mot · H602757 · 2018-11-23 00:00:00 — En svensk utvecklingspolitik för rättvisa, jämställdhet och hållbar utveckling 2 Förslag till riksdagsbeslut 3.1 En orättvis värld 3.2 Utvecklings- och biståndspolitik 4 Demokrati och mänskliga rättigheter 5 En feministisk utvecklingspolitik 7 Hbtq-frågor i utvecklingspolitiken 8 Folkrörelsernas roll i utvecklingspolitiken 9 Fackliga rättigheter i utvecklingspolitiken 10 PGU – politik för global utveckling 12 En utvecklingspolitik för rättvisa, jämställdhet och hållbar utveckling 12.4 Skatteflykt och skatteundandragande 12.5 Vatten och sanitet 12.7 Handel och företags ansvar 13 En biståndspolitik för rättvisa, jämställdhet och hållbar utveckling 13.1 En feministisk biståndspolitik 13.3 Rätten till utbildning 13.6 Öka biståndets förutsägbarhet 13.8 Det multilaterala biståndet 2 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att jämställdhetsperspektivet måste omsättas i praktiken genom hela den svenska utvecklingspolitiken och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på åtgärder utifrån Sidas kartläggning av myndighetens arbete med barnrättsperspektivet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN bör verka för att stärka barnrättsperspektivet inom det humanitära biståndet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag på hur stödet till hbtq-organisationer i mottagarländerna kan förstärkas och göras mer flexibelt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör utreda effekterna av kraven på egeninsatser inom biståndet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att Global får ett tydligt stöd och tillräcklig finansiering och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med tydliga förslag på hur man ska hantera de hinder för utveckling som beskrivs i skrivelsen Politiken för global utveckling i genomförandet av Agenda 2030 och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att måste koppla allt bistånds- och utvecklingsarbete till uppfyllandet av Agenda 2030 och politik för global utveckling och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör slå fast att aldrig som enskilt land eller som medlem i EU ska medverka till att bistånd används för att stoppa människor på flykt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör avstå från vapenexport i sitt exportfrämjande arbete och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att , som enskilt land såväl som medlem i EU och FN, inom IMF och bör verka för att privatisering av vattenresurser stoppas, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att arbete med vatten och sanitet behöver fokusera på att långsiktigt stärka och bygga nationella system och institutioner som kan tillhandahålla hållbara vatten- och sanitetstjänster och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att aktivt bör verka för att EU och dess medlemsländer tar fram en tydlig färdplan för hur de ska nå sina biståndsmål och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för en ökad samstämmighet och effektivitet i EU:s utvecklingspolitik och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om ökad insyn i den verksamhet som () och () bedriver och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med mer konkreta förslag på hur svenskt exportfrämjande ska bli samstämmigt med politiken för global utveckling och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag utifrån Statskontorets rapport vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter – utmaningar i statens arbete och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska verka för att de fattigaste länderna får totala och villkorslösa skuldavskrivningar, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör driva på för en global skuldrevision enligt norsk modell för att undersöka vilka fordringar som är legitima och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som i EU och FN bör agera för att uppmärksamma frågan om den växande skuldbördan och ta fram en strategi för att förebygga kommande skuldkriser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för en fortsatt revidering av röstfördelningen i IMF:s och högsta beslutande organ, guvernörsstyrelsen, för att öka utvecklingsländernas inflytande och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i IMF och bör verka för en reformering av institutionernas makroekonomiska krav för att öka möjligheterna för låntagare att själva utforma sin ekonomiska politik