruktat ägg genom provrörsbefruktning, och efter födseln tar de tilltänkta föräldrarna hand om barnet. Värdmoderskap kan vara aktuellt för den som inte har en fungerande livmoder eller där livmodern tagits bort (t.ex. vid en canceroperation), eller för andra par eller enskilda personer som av olika skäl inte kan bära ett barn. Frågan betyder lika mycket för olikkönade som för samkönade par. är värdmoderskap tillåtet i tolv av EU:s medlemsländer, bland annat , och . I dessa länder har man hittat modeller för att möjliggöra värdmoderskap under goda former. Värdmoderskap är ingen enkel fråga. I ena vågskålen ligger längtan efter barn. I den andra ligger oron för att den som bär barnet exploateras eller att barnet far illa. (Smer) tog upp frågan om värdmoderskap i sin rapport befruktning – etiska aspekter (Smer 2013:1). Där var en majoritet i rådet för altruistiskt värdmoderskap och samtliga mot kommersiellt sådant. En viktig förutsättning för värdmoderskap är att det sker på helt frivillig väg från värdmoderns sida. Ju mer pengar som är inblandade, desto större är risken för att en person ställer upp som värdmoder för pengarnas skull. Utredningen om utökade möjligheter till behandling av ofrivillig barnlöshet hade i sina direktiv att ta ställning till om värdmoderskap ska tillåtas i , med utgångspunkten att detta i sådant fall ska vara altruistiskt. I sitt betänkande (SOU 2016:11) redovisade utredningen argument såväl för som emot en lagändring, men utredaren anförde själv att altruistiskt värdmoderskap inte borde tillåtas. Vilka närmare avvägningar som ligger bakom denna bedömning framgick inte . Liberalernas ståndpunkt är att altruistiskt värdmoderskap bör tillåtas i , förutsatt att det finns starka rättsliga garantier för både barnets och den födande kvinnans rättigheter. Det ska välkomnas om det kan skapas nya former för barn att komma till världen under former som är trygga för både barnet och den som är gravid med barnet. De forskningsstudier som gjorts pekar på att detta är möjligt. I svensk lagstiftning bör det till exempel finnas tydliga regler om att utredning av både föräldrarnas situation och situationen för den som bär barnet ska göras, och att en sådan utredning måste visa att den som bär barnet inte tar på sig denna uppgift av ekonomiska skäl. Det är också viktigt med rådgivning och stöd under hela processen, och att barnets rätt till sina föräldrar och föräldrarnas skyldigheter gentemot planerade barn tydliggörs. Värdmoderskap kan även bli aktuellt för att möjliggöra föräldraskap genom embryodonation, något som är möjligt enligt svensk lag. Om en kvinna saknar fungerande livmoder och hon och hennes manliga partner kan producera fungerande könsceller kan hon inte bli förälder genom embryodonation, eftersom det inte är tillåtet att anlita värdmoder i . Inte heller är det tillåtet att ta ett befruktat embryo från en svensk klinik utomlands för att anlita en värdmoder i ett land där altruistiska värdmoderarrangemang är tillåtna. Det finns alltså starka skäl att genomföra en ny utredning om värdmoderskapsfrågor. Förutom de skäl som redovisas ovan bör också erfarenheterna av värdmoderskapsfrågor i länder som , och sammanställas, något som inte skedde i den tidigare utredningen. Likaså framkommer rapporter om svenska kvinnor som vill ställa upp som altruistiska värdmödrar. Forskningen om värdmoderskapsfrågor och villkoren för de barn som tillkommit genom värdmoderskapslösningar ger kontinuerligt ny kunskap som behöver tillgängliggöras. Sammantaget anser Liberalerna därför att en ny statlig utredning bör analysera frågan om altruistiskt värdmoderskap enligt ovanstående principer. Rättigheterna för barn som fötts utomlands efter värdmoderarrangemang Oavsett om inför en möjlighet till altruistiskt värdmoderskap eller ej, så måste vi förhålla oss till det faktum att ett växande antal barn till svenska familjer föds utomlands genom värdmoderskap i länder där detta är tillåtet. Svensk familjerätt är inte anpassad till detta. Dessa barns rätt till sina föräldrar behöver