mot · H6022988 · 2018-11-30 00:00:00 — En ”kunskapsbaserad och reflekterande historieskrivning” är rimligen redan samtliga statliga museers kärnuppdrag. Den liberala idrottspolitiken syftar till att skapa möjligheter för kvinnor och män, unga såväl som gamla att motionera och idrotta utifrån egna förutsättningar. Idrotten är största folkrörelse och fyller en omistlig roll i civilsamhället. I många städer och mindre samhällen är den lokala idrottsrörelsen en samlingspunkt där människor möts över traditionella sociala gränser. Vi vill främja en fri och självständig idrottsrörelse som fostrar människor i demokratiska värderingar, och vi vill erbjuda alla möjligheter till positiva upplevelser av idrott. Att främja integration är ett av de syften som staten har angett för det generella stödet till idrotten. Även om unga med utländsk bakgrund, särskilt flickor, är generellt underrepresenterade inom idrotten, är underrepresentationen mindre där än i många andra barn- och ungdomsverksamheter. Risken med öronmärkta stöd är att det blir aktiviteter i projektform, i grupper särskilda från den ordinarie verksamheten. Statens idrottspolitik bör innebära tydligt formulerade mål och en skarp uppföljning av målen. Om idrotten inte lever upp till de mål har formulerat, bör man däremot överväga att öronmärka stöd, och då i första hand inom statsbidraget, inte som ett extra tillskott. Det kan till exempel bli aktuellt vad gäller stöd till idrott för personer med funktionsnedsättning. En enig riksdag har tydligt markerat att ett mål för statens stöd till idrotten är idrott för alla. I målformuleringen nämns särskilt personer med funktionsnedsättning. Trots detta är idrott för personer med funktionsnedsättning satt på undantag, och där det finns sker det ofta som en verksamhet skild från andra. En förebild kan vara , där av det totala statliga stödet till idrotten öronmärkts till idrott för personer med funktionsnedsättning. Vi avvisar olika öronmärkta bidrag till idrotten om sammanlagt på anslag 13:1, men höjer i stället det generella stödet med lika mycket. När de svenska folkrörelserna växte fram betonade de alla mycket starkt behovet av folkbildning. Det var genom litteratur och studier som individen skulle skaffa sig verktyg att ta ökat ansvar för sig själv och i samhället. Folkbildningen har alltsedan dess genom sin särart spelat en viktig roll för att höja kunskapsnivån i samhället. Genom att vara fri och frivillig når och lyfter den människor som kanske inte kommit till sin rätt i det formella utbildningssystemet. Ett exempel på hur folkbildningen framgångsrikt förbereder unga med intellektuell funktionsnedsättning för arbete eller studier är kulturcollegemodellen. Liberalerna genomförde flera reformer för att förbättra möjligheterna för unga med intellektuell funktionsnedsättning att utbilda sig. Gymnasiesärskolans mål förändrades så att den ska förbereda för vidare studier, inte bara fortsatt lärande. Lärlingsutbildningar infördes, och fick vissa möjligheter att ta in elever med bakgrund i gymnasiesärskolan. De formella möjligheterna för unga som gått i gymnasiesärskolan att studera vidare har ökat, men i praktiken finns det mycket få utbildningar för denna målgrupp. De som finns, finns i hög grad inom folkbildningen. Folkbildningens möjligheter att erbjuda eftergymnasial utbildning för unga med intellektuell funktionsnedsättning bör öka. Vi avsätter därför på anslag 14:4 för detta ändamål. Vi avvisar också det öronmärkta stödet på anslag 14:1 till folkbildningen om för att utbilda föräldrar i läxläsning. Folkbildningens själva idé är att vara fri och frivillig. Staten bör vara ytterst försiktig med att beställa olika utbildningar därifrån. Vi vill underlätta för det civila samhället att hämta sin finansiering från flera källor. Därför ska den som ger en ideell gåva kunna göra avdrag för detta. Liberalerna vill införa skatteavdrag för gåvor för såväl