mot · H602723 · 2018-11-23 00:00:00 — 2 Förslag till riksdagsbeslut 3.2 Rätten att organisera sig 3.3 Det krympande utrymmet för civilsamhällesorganisationer 4 Särskilt utsatta rörelser 4.3 Miljö- och markaktivister 4.5 Media och journalister 4.6 Forskare och akademiker 2 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som inom EU och FN bör verka för att värna det demokratiska utrymmet och civilsamhällets roll och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att ska ges möjlighet att utfärda sanktioner mot de stater som bryter mot kärnkonventioner, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska verka för ett tydligt stöd till och handlingsfrihet för kvinnorörelser runt om i världen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska verka för att värna miljö- och markaktivisters handlingsfrihet runt om i världen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska verka för att värna hbtq-organisationers handlingsfrihet runt om i världen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska verka för att pressfriheten och fria mediers handlingsfrihet värnas runt om i världen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska verka för att värna akademikers och forskares handlingsfrihet runt om i världen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på hur civilsamhällets krympande utrymme ska återspeglas i hela utrikespolitiken och integreras i PGU och Agenda 2030 och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör utveckla och förtydliga utrikesmyndigheternas uppdrag att verka för civilsamhällets demokratiska utrymme och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att etablera en funktion, som inte begränsas till utvecklingssamarbetet, för vägledning och kunskap för svenska företag som vill motverka det krympande demokratiska utrymmet, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag på bindande riktlinjer för företagens ansvar och mänskliga rättigheter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör revidera handlingsplan för företagande och mänskliga rättigheter så att den tar itu med civilsamhällets krympande utrymme, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör säkerställa att svenska officiella delegationer träffar, synliggör och skapar utrymme för civilsamhällets aktörer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör integrera analys av civilsamhällets villkor och förslag för att främja civilsamhällets demokratiska utrymme i samtliga strategier som rör utvecklingssamarbetet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör utarbeta en strategi för att öka samverkan med likasinnade stater i syfte att värna det demokratiska utrymmet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för effektiv finansiering till civilsamhället i multilaterala organisationer och i den internationella givarsamordningen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om hur mänskliga rättigheter i arbetslivet och Decent Work-agendan tydligare kan prioriteras i svenskt utvecklingssamarbete och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen aktivt bör driva frågan om civilsamhällets krympande utrymme inom EU och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka aktivt för ett starkt stöd till civilsamhället i EU:s nästa långtidsbudget och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att EU ska ställa tydliga krav på ratificering av åtta kärnkonventioner vid förhandlingar om associationsavtal och andra former av handelsavtal och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen aktivt bör driva frågan om civilsamhällets krympande utrymme inom och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att stärka civilsamhällets roll inom och insyn i FN-systemet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen alltid bör inkludera en bred representation av civilsamhället i delegationer till internationella möten och stå upp för civilsamhällets rätt att delta och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör ställa krav på och stödja FN:s representanter i att försvara civilsamhällets demokratiska utrymme och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen i alla lägen ska verka kraftfullt för samvetsfångars intressen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen i en skrivelse till bör redogöra för vilka metoder som används och insatser som görs för att få samvetsfångar frisläppta och tillkännager detta för regeringen. utrikespolitik