mot · H6022767 · 2018-11-30 00:00:00 — Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd Frihet och utveckling i vår omvärld politik för global utveckling Internationellt bistånd – våra prioriteringar Demokratiutveckling – en grund för framtida fred och säkerhet Det civila samhällets omistliga betydelse Barns och kvinnors hälsa anvisar anslagen inom utgiftsområde 7 Internationellt bistånd enligt förslaget i tabell 1 i motionen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genom EU och FN bör verka för att fler länder ökar sitt bistånd så att de når upp till av BNI och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att regeringen ger ett särskilt uppdrag till Sida och Expertgruppen för biståndsanalys i syfte att stärka kvaliteten i genomförandet av biståndet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att departementens handlingsplaner för politiken för global utveckling bör bli offentliga och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att uppdra åt exempelvis Expertgruppen för biståndsanalys att kontinuerligt granska regeringens arbete med genomförandet av politiken för global utveckling (PGU) och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att omfördela biståndet för att kunna hjälpa fler människor som befinner sig på flykt, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att påbörja arbetet med att bygga upp en egen svensk struktur för att kunna bistå med flyktinghjälp i vår värld och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i ökad utsträckning kanalisera det humanitära stödet genom civilsamhällesorganisationer och samfund som arbetar i den direkta ”frontlinjen” i katastrofområden såsom kyrkor i och och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det multilaterala stöd som ger till en rad olika FN-organ måste fokuseras och samlas hos de organ som arbetar bland flyktingar och med barns säkerhet och rättigheter (UNHCR, WFP, Cerf och ), och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att måste ligga i framkant när det gäller att stödja och utveckla insatser som syftar till att skapa arbets- och utbildningstillfällen för människor på flykt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa en särskild biståndsstrategi inklusive en frihetsfond som inriktas på att ge stöd till människorättsförsvarare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att och EU måste ställa krav på att den eritreanska regimen släpper fri för att få ingå i EU:s biståndsprogram och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen måste tydliggöra att även stöd till av den kubanska regimen icke erkända organisationer ska kunna utgå och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att nya landstrategier som tas fram alltid ska innehålla en analys av situationen för religions- och övertygelsefriheten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att alla diplomater bör ha genomgått utbildning i frågor som rör religionsfrihet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att intensifiera ansträngningarna för att civilsamhällesaktörer och oppositionspolitiker ska kunna verka och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att barnäktenskap aktivt måste motverkas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att satsa ytterligare medel på vaccin och andra hälsoinsatser via den globala fonden och den globala vaccinalliansen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att och EU måste ställa krav på att den palestinska myndigheten bättre uppfyller demokratiska principer, bekämpar korruption och respekterar mänskliga rättigheter för att få ta emot bistånd och tillkännager detta för regeringen. Tabell 1 förslag till anslag uttryckt som differens Avvikelse från regeringen (KD) Utvärdering av internationellt bistånd Tabell 2 förslag till anslag till 2021 uttryckt som differens gentemot regeringens förslag Avvikelse från regeringen (KD) Utvärdering av internationellt bistånd Frihet och utveckling i vår omvärld Vi har alla ett moraliskt ansvar att arbeta för att utrota fattigdom och förtryck i världen. Idén om att alla människor föds fria och jämlika, var de än bor, har samma lika och okränkbara värde och att vi alla har ett ansvar för varandra utgör en stark motivation till den solidaritet och medmänsklighet som är grundläggande i den kristdemokratiska ideologin. Den solidariteten stannar inte vid gräns. De övergripande målen för utvecklingssamarbete måste vara att hävda människovärdet, höja de fattigaste människornas levnadsnivå och främja mänskliga rättigheter och demokrati. Den enskilda människans situation måste vara i fokus för detta arbete. Genom utbildning, arbete och ökad delaktighet i samhället, starkare civila samhällen och större spridning av makt och resurser främjas förutsättningarna för en hållbar utveckling. vill ha en ambitiös utvecklingspolitik och värnar ett generöst bistånd. Vi har aktivt verkat för att öka biståndet till av BNI. Under alliansregeringen (2006–2014) var pådrivande för att av bruttonationalinkomst