mot · H5024167 · 2018-05-02 00:00:00 — tidigare förslag om vårdserviceteam i äldreomsorgen och hemtagningsteam avskaffas eftersom hemsjukvården fyller samma funktion fast på ett bättre sätt. Hemsjukvården ska utföra det rehabiliteringsarbete som hemtagningsteamen tidigare var avsedda för. Alla kommuner ska erbjuda äldresamtal Hälsofrämjande strategier för äldre har en avgörande betydelse för att upprätthålla och öka funktionsförmågan, bibehålla eller förbättra egenvården samt stimulera ett socialt nätverk. Genom att erbjuda hälsofrämjande insatser till äldre kan vi bidra till ett längre självständigt liv med god livskvalitet. Även socialt nätverk och sociala aktiviteter, exempelvis lärande aktiviteter och deltagande i kulturella evenemang, är en förutsättning för ett hälsosamt åldrande. Det finns ett stort problem i med ensamhet och isolering bland äldre, inte minst gäller detta personer . Detta får återverkningar i såväl den psykiska som den fysiska hälsan. Förutom det mänskliga lidandet kan det också leda till ett ökat vård- och omsorgsbehov. Ett sätt att motverka otrygghet hos den äldre i förhållande till det egna åldrandet är att erbjuda alla äldre ett samtal om livssituationen och det som kommunen kan erbjuda. I erbjuder kommunen samtliga personer ett sådant samtal . Det kan handla om att peka på de sociala möjligheter som frivilligorganisationer i kommunen erbjuder, möjligheter gällande träning och egenvård, kostfrågor och den hjälp och service som finns via kommunens regi eller via RUT-tjänster. Vissa kommuner bjuder in äldre till samtal om livssituationen. Vi anser att samtliga kommuner ska erbjuda denna typ av ”äldresamtal”. Äldresamtalen ger en möjlighet för vården att upptäcka medicinska behov – så att allvarligare hälsotillstånd kan undvikas. Samtalen kan dessutom – och inte minst – bidra till att skapa trygghet och bryta ensamhet för den äldre – något som i sig kan höja livskvaliteten och skjuta upp behovet av andra mer omfattande omvårdnadsinsatser. har påvisat att det finns behov av att utveckla rutiner för att upptäcka missbruk av alkohol bland äldre då andelen personer som har alkoholproblematik ökar i förhållande till yngre åldersgrupper. Även här kan äldresamtalen spela en viktig roll. vill att äldresamtal ska erbjudas av hemsjukvårdsteam till alla som fyllt som inte har hemtjänst eller bor i särskilt boende och på det sättet får kontakt med omsorgsinsatser. Äldresamtalen riktar sig till en grupp på drygt 320 000 personer och förslaget beräknas kosta och ryms inom vår primärvårdssatsning. Fler läkare i primärvården så att alla kan få fast läkare har tidigare pekat på att primärvården i är förhållandevis underdimensionerad jämfört med andra länder. Det skapar problem såväl i primärvården som i slutenvården, vilket visar sig genom långa vårdköer. Enligt en jämförelse genomförd av Vårdanalys har relativt många specialistläkare och relativt få allmänläkare – det tredje lägsta antalet bland 19 länder. Andelen allmänläkare har fallit i . [15] Bristen på allmänläkare förväntas tillta . Enligt samma studie träffar svenska läkare färre patienter än läkarna i samtliga andra länder. En trolig orsak är den underdimensionerade primärvården. Studien visar också att ligger i topp bland länder där patienter som vänder sig till akutmottagningen gör det för att ingen primärvård fanns tillgänglig. Ett av primärvårdens mest akuta problem är den kroniska bristen på allmänläkare. har alldeles för få allmänläkare (och de som finns arbetar inte sällan deltid). Bristen finns där trots att platserna på läkarutbildningen har ökat över åren. Bakgrunden är att när utbildningarna till specialist (ST-utbildning) ska dimensioneras, så avgör landstingen själva antalet utbildningsplatser. Inte sällan sker bedömningarna till och med på kliniknivå. har ansvaret för läkares grundutbildning och vidarebildning delats mellan staten och landstingen. Staten har ansvarat för läkarnas grundutbildning vid universiteten. Landstingen