privatpersoner som aktiebolag och andra juridiska personer ger till ideella aktörer. Detta beskrivs närmare i skatteavsnittet i denna motion. Liberalerna föreslår slutligen att pris- och löneuppräkningen justeras ned . På detta utgiftsområde påverkas anslag 1:3, 1:6, 2:1, 3:2, 3:3, 5:2, 6:1, 7:1, 8:1, 8:2, 14:1 och 14:4. Anslagsförslag 2019 för utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid Avvikelse från regeringen (L) Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete 2015/16:1, Prop. 2017/18:1, egna beräkningar Forsknings- och utvecklingsinsatser inom kulturområdet Stöd till icke-statliga kulturlokaler Bidrag till regional kulturverksamhet 2018:1398, egna beräkningar Bidrag till vissa scenkonstinstitutioner Bidrag till vissa teater-, dans- och musikändamål 2017/18:1, egna beräkningar Bidrag till litteratur och kulturtidskrifter Myndigheten för tillgängliga medier Konstnärlig gestaltning av den gemensamma miljön Bidrag till bild- och formområdet Ersättningar och bidrag till konstnärer Centrala museer: Myndigheter 2016/17:1, Prop. 2015/16:1, 2018:1398 Centrala museer: Stiftelser Bidrag till vissa museer Forum för levande historia Statliga utställningsgarantier och inköp av vissa kulturföremål Myndigheten för stöd till trossamfund Forskning och dokumentation om medieutvecklingen Avgift till Europeiska audiovisuella observatoriet Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor Bidrag till nationell och internationell ungdomsverksamhet Särskilda insatser inom ungdomspolitiken 2017/18:1, Prop. 2016/17:1, Prop. 2014/15:99, egna beräkningar Bidrag till allmänna samlingslokaler Bidrag till riksdagspartiers kvinnoorganisationer Insatser för den ideella sektorn Särskilda insatser inom folkbildningen Allmänt stöd för museer Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete Satsning på den fria konsten. Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete Återställande av avgifter i kultur- och . Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete Avvisning av jubileum . Skapande skola i gymnasiet. Bidrag till regional kulturverksamhet Ökat anslag till Kultursamverkansmodellen. Bidrag till regional kulturverksamhet Justerad pris- och löneomräkning. Bidrag till vissa scenkonstinstitutioner Justerad pris- och löneomräkning. Bidrag till vissa teater-, dans- och musikändamål Avvisning av bidrag till fria konsten till förmån för egen satsning. Justerad pris- och löneomräkning. Bidrag till litteratur och kulturtidskrifter Avvisning av bidrag till fria konsten till förmån för egen satsning. Myndigheten för tillgängliga medier Justerad pris- och löneomräkning. Förstärkning av arbetet med terminologifrågor. Konstnärlig gestaltning av den gemensamma miljön Avvisning av bidrag till fria konsten till förmån för egen satsning. Bidrag till bild- och formområdet Avvisning av bidrag till fria konsten till förmån för egen satsning. Ersättningar och bidrag till konstnärer Avvisning av bidrag till fria konsten till förmån för egen satsning. Justerad pris- och löneomräkning. Justerad pris- och löneomräkning. Centrala museer: Myndigheter Avvisning till förmån för egen satsning på reducerade entréavgifter. Centrala museer: Myndigheter Justerad pris- och löneomräkning. Centrala museer: Myndigheter Avvisning av medel till ”kunskapsbaserad och reflekterande historieskrivning”. Allmänt stöd för museer Sökbart bidrag för statsstödda samt läns- och regionmuseer. Generellt höjt anslag i stället för öronmärkningar. Avvisning av anslagshöjning med anledning av integration. Avvisning av öronmärkta medel till barn- och ungdomsidrott. Avvisning av öronmärkta medel till idrott i utsatta områden. Avvisning av insatser för ökad sysselsättning. Bidrag till allmänna samlingslokaler Avvisning av stöd till samlingslokaler i socioekonomiskt utsatta områden. Avvisning av föräldrars delaktighet i lärandet. Kulturcollege för personer med funktionsnedsättning. Utgiftsområde 