mot · H6022903 · 2018-11-30 00:00:00 — Räddningssamarbetet är framgångsrikt och har potential att verkligen göra skillnad både för säkerheten i stort och för enskilda personer. Viktigt att det multilaterala avtal som finns fortsätter och förstärks. Förutsättningarna för ett svenskt Natomedlemskap har aldrig varit bättre än vad de är . Alla allianspartier är nu för ett svenskt Natomedlemskap och vi har också sett en rörelse i opinionen mot en mer Natovänlig attityd. har också under och regeringar fördjupat samarbetet med Nato på flera plan. Nato är den viktigaste garanten för säkerhet och stabilitet i och har varit så sedan försvarsalliansens bildande . Grunden för Nato är det kollektiva försvaret och de solidariska försvarsgarantierna som vilar på artikel 51 om varje lands rätt till enskilt eller kollektivt självförsvar vid ett väpnat angrepp från ett annat land. Nato har en demokratisk värdegrund och majoriteten av medlemmarna är sådana som vi benämner likasinnade och redan har samarbeten med eller vill fördjupa samarbeten med. Efter slut skiftades mycket av Natos fokus mer mot internationella insatser som den i . Natos förmåga att genomföra effektiva fredsfrämjande insatser är fortfarande en viktig del i organisationens verksamhet, men tyngdpunkten har sedan aggression mot 2014 åter flyttats tillbaka mot det kollektiva försvaret. Nato har vidtagit åtgärder för att stärka försvarsalliansens östra flank genom att placera ut trupp och materiel samt inrätta nya högkvarter i länderna i östra . Det visar att Nato kan leva upp till sina åtaganden gentemot sina medlemmar och fortsatt kan leverera säkerhet i ett som blivit mer osäkert . anser att ska ansöka om medlemskap i för att stärka säkerhet och för att genom medlemskapet kunna bidra till övriga medlemsländers, och särskilt våra grannländers, säkerhet. Genom ett medlemskap i så blir vi en del av det kollektiva försvaret, med dess solidariska försvarsgarantier som delas med 29 andra medlemsländer. Säkerhetsgarantin från , genom Nato, kan inte underskattas. Likaså möjliggörs nära samarbete, samordning och arbetsfördelning bland alla de nordiska länderna. skulle som medlem också kunna ha en gemensam försvarsplanering för snabbt och samfällt agerande vid en eventuell kris samt få sitta med vid bordet och ha inflytande när viktiga beslut som påverkar säkerhet tas. vill att ska delta i internationella samarbeten som Nato, men även inom de inom EU, FN och . Nej till Nato är en isolationistisk hållning. Nato är i grunden en värdegemenskap som baseras på centrala västliga värderingar som demokrati, rättsstat och respekt för mänskliga rättigheter. Det är viktigt att ha en nykter syn på samarbetet inom Nato och de utmaningar som organisationen står inför när det gäller till exempel situationen i och de olika uppfattningar som finns mellan olika Natoländer om var försvarsalliansen ska lägga sitt främsta fokus. Att söka medlemskap i innebär att måste göra ett gediget förarbete. Det handlar om att skapa ett brett folkligt och parlamentariskt stöd, skapa stöd för ett svenskt medlemskap hos dagens medlemsstater och se till att det militära och juridiska ramverket ska finnas på plats. Att få dessa förberedelser på plats kommer att vara en viktig del i att skapa trovärdighet i vår ambition att söka medlemskap. Ett beslut om ett svenskt Natomedlemskap ska även tas i nära dialog och gärna tillsammans med . Men ytterst är detta självständiga beslut som respektive land äger. arbetar för ett medlemskap ska vi fördjupa existerande samarbeten med Natoländerna på så många områden som möjligt för att skapa förutsättningar för att ge och ta emot civil och militär hjälp i händelse av kris och konflikt i enlighet med den svenska solidaritetsförklaringen. Att kategoriskt stänga dörren till Nato som den rödgröna regeringen har gjort minskar det svenska handlingsutrymmet. Istället bör likt ha en Natooption inskriven i regeringsförklaringen. I den finska skrivningen så står att bevarar möjligheten