har ansvaret för den allmäntjänstgöring (AT) som krävs för att få läkarlegitimation. När läkarexamen och allmäntjänstgöring är avklarade kan alla läkare genomgå en lång specialiseringstjänstgöring (ST). Specialiseringstjänstgöring innebär att legitimerade läkare anställs inom landstingen som ST-läkare och utvecklar sin specialistkompetens. Avsaknaden av nationell samordning och kontroll när det gäller dimensioneringen av ST-läkarutbildningen måste åtgärdas. Nationell styrning genom lagfäst rätt till fast läkare, innebär att landstingen måste leva upp till detta krav. För att klara det tillför resurser för patientansvarig läkare på totalt samt en primärvårdssatsning på som innebär att närmare 800 fler läkare successivt ska kunna anställas i detta syfte till 2021. De landsting som inte klarar att ge de patienter som så önskar en fast läkare får inte ta del av extra statliga pengar till primärvården. Staten ska ta ett ansvar för att tillräckligt många allmänspecialister utbildas. Bristen på allmänläkare förväntas tillta . Därför behöver det finansiella och operativa ansvaret för fördelningen av ST-läkarutbildning i allmänmedicin flyttas från regioner och landsting till staten. Regeringen bör också utreda formerna för ett omskolningsprogram av läkare som vill bli allmänläkare. Sådana insatser har genomförts tidigare i samband med 1990-talets husläkarreform och torde kunna ge ett tillskott av allmänläkare . För att klara situationen på kort sikt är det rimligt att fler specialistläkare än allmänspecialister kan komma i fråga i ett inledande skede. Ett annat sätt för läkare att komma närmare medborgarna är genom egna mottagningar i primärvården. Därför måste det bli enklare att starta mindre vårdcentraler. Landstingens ersättningsmodeller måste anpassas även till dem. ställs höga krav på att en vårdcentral ska ha en rad kompetenser vilket gör att ett alltför stort startkapital krävs. För att säkerställa en rimlig arbetsbelastning i primärvården bör läkaren själv kunna begränsa antalet patienter som är listade på mottagningen. Om fler enskilda läkare startar mottagningar ökar den exponeringen av läkare mot medborgarna – dvs. Vårdkrisen kräver fler specialistsjuksköterskor För att åtgärda kompetensbristen inom vården har antalet utbildningsplatser till olika vårdutbildningar byggts ut . Även fortsätter den utbyggnaden, men takten måste öka för att möta behovet. Särskilt stort är behovet av fler utbildningsplatser inom förlossningsvården, psykiatrin och vissa specialistsjuksköteutbildningar. Även utbildningsplatser till exempelvis undersköterskor ska byggas ut och utbildningen ska i ökad utsträckning kunna ske parallellt med sfi-utbildning för den som behöver det. I sin höstbudget avsatte 100 miljoner 2018, 200 miljoner 2019 och 300 miljoner 2020 mer än regeringen för detta ändamål. Men signalerna om personalbrist har blivit ännu starkare. uppgav Arbetskraftsbarometern att det råder stor brist på nyutexaminerade specialistsjuksköterskor inom alla inriktningar. SCB bedömer att denna brist kommer att öka om ingenting görs, och läget är osäkert. Det beror till del på att pensionsavgångarna förväntas bli omfattande. SCB bedömer att med nuvarande utbildningstakt och om samtliga nyutexaminerade arbetar i , vilket inte är helt sannolikt på grund av efterfrågan från , skulle tillgången på specialistsjuksköterskor vara ungefär densamma som . Det är helt otillräckligt eftersom efterfrågan kommer att öka . anser att landstingen bör uppmuntra människor att utbilda sig till sjuksköterska och specialistsjuksköterska även genom ekonomiska incitament som ersatta studielån och bibehållen lön för de sjuksköterskor som studerar till specialistsjuksköterska. En del erfarna specialistsjuksköterskor träffas numera också av 52 procents marginalskatt med regeringens inkomstskattepolitik, vilket kan riskera att få en hämmande effekt på sjuksköterskors intresse för att studera till specialistsjuksköterska. föreslår nu att utbildningsplatserna för specialistsjuksköterskor byggs ut med närmare 300 platser och 450 platser till en kostnad av respektive , och 750 platser till en kostnad av 2021. 