erkännas. Utredningen om utökade möjligheter till behandling av ofrivillig barnlöshet gick åt motsatt håll och föreslog i sitt betänkande en ny regel om vägransgrund vid fastställande av föräldraskap. Detta skulle ytterligare ha försvårat det rättsliga erkännandet av föräldraskap till barn som tillkommit utomlands genom värdmoderskap. Detta förslag vann dock inte politiskt stöd, utan genom en lagändring har socialnämnder och domstolar tvärtom fått något utökade möjligheter att fastställa faderskap enligt svensk lag. Denna förändring har dock inte löst det grundläggande problemet att barn som tillkommit genom värdmoderskap utomlands och som i utlandet fått rättsligt erkännande av två föräldrar ändå kan förlora det rättsliga bandet till den ena föräldern vid prövning enligt svensk lag. I dessa lägen behövs antingen en adoptionsutredning i för den ena föräldern eller ansökan om gemensam vårdnad till svensk domstol. Liberalerna anser att det behövs en ny huvudprincip för dessa situationer, där utgångspunkten bör vara att barnets rättsliga band till sina två föräldrar ska erkännas också enligt svensk rätt förutsatt att den familjerättsliga lagstiftningen i det andra landet bygger på samma grundläggande rättsprinciper som den svenska. Det bör därför göras en bred utredning av det familjerättsliga regelverket för att säkerställa att de juridiska banden mellan barn som fötts utomlands efter värdmoderarrangemang och deras föräldrar erkänns. Detta får även konsekvenser för föräldrarnas rätt till föräldrapenning, föräldraledighet m.m. Eftersom denna fråga är aktuell oavsett hur den svenska lagstiftningen ser på altruistiskt värdmoderskap bör den utredas i särskild ordning. Liberalerna välkomnar att embryodonation nu har blivit tillåtet i och att regelverket kring hanteringen av befruktade ägg har moderniserats. De bestämmelser som har införts har dock brister, bland annat att ett befruktat ägg som blivit över efter ett pars eller en ensamstående kvinnas befruktning utanför kroppen endast ska få användas om paret eller kvinnan är förälder till minst ett barn. Liberalerna anser att det bör räcka med att det finns ett krav på skriftligt samtycke från donatorerna. Samtycket ska kunna återkallas fram till dess att det befruktade ägget har införts. Den tid som ett befruktat ägg kan frysförvaras har förlängts från till , vilket är positivt. Liberalerna anser i likhet med att det inte ska krävas synnerliga skäl för att myndigheten ska tillåta att spara det längre än , utan det ska vara tillräckligt med att det föreligger särskilda skäl. Reglerna för bekräftelse av faderskap för ogifta är tungrodda och ålderdomliga. Om modern inte är gift fastställs faderskapet enligt 1 kap. 3 § genom bekräftelse eller dom. Bekräftelse av faderskap sker skriftligen och ska bevittnas av två personer. Den ska även godkännas av socialnämnden och av modern. är skyldig att utreda vem som är far till ett barn när faderskapet inte följer direkt av faderskapspresumtionen och får lämna sitt godkännande endast om det kan antas att mannen är far till barnet. Bekräftelse av faderskap kan ske även före barnets födelse, men enligt föreskrifter och allmänna råd angående socialnämndens utredning och fastställande av faderskap (SOSFS 2011:2 [S]) bör socialnämnden inte godkänna bekräftelsen förrän barnet är fött. Detta gör att barnet i alla händelser bara kommer att ha en rättslig förälder den allra i livet. Efter ett tillkännagivande i (bet. 2014/15:CU6) tillsatte regeringen en utredning med uppdraget att se över delar av regler om fastställande av faderskap och föräldraskap. Utredaren fick också i uppdrag att göra en översyn av de författningar som handlar om rättsgenetisk undersökning vid utredning av faderskap. Utredningen föreslår i sitt betänkande (SOU 2018:68) flera förenklingar. Bland annat föreslås att kravet på bevittning tas bort när faderskapsbekräftelsen gäller ett barn , och det ska finnas en möjlighet att ge den skriftliga bekräftelsen, liksom moderns godkännande, elektroniskt genom användande av