att ansöka om medlemskap i . Slutligen så anser att det bör tillsättas en ny utredning som ser över internationella försvarssamarbeten, inklusive Nato. Sedan utredning presenterades så har det hänt ett flertal saker som påverkar den internationella säkerhetspolitiska miljön. Det handlar till exempel om ett djupare försvarssamarbete inom EU, en ny administration i och ett nära förestående brexit. Utredningen bör utifrån det nya säkerhetspolitiska läget ta fram en rapport som analyserar och redogör för innebörden av olika former av samarbeten respektive medlemskap med länder och i organisationer, samt dessas för- och nackdelar inom det försvars- och säkerhetspolitiska området, och . Utredningen bör också lägga särskild tonvikt på en analys av samarbetet inom Nato och redovisa hur skulle kunna bli medlem av Nato och vilka konsekvenser ett eventuellt svenskt Nato skulle få när det gäller ekonomiska åtaganden, andra säkerhetspolitiska samarbeten samt för säkerhetspolitiska situation och läget i närområde. () säkerhetsråd har det högsta ansvaret för att upprätthålla internationell fred och säkerhet. Genom sin världsomspännande medlemskrets har FN unika förutsättningar att samla världens länder till hållbara lösningar på många av vår tids globala utmaningar. Den normbildning som utvecklats inom FN är grundläggande för det internationella systemet. Det finns tydliga brister i uppbyggnaden av för mänskliga rättigheter, vilket föranleder ett behov av demokratikrav för medlemskap. Det är i längden inte hållbart att ett råd som ska granska medlemsländernas efterlevnad av de mänskliga rättigheterna delvis består av länder som själva konsekvent bryter mot dessa. Ytterst avgörs FN:s möjligheter och begränsningar av medlemsländerna. Alltför ofta hämmas FN-systemet av politiska motsättningar. sammansättning måste reformeras och bättre spegla världen av . bör också verka för att reformera . Framåt behöver ta fram en uppdaterat skärpt politik för en förnyelse och modernisering av FN. Vi behöver ett starkare FN som värnar om principen om skyldigheten att skydda. I yttersta fall kan detta även innefatta militära insatser. Civilbefolkningen är mer utsatt än någonsin i många konflikter. Därför behöver möjligheten till humanitär intervention utvecklas. Problemet är dock att vetomöjligheten i ofta i praktiken kan blockera ett nödvändigt ingripande. Ett exempel är när tillsammans med och hindrade ett fördömande av våldet i i . FN får inte heller ingripa i ett lands inre angelägenheter, såvida inte säkerhetsrådet beslutar att vidta åtgärder för att trygga freden och den internationella säkerheten. Den bristande kapaciteten inom FN-systemet att skydda befolkningen vid inomstatliga konflikter har synliggjorts då några av våra blodigaste konflikter i modern tid har utspelats trots FN:s närvaro på plats. FN behöver ett tydligt fortsatt starkt mandat för att driva fattigdomsbekämpning. 2015 antogs FN:s Globala mål för hållbar utveckling som gäller alla länder som skrivit under. Bland svenska prioriteringar för hållbar utveckling ska fattigdomsbekämpning, demokratisk samhällsstyrning, frihet från våld, jämställdhet och kvinnors egenmakt, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, samt klimathänsyn och mänskliga rättigheter genomsyra arbetet med målen. är en av FN:s största biståndsgivare som dagens FN-organ inte sällan är tungrodda, politiserade och ineffektiva. Vi bör därför i större utsträckning kravställa dagens generösa svenska kärnstöd till olika fackorgan inom FN till en tydligare reformagenda med fokus på kostnadseffektivitet och resultat. tog en plats i säkerhetsrådet. Vi lever i en allt mer orolig omvärld och står inför stora utmaningar där FN är en central aktör för att hitta gemensamma och långsiktiga lösningar. var ordförande två omgångar . agenda i och prioriteringar i säkerhetsrådet skulle fokusera på konfliktlösning, mänskliga rättigheter och resolution . Parallellt med det skulle också fokusera på nödvändiga reformer av