8.2 LSS att lita på LSS är den största frihets- och delaktighetsreformen för människor med funktionsnedsättningar som någonsin genomförts i vårt land, och kanske i världen. Den rödgröna regeringen har sakta men säkert ägnat sig åt ett slags smygavveckling av reformen. Regeringen gav exempelvis i uppdrag att bevilja färre timmar och tillsatte en utredning med syftet att minska assistansen. har regering varit passiv när ny rättstillämpning fått stora negativa konsekvenser. Av egna analyser framgår att antalet brukare inom assistansersättningen började gå ned och har fortsatt minska trots att den demografiska utvecklingen inte ger för handen att en sådan minskning är väntad. Enligt senaste tillgängliga uppgifter hade antalet assistansberättigade minskat med 1 400 personer. En förklaring till detta är att har antalet personer som nybeviljas assistansersättning drastiskt minskat och det fortsätter att minska. Enbart av de som ansökte fick sin ansökan beviljad, jämfört med 2014. Främsta orsaken till detta tycks vara en ny rättstillämpning, varav förskjutningen i tillämpningen delvis har införts långt efter att dom fallit. Även personer som haft assistansersättning beviljad får med den nya rättstillämpningen sitt beslut indraget eller neddraget vid omprövning. Även kommunernas beslut om insatser enligt LSS tycks ha påverkats av den nya rättstillämpningen. Att personer med mycket omfattande stödbehov inte längre får det stöd enligt LSS som var avsikten när lagen infördes måste åtgärdas omgående. Det är för oss uppenbart att det krävs ändring i lagstiftningen för att stoppa den kraftiga inskränkning som regeringen låtit pågå. En dom från tydliggör att rättstillämpningen i vissa delar varit direkt felaktig. Med detta klargörande förväntas fler kunna beviljas assistansersättning vid ny prövning vilket är välkommet. Dock kvarstår rättstillämpning som gör att personer med omfattande behov nekas personlig assistans. Utan ändringar i lagen kan inte intentionen med LSS-lagstiftningen återupprättas. Förutom att allt fler nekas ersättning eller får sin ersättning begränsad så har uppräkningen av schablonen successivt urholkats. Även om det från början fanns underlag som gav stöd för att ha en lägre uppräkning av schablonersättningen så är det svårt att se hur det som från början var en tillfällig justering kan fortgå utan att få allvarliga konsekvenser. När löneutvecklingen enligt de tecknade avtalen mellan parterna ligger på och regeringens uppräkning enbart är så innebär det att ersättningen inte täcker de ökade kostnader som finns för assistenter. föreslog redan i höstens budget en höjning av schablonen och därutöver en förstärkning med ytterligare 300 miljoner , 400 miljoner och . Då gapet mellan vilka som ges rätt till ersättning enligt LSS-lagstiftningen och vilka som borde ges detta har växt ytterligare så avsätter vi nu ytterligare 300 miljoner 2019 och sedan 350 miljoner för att fler ska kunna beviljas statlig assistansersättning. Det innebär att vi för har avsatt 1,75 miljarder mer än regeringen. 8.3 Fler vägar till jobb har antalet asylsökande till varit mycket stort, och de människor som beviljas uppehållstillstånd behöver beredas vägar in i samhället via bl.a. det svenska språket och en egen försörjning. Nyckeln till god integration är en bra utbildning i svenska och en utbildning som kan ge jobb. Medan arbetslösheten bland inrikes födda är på en mycket låg nivå är mer än var femte utrikes född arbetslös. Enligt är 270 000 människor, varav en majoritet är utrikes födda, klassade som i utsatt ställning, vilket innebär att de står långt ifrån arbetsmarknaden. Den ökade tudelningen på arbetsmarknaden är oroväckande och det behövs insatser för att dessa människor inte ska fastna i ett långvarigt utanförskap. En arbetsgemenskap är centralt för integrationen och