18: Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik Liberalerna är beredda att medverka till breda och långsiktiga reformer för en ny svensk bostadsmarknad. En bostadsmarknad där fler får plats ökar människors frihet och möjlighet att forma sitt liv, och ger bättre förutsättningar för jobb och tillväxt i . En fungerande bostadsmarknad med mer dynamik är också en bostadsmarknad där fler kan göra en social resa. Dagens svenska bostadsmarknad är raka motsatsen. Den är stängd, oflexibel och i permanent obalans. Nästa lågkonjunktur väntar runt hörnet och prognoserna för nybyggnation faller kraftigt, som en mycket allvarlig bostadsbrist består. Hundratusentals människor som skulle vilja komma in på den ordinarie bostadsmarknaden är utestängda. Den svenska bostadsmarknaden är delad mellan insiders och outsiders. Priset på ägda bostäder har fördubblats på en tioårsperiod och bostadsköer till hyreslägenheter slår rekord . Det gör att särskilt unga och nya svenskar hamnar utanför. För att komma in på bostadsmarknaden krävs tid, kontakter och pengar. För den som saknar detta är porten stängd. Det drabbar framför allt ungdomar och nyanlända, men också människor som behöver få en ny chans mitt i livet. Allt detta fördjupar samhällsklyftorna mellan människor som har många möjligheter och människor som saknar dem. En huvuduppgift måste vara att ge den svenska bostadsmarknaden en ny dynamik. Det behövs breda systemreformer i liberal riktning. Hindren för att komma in på bostadsmarknaden måste rivas. Utanförskapet ska brytas. Systemet behöver bli mer marknadsmässigt som människor med små ekonomiska resurser ska få ökade möjligheter. Det bör vara ett politiskt mål att fler svenskar ska äga sitt boende, särskilt för dem med lägre inkomster. Fyra av fem svenskar vill helst äga sitt boende. Det är inte märkligt. För den som äger är det en väg att bygga upp en egen ekonomisk trygghet. På är ett eget ägt boende ett billigare alternativ än att hyra. För samhället är det en möjlighet att sluta klyftor. I alldeles för många utanförskapsområden finns få ägda bostäder. Liberalerna vill därför införa ett skattegynnat bosparande för den som vill köpa sin första ägda bostad. Det skulle betyda särskilt mycket för unga och nya svenskar, som har svårt att komma in på bostadsmarknaden. Vi vill direkt påbörja ett utredningsarbete med sikte på att ett system med skattegynnat bosparande ska kunna träda i kraft . Lyft de mest utsatta områdena dominerade socialdemokratiska lösningar den svenska bostadspolitiken. Resultatet blev en segregation på bostadsmarknaden som är större . Minst en halv miljon människor lever i områden som är starkt präglade av utanförskap och har varit det . Det är områden helt dominerade av hyresrätter och där en hög arbetslöshet har bitit sig fast, skolresultaten är låga, valdeltagandet lågt och tilltron till samhällets institutioner låg. Dessa områden kännetecknas också av att de som etablerar sig på arbetsmarknaden och får råd att köpa en bättre bostad flyttar därifrån. Att lyfta de allra mest utsatta områdena på riktigt, och skapa förutsättningar för att vända situationen och skapa en långsiktigt positiv utveckling, måste vara en politisk huvuduppgift. Pilotsatsning för svenska BID-samarbeten De mest utsatta områdena har blivit föremål för otaliga kortsiktiga projekt och tillfälliga satsningar. När pengarna tagit slut har projekten avvecklats och satsningarna har ofta runnit ut i sanden. Det finns en utbredd projekttrötthet bland de boende, på goda grunder. För att långsiktigt lyfta dessa områden krävs uthållighet. Det behövs färre kortsiktiga projekt och fler strukturer som håller . Det är dags att på allvar satsa på en pilotverksamhet med svenska BID (”Business improvement district”). Modellen med BID-samverkan finns i ett antal västländer, däribland , och . Ett BID bildas för att utveckla ett visst område och har som medlemmar