FN-systemet, att få bukt med byråkrati, korruption och ineffektivitet. Det var för oss moderater mycket viktigt att regeringen skulle ställa krav och driva frågan om ett reformerat FN. Utan det kommer inte FN kunna sköta sitt grundläggande uppdrag. Tyvärr kan vi se att det inte har gjorts i den utsträckning som behövdes. Regeringen vågade heller inte ta tydlig ställning mot säkerhetsrådets medlemmar i frågor om kränkningar av mänskliga rättigheter. Efter att avslutat sin plats i säkerhetsrådet behövs en grundlig genomgång och utredning om vad platsen kostat, vad man åstadkommit och inte. Platsen har kostat mycket i både pengar och humankapital och tagit upp en stor del av utrikesförvaltningens tid, därför behövs en redovisning av resultatet. Vi hoppas att ska ta en roll i säkerhetsrådet igen och då behövs dokumenterad erfarenhet. En sådan redovisning/ utredning kan också vara till hjälp för andra nordiska länder och EU-medlemmar som söker en plats i rådet. skapades efter det fasor med syftet att värna de grundläggande mänskliga rättigheterna och utgöra en garant för att stater inte utvecklar lagstiftning som kränker eller inskränker sina medborgares rättigheter enligt . var en av de första stater som undertecknade konventionen 1949 och vårt land är därmed att anse som en av grundarstaterna till . har genom decennierna verkat som partner till flera stater som önskat tillträde som medlemsstater i EU genom att aktivt biträda dessa i arbetet med att uppfylla kriterierna för medlemskap i . Det är i praktiken omöjligt för ett kandidatland att bli medlem i EU utan att ha status som fullvärdig medlem av . De processer som leder till att ett land blir medlem i innebär att uppställda krav på demokrati, rättssäkerhet, skydd för etniska, religiösa och sexuella minoriteter utvärderas och säkerställs. historia av att vara en garant och ett skydd för de mänskliga rättigheterna innebär också ett betydande ansvar för att tillse att institutionen även skall kunna förbli detta. En grundläggande förutsättning är dock att medlemsstaterna själva inte genom sitt agerande undergräver trovärdigheten hos organisationen. har debatten emellertid tyvärr alltmer kommit att handla om bristen på flera medlemsländers värnande av grundprinciperna demokrati, rättsstatens principer och mänskliga rättigheter. Vissa länder har i både ord och handling visat att de inte delar de grundläggande värderingar som står för. Denna utveckling måste brytas genom ett konsekvent agerande för att upprätthålla principerna i konventionen och deras praktiska tillämpning. finns det frågetecken för hur länder som , , , , och med flera uppfyller sina åtaganden. anser att det är befogat att framföra invändningar mot hur samtliga genom politiska beslut, lagstiftning, rättssystem samt sin brist på inomstatliga oberoende granskningsmekanismer tillhandahåller skydd för sina medborgare vad gäller politisk opposition. Det är för oss självklart att de medlemsstater i vars agerande gentemot sina eller andra staters medborgare står i strid med statens konventionsåtagande måste möta konsekvent kritik för detta. Det åvilar regeringen genom representation i ministerrådet att tillse att inte passivt accepterar att roll undermineras eller att dess möjligheter att utöva tillsyn över medlemsstaters, observatörsstaters, kandidatländers eller partnerskapsstaters åtaganden gentemot till skydd för de mänskliga rättigheterna förhindras eller försvåras. får inte tveka när det gäller frågan om att fullt ut sanktionera den som bryter mot konventionen. Det behövs därför en aktiv politik på detta område och den fordrar medverkan. måste vidare ta ett ansvar för de så kallade partnerskap för demokrati som ingås med länder som önskar en närmare förbindelse med men som ännu inte är i en sådan position att de kan anses vara berättigade till varken observatörsstatus eller status som kandidatland. Vi är förespråkare av ett samarbete med stater som uppriktigt önskar dra nytta av kompetens för att vidareutveckla