strävar mot att skapa en rättvisare och jämlikare värld. Genom en rättvis global världsordning vill vi jämna ut klyftorna mellan fattiga och rika länder, mellan fattiga och rika människor och mellan kvinnor och män. För detta krävs en kraftfull och samstämmig utvecklingspolitik som fördelar världens resurser rättvist och jämlikt, en demokratisk värld och fullständig respekt för internationell rätt och mänskliga rättigheter. Demokrati och mänskliga rättigheter fungerar som skydd för de människor som är mest utsatta för företags och staters ekonomiska och politiska intressen, då de är en grund för att skapa en möjlighet för människor att påverka sina levnadsvillkor och skapar en jämlikare maktfördelning. För är demokrati och mänskliga rättigheter inte förhandlingsbara. Vi försvarar FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna där mötesfrihet, organisationsfrihet, strejkrätt, yttrandefrihet samt allmänna, fria och hemliga val framhålls som nödvändiga beståndsdelar i ett demokratiskt samhälle. Lika stor vikt lägger vi på sociala framsteg och förbättrade levnadsvillkor. Det innebär att rätten till arbete, utbildning, bostad, vård, omsorg och kultur är nödvändig för ett människovärdigt liv och ett demokratiskt samhälle. När alla människor har möjlighet att bestämma över sina egna liv kan vi säga att demokrati har uppnåtts. Civilsamhället har en central roll i att nå den vision har för en bättre värld. Därför är värnandet av det demokratiska utrymmet och civilsamhällets utrymme prioriterade frågor för . Både i den internationella och i den svenska debatten används ofta begreppen ”shrinking space” eller ”civic space” för att beskriva civilsamhällets krympande utrymme. Vi har valt att använda begreppet ”demokratins utrymme” för att bredda området något. På så vis adresserar vi områden som oftast anses ligga utanför civilsamhällets sfär men har stor inverkan på det och där vi ser en liknande utveckling. Samtliga utmaningar som demokratin står inför låter sig givetvis inte beskrivas i en riksdagsmotion. Vi har därför valt att lyfta upp några av dem som vi ser som särskilt viktiga att belysa. Civilsamhället har en central roll i demokratiska system och för den demokratiska utvecklingen. Det fungerar som både vakthund och visselblåsare när övergrepp har begåtts, rättigheter kränkts eller utvecklingen är på väg att gå åt fel håll, som ansvarsutkrävare för utlovade reformer och beslut, men också som informationskälla för såväl befolkningen inom ett land som omvärlden. I vissa fall erbjuder civilsamhället tjänster och funktioner som staten inte klarar av att leverera. Det är också i civilsamhället som människor går samman och gemensamt kräver förändring, att få sina rättigheter tillgodosedda och sina livsvillkor förbättrade. Civilsamhället utgör därmed en helt central motvikt till mäktiga politiska och ekonomiska intressen och är en viktig arena för att utjämna ojämlikheter och orättvisor världen över. Inom civilsamhället ryms även reaktionära, konservativa och antidemokratiska rörelser vars verksamhet inte bidrar till förändring i positiv riktning. Vår övertygelse är dock att en politik som verkar för att stärka det demokratiska utrymmet, med utgångspunkt i de mänskliga rättigheterna, kommer att bidra till en positiv utveckling där civilsamhället kan vara en drivande kraft. demokratiska utveckling, framväxten av vårt välfärdssystem och vår position som ett av världens bästa länder att leva i kan vi till stor del tacka civilsamhället och folkrörelserna för. Vi har en tradition av att värna civilsamhället och lyfta det i internationella sammanhang. I dessa tider behövs den rösten mer . bör som enskilt land såväl som inom EU och FN verka för att värna det demokratiska utrymmet och civilsamhällets roll. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 3.2 Rätten att organisera sig Civilsamhällets rätt att verka fritt och självständigt har stöd i flera artiklar i FN:s allmänna förklaring om mänskliga rättigheter. Artikel 20 som specifikt behandlar mötes och föreningsfrihet är tydligast. Yttrandefrihet, religions och övertygelsefrihet samt rätten att ansluta sig till fackförening är andra fri- och rättigheter som stöder rätten att organisera sig och mötas. Vikten av dessa rättigheter betonas ytterligare i konventionerna som rör medborgerliga och politiska rättigheter, diskriminering av kvinnor, rasdiskriminering och barns rättigheter. Stater och andra aktörer måste respektera dessa rättigheter. Stater är dessutom skyldiga att aktivt försvara och främja mänskliga rättigheter när de hotas eller kränks, oavsett om det är av individer, extremistgrupper, privata företag, auktoritära religiösa ledare, andra civilsamhällesaktörer eller myndigheter. Stater får inte, genom lagar eller regleringar, försvåra för människor att mötas och organisera sig. Föreningsfriheten omfattar även rätten att söka, få och använda resurser för sin verksamhet. Stater måste, enligt internationell rätt, tillåta organisationer att söka sådana resurser också från utlandet. Civilsamhällesorganisationer ska heller inte särbehandlas negativt jämfört med exempelvis företag. 3.3 Det krympande utrymmet för civilsamhällesorganisationer tillbaka har regimer på flera håll i världen börjat begränsa det demokratiska utrymmet, och särskilt civilsamhällets utrymme, både genom att inskränka möjligheterna att finansiera sin verksamhet och genom hot, våld och begränsningar av grundläggande fri- och rättigheter. antog över 60 länder snarlika varianter av lagar som på olika sätt försvårar eller förhindrar organisationers möjligheter att ta emot internationellt stöd. Omfattningen är mycket oroväckande, men också att stater verkar inspireras av varandra och ibland även samarbeta i försöken att tysta obekväma röster. Enligt det internationella var 2017 det som den demokratiska utvecklingen gick bakåt i fler länder än den gick framåt i. Utrymmet för civilsamhället beskärs allt hårdare i allt fler länder. Civicus bedömer utrymmet för civilsamhället i alla FN:s medlemsstater och placerar dem i kategorier från ”stängt” till ”öppet”. Deras sammanställning visar att av världens befolkning lever i vad de kallar öppna samhällen, medan lever i länder där utrymmet för civilsamhället är helt stängt eller utsatt för kraftiga inskränkningar. Inskränkningarna av civilsamhällets utrymme kommer framför allt från stater, i andra hand från företag och i tredje hand från extremistgrupper, enligt Civicus. Motiveringarna bakom det krympande utrymmet varierar. Vanligast är att hänvisa till nationell säkerhet, suveränitet eller kriminalitet. Även ägandeskap över sin egen nationella utveckling och ett ifrågasättande av organisationers legitimitet och förankring i lokalsamhället är vanliga förklaringar. Enligt organisationen mördades 317 människorättsförsvarare i 27 länder . 209 av dem var människor som försvarade naturresurser, markrättigheter eller urfolks rättigheter. I nästan samtliga fall hade aktivisterna mottagit minst ett dödshot innan de mördades. Defenders kartläggning visar att fabricerade brottsanklagelser mot människorättsförsvarare och miljöförsvarare är bland de vanligaste strategierna för att tysta aktivister och inskränka det demokratiska utrymmet. På så vis utsätts civilsamhällesorganisationer för smutskastning och misstänkliggöranden vilket leder till att stödet från lokalsamhället och internationella aktörer minskar. Även på nätet tystas civilsamhällesorganisationer. I rapporten on the Net 2017 beskriver hur regeringar i större utsträckning än tidigare manipulerar information på sociala medier. Mobil och internettjänster begränsades av ett rekordstort antal regeringar av politiska skäl eller säkerhetsskäl. Begränsningarna skedde framför allt i områden bebodda av etniska och religiösa minoriteter. Enligt rapporten var 2017 det som friheten på nätet minskade. pekar på en negativ trend för religions och övertygelsefriheten. Deras senaste årliga rapport täcker 2015 och visar att antalet länder med restriktioner och/eller förekomst av våld mot denna sorts organisationer ökar. I av de 198 länder som studerats, som samlar tre fjärdedelar av jordens befolkning, finns svåra eller mycket svåra restriktioner. Den största ökningen av trakasserier och våldsanvändande kopplat till religion eller övertygelse skedde i . är läget värst i och , följt av . Ett annat sätt för stater att kontrollera civilsamhället är genom s.k. Gongos (government-operated non-governmental organization). Dessa organisationer fungerar som regeringarnas förlängda arm in i civilsamhället och konkurrerar ut andra fria och kritiska organisationer. fungerar de som falskt bevis för att regeringen tillåter organisering och att det finns organisationer som jobbar med en specifik fråga och får statligt stöd för det. Civilsamhällets verksamhet är till stor del beroende av extern finansiering. Även om