avsattes till internationellt bistånd . bör även verka för att andra länder höjer sina biståndsnivåer. Bara ett fåtal av EU:s medlemsländer når upp till unionens mål om av BNI. Det är oroande att Aidwatchs senaste rapport pekar på att EU:s bistånd nu minskar . När biståndspolitiken alltmer styrs av nationella intressen och inte utvecklingen i världen måste stå upp för en generös biståndspolitik. Det är dock av största vikt att insatserna är effektiva och leder till verklig skillnad. De myndigheter och organisationer som administrerar biståndet måste parallellt stärkas för att upprätthålla en hög kvalitet på biståndet. Det måste säkerställas att kapaciteten för att administrera och följa upp biståndsinsatser är hög. Behoven i världen är stora och medel ska inte gå förlorade på grund av dålig kontroll och insyn. föreslår därför att ett särskilt uppdrag ges till Sida och till Expertgruppen för biståndsanalys att inkomma med förslag kring hur kvalitetsarbetet i myndigheter och organisationer kan stärkas i samband med att biståndsramen ökar. vill också se att en utredning tillsätts som ger förslag till hur biståndet kan utvecklas framgent mot bakgrund av att anslaget fortsätter att växa . En sådan utredning ska också presentera förslag om hur Sida kan ha öppna processer, upphandlingar eller öppna ”calls for proposals” när bilaterala samarbetsstrategier ska genomföras. I tider av ett högre och växande bistånd är det särskilt viktigt att inte blir alla goda gåvors givare och ständigt bygger ut åtagandena tematiskt utan identifierar de områden där har ett tydligt mervärde och förmåga att agera komplementärt i förhållande till andra givare. Inriktningen måste också styras av hur behoven i världen ser ut. vill lyfta tre områden som särskilt angelägna. Stöd och hjälp till världens allra fattigaste Fattigdomsbekämpning måste intensifieras och fortsätta. Enligt statistik bromsar takten för fattigdomsminskningen in. Det är framför allt människor i de mest utsatta låginkomstländerna och i länder drabbade av krig och konflikt som halkar efter. De senaste 25 årens mätningar har visat att fattigdomsminskningen har skett i en takt på cirka en procent . Minskningen fortsätter, men takten har halverats. I söder om , i och i har utvecklingen bromsat in, vilket lämnar miljontals människor i extrem fattigdom. beräknar att målet att utrota den extrema fattigdomen till 2030 kan nås, om takten håller i sig. För att den extrema fattigdomen ska utrotas behöver fattigdomsbekämpningen intensifieras. Stöd till människor på flykt och omvärlden måste i högre grad bidra till att hjälpa människor på flykt. I många fall förvandlas de tillfälliga flyktinglägren till långsiktiga boenden med stora humanitära behov. måste bidra på nya sätt för att möta människors nöd och utsatthet. Vatten, mat och utbildning får inte bli en bristvara när det internationella samfundet tar på sig ansvar för människor i utsatthet. Demokrati och mänskliga rättigheter måste stärkas Demokratin är på tillbakagång. Runt om i världen trycks det civila samhället, oppositionspolitiker, journalister och jurister tillbaka. Utrymmet för de mänskliga rättigheterna minskar och riskerar att resultera i en allt mer osäker värld. Stödet till dessa grupper behöver stärkas och prioriteringen hållas högre. politik för global utveckling politik för global utveckling, PGU, i kombination med Agenda 2030 sätter ramarna och ambitionsnivån för vårt bidrag till en rättvis och hållbar global utveckling. Det svenska utvecklingssamarbetet är ett viktigt redskap i dessa strävanden, men det är viktigt att poängtera att PGU inte primärt handlar om bistånd, utan om att alla politikområden inom ramen för sina områden ska bidra till en rättvis och hållbar global utveckling. Det är välkommet att regeringen utsett PGU-ansvariga på samtliga departement och att varje departement tar fram handlingsplaner för arbetet med PGU kopplat till Agenda 2030. betonar vikten av att dessa handlingsplaner blir offentliga så att regeringens arbete med PGU kan granskas. Regeringen bör också organisera arbetet med PGU på ett sådant sätt att det i slutändan inte är departementens särintressen som styr när en fråga ska avgöras. vill också att exempelvis Expertgruppen för biståndsanalys () fortlöpande granskar regeringens arbete med genomförandet av PGU. Internationellt bistånd – våra prioriteringar Fler människor än på många decennier befinner sig på flykt undan vedervärdig terror och våldsamma regimer i sina hemländer. Enorma humanitära insatser behövs för att skapa trygghet och framtidstro för de medmänniskor som flyr för sina liv. Det rådande världsläget gör att vill avsätta en betydande del av den svenska biståndsbudgeten för humanitära hjälpinsatser. är den centrala aktören för att hjälpa människor på flykt och så bör det även förbli. Dock har en gigantisk organisation lite utrymme för flexibilitet och insatserna kommer ofta sent. anser därför att det, likt i och , är dags att bygga upp en egen struktur för att kanalisera hjälpinsatser