mot · H6022895 · 2018-11-30 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta fram beräkningskonventioner för klimatnytta och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda vilka varor och tjänster som bör omfattas av striktare informationskrav gällande klimat- och miljöpåverkan med utgångspunkt i en livscykelanalys och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att använda livscykelanalys vid nybyggnation av bostäder för klimatsmart byggande och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att driva på för krav på utökad information om personbilars totala klimat- och miljöpåverkan vid nybilsförsäljning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge i uppdrag att sprida kunskap om möjligheten att inkludera livscykelanalys som en faktor vid offentlig upphandling och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda möjligheten att införa ett klimatavdrag för vissa industribolag som investerar i teknik som lagrar koldioxid genom CCS och CCU, eller annan teknik som drastiskt minskar de processrelaterade koldioxidutsläppen, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om forskning och innovationer som kan främja basindustrins övergång till fossilfri produktion och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av bonus–malus-systemet i syfte att göra det teknik- och kostnadsneutralt, samt miljömässigt mer träffsäkert, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge i uppdrag att med hjälp av ny teknik effektivisera kontrollen av reseavdrag och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa teknikneutralt stöd för utbyggnad av laddinfrastruktur och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över förmånsbeskattningen av bilar så att den bättre speglar det faktiska värdet och får en starkare miljöstyrande effekt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att verka för en överenskommelse om bana i reduktionsplikten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda reduktionsplikt för flyget och hur tillgången på biobaserat flygbränsle kan öka och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda möjligheten att införa ytterligare miljödifferentiering för start- och landningsavgifter som uppmuntrar till investeringar i mer bränslesnåla plan och inblandning av biodrivmedel, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa krav på erbjudande om klimatkompensation som ett tillägg vid biljettköp och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att driva på för ökad takt i implementeringen av Single European Sky och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta en aktiv roll för att driva på för en omförhandling av Chicagokonventionen, i syfte att sluta en global överenskommelse om en nationell minimiskatt på flygbränsle, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kraftfullt driva på inom IMO för en kostnadseffektiv minskning av den internationella sjöfartens klimatpåverkan och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att undersöka möjligheten att inkludera batteridrivna fartyg och elhybrider i nedsättningen av energiskatt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheter att attrahera energiintensiv industri och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att driva på för en harmonisering av kompensationen för indirekta effekter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inrätta en nationell bioekonomistrategi i syfte att skapa långsiktiga spelregler för de gröna näringarna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att verka för förutsebara regler för förnybara bränslen på EU-nivå och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att driva på för att avskaffa handelshinder gentemot länder som vidtar åtgärder som sänker växthusgasutsläppen, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att driva på för att det gröna frihandelsavtalet ska bli så omfattande som möjligt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att verka för en sammanlänkning av EU ETS med andra länders och regioners system för handel med utsläppsrätter och tillkännager detta för regeringen. Jordens klimat är ett komplext system. Människan har försökt utveckla metoder för att förutspå väder och vind. Tack vare modern vetenskap, där har stått för viktiga bidrag, förstår vi dock klimatsystemet bättre än vi gjort . Kunskap ger oss makt, men den förpliktigar också. Vi vet nu att mänsklig aktivitet under det senaste århundradet har fått medeltemperaturen att stiga snabbare . Forskarna räknar med att medeltemperaturen har ökat med över en grad . kan vi se