det finns organisationer som har inkomstbringande verksamhet eller stort eget kapital behöver de flesta stöd från regeringar, privatpersoner eller andra finansiärer. Att begränsa eller strypa finansieringen är därför ett effektivt sätt att tysta organisationernas kritiska röster. De vanligaste metoderna som används är att kräva regeringens godkännande för att få internationell finansiering, att märka dem som får internationell finansiering som utländska agenter eller att begränsa mängden internationell finansiering som organisationer kan få ta emot. Det finns också exempel på stater som kräver att internationell finansiering går via statligt kontrollerade organ, begränsar vilka aktiviteter som tillåts med internationell finansiering eller hindrar organisationer från att ta emot stöd från vissa givare. En del stater tillämpar terror- och penningtvättslagstiftning, lagar om kränkning och förräderi för att kriminalisera eller misstänkliggöra organisationer och hindra dem från att få internationell finansiering, beskattar intäkterna kraftigt eller ställer orimligt höga rapporteringskrav. är ett av de mest kända exemplen på stater som infört en lag om utländska agenter eller spioner. Lagen började tillämpas 2012 och säger att organisationer som får sin finansiering från utlandet ska kategoriseras som utländska spioner. 158 organisationer har fått den stämpeln och minst 30 organisationer har tvingats stänga. Benämningen ”utländsk spion” skadar organisationerna kraftigt eftersom termen är detsamma som ”förrädare”. Flera andra länder har följt exempel . 4 Särskilt utsatta rörelser Det krympande utrymmet drabbar civilsamhället i sin helhet, men vissa rörelser är mer utsatta än andra. I denna del lyfter vi upp några av dem som vi tycker är särskilt viktiga att fokusera på och som även om de inte alltid ses som en del av civilsamhället utsätts för det krympande utrymmet på samma sätt och utgör en viktig del i kampen för en mer demokratisk värld. Förtrycket varierar i olika delar av världen, det demokratiska utrymmet begränsas på olika sätt och även vilka grupper som drabbas varierar. Även om det demokratiska utrymmet är störst i , är det här vi ser den kraftigaste tillbakagången. Att få organisera sig i fria och oberoende fackföreningar är en grundläggande mänsklig rättighet. Trots det är det i många av världens länder fortfarande förknippat med stor fara. Runt om i världen avskedas, trakasseras, fängslas och t.o.m. mördas modiga kvinnor och män bara för att de valt att organisera sig på sina arbetsplatser och krävt sina grundläggande rättigheter. Att säkerställa löntagarnas rättigheter på arbetsmarknaden är också centralt för att lägga grunden för en socialt, ekonomiskt och miljömässigt hållbar utveckling. Ska fattigdomen och de ekonomiska klyftorna minska krävs fria fackföreningar som garanterar att den ekonomiska tillväxten kommer fler till del och att företagens vinster fördelas på ett mer rättvist sätt. Klyftorna mellan kvinnor och män kommer inte att kunna bekämpas om man inte säkerställer kvinnors rättigheter på arbetsmarknaden. Fackliga rättigheter är också utmanade världen över enligt världsfacket (Ituc). I sitt globala rättighetsindex som rankar situationen i 142 länder utifrån 97 internationellt erkända indikatorer beskriver de en oroväckande utveckling som en viktig orsak till att inkomstklyftorna i världen ökar. Länder som , , , och , där många svenska företag har sin produktion, ligger i listans topp. Ituc identifierar tre centrala områden i årets rapport: ett krympande demokratiskt utrymme, okontrollerat företagsinflytande och betydelsen av fungerande lagstiftning. Ituc konstaterar att grupper av löntagare exkluderas från arbetsrättslig lagstiftning i av länderna och att har brutit mot strejkrätten. inskränker rätten till kollektivavtal och 54 länder begränsar eller stryper yttrandefriheten och föreningsfriheten. Antalet länder där löntagare utsätts för fysiskt våld och hot har ökat från 59 till 65. Organisationen slår också fast att av staterna i kränker rätten till kollektivavtal och tre fjärdedelar inskränker strejkrätten. beskriver Ituc hur demokratiska regeringar kan stärka löntagares rättigheter genom lagstiftning och exemplifierar med , och som stiftat lagar för att minska lönegapet mellan män och kvinnor, ökade löner för omsorgspersonal och för att den som utsatts för våld i hemmet ska kunna få ledigt. Rättigheterna i arbetslivet regleras