och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att IMF:s och verksamhet anpassas till Agenda 2030 och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska verka för att allt utvecklingsbistånd ska följa biståndseffektivitetsagendan, utgå från respektive mottagarlands egna behov, respektera dess suveränitet och inte förknippas med ekonomiska villkor, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör ha som mål att av biståndet ska gå till flickor och kvinnor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att EU, relevanta FN-organ, och de regionala utvecklingsbankerna förstärker sitt jämställdhetsarbete med målet att av allt utvecklingssamarbete ska gå till flickor och kvinnor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör öka andelen bistånd som avsätts för arbete med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) till av den totala biståndsbudgeten samt verka inom EU och FN för att övriga biståndsgivare följer exempel, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör öka stödet till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) i det humanitära biståndet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom utvecklingssamarbetet bör verka för inkluderande utbildning av hög kvalitet och trygga skolor för både flickor och pojkar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör säkerställa att alla aktörer som arbetar med bistånd och utvecklingssamarbete, inklusive de inom den privata sektorn, ska följa politik för global utveckling samt den svenska politikens utvecklingsmål, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att förändringarna i Dacs regelverk inte leder till en urholkning av biståndet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör följa exempel och införa ett förbud mot att bistånd, exportkrediter, investeringsstöd eller andra former av stöd till näringslivet kanaliseras via skatteparadis och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom EU bör verka för att stoppa förslaget att biståndspengar ska kunna användas till militär verksamhet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för förändringar av Dacs regelverk så att biståndet värnas och kostnader för flyktingmottagande, skuldavskrivningar och utländska studenter inte ska kunna räknas som bistånd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om hur biståndets bristande förutsägbarhet till följd av växelkursfluktuationer kan motverkas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör stärka transparensen inom biståndet inom de områden där det finns brister och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att fler länder ökar sitt kärnstöd till det multilaterala biståndet, och detta tillkännager för regeringen. vill se en rättvis och jämlik värld där alla människor har samma möjligheter och frihet att leva de liv de vill. Vi vill se en värld där alla människor kan leva i frihet från fattigdom, frihet från orättvisor, frihet från våld, frihet från rasism, frihet till våra kroppar och till vår kärlek, frihet att se våra barn växa upp i trygghet och få den kunskap och det stöd de behöver för att bli det bästa de kan. Vi vill att alla människor ska kunna ha ett arbetsliv där vi förverkligar oss själva och där vi får en god lön och pension. Varje människas frihet hänger samman med alla människors frihet, med ett samhälle som tillåter och gör den möjlig. Det är i rättvisa och jämlika samhällen människors frihet växer sig som starkast. arbetar för att skapa ett samhälle för alla – inte bara några få. 3.1 En orättvis värld Den extrema fattigdomen i världen – antalet människor som lever på mindre än per dag – har minskat dramatiskt . Dock lever fortfarande mer än halva jordens befolkning på mellan 2 och . Åtta av tio barn får vaccin mot mässling. Medellivslängden i världen har stigit till och barnadödligheten sjunkit till . Mödradödligheten har halverats till följd av en snabb utveckling , även om millenniemålet om att minska mödradödligheten med tre fjärdedelar inte har nåtts. Barnadödligheten har också halverats och minskat i alla världens regioner. rapporterar FN att andelen svältande människor av världens befolkning ökar . var första gången andelen svältande människor ökade på över . Antalet svältande började stiga . 