de lokala aktörer som verkar i området i fråga. Ett BID kan sägas fungera som ett mellanting mellan ekonomisk förening och samfällighet, där den gemensamma uppgiften alltså är att bidra till att det berörda området utvecklas i den riktning som verksamhetsmålet pekat ut. Verksamheten i ett BID finansieras genom avgifter. Systemet med BID har visat sig fungera väl i andra länder. Även i finns det erfarenheter av liknande samarbeten där fastighetsägare eller andra aktörer går ihop för att lyfta ett område, t.ex. Järvalyftet i eller projekt i Sofielund i och i . Liberalerna anser att staten bör vidta initiativ för att möjliggöra en svensk pilotverksamhet med BID-samarbeten mellan det offentliga samt lokala fastighetsägare och andra nyckelaktörer i ett utsatt område. Då kan det skapas institutionella ramar som bidrar till att långsiktigt vända utvecklingen i utanförskapsområden och öka tryggheten, förbättra villkoren för lokalt företagande och locka nya investeringar till områdena. Vi reserverar därför under en ny anslagspost 1:12 för pilotverksamhet i bostadsområden där kommunen, fastighetsägare och andra aktörer kommer överens om att bilda en samfällighet som arbetar med att vända utvecklingen. Det behövs en blandning av både hyresrätter, bostadsrätter, ägarlägenheter och villor i olika lägen och prisklasser. Liberalerna föreslår reformer som gör vägen till det första spadtaget kortare för byggföretagen och vägen till den första, andra eller tredje egna nyckeln kortare för de individer som inte kommer in eller kommer vidare på en bostadsmarknad som inte fungerar. Vi föreslår detta därför att vi vill ha en bostadsmarknad där byggkostnaderna kan hållas nere genom ökad konkurrens, där bättre marknadsmekanismer gör att priserna för att hyra i högre grad speglar utbud och konsumenternas önskemål och där skattepolitiken har lagts om för att minska risken för både snabba prisstegringar och prisfall på ägarmarknaden. Efter en bottennotering i samband med fastighetskrisen har nybyggandet i ökat kontinuerligt , då kulmen nåddes. pekar kurvorna neråt igen. Antalet påbörjade bostäder minskar. Antalet påbörjade nya bostäder (inklusive nettotillskott genom ombyggnad) var 68 2017 men beräknas falla till 56 2018 och . Antalet färdigställda bostäder fortsätter visserligen öka ännu ett tag, beroende på eftersläpningen. färdigställdes 51 600 nya bostäder. prognos är 60 000 både och . Inte ens under högkonjunkturens topp kunde byggandet nå upp till den nivå som skulle behövas för att täcka behoven. bedömer att det i snitt skulle behövas 67 000 bostäder . Behovet är dock allra störst i : det behövs 93 000 bostäder fram och därefter 51 000 bostäder fram . Att det faktiska utfallet är långt sämre visar att den bostadspolitik som förts under föregående mandatperiod inte har fungerat. Det är dags för en liberal omstart. Krisen på den svenska bostadsmarknaden handlar om att det fortfarande byggs för lite och att rörligheten är för låg. Bristen på bostäder är ett stort hinder för människors frihet som också skadar den svenska ekonomin. En uppskattning gör gällande att inlåsningarna på svensk bostadsmarknad gör att den svenska arbetslösheten är mer än vad den annars hade varit. Det är skillnaden mellan jobb eller arbetslöshet för 16 000 människor. För att öka rörligheten på bostadsmarknaden behöver flyttskatten sänkas genom att taket på uppskovsbeloppet tas bort permanent och att räntebeläggningen på uppskovsbeloppet avskaffas. Detta skulle underlätta för ett ökat bostadsutbud i väsentligt högre grad än den tidsbegränsade skattelättnad som regeringen genomdrivit. De budgetmässiga effekterna av detta redovisas i skatteavsnittet i denna motion. Liberalerna anser att bruksvärdessystemet ska reformeras för ökad rörlighet. Inom det befintliga beståndet bör hyressättningen framöver i större utsträckning avspegla konsumenternas efterfrågan och individuella val. Inom bruksvärdessystemet