för att dessa personer ska kunna komma i egenförsörjning. har tillsammans med Alliansen presenterat förslag på en särskild anställningsform – inträdesjobb – där personer med lägre utbildningsnivå får chansen att lära sig jobbet på jobbet till en något lägre ingångslön . har också föreslagit ökade drivkrafter för nyanlända att arbeta genom ett dubbelt jobbskatteavdrag som ökar lönsamheten att gå från bidrag till arbete och främjar framväxt av fler typer av jobb. Dessa förslag sänker trösklarna in på arbetsmarknaden. Därtill krävs utbildningsinsatser i såväl språk som yrkesutbildning i ett tidigt skede i etableringen för att stärka förutsättningar för fler nyanlända i arbete och möta kraven på den utbildning som krävs på arbetsmarknaden. Därför storsatsar i vårt budgetalternativ bl.a. på fler platser i yrkesvux och yrkeshögskola. Yrkesvux är en mycket framgångsrik utbildningsform, medan språkutbildningen genom sfi inte uppvisar samma goda resultat. Ett skäl till det kan vara att utbildningen i huvudsak organiseras så att personen först lär sig enbart svenska och därefter kan börja på en reguljär utbildning. Det gör målet om ett arbete mer avlägset och motivationen riskerar att sjunka. Känslan av att inte komma vidare kan lättare etableras och språkstudierna kan synas mindre relevanta än vid en tydlig yrkesutgång. Det finns utbildningsplatser som kombinerar sfi och yrkesutbildningar, där yrkeslärare och sfi-lärare arbetar gemensamt med yrkesdelarna, och som har en tydlig yrkesutgång: undersköterska, kock, maskinförare, målare, murare, golvläggare, barnskötare osv. Sfi med yrkesutbildning innehåller sfi-kurser och kurser på gymnasial nivå. En del av utbildningstiden är praktik inom de yrken som studieanordnaren erbjuder och det ger ofta goda chanser till arbete efter avklarad utbildning. Sfi-kurserna ger kunskap i det svenska språket men är också delvis anpassade för yrkesvalet och arbetsmarknadens krav, i syfte att ge en så komplett svenskkunskap som möjligt. Utbildningen kan också skapa ett bättre sammanhang och motivation för eleverna att lära sig svenska när målet med utbildningen blir en yrkeskunskap och en väg in i egen försörjning. Det är också bra för samhällsekonomin när yrkesutbildningen, mot företrädesvis bristyrken, kan lösa en del av den matchningsproblematik som finns på svensk arbetsmarknad. I tidigare analyser av sfi med yrkesutbildning har det funnits farhågor om att utbildningen i svenska hamnar i skymundan när yrkesdelen tar upp tid. Skolinspektionen påpekar dock i en rapport att så inte är fallet, utan menar att de yrkesinriktade delarna kompletterar den reguljära sfi-undervisningen. Behoven är stora. ökade antalet elever som gick sfi , från drygt 142 000 elever till 199 000. För att kunna erbjuda fler denna typ av utbildning har samverkan mellan kommunerna stärkts , genom bl.a. en överenskommelse mellan allianspartierna och regeringen gällande statsbidrag till samverkan i yrkesvux. samverkade 289 kommuner och fick därmed del av statsbidraget för att anordna sfi med yrkesutbildning. Behoven och intresset för detta växer, och det är på många håll nu ett naturligt inslag i utbildningsutbudet. Men utvecklingen går alltför långsamt. Samverkan, tillsammans med ekonomiskt stöd, kan möjliggöra även för mindre kommuner att erbjuda sfi med yrkesutbildning, som annars har det svårt att anordna utbildningen. Det kommer att behövas väsentligt mer av denna typ av utbildning för att korta etableringstiden och lösa de utmaningar vi står inför med en hög arbetslöshet bland främst utrikesfödda och rådande matchningsproblem på arbetsmarknaden. Dessutom är arbetskraftsbristen påtaglig i . Inom både offentlig och privat sektor är antalet misslyckade rekryteringsförsök på mycket höga nivåer. Arbetsgivarna har svårt att få tag på rätt kompetens, oavsett om det gäller låg- eller högutbildade. var bristen stor bland yrken som kökspersonal, hantverkare, byggarbetare, vårdpersonal och lastbils- och maskinförare, enligt