821 miljoner människor drabbades av svält till följd av konflikter, klimatpåverkan och bristande resurser. Vår värld är trots en hel del förbättringar fortfarande präglad av djupa orättvisor. Klyftorna är stora mellan fattiga och rika länder, mellan fattiga och rika människor – även inom såväl fattiga som rika länder – samt mellan kvinnor och män. Den rikaste procenten äger redan lika mycket som de övriga , och klyftorna ökar stadigt. Oxfams , not wealth visar att av förmögenhetstillväxten gick till den rikaste procenten av världens befolkning. Den fattigaste halvan av jorden befolkning, som utgör 3,7 miljarder människor, fick ingen ökning alls. ökade antalet dollarmiljardärer snabbare än något , av dem är män. Dollarmiljardärernas förmögenhetsökning mellan uppgick till 762 miljarder USD. Den summan hade kunnat utrota den extrema fattigdomen sju gånger om. Fattigdomen, ojämlikheten och ojämställdheten får konsekvenser. Över 650 miljoner människor saknar tillgång till rent vatten. dör en kvinna till följd av komplikationer vid en graviditet. Av dessa dödsfall sker i fattiga länder. ser vi hur demokratin är på tillbakagång runt om i världen. Reaktionära, patriarkala och rasistiska strömningar, ofta med stöd av en ekonomisk elit, skördar framgångar genom att rikta udden mot de redan mest utsatta och förstöra miljön och klimatet. I behövs en kraftfull politik för jämlikhet, rättvisa och hållbar global utveckling. 3.2 Utvecklings- och biståndspolitik Det finns tillräckligt med resurser för att utrota fattigdomen och ge alla människor ett värdigt liv. I stället för en rättvis fördelning hamnar merparten av världens resurser fortfarande i den rika delen av världen och hos den rikaste delen av befolkningen. Vår värld är orättvis därför att det finns de som tjänar på orättvisorna. menar att utveckling och fattigdomsbekämpning kräver en rad åtgärder på en rad områden: skuldavskrivningar, en klimatpolitik där de rika länderna och de multinationella företagen tar sitt ansvar, ett skarpare regelverk för vapenhandel, tydligare globala regler för utländska investeringar och rättvisa handelsregler, ett stopp för skatteflykt och skatteundandragande samt en effektiv biståndspolitik som följer och slår vakt om biståndets principer. I grunden anser vi att det krävs en ny ekonomisk världsordning med en tydlig omfördelning av makt och resurser från rika länder och rika människor till fattiga länder och fattiga människor, och från män till kvinnor. Biståndspolitiken är en del av utvecklingspolitiken, en viktig komponent för att nå utvecklingsmålen och utrota fattigdomen, men långt ifrån den enda vägen. Det samlade globala biståndet uppgår till omkring 175 miljarder USD . För varje biståndskrona som går från den rika delen av världen till den fattiga går i motsatt riktning i form av skatte- och kapitalflykt. Att vända denna utveckling är en central del i arbetet med att skapa en mer jämlik värld. Utifrån det samlade biståndets relativt sett små summor är det extra viktigt att värna biståndet. Det är också centralt att den samstämmighetspolitik som slagits fast både inom den svenska utvecklingspolitiken och inom EU och FN får ett mer kraftfullt genomslag. Det är endast så vi kan nå en mer rättvis värld. När det gäller biståndet ledde finanskrisen till att världens givarländer i allt mindre utsträckning lever upp till sina biståndsåtaganden. Detta som krisen slog som hårdast mot många fattiga länder som fått det ännu svårare att på egen hand ta sig ur fattigdom. är vi långt ifrån FN:s mål om att givarländerna ska avsätta av sin BNI till bistånd. Även om det globala biståndet ökar räknat i USD så har det legat stilla på av givarländernas BNI . ser vi hur utrikespolitiken och biståndspolitiken påverkas av nationalistiska strömningar och inrikespolitiska ambitioner. Den svenska utvecklingspolitiken har förbättrats i och med regeringsskiftet . Uppdateringen av politik för global utveckling (PGU) och sammankopplingen med Agenda 2030 samt det nya policyramverket är steg i rätt riktning. Så också den feministiska utrikespolitiken som innehåller många förslag som tidigare motionerat om och drivit. Men vi vill mer än så. 4 Demokrati och mänskliga rättigheter För är demokrati och mänskliga rättigheter inte förhandlingsbara. Vi försvarar FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna där mötesfrihet, organisationsfrihet, strejkrätt, yttrandefrihet samt allmänna, fria och hemliga val framhålls som nödvändiga beståndsdelar i ett demokratiskt samhälle. Lika stor vikt läggs vid sociala framsteg och förbättrade levnadsvillkor. Det