till flyktingar i utsatta områden. Vidare har det civila samhället, i form av t.ex. frivilligorganisationer och samfund i utvecklingsländer eller konfliktområden, ofta kontakter och direkta distributionssystem som bör nyttjas, speciellt då biståndet, på grund av väpnade strider eller diktaturregimer, inte alltid når fram via officiella kanaler. Alltför ofta lägger de internationella humanitära systemen endast fokus på internationella organisationer och lämnar de lokala aktörerna utan inflytande. bör verka för att i ökad utsträckning även kanalisera det humanitära stödet genom mindre civilsamhällesorganisationer och samfund som arbetar i den direkta ”frontlinjen” i katastrofområden, som har bättre lokalkännedom och som finns på plats långsiktigt. menar att det multilaterala stöd som ger till en rad olika FN-organ bör fokuseras och i större utsträckning än tidigare samlas hos de organ som har störst verksamhet bland flyktingar och som arbetar med barns säkerhet och rättigheter såsom UNHCR, WFP, Cerf och . Det behövs en Marshallplan för att återbygga stora delar av , med långsiktiga och uthålliga satsningar på att skapa trygghet, arbete och utbildningsmöjligheter i och omkring fallerade stater. Det behövs framtidstro i området liksom goda krafter i , , , , och som kan vara med och bygga upp fredliga, stabila och demokratiska länder. måste ligga i framkant när det gäller att stödja initiativ för att skapa arbets- och utbildningstillfällen för människor på flykt. Att kunnat initiera stöd för att arbeta med ekonomisk utveckling och jobbskapande i medelinkomstländer som tagit emot många flyktingar, såsom och , är mycket positivt. måste ha en flexibel inställning till att stödja länder som ekonomiskt sett är medelinkomstländer, men som tar ett mycket stort ansvar för flyktingmottagande. Demokratiutveckling – en grund för framtida fred och säkerhet ska vara en kompromisslös röst för fred, frihet och mänskliga rättigheter i världen. Att stärka demokratin och öka respekten för mänskliga fri- och rättigheter ska vara centrala mål för det svenska biståndet. ska stödja demokratikämpar och verka för stärkt yttrandefrihet och tankefrihet i länder där den begränsas. Demokrati och frihet är den bästa garanten för fred och säkerhet. Endast med varaktig och stabil demokrati som grund kan social och ekonomisk utveckling få hållbart fäste i samhällen. Vi kan aldrig acceptera att människor diskrimineras på grund av kön, sexuell läggning, etnisk eller religiös tillhörighet. Flera av det civila samhällets organisationer arbetar särskilt för att stödja oppositionella grupper och människorättsaktivister i repressiva stater runt om i världen. Detta arbete är oerhört betydelsefullt för de enskilda som riskerar sin egen och familjens säkerhet för att stå upp för de fri- och rättigheter som vi alla äger. Svenska organisationers insatser till stöd för demokratikämpar och människorättsaktivister runt om i världen måste ytterligare prioriteras och stärkas. Genom historien har vi sett att enskilda personer kan spela en avgörande roll för utvecklingen i ett land. får de och deras familjer betala ett högt pris för sin övertygelse. bör införa en särskild biståndsstrategi, inklusive en frihetsfond, som inriktas på att ge ett flexibelt och snabbt stöd till människorättsförsvarare så att de kan verka, leva mer värdigt och få kontakt med omvärlden. Yttrandefrihet är en mänsklig rättighet och en av grundstenarna i en demokrati. Alla människor har rätt att uttrycka sig, ta del av och sprida information och åsikter. Det fria ordet främjar samhällelig och demokratisk utveckling. Internet har förändrat världen, det har ökat människors möjligheter att få kunskap och information, uttrycka åsikter och utbyta idéer. finns en tendens till att regeringar genom censur, övervakning, restriktiv lagstiftning och filtrering försöker ta kontroll över den informationsspridning och det idéutbyte som internet bidrar till. Enligt har friheten och säkerheten på internet varit på tillbakagång. Världen över fängslas bloggare och journalister. sitter den svensk-eritreanske journalisten fängslad utan rättegång på grund av sin kritik mot regimen. Både regeringen och EU måste öka sina ansträngningar för att få fri. menar att krav måste ställas på att den eritreanska regimen släpper fri för att ska kunna ta emot medel från EU:s biståndsprogram. Situationen för journalister och oberoende medier har försämrats än mer i efter den misslyckade statskuppen. Åtgärderna som alltjämt genomförs som svar på kuppförsöket är djupt oroväckande och hotar demokratiutvecklingen och yttrandefriheten. föreslår ökade medel och ansträngningar för att stärka journalisters förutsättningar och säkerhet i . Insatser för att bekämpa förtryck mot minoriteter eller oliktänkande grupper behöver prioriteras. Med goda demokratiska värden som grund kommer även den socioekonomiska utvecklingen i utvecklingsländerna att gå snabbare framåt, men på alltför många håll förföljs människor för sin tro och drivs på flykt från