behöver läge samt till- och frånval få större genomslag så att hyresnivåerna närmare speglar utbud och efterfrågan. Vad gäller nybyggnation ska fri hyressättning tillåtas. Inom ramen för presumtionshyressystemet ska också hyror kunna avtalas fritt mellan hyresvärd och hyrestagare. Presumtionshyrorna ska gälla utan bortre tidsgräns. Den fria hyressättningen ska kombineras med ett starkt besittningsskydd och en förutsägbar indexreglering hyresgästen väljer att bo kvar. Vi vill förbättra hyresgästernas möjligheter att hävda sina intressen. På en marknad med svår bostadsbrist ökar risken för att oseriösa hyresvärdar utnyttjar situationen genom att inte fullgöra sina lagenliga och kontraktsmässiga åtaganden gentemot hyresgästerna. Möjligheten till tvångsförvaltning bör i högre utsträckning användas mot hyresvärdar som inte sköter sin roll som hyresvärd. Dessutom bör få i uppdrag att utveckla en modell för offentlig hyresstatistik, så att hyresgäster får lättare att själva skaffa information om den genomsnittliga hyresnivån i ett bostadsområde. En sådan hyresstatistik stärker konsumentmakten både på förstahandsmarknaden och vid legal andrahandsuthyrning. För att finansiera uppbyggandet av offentlig hyresstatistik tillför Liberalerna till anslag 1:4. Liberalerna föreslår att anslagen för omstrukturering av kommunala bostadsföretag respektive stöd för att underlätta för enskilda att ordna bostad anpassas till det faktiska utfallet. Detta innebär budgetförstärkningar på anslag 1:2 med och på anslag 1:3 med . Under föregående mandatperiod har huvudnumret i bostadspolitiken varit att subventionera fram fler bostäder. Detta är i grunden feltänkt. Subventionssystem snedvrider konkurrensen mellan byggprojekt och minskar snarare än ökar incitamenten för bostadsbyggande. Liberalernas bostadspolitik syftar i stället till att få en bostadsmarknad präglad av mer rörlighet och mer byggande. Det är en bostadsmarknad som är just en fungerande marknad, där fler människor kan bo utifrån egna önskemål och förutsättningar. Det är en bostadsmarknad med enklare plan- och byggregler som de höga ambitionerna för tillgänglighet upprätthålls. Vi avvecklar marknadsstörande och ineffektiv subventionspolitik i form av investeringsstöd, renoveringssubventioner och bidrag. Det är en bostadsmarknad där kostnaden för att bygga nytt har sjunkit, kostnaden för att hyra speglar utbud och efterfrågan på ett bättre sätt och där skattepolitiken lagts om för att minska risken för både snabba prisstegringar och prisfall på ägarmarknaden. På en sådan bostadsmarknad får fler plats – till gagn för friheten och tryggheten för den enskilde och för jobben och tillväxten i . För att byggandet i ska ligga på en uthålligt hög nivå krävs reformer som skapar långsiktighet. Kortvariga subventioner ger inget långsiktigt stabilt bostadsbyggande. Det kan möjligen i viss mån påverka inriktningen på byggandet och kan också göra att vissa planerade byggprojekt förskjuts , men motverkar de långsiktiga spelregler som är så avgörande för att byggandet varaktigt ska öka. Subventioner till renovering av fastigheter snedvrider också förhållandena mellan de fastighetsägare som får subventioner och de fastighetsägare som redan renoverat med egna medel. Vi anser att det är fastighetsägaren som ska ta det ekonomiska ansvaret för att vårda och renovera sin fastighet, inte staten. De sammanlagt som lagts på subventioner och investeringsstöd motsvarar bara cirka en och en halv procent av värdet på de totala årliga bygginvesteringarna i . Detta illustrerar att det är genom långsiktiga och stabila reformer som investeringsviljan ökar och byggandet varaktigt lägger sig på en påtagligt högre nivå. Det kan inte subventioneras fram. Liberalerna vet att storskaliga statliga subventioner till byggbranschen inte kan lösa den svenska bostadskrisen. Därför säger vi fortsatt nej till regeringens subventionspolitik. Dessa