innebär att rätten till arbete, utbildning, bostad, vård, omsorg och kultur är nödvändiga för ett människovärdigt liv och ett demokratiskt samhälle. När alla människor på allvar har möjlighet att bestämma över sina egna liv kan verklig demokrati uppnås. Amnesty konstaterar i sin årsrapport om situationen för de mänskliga rättigheterna 2017/2018 att ingen av oss kan ta dessa rättigheter för givna när vi , 2018, firar 70-årsjubileet av FN:s allmänna deklaration om de mänskliga rättigheterna. Framväxten av en alltmer demoniserande politik märks världen över, med de systematiska övergreppen på rohingyer och massflykten från som ett tydligt exempel och övergrepp mot uigurer som ett annat. Krigen i och , konflikten i Sydsudan och omvärldens oförmåga att hantera dem samt ta hand om de människor som flyr från våldet beskrivs också som misslyckanden för världssamfundet. Den rika delen av världens, framför allt EU:s och , oförmåga att stå upp för flyktingars mänskliga rättigheter möter skarp kritik från Amnesty. I flera länder runt om i världen är situationen fortsatt svår när det gäller mötesfrihet och föreningsfrihet. I fortsätter de godtyckliga och hårdföra inskränkningarna i civilsamhället till följd av det misslyckade kuppförsöket 2016. behandling av individer och organisationer som uppfattas som regimkritiska är hårdare . I arresteras fredliga demonstranter, journalister och åskådare. Vissa av dem häktas godtyckligt, andra döms till böter efter orättvisa rättegångar. Även i , , , , och har folkliga protester mötts med allt från godtyckliga förbud till att bli våldsamt stoppade. I har hundratals godtyckligt arresterats och många fler möts av oproportionerligt våld. I har myndigheterna kraftigt inskränkt civilsamhällets frihet och möjligheter att kritisera regeringen, bl.a. genom att begränsa finansieringen och genom hot om långa fängelsestraff. De omfattande protesterna mot den ekonomiska situationen i möttes med kraftigt våld och enligt rapporter dödades och skadades fredliga demonstranter. Hundratals arresterades och placerades i fängelser kända för att använda tortyr. Amnesty uttrycker också fortsatt oro över hur staters fokusering på terrorbekämpning och säkerhet omdefinierar relationen mellan individers fri- och rättigheter och staters makt. De beskriver utvecklingen som ett skifte från ett synsätt där det är regeringars skyldighet att garantera medborgarnas säkerhet så att de kan åtnjuta sina rättigheter till ett synsätt där regeringar måste inskränka människors rättigheter för att kunna garantera deras säkerhet. Amnesty oroas särskilt över utvecklingen i och exemplifierar med som upphävde det långa undantagstillståndet först efter att ha inkluderat flera av delarna i undantagstillståndet i ny lagstiftning. beskriver Amnesty hur inskränkningar av mänskliga rättigheter möter motstånd runt om i världen. Inte minst de feministiska rörelser som arrangerat omfattande protester mot inskränkt aborträtt och drivit kampanjer i kölvattnet av #metoo. De omfattande demonstrationerna i som resulterade i den mångårige diktatorn fall och protester mot växande antimuslimism i är andra positiva exempel. Den mellanstatliga demokratiorganisationen har granskat den demokratiska utvecklingen i världen . De beskriver å ena sidan hur fler än nu lever i stater med fria demokratiska val, å andra sidan hur många länder brottas med stora demokratiska utmaningar och hur utvecklingen på flera sätt gått bakåt . Av IDEA:s rapport framgår att världen blivit mer och mer demokratisk och på alla områden, då mätperioden börjar, med undantag då den positiva utvecklingen brutits, även det på samtliga områden. Det handlar inte om någon kraftig tillbakagång, men ett tydligt brott med den tidigare positiva utvecklingen. De största tillbakagångarna syns inom områdena som rör det demokratiska utrymmet såsom medborgerliga fri- och rättigheter, yttrandefriheten, förenings- och demonstrationsfriheten och pressfriheten. exemplifierar tillbakagången med utvecklingen i länder som , och . har vi också sett en oroväckande utveckling i länder som , , och . I en oroande tid måste vara en konsekvent och tydlig försvarare av mänskliga rättigheter och demokrati. Dessa perspektiv måste alltid genomsyra vår utvecklingspolitik. politik för att möta denna utveckling utvecklas i motionen Demokratins krympande utrymme (2018/19:723). 