e‑legitimation. Om en elektronisk bekräftelse ges under graviditeten eller från barnets födelse bortfaller socialnämndens utredningsskyldighet, och bekräftelsen anses vara en tillräcklig rättshandling för att registrera faderskapet. Liberalerna välkomnar utredningens förslag och förväntar sig att den tillträdande regeringen nu fullföljer beredningen så att lagändringar kan träda i kraft . Möjligheten till ytterligare förenklingar med bevarad rättssäkerhet bör då övervägas. reformerades lagstiftningen om adoptioner. I stort innebär förändringarna en välkommen modernisering och en anpassning till det faktum att familjer ser olika ut. Reformen innebär också att flera förslag från Liberalerna har förverkligats, t.ex. att sambor ska kunna adoptera gemensamt. Det finns dock även brister i reformen. Den viktigaste bristen är att barnets rätt att yttra sig över en adoption inte säkerställs tillräckligt väl. I uttrycks principen om barnets rätt till delaktighet. Det barn som är i stånd att bilda egna åsikter har enligt artikel 12 i konventionen rätt att fritt uttrycka dessa i alla frågor som rör barnet, varvid åsikterna ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. För detta ändamål ska barnet beredas möjlighet att höras, antingen direkt eller genom företrädare, i alla domstolsförfaranden och administrativa förfaranden som rör barnet. Genom reform infördes en lagreglering av barnets rätt att få information och rätten att ges möjlighet att framföra sina åsikter i frågor som rör adoptionen. Därmed förtydligas och skärps barns rätt att komma till tals i adoptionsutredningen, men väl i domstol är det bara den sökande och barnets föräldrar som ska ges tillfälle att yttra sig. Detta är otillfredsställande. För att svensk lag ska garantera barnets rätt att komma till tals genom hela adoptionsprocessen måste även barnet ges rätt att, om det så önskar, yttra sig inför den domstol som har att fatta beslut om adoptionen. Mot detta kan invändas att det lär vara mycket sällan som en sådan bestämmelse kommer till användning. Det är inget hållbart argument. Det barn som har en stark önskan att själv framföra sin åsikt inför domstolen i en så livsavgörande fråga som en adoption måste ges rätt att göra det. Otvivelaktigt är det en påfrestande situation för en person att framträda inför domstol, men det är i så fall något som talar för ett regelverk som gör att barnet kan göra detta under trygga förhållanden, inte ett skäl för att hindra barnet från att alls göra det. När exempelvis personer hörs som vittnen under rättegång finns väl upparbetade riktlinjer för hur detta kan genomföras. Det är i sammanhanget inte oväsentligt att den som har fyllt själv avgör om han eller hon ska vittna. I samband med reform har det också införts särskilda regleringar kring vuxenadoption, vilket är positivt. Dock finns det anledning att göra fortsatta överväganden kring regelverket för den som själv i vuxen ålder ansöker om att bli adopterad av någon annan. En vanlig situation vid vuxenadoption är att en person som vuxit upp som familjehemsplacerad senare i livet vill bli adopterad av sina familjehemsföräldrar. Det blir ett sätt att få juridisk bekräftelse på det som man betraktar som sin verkliga familj. Om en tidigare familjehemsförälder längre fram i livet går in i en ny relation blir det dock bara tillåtet med vuxenadoption om båda personerna adopterar. Det kan dock framstå som främmande för den som ansöker om vuxenadoption, eftersom hen inte har vuxit upp med familjehemsförälderns nya partner. De känslomässiga banden existerar inte på samma sätt. Vi anser att regeln om att personer i parrelationer bara får adoptera gemensamt inte nödvändigtvis är lika motiverad när det gäller vuxenadoption. Det bör övervägas om det i särskilda fall ska vara möjligt för en vuxen att ansöka om att bli adopterad av enbart den ena personen i en parrelation, förutsatt att personens partner ger sitt medgivande. har framkommit ytterst oroande uppgifter om att chilenska barn skulle ha blivit olagligt bortförda från sina föräldrar