tecken på att klimatförändringarna är här. Allt fler extremväder har drabbat oss, i form av översvämningar, torka och smältande polarisar. Ekosystem sätts ur balans och konsekvenserna blir katastrofala. Klimatutmaningen är global. Det innebär att vi i måste möta den på både ett internationellt och ett nationellt plan. Efter fleråriga förhandlingar är det mycket glädjande att världens länder enades om ett klimatavtal i . Genom avtalet har länderna förbundit sig till att hålla den globala ökningen av medeltemperaturen väl under två grader och göra ansträngningar för att den inte ska överstiga en och en halv grad. Den breda uppslutningen bakom är mycket glädjande, eftersom den signalerar att klimatutmaningen tas på allvar och att världens länder känner gemensamt ansvar för att hejda klimatförändringarna. Men det är bråttom. Ett gott internationellt samarbete är avgörande för att vi ska kunna ta oss framåt. De nationella åtaganden som kommunicerats är långt ifrån tillräckliga för att nå tvågradersmålet och än mindre målet på en och en halv grad. EU står för av de globala utsläppen medan står för cirka en promille av de globala utsläppen. Det kanske viktigaste verktyget för att minska utsläppen av växthusgaser inom EU är utsläppshandelssystemet (EU ETS). Systemet täcker av EU:s utsläpp av växthusgaser. Inom systemet sätts ett utsläppstak, som minskas . Företag tilldelas eller köper rätten att släppa ut. För den icke-handlande sektorn har EU satt ett mål om att minska utsläppen jämfört med . har ålagts ett mål om inom ramen för EU:s bördefördelning. Men även om EU nådde netto-noll utsläpp så skulle det inte räcka för att stoppa klimatförändringarna. Nyckeln till ett framgångsrikt klimatarbete ligger i att ställa sig frågan hur vi i och EU kan göra vårt, som vi möjliggör för och driver på övriga världen att göra sitt. På det nationella planet är det betydelsefullt att och sex andra riksdagspartier enats om målet att ska ha noll nettoutsläpp av växthusgaser . Grunden för överenskommelsen lades i Miljömålsberedningen och antogs sedan i genom det förstärkta klimatpolitiska ramverket. Överenskommelsen innebär att det finns en bred samsyn kring de klimatutmaningar vi står inför, och den skapar därmed förutsättningar för en långsiktig miljö- och klimatpolitik. Därför är det viktigt att överenskommelsen vårdas. Hur kan bäst vara ett grönt föredöme? Tack vare enigheten bakom de klimatpolitiska målen har vi nu möjlighet att lämna överbudspolitiken bakom oss. I stället faller ljuset på frågan om hur vi ska nå våra egna mycket ambitiösa mål. Det är här som nyckeln till verkligt grönt ledarskap finns, och det är också här som skiljelinjen går i svensk klimatpolitik. För att leverera en klimatpolitik som är på riktigt och säkerställer roll som grönt föregångsland krävs förmågan att hålla två tankar i huvudet . Det räcker inte att sänka de svenska utsläppen för att andra länder ska vilja följa efter oss. Vi måste också visa att det går att bryta länken mellan tillväxt och ökade utsläpp. Den länken bröts under Alliansens tid vid makten. Under alliansregeringen sänktes utsläppen i med medan BNP ökade med . Det är ett trendbrott som kan inspirera andra att följa efter. ökade de svenska utsläppen av växthusgaser, enligt . data, som dock inte inkluderar utrikes transporter, visar på en viss minskning av utsläppen , . Självklart påverkas utsläppsnivåerna av den starka högkonjunktur som just nu råder. De svenska utsläppen sjönk dramatiskt i samband med den globala finanskrisen och stiger de på motsvarande vis i takt med högkonjunkturen. Men det är just det som är problematiskt. 2010, när ekonomin började återhämta sig efter den stora nedgången, minskade utsläppen som ekonomin växte. Nyckeln till en verkligt framgångsrik klimatpolitik ligger i att kunna sänka utsläppen även under en stark högkonjunktur. Vi kommer aldrig att kunna inspirera länder som , och om vi inte kan visa dem att det går att sänka utsläppen som allt fler får möjligheten att förverkliga sina drömmar. Även om konjunkturläget påverkar utsläppen, är det alltså uppenbart att utvecklingen går åt fel håll. har en omfattande basindustri med gruvnäring, stålindustri, cementproduktion, kemiindustri samt massa- och pappersindustri. Industrin har kommit långt från klimatsynpunkt och är ett globalt föredöme. Med det sagt, är det dock just basindustrin som, tillsammans med transporterna, står för de största utsläppen i . Därför är det framför allt dessa båda sektorer som vi måste fokusera de politiska resurserna på om vi ska nå de svenska klimatmålen. Att ligger