sina demokratiska institutioner, stärka rättssäkerhet och minska korruption. Däremot måste reagera när dess partners inte lever upp till de förutsättningar som är fastslagna i partnerskapsavtal eller söker kringgå dessa. Integriteten i såväl den parlamentariska församlingen som i som institution måste stärkas och det förutsätter också att överväger vilka problem som finns i relationen till medlemsstater där korruptionsgraden är väsentligen högre. Detta inkluderar också frågeställningar om framtida medlemskap och behovet av kontrollmekanismer. strukturer bör bli föremål för kontinuerlig översyn. Flera av de mekanismer som har existerat i organisationens tillkomst har ett reformbehov och det är nödvändigt för att engagera sig i de diskussioner som pågår om hur i sitt ministerråd, i sin parlamentariska församling och i sin rättsutövning genom skall kunna förbli en primär garantera skyddet för de mänskliga rättigheterna. Regeringen har ett ansvar för att i ministerrådet aktivt driva en reformagenda och verka för förbättringar. () omfattar 57 deltagande stater och är därmed världens största säkerhetsorganisation. Det är det enda säkerhetspolitiska samarbetsorgan där alla europeiska stater, liksom , , och de centralasiatiska staterna, deltar på lika villkor. Med en stats deltagande i följer ett åtagande att respektera och efterleva mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. är en organisation med fokus på konfliktförebyggande, krishantering och demokratiutveckling. En grundläggande princip för verksamhet är att varaktig säkerhet förutsätter demokrati, respekt för mänskliga rättigheter och en fungerande rättsstat. har en så kallad uppförandekod som är politiskt bindande för deltagande stater och som går ut på att en stats säkerhetsapparat – till exempel polisen och det militära försvaret – ska stå under effektiv demokratisk kontroll och integreras i det civila samhället. Det är en viktig princip att hålla fast vid och som kontinuerligt ska följas upp och utvärderas. I dagens oroliga värld fyller en viktig funktion genom sitt helhetsperspektiv. har flera tusen medarbetare utplacerade i länder och regioner som präglas av konflikt och krigshot eller befinner sig i ett återuppbyggnadsskede efter en konflikt. Exempel på fältverksamhet är i där verkar för att den ryska aggressionen gentemot skall upphöra genom observatörer. Andra angelägna uppgifter är mission för att stärka kvinnliga politiker och erbjuda utbildning med inriktning mot konfliktlösning för unga personer i framför allt de centralasiatiska länderna. (PA) arbetar aktivt inom de områden där är verksamt i syfte att stödja de nationella parlamenten inom de dimensioner som är verksamt inom. En av PA:s viktigaste uppgifter är dess arbete med att stärka demokrati och demokratiutveckling. Vi anser att det säkerhetspolitiska arbetet i dess breda perspektiv och genom internationellt samarbete med fokus på dialog, demokrati och respekt för mänskliga rättigheter utgör en viktig del i målet med att uppnå varaktig fred. Som alltid måste en organisations verksamhet kritiskt granskas ur såväl ett ekonomiskt som innehållsmässigt perspektiv. medlemsländer måste följa de grundläggande åtaganden de har åtagit sig att följa genom sitt medlemskap. Det är regeringens uppgift att inta detta förhållningssätt. , inklusive och Odihr, bör kontinuerligt utvärderas. Inom de tre organisationerna pågår ett förändringsarbete för att verksamheten skall omfatta dagens utmaningar. måste aktivt engagera sig i syfte att organisationernas verksamhet skall fullfölja sina åtaganden utan att tappa fokus. internationella insatser är ett viktigt bidrag för att stärka arbetet för fred och säkerhet på oroliga platser runt om i världen. Genom att delta i internationella insatser stärker vi säkerhet och vårt säkerhetspolitiska inflytande. har sammanlagt över 100 000 svenskar deltagit i insatser i utlandsstyrkan. Veteranerna har gjort betydande insatser på platser som , , och . Nordic Battlegroup (NBG), det nordiska bidraget till EU:s stridsgruppskoncept, som har deltagit i , är en annan aspekt av internationella engagemang. Stridsgrupperna som står i beredskap halvårsvis har varit betydelsefulla för att utveckla den svenska försvarsmaktens förmåga att ge och ta emot militär hjälp genom större samövningar. Svenska militära internationella insatser kommer fortsatt att vara betydelsefulla. Det är viktigt att och andra länder även fortsatt har ett starkt internationellt militärt engagemang för fred, säkerhet och stabilitet. Vi måste också ha en helhetssyn på insatserna där nödvändiga frågor om vad vi vill uppnå och hur vi ser på långsiktigheten i insatserna måste ställas. står inför ett antal utmaningar i de internationella insatserna. Det handlar om var, i vilken kontext och med vem som ska göra internationella insatser, men även om hur vi blir bättre på samverkan mellan civila och militära delar för att skapa långsiktighet och hållbarhet. så är största insats i där vi bidrar till den FN-ledda operationen MINUSMA med ca 250 personer. MINUSMA syftar till att skapa säkerhet, stabilitet och långsiktig utveckling i en region som drabbats hårt av våld och terror. bidrar med ett förband med hög kompetens vilket höjer kvaliteten i hela insatsen. Den svenska insatsen i har, jämte de i och Kosovo, varit en av de största och svåraste som det svenska försvaret genomfört. Därför måste en grundlig utvärdering av insatsen genomföras. Inte minst viktig är diskussionen om var och i vilket sammanhang svenska insatser gör mest nytta. har dessutom varit den första större FN-ledda insatsen deltagit i på . Erfarenheterna från visar på att FN-systemets förmåga att hantera fredsfrämjande insatser brister på flera punkter. bör noga överväga i vilken kontext vi kan göra störst nytta med vårt deltagande. Försvarsmakten har indikerat att allt för omfattande och komplexa internationella insatser har en negativ inverkan på försvarets möjligheter att bygga nationell förmåga, särskilt när insatsen pågår . Insatsen i är ett sådant exempel där skickar kvalificerade förband som skulle behövas hemma för utbildning och övning. bör därför avveckla MINUSMA-insatsen efter 2019. Försvarsmakten har också indikerat att man helst ser att prioriteringsordningen för svenskt deltagande i internationella insatser bör vara under ledning av främst Nato, sedan EU och sist FN. Den så kallade Cruzrapporten om säkerhet i internationella insatser lyfter ett antal åtgärder för att förbättra säkerhet och funktionalitet i insatser. Där pekas bland annat på att många av de styrkor som sätts in i insats ofta är undermåligt utbildade och därför har dåliga förutsättningar att lösa sina uppgifter på plats. Här skulle kunna göra stor skillnad genom att bistå med utbildningsinsatser till andra länder med sämre förutsättningar. Den uppgiften skulle också kunna lösas av förband som det inte är lika kritisk tillgång på i . I den närmsta framtiden bör fokus istället ligga mer på insatser i närområde. Ett alternativ som nämnts är en fredsfrämjande insats i . Vi ställer oss även positiva till svenskt deltagande i en framtida fredsfrämjande insats i så länge det inte sker över huvudet på regeringen i utan i aktivt deltagande med det land som utsätts för rysk aggression. bör också överväga att samarbeta närmre med , och , och deras samarbetspartners, i deras respektive länder. Långsiktiga samarbeten kan mycket väl tillföra internationell erfarenhet och interoperabilitet som det ger direkta fördelar för säkerheten i vårt närområde. Det krävs ett helhetsgrepp kring frågan om svenska internationella insatser. Det handlar både om hur vi kan göra störst nytta med de resurser besitter, men även om hur internationella insatser på gott och ont påverkar det svenska försvaret och dess förmåga samt hur nationella intressen kan gynnas av deltagande i en insats. Därför bör det göras en bred analys av frågan. Insatsen i visade på vikten av att ha både säkerhetsskapande militär närvaro och