för att adopteras utomlands, bland annat till . Chilenska myndigheter arbetar nu med att få klarhet i vad som har hänt. Det är av största vikt att svenska myndigheter på alla sätt är behjälpliga med att få fram de uppgifter som de chilenska myndigheterna efterfrågar. Samverkan mellan chilenska och svenska myndigheter för att klarlägga fakta ska eftersträvas. Det är också önskvärt att det finns en dialog mellan den svenska och den chilenska staten i frågan om vilka eventuella åtgärder som kan bli aktuella. Stor hänsyn behöver tas till de individer som är direkt eller indirekt berörda. På grund av att utredningen ännu pågår avstår vi här från att lägga ett formellt yrkande, men vi avser att fortsätta följa frågan noggrant och kommer om så är motiverat att återkomma med konkreta förslag på åtgärder. Modernisering av familjerätten för regnbågsfamiljer Även om stora framsteg har gjorts i arbetet för ett samhälle där alla människor oavsett sexuell läggning eller könsidentitet har samma rättigheter och möjligheter, så återstår det att göra viktiga förändringar av lagstiftningen. Det gäller även på familjerättens område. Bland annat är reglerna för fastställande eller erkännande av föräldraskap inte fullt ut anpassade till situationer där två personer av samma kön blir föräldrar, i eller utomlands. Liberalerna anser att lagstiftningen behöver moderniseras i denna del, vilket beskrivs närmare i vår partimotion om hbtq-frågor. har lagstiftningen ändrats vad gäller föräldraskapspresumtion vid ändrad könstillhörighet. Vi står bakom principen att det juridiska könet bör återspeglas i det rättsliga föräldraskapet och har därför ställt oss bakom lagändringen. En konsekvens av lagförslaget blir emellertid att faderskap eller moderskap för den som inte fött barnet ska fastställas genom bekräftelse eller dom när det gäller ett gift föräldrapar där någon eller båda ändrat könsidentitet. Någon faderskapspresumtion eller motsvarande moderskapspresumtion gäller alltså inte i dessa fall. Detta är till nackdel för de berörda jämfört med den ordning som gällt tidigare. Vi anser att det är angeläget att det tas fram lagförslag som innebär att det införs en könsneutral föräldraskapspresumtion för bl.a. en gift partner till den som föder ett barn vid ändrad könstillhörighet. Samkönade par har haft möjlighet att bli adoptivföräldrar i , men har det bara i något enstaka fall inträffat att ett barn förmedlats genom internationell adoption till ett samkönat par. I så gott som samtliga ursprungsländer är berörda myndigheter avvisande till möjligheten för samkönade par att adoptera. Vad gäller inhemska har det, bortsett från närståendeadoptioner, endast förekommit i ett fåtal fall att barn har adopterats av samkönade par. Vi anser att det behövs insatser för att förbättra samkönade pars möjligheter att komma i fråga som adoptivföräldrar. Detta ska ske inom ramen för de grundläggande principer som adoptionslagstiftningen bygger på. Barns umgängesrätt för andra än vårdnadshavare ändrades så att socialnämnden kan föra talan om umgängesrätt även för andra än vårdnadshavare om detta bedöms vara önskvärt ur barnets synpunkt. Det var en viktig markering av att ett barn inte bara behöver sina vårdnadshavare, utan det kan också finnas andra vuxna som är särskilt viktiga för barnet att ha kontakt med. Det kan handla om styvföräldrar/bonusföräldrar, far- eller morföräldrar eller andra. Det är viktigt att umgängesfrågorna hanteras ur barnets perspektiv. Lagstiftningen ska trygga barnets rätt till kontakt med de vuxna som är viktiga för barnet, inte vuxnas rätt att kräva umgänge med ett barn. Den aktuella bestämmelsen i förefaller ha använts ytterst sparsamt av socialnämnderna. Om lagstiftarens intentioner med lagstiftningen inte fått genomslag i praktiken är det allvarligt och något som går ut över de barn som inte får rätt till umgänge med vuxna som betyder mycket för dem. Vårdnadslagstiftningen har varit föremål för en översyn inom ramen vårdnadsutredning (SOU 2017:6). Vad gäller barns umgänge med andra än