ska avvecklas . För att inte rubba förutsättningarna för enskilda projekt ska dock inte redan beviljade bidragsbeslut återkallas, vilket gör att vissa subventionsformer får avvecklas stegvis. Inga nya bidragsbeslut ska dock meddelas. Detta innebär en budgetförstärkning under anslag 1:7 med för . För anslag 1:8 blir budgetförstärkningen . För anslag 1:9 beräknas budgetförstärkningen bli , och för anslag 1:11 blir budgetförstärkningen . Under påföljande år avvecklas successivt nämnda budgetposter i sin helhet. I stället för att ge skattemedel till branschen vill vi öka konsumenternas – hushållens – möjligheter. I denna budgetmotion lägger vi finansierade förslag för ytterligare förstärkningar av bostadstillägget. Vårt förslag om ett system för tillval och frånval för hyresgäster är ett steg i den riktningen. Inom ramen för en samlad skattereform, med bland annat sänkt skatt på arbete och höjda miljöskatter, bör det också övervägas ytterligare höjningar av bostadstillägg och bostadsbidrag för att ge förbättrade villkor för hushåll med låga inkomster. Den liberala synen på konsumentpolitiken är att individen ska ha makt och möjlighet att fatta välgrundade beslut utifrån sina egna önskemål. För att konsumenten ska ha möjlighet att utöva sin konsumentmakt krävs kunskap samt en fri och öppen granskning där marknadsaktörer granskas och där oseriösa företag avslöjas. Det förutsätter i sin tur att konsumenterna har god tillgång till information. Staten ska ge konsumenterna goda möjligheter att göra sina egna val och vara medvetna om konsekvenserna av dem, men staten ska däremot inte bestämma vilka val konsumenterna ska göra. Vi är kritiska till att det införts ett öronmärkt myndighetsanslag för att informera om produktionsvillkor i andra länder och till intresseorganisationer som bedriver opinionsbildning om detta. Självklart är produktionsförhållanden vid varu- och tjänsteproduktion något som är av stor vikt för många konsumenter, och många väljer också att göra medvetna val utifrån detta. Men vilken information som är relevant är inte densamma för varje konsument. Vissa konsumenter vill gynna producenter i länder där demokrati råder. Andra vill stödja handel med de fattigaste länderna. Några ställer särskilda krav på minimilöner medan andra prioriterar de anställdas rätt till facklig organisering. Även på organisationssidan finns olika intressen. Vissa aktörer är en blandning av opinionsbildare och ekonomisk förening med verksamhetsidén att gynna försäljning av de egna produkterna. Ledande intresseorganisationer för ”rättvis handel” säger sig ställa krav på rätten att organisera sig fackligt, men godkänner ändå produkter från enpartistater där fria fackföreningar saknas. Att statsfinansiera opinionsbildning kring produktionsförhållanden i utlandet riskerar också att spä på protektionism och svensk självgodhet. Utländska varor är inte suspekta för att de är utländska, men frihandelns fiender vill gärna beskriva det så. Svenska varor är inte finare för att de är svenska. Också i finns det arbetsplatser med oacceptabla förhållanden. Sammantaget anser Liberalerna att det finns en uppenbar risk att öronmärkta statsanslag till information om produktionsförhållanden i utlandet riskerar att bli statsfinansierad opinionsbildning om sådant som konsumenterna bör få avgöra själva. Liberalerna minskar därför anslag 2:1 med och anslag 2:4 med . De pengar som därmed frigörs använder Liberalerna till ett nytt uppdrag till för att stärka konsumentmakten för personer med funktionsnedsättning. finns många faktorer som fungerar utestängande för konsumenter med funktionsnedsättning. Det kan gälla allt från möjligheten att få tillgång till information i tolkningsbart format till den fysiska utformningen av produkter eller inredningen av butiker. Liberalerna ökar därför anslag 2:1 med för att finansiera ett uppdrag om konsumentmakt för personer med funktionsnedsättning.