långsiktigt utvecklingsbistånd. Utan säkerhet – ingen utveckling, utan utveckling – ingen långsiktig säkerhet. Vår tids säkerhetspolitiska utmaningar utgör ett unikt område av fred, frihet, säkerhet och välstånd i världen. Grunden för denna utveckling har lagts genom samarbete och integration inom ramen för EU, Nato, och . Dessa organisationer utgör alltjämt pelarna i den europeiska säkerhetsstrukturen. Trots det har vi i närtid upplevt krig inom och mellan länder i och nya risker och hot utvecklas i takt med att tekniken och omvärlden förändras. I allt högre grad blir våra samhällen beroende av flödena av varor, information, kapital, tjänster och människor som utgör globaliseringens kärna. Vi lever i en sammanlänkad värld med stora möjligheter men också beroenden och sårbarhet som följd. Det medför nya och genomgripande konsekvenser för vår säkerhet. Vi måste trygga dessa flöden genom internationellt samarbete och en stark global infrastruktur. Men vi måste också vara förberedda på och kunna hantera att händelser bortom har större säkerhetspolitisk återverkan i vår egen del av världen i takt med att världen krymper. 4.2 Globala migrations- och flyktingströmmar Krig, konflikter och oro i världen består. uppskattar att uppemot 70 miljoner människor är på flykt 2018, vilket är en ökning för femte året på raken. Många av de flyktingkatastrofer som härjat i olika delar av och har resulterat i permanenta flyktingläger. I ökar de regionala motsättningarna och konflikterna, med ett enormt humanitärt lidande som följd. Situationen i är fortsatt mycket svår och beskrivs av många som helvetet på jorden och läget i blir allt svårare. Människor fortsätter att dö på och under andra flyktingrutter. Detta är oacceptabelt och måste få ett slut. måste ta ansvar för migrationspolitiken. Vi ska arbeta för en så bra EU-gemensam politik och vara konstruktiva i förhandlingar. Vi ska dock inte förlita oss på EU-lösningar, utan ha en egen utformad politik. Historien visar på stora svårigheter på migrationsområdet på EU-nivå. Vi vill att EU:s budget används som ett verktyg för att för att få länder att efterleva besluten och ta ett större ansvar. ska också arbeta för ett större samarbete i migrationspolitiken i . Att bejaka öppenhet mot omvärlden är inte detsamma som oreglerad invandring. Varje land måste ha kontroll över vilka människor som lever i landet. har tagit och tar ett stort ansvar för människor som flyr från sina hemländer. har vi tagit emot över 300 000 asylsökande. Vi har varit det EU-land, eller hört till den grupp av EU-länder, som haft högst flyktingmottagande i EU i förhållande till folkmängd. Asylsystemet som det är utformat drivs i delar av illegala verksamheter, såsom en utbredd och i många fall hänsynslös människosmuggling. Straffen för människosmuggling måste skärpas och de brottsbekämpande insatserna mot människosmuggling måste intensifieras. Den bör driva frågan om skärpta straff på EU-nivå. bör långsiktigt på EU-nivå driva på för ett nytt kvotbaserat flyktingsystem, som ersätter dagens EU-gemensamma asylsystem. EU:s asylprövning ska i ett sådant nytt system ske utanför eller vid EU:s gränser. En viktig del i ett sådant nytt system är ett förstärkt yttre gränsskydd i EU. Målet ska vara att förhindra att människor dör på , att stoppa människosmuggling och att EU:s länder ska få bättre kontroll på vilka människor som befinner sig i respektive land. En annan viktig del är också ett utökat samarbete med länder utanför EU. Bistånd, visumavtal och handel från EU:s sida ska kunna sättas i relation till hur väl samarbetet fungerar. De globala miljöutmaningarna och klimatförändringarna utgör ett av de allvarligaste hoten mot människors säkerhet och levnadsvillkor runt om i världen. bottnar en stor andel av världens konflikter i miljörelaterade faktorer och den snabba befolkningstillväxten i kombination med klimatförändringar riskerar att leda till ytterligare spänningar med nya konflikter och ökade flyktingströmmar som följd.