vårdnadshavarna noterar vi dock att utredningen behandlade dessa frågor mycket kursivt. Det är beklagligt, och behovet kvarstår därför av en fördjupad översyn av hur dagens regler fungerar i denna del. Liberalerna anser att det är viktigt att de barn som behöver umgängesrätt också får den fastställd. Vår ståndpunkt är att om så krävs måste förtydligas för att säkerställa barns umgängesrätt med andra vuxna än sina vårdnadshavare. Barns skydd mot informella barnäktenskap Efter långvarigt arbete, där Liberalerna varit pådrivande, har fattat beslut om att helt stänga möjligheten att erkänna utomlands ingångna barnäktenskap. Därmed har äntligen infört ett totalt förbud mot att svenska myndigheter i något sammanhang erkänner barn som gifta. Detta är en viktig seger för barns rättigheter. Icke desto mindre finns det behov av att fortsätta se över barns skydd mot att hamna i situationer där omgivningen behandlar dem som bortgifta med vuxna. Även om det inte längre kommer att finnas möjlighet att få ett sådant äktenskap juridiskt erkänt är det ett faktum att många av de barn och unga som lever under ett tryck från omgivningens hedersnormer kommer att försättas i ett läge där de i praktiken kommer att leva i ett äktenskapsliknande förhållande. Svenska myndigheter får aldrig agera på ett sätt som legitimerar detta. Till exempel är det oacceptabelt att det och framåt förekom att barn av svenska myndigheter placerades hos den vuxna man de blivit bortgifta med. Det vilar ett stort ansvar på , överförmyndare och domstolar att säkerställa att barn som förmåtts till formella eller informella barnäktenskap inte familjehemsplaceras hos vare sig den vuxna partnern eller andra släktingar till den vuxna partnern. Inte heller ska den vuxna partnern eller dennes släktingar i något sammanhang kunna vara särskilt förordnad vårdnadshavare eller god man för barnet. I de fall barnet har fött barn i barnäktenskapet är det viktigt att båda barnen får tillgång till stöd utifrån båda barnens individuella behov. Polygama äktenskap som ingåtts utomlands Enligt svensk lag är det inte tillåtet att ingå äktenskap med mer än en person i taget. Ändå är så många som cirka 300 personer registrerade i folkbokföringen som gifta med mer än en person. I vissa fall beror det på brister i folkbokföringen, t.ex. när en person flyttat till och varit gift tidigare men inte kan visa dokument som styrker att äktenskapet är upplöst eller att den tidigare maken är avliden, men i många fall handlar det om att en man har gift sig utomlands med flera kvinnor. I ett antal länder är det tillåtet för en man att ta sig flera hustrur. Detta har sitt ursprung i starkt patriarkaliska traditioner där mannens överordning tas för självklar. Att en kvinna skulle kunna gifta sig med flera män är i dessa länder uteslutet. Den polygami som förekommer handlar om manlig polygyni, det vill säga att en man har rätt att gifta sig med flera kvinnor. Kvinnlig polyandri – alltså att en kvinna gifter sig med flera män – är inte tillåtet i något land i världen, och inte heller samkönad polygami. Att en man har flera hustrur beskrivs ofta som månggifte, men strängt taget är det ordet missvisande eftersom det inte handlar om en grupp personer som är gifta med varandra. Den reellt existerande polygami eller rättare sagt polygyni som förekommer i patriarkalt styrda länder går ut på att mannen har flera hustrur, men hustrurna har däremot inga inbördes äktenskapsband. Maktrelationen i det reellt existerande polygama äktenskapet är djupt ojämlik vad gäller juridiska aspekter såsom inbördes arvsrätt och försörjningsansvar. Exempelvis vid arv – givet att inbördes arvsrätt gäller – uppstår den asymmetriska situationen att mannens kvarlåtenskap ska fördelas jämlikt eller ojämlikt mellan flera hustrur, medan mannen själv ärver hela kvarlåtenskapen efter var och en av sina hustrur. I lagen om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap finns bestämmelser om under vilka förutsättningar ett äktenskap som ingåtts utomlands ska erkännas som giltigt i .