internationellt av de konventioner som den internationella arbetsorganisationen, , har tagit fram. har 187 medlemsländer och har som grundläggande uppdrag att åstadkomma internationella regler som hindrar att arbetstagare utnyttjas och exploateras. är unikt bland FN-organ eftersom arbetsmarknadens parter har en lika viktig roll som regeringarna i förhandlingar och diskussioner. antog deklarationen om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet och dess uppföljningsmekanism. I den fastslogs att alla medlemsländer ska respektera, främja och genomföra innehållet i de åtta kärnkonventionerna. Dessa grundläggande konventioner om mänskliga rättigheter utgör en minimistandard för arbetsvillkor i hela världen och omfattar bl.a. förbud mot slav- och tvångsarbete, den fria förenings- och förhandlingsrätten, förbud mot diskriminering i arbetslivet och avskaffande av barnarbete. Precis som övriga FN-organ förfogar inte över några sanktionsmedel gentemot stater som bryter mot konventionerna. menar att en sanktionsmöjlighet skulle sätta större kraft bakom kärnkonventioner. Regeringen bör verka för att ska ges möjlighet att utfärda sanktioner mot de stater som bryter mot kärnkonventioner. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. politik om fackliga rättigheter utvecklas i motionen Fackliga rättigheter i världen (2016/17:1195). Kränkningar av kvinnors rättigheter är det vanligaste och mest omfattande brottet mot de mänskliga rättigheterna. Världen över begränsas kvinnors liv av diskriminerande lagstiftningar och samhällsnormer. Könsdiskriminering är en viktig orsak till fattigdom, och kvinnor som oftast har det verkliga försörjningsansvaret för familjen saknar ofta de mest basala rättigheterna. Organisationen till Kvinna beskriver i sin rapport tystas en kvinnorörelse hur kvinnorörelsen drabbas av demokratins krympande utrymme. Rapporten bygger på enkätsvar från 123 kvinnorättsförsvarare från 32 länder i , , och samt djupintervjuer med kvinnorättsförsvarare i åtta länder. Sammantaget tecknar den en bild av hur repressiva regeringar, allt hårdare lagstiftning och ökad byråkratisering hotar dem som arbetar för mänskliga rättigheter. av de tillfrågade beskrev att deras utrymme att agera har krympt och att det framför allt beror på regeringars rädsla för politisk förändring, ökande nationalism och konservativa värderingar. menar att kvinnliga aktivister drabbas hårdare än manliga, bl.a. genom minskade möjligheter till finansiering, men också genom ett ökat fokus på kvinnors traditionella roll som mödrar snarare än som politiska aktörer, samt att kvinnor stängs ute från politiska arenor. Kvinnorättsförsvarare utsätts ofta för hot om våld, särskilt sexuellt våld, för att tystas. Att bli gripen och arresterad drabbar aktivister oavsett kön, med skillnaden att kvinnliga aktivister riskerar att bli utsatta för sexuellt våld och ryktesspridning. Även om inga övergrepp begås kan enbart misstanken om att en kvinna har blivit våldtagen under en arrest räcka för att skada hennes rykte, vilket kan ha stor betydelse i många delar av världen. Medan manliga aktivister ofta porträtteras som hjältar efter en fängelsetid riskerar kvinnliga aktivister att få leva med omgivningens spekulationer om vad hon kan ha utsatts för i fängelset. Även vid demonstrationer och möten som innebär stora folksamlingar finns samma rädsla och risk. Mer än hälften av deltagarna i enkäten har blivit utsatta för våld eller hot om våld. I konfliktdrabbade områden är siffran ännu högre, . Den största skillnaden i hur det krympande demokratiska utrymmet drabbar kvinnor jämfört med män rör finansieringen. Av enkätdeltagarna svarade i EU-länder att kvinnoorganisationer har sämre möjlighet att få finansiering än andra organisationer. I konfliktdrabbade områden är motsvarande siffra . EU har en viktig roll i att värna civilsamhällets, MR-försvarares och kvinnorättsorganisationers utrymme. Tyvärr ser vi en negativ utveckling även i . Valet till 2018 kan innebära en än större framgång för nationalistiska och reaktionära partier som vill begränsa kvinnors utrymme. Att det kommer förslag på att begränsa civilsamhällets utrymme också från EU:s egna strukturer är därför inte förvånande. lade den konservativa fram ett förslag om att organisationer som är kritiska till EU:s strategiska handelsmål och mål för säkerhetspolitiken inte skulle ha möjlighet att få EU-bidrag. Förslaget röstades ned i parlamentet.