långt fram i omställningen synliggörs av att inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) så är det endast som har lägre utsläpp per capita än vad har. Det är relativt sett mycket kostsamt att sänka utsläppen i ; vi har redan plockat många lågt hängande frukterna och vårt elsystem är i stort sett koldioxidfritt. För svensk räkning betyder detta i praktiken att de stora utsläppsminskningar som finns kvar att göra blir beroende av tekniksprång. har som högteknologisk nation goda förutsättningar att bidra till detta. Tekniska framgångar och metodutveckling kan bli till viktiga exportprodukter som kan hjälpa andra länder till en snabbare omställning. En politisk åtgärd är enbart verkningsfull om den genererar extra nytta utöver vad som hade skett om åtgärden inte vidtagits, det vill säga additionell nytta. Därför är det den additionella nyttan som ska eftersträvas. Att från politikens sida lägga pengar på och ta åt sig äran för åtgärder som hade vidtagits oberoende av politiska satsningar är inte ansvarsfullt. lyfter fram flera sådana exempel i regeringens klimatbudget. Om ladda hemma-stödet skriver man exempelvis att det riskerar att bli ett stöd för en åtgärd som hushållen ändå skulle göra. Stödet förväntas alltså inte generera någon additionell nytta. En annan mycket viktig aspekt att ta hänsyn till i bedömningen av klimatnytta är risken för koldioxidläckage. Så fort vi genomför åtgärder i för att sänka utsläppen finns en risk att den utsläppsgenererande aktiviteten flyttar till ett annat land. Det kan till och med leda till större utsläpp, globalt sett, om varor i stället produceras i länder med högre utsläpp. Regeringens klimatpolitik riskerar att bidra till att flytta utsläppen utomlands som de samhällsekonomiska konsekvenserna för är negativa. Skatt på internationella flyg är ett exempel – det skapar drivkrafter för resenärer att flyga från våra grannländer. Utgångspunkterna för klimatpolitik, och för vår politik i stort, är att kostnadseffektivitet måste stå i centrum. med Alliansen vid makten redovisade vi alltid sysselsättningseffekter av arbetsmarknads- och skattepolitiken, något som nuvarande regering slutat med. Nuvarande regering redovisar heller inte hur stora utsläppsminskningar som klimatpolitiken förväntas ge upphov till. Detta beror delvis på att de rödgröna partierna inte vill prata kostnadseffektivitet, men också på att det inte finns några allmänt vedertagna beräkningskonventioner för hur klimatnytta ska bedömas. Att sådana saknas får konsekvensen att symbolpolitik allt för ofta tillåts övertrumfa åtgärder som på allvar skulle kunna sänka utsläppen i både och världen. Ett viktigt förslag för att ha ordning och reda i klimatpolitiken är att beräkningskonventioner tas fram för att bedöma klimatnyttan med alla förslag. I miljö- och klimatarbetet, liksom i vår politik i övrigt, tar vi vår utgångspunkt i människan. Kunniga konsumenter med mer pengar kvar i plånboken kan göra stor skillnad för miljön och klimatet genom att använda sin konsumentmakt. Från politiskt håll bör vi stärka konsumenterna, dels genom skattelättnader som skapar större ekonomiskt utrymme och större möjligheter att göra medvetna val, och dels genom krav på information om produkters miljö- och klimatpåverkan. För att kunna göra rätt val behöver det bli lättare att få kunskap om produkters miljö- och klimatpåverkan. Livscykelanalyser har blivit kraftfulla verktyg för att ge en helhetsbild av den miljöpåverkan som en produkt har under hela sin livslängd. I en sådan analys ingår en bedömning av den miljöpåverkan som sker i samband med bland annat råvaruuttag, tillverkningsprocess och avfallshantering kopplat till produkten. Genom livscykelanalyser kan vi få en mer rättvisande bild av olika produkters miljöpåverkan, exempelvis elbilar och bensinbilar, och bättre möjligheter att jämföra dem med varandra. Dessutom ger livscykelanalyser producenter möjlighet att rikta sina miljöinsatser mot de områden där deras produkter har som störst negativ miljöpåverkan. har analys av byggnaders miljö- och klimatpåverkan främst fokuserat på driften av dessa. Men en väsentlig del av påverkan sker redan när husen byggs. Denna påverkan bör i högre grad synliggöras genom livscykelanalys. Den kan dels omfatta olika byggmaterial, dels olika metoder för om- och nybyggnation. För en effektiv livscykelanalys är det också avgörande att den genomförs på ett grundligt och transparent sätt. Den färdiga analysen bör vara lättillgänglig, och den kan därmed komma att utgöra en grund för olika aktörer inom byggsektorn att dela ”best