Arbetsförmedlingen. Därför krävs nu reformer så att utvecklingen med kombinationsutbildningar kraftigt påskyndas. Ju fler platser som kommer till stånd inom ramen för kombinerad sfi och yrkesutbildning, desto fler olika yrkesutgångar kan erbjudas. Målet måste vara att alla som vill ska kunna erbjudas denna kombination av utbildning. Verksamheten borde förstärkas kraftigt. Det måste bli lättare för nyanlända att få en plats på sfi med yrkesutbildning. Att ge de nyanlända goda förutsättningar att ta till sig av det svenska språket som de får en chans att utbilda sig till ett yrke bör prioriteras väsentligt högre. beviljades statsbidrag för 4 200 årsplatser av kombinerad sfi och yrkesutbildning. har antalet som läser sfi ökat med ca 14 600 personer . Vi menar att denna typ av kombinationsutbildning stegvis bör bli huvudalternativet för de flesta som ska lära sig svenska språket och därmed erbjudas av alla kommuner, i regional samverkan. Därför föreslår att verksamheten förstärks med 400, 500 respektive , vilket innebär en utbyggnad på 8 000 till 12 000 fler platser . Dels öronmärker vi de som vi satsade på yrkesvux, utöver regeringen, i vår skuggbudget. Därutöver föreslår vi nu att ytterligare 100, 200 respektive 300 miljoner ska anslås till dessa utbildningar. Genom att kraftigt öka inslaget av kombinerade yrkes- och sfi-utbildningar – fullt utbyggd innebär satsningen att 12 000 platser öronmärks till denna typ av utbildning – kan flera olika yrkesutgångar erbjudas över hela landet i regional samverkan. Den som står i färd med att läsa sfi kan alltså välja mellan utbildning till olika vård- och omsorgsyrken, barnsomsorgsyrken, livsmedelsyrken och hantverks-, bygg- och transportyrken. Bygg ut hela rättskedjan och statlig närvaro i hela landet föreslår i sitt budgetalternativ att antalet poliser ska öka med 10 000 till 2025. Det är ett högt satt mål och det är möjligt om vi inför ettåriga polisutbildningar vid sidan av de nuvarande treåriga utbildningarna, och genom att det blir möjligt för kommuner att finansiera poliser för de ändamål man i kommunen anser viktiga – i stället för väktare med extremt kort utbildning. vill även möjliggöra löneökningar för poliser. Ett ökat antal poliser kommer att kräva att hela rättskedjan kan hantera de ökade antal rättsfall som kommer att bli resultatet. har antalet tingsrätter reducerats radikalt: från 96 stycken till endast 48 stycken . Syftet har varit att effektivisera domstolsverksamheten och säkerställa att alla domstolar har tillräckligt många mål för att upprätthålla den juridiska kompetensen. Utbyggnaden av polisväsendet som och många andra partier vill se kommer dock att kräva att antalet tingsrätter ökas. Även kapaciteten i andra delar av domstolsväsendet behöver öka. Regeringen har under innevarande mandatperiod föreslagit att flera statliga myndigheter ska flytta ut på mindre orter. är inte bestämt motståndare till den politiken men myndighetens förmåga att klara sin uppgift måste komma allra främst. Konsekvenserna av tidigare myndighetsflyttar stämmer till eftertanke. När regeringen nu beslutade att ska flytta till t.ex. är det inte säkert att detta övervägdes tillräckligt noggrant. Myndigheter som är experttunga måste ligga på platser där personer med rätt utbildning bor eller åtminstone inom pendlingsavstånd. I vårt demokratiska samhälle är domstolarnas rättskipande verksamhet central. Domstolarnas uppgift är att handlägga mål och ärenden på ett rättssäkert och effektivt sätt och avkunna dom inom rimlig tid. Att återupprätta tingsrätter handlar inte om att utlokalisera statliga jobb utan framför allt om att rättskipning ska ske där medborgarna är. föreslår därför en utbyggnad av domstolsväsendet för att åstadkomma detta. Ytterst är det som avgör vilka orter som passar för domstolar. Men pekar på nedanstående platser som lämpliga. Utöver en utbyggnad av antalet tingsrätter med fem domstolar är det att också öppna en ny hovrätt. Detta eftersom senaste