5 En feministisk utvecklingspolitik Kränkningar av kvinnors rättigheter är det vanligaste och mest omfattande brottet mot de mänskliga rättigheterna. Världen över begränsas kvinnors liv av diskriminerande lagstiftningar och samhällsnormer. Könsdiskriminering är en stor orsak till fattigdom och kvinnor som oftast har det verkliga försörjningsansvaret för familjen saknar ofta de mest basala rättigheterna. Kvinnors rättigheter är en nyckel till utveckling. Att öka kvinnors möjligheter till utbildning och försörjning bidrar till att förbättra den enskilda kvinnans ställning, främja jämställdhet i stort och dessutom bidra till hela samhällets utveckling. är det viktigt att understryka att kvinnor världen över i högsta grad själva är aktörer. Det är därför avgörande att det är kvinnor i fattiga länder som sätter dagordningen för arbetet med jämställdhet i utvecklingspolitiken och att verkar för att kvinnor finns representerade och inkluderas i alla former av beslutsprocesser. Den svenska utvecklingspolitiken ska utgå från två perspektiv: fattiga människors perspektiv på utveckling och ett rättighetsperspektiv. Både fattigdom och inskränkningar av de mänskliga rättigheterna tar sig olika uttryck för flickor och kvinnor respektive pojkar och män. För att nå framgång på dessa områden behöver ett tydligt könsperspektiv inkluderas så att flickors/kvinnors och pojkars/mäns skilda villkor synliggörs och politiken utformas så att den undanröjer förtryck och diskriminering p.g.a. kön. har tidigare drivit på för att jämställdhet ska göras till ett tredje perspektiv inom ramen för den svenska globala utvecklingspolitiken och välkomnar därför att regeringen infört jämställdhet som ett av tre tematiska perspektiv i policyramverket för utvecklingssamarbetet. Det räcker dock inte att stanna vid ett formulerat perspektiv. Perspektivet behöver omsättas i praktiken, och längre ned i denna motion återkommer vi med konkreta förslag om hur det ska göras inom biståndspolitiken. Jämställdhetsperspektivet måste omsättas i praktiken genom hela den svenska utvecklingspolitiken. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Barn utgör en tredjedel av världens befolkning och närmare hälften av befolkningen i de minst utvecklade länderna. Barns rättigheter kränks systematiskt världen över och barn utestängs från inflytande. dör ett barn till följd av våld. Omkring 50 000 flickor gifts bort och fler än 30 miljoner barn befinner sig på flykt. Ett samhälle som kränker barns rättigheter och som inte ser barn som viktiga aktörer fortsätter att vara ett samhälle som lägger grunden för framtida fattigdom, ojämlikhet mellan flickor/kvinnor och pojkar/män och bristande respekt för de mänskliga rättigheterna. har, som det första landet i världen att förbjuda barnaga och som en av initiativtagarna bakom , en viktig roll i arbetet för alla barns rättigheter. För är det därför självklart att se arbetet för barns rättigheter som en central del i vårt arbete för jämställdhet, demokrati och fattigdomsbekämpning. De globala utvecklingsmålen, som antogs , har stort fokus på barn och unga. 19 av 169 delmål nämner barn uttryckligen, och inom ramen för målen åtar sig världens länder att arbeta mot våld mot barn, för att stoppa barnäktenskap, barnarbete och andra skadliga sedvänjor, se till att alla barn får tillgång till utbildning och att de ska kunna känna sig trygga i skolan. har drivit frågan att ett barnrättsperspektiv ska införas i de för utvecklingspolitiken styrande policydokumenten och att regeringen ska se till att barnkonsekvensanalyser alltid genomförs vid svenska biståndsprojekt. Något som även påpekats av . Det är därför glädjande att barnrättsperspektivet numera finns med i policyramverket och att Sida 2016 fick i uppdrag av regeringen att kartlägga hur de arbetar med barnrättsperspektivet. Kartläggningen som presenterades visar på en hel del brister och presenterar flera förslag på åtgärder. har några tydliga åtgärder inte presenterats av regeringen. vill se att regeringen nu agerar för att säkerställa att barnrättsperspektivet stärks i det svenska utvecklingssamarbetet och att visionerna i biståndsramverket efterlevs. Regeringen bör återkomma med förslag på åtgärder utifrån Sidas kartläggning av myndighetens arbete med barnrättsperspektivet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. är central för arbetet med barns rättigheter. välkomnar att inkorporeras i svensk lag . ställer inte bara krav på hur vi agerar i .