practice”. Genom att integrera livscykelanalyser i sitt arbetssätt kan byggsektorn bidra till minskad klimatpåverkan. Det är särskilt viktigt med tanke på det stora behovet av bostäder som finns i . Användningen av livscykelanalys i samband med om- och nybyggnationer bör därför öka. Bilen är, efter bostaden, många hushålls största investering. Många vill vara med och bidra till ett bättre klimat genom att köpa en miljövänlig bil. Men då måste man också kunna känna sig trygg med att köpet verkligen är miljövänligt. ställs krav på information om bilars bränsleförbrukning och koldioxidutsläpp vid försäljning och marknadsföring. Dessutom måste information lämnas gällande producentansvar och hur bilen återvinns. Men det är inte bara dessa faktorer som avgör hur miljövänlig en bil är. För att få en rättvisande bild behöver vi veta hur bilen och dess delar har producerats, hur mycket energi som har gått åt i produktionen och varifrån den energin har kommit. Det spelar exempelvis stor roll om elbilens batteri har tillverkats med vattenkraft eller med kolkraft. bör man kunna få upplysning om förhållandena vid utvinning av de råvaror som krävs för biltillverkningen. Därför föreslår vi utökade krav på redovisningen av bilars totala klimat- och miljöpåverkan. Frågan bör framför allt drivas på EU-nivå där andra regelverk gällande konsumentinformation vid bilköp finns. Offentlig upphandling är ett kraftfullt verktyg för förändring. Tack vare stora och långsiktiga inköp kan det offentliga, om rätt krav ställs, bidra med efterfrågan på klimatsmarta produkter och tjänster och styra konsumtionen i en mer hållbar riktning. Med den nya lagen om offentlig upphandling finns tydligare utrymme att ställa krav på miljöhänsyn. Bland annat finns möjlighet att värdera ett anbud utifrån livscykelanalys. Det är bra, eftersom det offentliga bör sträva efter att agera klimatsmart i möjligaste mån. kräver upphandling ofta tid och resurser. Därför bör få i uppdrag att särskilt sprida kunskap om möjligheten att inkludera livscykelanalys som en bedömningsfaktor vid värderingen av olika anbud, samt på vilket sätt detta kan ske i praktiken. Svensk industri står för cirka en tredjedel av totala utsläpp av växthusgaser, och det är framför allt basindustrin som står för denna tredjedel. Med basindustri avses energiintensiva industrier vars produkter säljs till tillverkningsindustrier som ytterligare förädlar råvarorna. De industrier som släpper ut mest koldioxid är stål, cement och petroleumraffinaderier. Tillsammans står de för av världens totala koldioxidutsläpp. I handlar det i första hand om ett fåtal fabriker med mycket höga punktutsläpp: i och , Cementa på , och i samt raffinaderierna i och . Gemensamt för industrierna är att utsläppen är processrelaterade och att produkterna handlas globalt. Det senare är också anledningen till att dessa industrier, liksom all annan industriverksamhet, mer eller mindre helt befriats från koldioxidbeskattning. Visserligen omfattas utsläppen av EU:s handel med utsläppsrätter (ETS), men de sektorer inom utsläppshandeln som är globalt handlade och därmed är utsatta för en risk för koldioxidläckage har fri tilldelning av utsläppsrätter. Det är problematiskt att ensidigt öka kostnaden för att släppa ut koldioxid, då det direkt skulle slå mot den svenska – och förhållandevis miljövänliga – produktionens konkurrenskraft. Konsekvensen skulle bli minskad svensk export och riskerar den svenska produktionen att konkurreras ut till förmån för produktion i andra länder. Eftersom redan har världens kanske tuffaste klimatkrav så innebär detta också att produktionen förläggs till länder och regioner med mindre stränga krav. Med stor sannolikhet skulle följden bli ökade utsläpp globalt. Stål, cement och de många produkter som kommer från raffinaderier, exempelvis asfalt och plast, är svåra att vara utan i vårt moderna samhälle. Det är inte sannolikt att dessa varor kommer sluta konsumeras, tvärtom tyder allt på att efterfrågan på många av materialen kommer att öka. Alternativ finns i vissa fall, men de är inte fullt utvecklade – till exempel står bioplast enbart för en procent av världsmarknaden. Även med en exceptionell tillväxttakt kommer fossila plaster fortfarande att utgöra merparten av konsumtionen. Byggsektorn, som använder den största mängden cement, kan bygga mer i trä och återvinningen av stål kan öka, men behoven av materialen kommer fortsatt att vara stora. Vill man till exempel bygga ny infrastruktur behövs både stål och betong, vill man bygga nya elbilar behövs stål till karosser och chassin. För