årsredovisning visar att man har en problematisk ärendebalans. , som redan har en tingsrätt och en förvaltningsrätt och därmed hög juridisk kompetens, bedöms vara en lämplig ort för en ny hovrätt. Likaså kammarrätterna har problem med ärendebalansen vilket gör att bör få vara säte för en ny kammarrätt. Slutligen bör en ny hyres- och arrendenämnd inrättas i . förslag innebär att anslag 1:5 Domstolar inom utgiftsområde 4 ökas med 2019 och därefter . Tabell 4 satsning på nya domstolar Ny hyres- och arrendenämnd Förbättrat gränsskydd genom ett reformerat tullverk Det svenska har genomgått stora förändringar sedan medlemskap i . Men den fria rörligheten inom EU som för mycket gott med sig får inte innebära att svenska gränser står oskyddade. lanserar nu ett antal förslag för att stärka tullens brottsbekämpande verksamhet och gränsskyddet. är för starkt inriktat på att vara en uppbördsmyndighet under . Det innebär att deras huvuduppgift är att kontrollera införseln av punktskattepliktiga varor och driva in skatt. Tullen söker också efter narkotika och illegala vapen. Men vi menar att tullen har för svaga befogenheter. Det är en del i en kedja som gjort att kallats för ett ”smörgåsbord” för internationella stöldligor. av inbrotten i upp. Tullen tvingas se på när misstänkt stöldgods lämnar landet och saknar ett uppdrag i regleringsbrevet att kontrollera utförsel. Tullen behöver i ökad utsträckning bli en gränsskyddsmyndighet som kan beivra alla typer av brott vid gränsen. Inte minst bör utförseln av varor kontrolleras betydligt hårdare. Våra gränser har blivit allt porösare, trots att vi rent geografiskt befinner oss i en gynnsam situation, i och med att vi nästan är en halvö. Det dåliga gränsskyddet är en av anledningarna till att antalet inbrott är så högt och uppklaringen är så låg. I klarades exempelvis av alla inbrott upp 2014, och då var den siffran i . menar att bör få ett tydligare uppdrag att kontrollera, stoppa och kvarhålla (frihetsberöva) personer vid gräns. Mest konkret innebär det att tullen ska kolla pass eller andra inresedokument i högre utsträckning än . Tullens skarpare befogenheter att frihetsberöva kommer att ge dem bättre möjlighet att kontrollera in- och utflöden av varor och människor i landet. har tullare utbildning . Eftersom genomför kontroller av införsel av varor som narkotika lär en omgörning av utbildningen för att kunna beslagta stöldgods inte behövas, dock behöver den kompletteras med vissa moment. Tullare behöver få större möjlighet att beväpna sig. Under jakten på Rakhmat Akilov begärde tullen på , och i att få beväpna sig ifall han skulle dyka upp där med sikte på att ta sig ur landet. De fick nej, och därför utfärdade facket skyddstopp. Samtliga obeväpnade tullare gick alltså hem under jakten på en terrorist. Det är inte acceptabelt. Vi vill stärka befogenheter genom ett antal reformer. Ändra lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen så att stöldgods och hälerigods ingår bland de varor som får kontrollera vid gränsen. kan internationella stöldligor ostraffat föra ut varor och tullen kan bara se på. Tullen bör ges befogenhet att frihetsberöva misstänkta. Detta saknas , varför personer som kan antas ha stöldgods skulle kunna tillåtas gå ombord på exempelvis en färja även om stöldgodset blivit beslagtaget. Använd ANPR-kameror som automatiskt känner igen registreringsskyltar vid alla gränspassager. Vi behöver bättre kontroller av vilka fordon som kommer in i och lämnar landet. Placera poliser i tullens arbetslag. Innan en omorganisering av tullen är på plats behöver poliser placeras i tullens arbetslag. Det beror på att polisen har befogenhet att beslagta misstänkt stöldgods och att frihetsberöva personer, vilket tullen inte har. Inresekontroller, dvs. passkontroller och id-kontroller, bör ske i större utsträckning än . Utbildningen av tullens tjänstemän behöver ses över så att man kan agera mer polisiärt mot personer. Det innebär bl.a. en ökad möjlighet till beväpning.