att reducera basindustrins utsläpp till noll krävs omfattande insatser längs hela kedjan. Det är än så länge omöjligt att göra stål utan att generera betydande koldioxidutsläpp. Det pågår dock projekt med syfte att eliminera stålindustrins processutsläpp genom att använda vätgas i produktionen. Om vätgasdriven produktion blev möjlig, skulle det innebära en stor minskning av de svenska utsläppen, eftersom enbart står för av totala utsläpp. Det är dock inte all produktion som kan göras helt utsläppsfri. Ett sådant exempel är produktionen av cement. När det gäller cement och raffinaderier är Carbon Capture and Storage (CCS) samt Carbon Capture and Utitlization (CCU), där koldioxid fångas in för att lagras respektive användas, de mest realistiska lösningarna för att minska koldioxidutsläppen till atmosfären. FN:s klimatpanels (IPCC) kalkyler bygger på att CCS blir en gångbar lösning. Utöver CCS och CCU förväntas även kombinationen av bioenergi och CCS (BECCS) bli ett viktigt verktyg. Biomassa som förbränns för energiändamål kan i princip betraktas som koldioxidneutral, eftersom det kol som frigörs till atmosfären vid förbränning har tagits upp från luften och i motsvarande mån minskat koncentrationen av koldioxid. Om koldioxiden från exempelvis kraftproduktionen i sin tur fixeras och lagras via CCS-teknik kan man under vissa förutsättningar räkna med att mer kol försvinner från atmosfären än vad som tillförs. Basindustrin är en storkonsument av el. Det är inte ett direkt problem eftersom svensk elproduktion i princip är fossilfri, men många av de potentiellt fossilfria teknikerna för basindustrin innebär elektrifiering. Därför kommer tillgången till billig el att vara avgörande för basindustrins omställning. Om detta dessutom ska ske som fordonsflottan elektrifieras i högre grad kan den svenska elproduktionen, och inte minst effekten i det svenska elnätet, stöta på problem. Slutligen är transporterna till och från basindustrin behäftade med utsläpp då en stor del går på lastbil . Här finns behov av smarta logistiklösningar som flyttar över större flöden till eldriven transport och till miljövänliga transporter till sjöss. Redan i budgeten anslog för en riktad CCS-satsning. Vi bedömer att det krävs en större och breddad satsning på olika tekniker som på ett avsevärt sätt kan minska utsläppen från svensk basindustri. Vi vill därför skattemässigt gynna minskningar i koldioxidutsläpp genom användning av CCS, CCU eller annan teknik. En reduktion av bolagsskatten, för företag som bedriver industriell verksamhet och omfattas av EU:s utsläppshandelssystem, kan öka drivkrafterna och minska riskerna. Investeringarna kan bidra till tekniksprång som vi sedan kan exportera för att generera global klimatnytta. Vi vill därför utreda ett skatteavdrag (skattereduktion) på bolagsskatten. Avdragets storlek bör vara relaterat till storleken på utsläppsminskningarna som åstadkommits genom investeringarna. Stödet blir därmed betydligt mer resultatorienterat än regeringens Industrikliv och tydligt knutet till storleken på utsläppsminskningarna. Den närmare utformningen måste utredas, men en möjlig förebild finns i för företag som investerar i grön teknik (med inriktning på energi) som minskar utsläppen. Många företag vittnar om långa handläggningstider för tillstånd till verksamheter som skulle kunna skapa klimatnytta. I stället för att mötas av hinder borde de uppmuntras. För verksamheter som väljer att investera i miljöförbättrande åtgärder bör processen därför förenklas och påskyndas. Exempelvis bör åtgärder som syftar till att minska utsläpp, eller tillstånd för att starta upp test- eller provverksamhet genomgå en snabbare prövning. Byråkrati och långa handläggningstider får helt enkelt inte begränsa företag som vill ta ett utökat miljöansvar. präglades svensk innovationspolitik av nära samverkan mellan stat och industri. Genom olika industriforskningsinstitut finansierade staten i princip hälften av den tillämpade forskningen och utvecklingen för industrierna. Det fanns stora förväntningar på den här modellen, men den var inte långsiktigt hållbar för . Eftersom i alla fall basindustrin till sin karaktär var lågteknologisk ägnades mycket tid åt att förfina och utveckla redan befintliga processer och jaga marginaler i stället för att satsa på banbrytande forskning och innovation som öppnade upp nya marknader. lades forskningspolitiken om. Det i kombination med stora reformer av universiteten och deras forskningsprocess innebar sammantaget en radikal omläggning av förutsättningarna för innovation i basindustrin.