sina hem under de mest vedervärdiga hot. Religions- och övertygelsefrihet är en viktig fråga att ta hänsyn till i utformningen av svenskt utvecklingssamarbete. Det handlar om frihet från tvång, frihet att uttrycka sig och om icke-diskriminering. Därför bör nya landstrategier som tas fram alltid innehålla en analys av situationen för religions- och övertygelsefriheten. Vidare bör alla diplomater ha genomgått utbildning i frågor som rör religionsfrihet. Det råder stor brist på respekt för religionsfrihet och inte minst kristna förtrycks, bland annat i länder som , , och i . Ett annat land där religionsfriheten starkt inskränks är . har inlett ett återtåg till världsgemenskapen i takt med att sanktionerna mot landet hävts. har inte villkoren för befolkning blivit bättre. Regimen fortsätter att förfölja oliktänkande. Konvertiter som lämnat islam är en särskilt utsatt grupp. Kristna konvertiter arresteras och hålls bland annat fängslade i det notoriska Evinfängelset i där det finns en särskild avdelning för oliktänkande och politiska fångar. Sedan revolutionen har kristna ofta anhållits och åtalats för hot mot den nationella säkerheten eller för spionage. rödgröna regering inledde en politiskt strukturerad dialog med utan att sätta press på den iranska regimen att respektera mänskliga fri- och rättigheter och upphöra med sin förföljelse mot kristna konvertiter. Svenskt utvecklingsarbete måste också ta större hänsyn till det faktum att en majoritet av världens befolkning beskriver sig själv som religiös och att religiösa ledare inger störst förtroende bland olika grupper. Religion har visat sig kunna vara en positiv faktor för utveckling men även ett hinder. Oavsett vilket måste religionens och religiösa ledares betydelse för människor och samhällen alltid beaktas. Det finns flera goda exempel där svenska trosbaserade organisationer har kunnat nå ut till och påverka religiösa samfund och organisationer i andra länder. De svenska trosbaserade organisationerna har en helt annan möjlighet att på ett konstruktivt sätt påverka andra religiösa grupper än vad religiöst obundna organisationer och myndigheter kan. Ett exempel där svenska biståndspengar skulle kunna göra stor nytta är via kyrkor i exempelvis och . Flera länder arbetar redan effektivt på detta sätt och har deklarerat att man framöver kommer att öronmärka stödinsatser till kristna folkgrupper i och . Det civila samhällets omistliga betydelse Svensk biståndspolitik bör föras på ett sätt så att det civila samhället stärks. Enskilda organisationer är inte bara oersättliga som genomförare av offentligt svenskt bistånd utan också mycket betydelsefulla då de ger oss enskilda människor en möjlighet att ta ansvar för utvecklingen i världen. Genom dem kan vi bidra, var och en av oss, för att bekämpa fattigdom och förtryck, och för att lindra nöd hos våra medmänniskor. Det civila samhället är en naturlig plats för människor att göra en insats och visa att det inte går att förhålla sig likgiltig inför världens utmaningar. Genom agendan för utvecklingseffektivitet har stater och andra aktörer gjort åtaganden om att erkänna det civila samhället som aktörer i sin egen rätt och att säkra dess möjligheter att verka fritt. Dock begränsas människors möjlighet att organisera sig i allt större utsträckning. Ett minskat utrymme för civilsamhället är ett utvecklingshinder, då det innebär att organisationer inte kan agera aktörer för utveckling, något som bland annat Agenda 2030 slår fast som helt centralt för att de nya hållbara utvecklingsmålen ska kunna uppnås. bör sätta hårdare press på partnerländer där det civila samhällets utrymme krymper. Framför allt bör man verka för att förhindra att nya lagar stiftas som begränsar civilsamhällets och oppositionspolitikers möjligheter att verka. Barns och kvinnors hälsa Den världsomspännande kraftsamlingen för att nå millenniemålen till 2015 gav resultat. Fattigdomen i världen har minskat och utvecklingen går åt rätt håll på de allra flesta områden. Fortsatt krävs dock stora insatser från de rika länderna för att komma till rätta med den fortfarande alltför höga barnadödligheten och den undermåliga mödrahälsan i många fattiga länder, främst i söder om . För förbättrad mödrahälsa krävs långsiktigt arbete. ”Snabba lösningar”, som till exempel fler utbildade barnmorskor på plats i dessa länder, avhjälper en del av problemen. Men för verklig förändring för kvinnors och flickors situation krävs i många fall förändrade strukturer och värderingar. Många svåra skador och dödsfall i samband med förlossning sker för att modern varit alltför ung för att kroppen skulle klara av en graviditet och förlossning. Sedvänjan att unga flickor gifts bort måste aktivt motverkas på ett kulturellt och värderingsmässigt plan för att mödradödligheten ska minska. Det handlar till syvende och sist om barn och att upprätthålla barnens rätt till liv och hälsa. Det är inte rimligt att barn ska behöva mista livet i relativt enkla sjukdomar som diarré och lunginflammation. Vi har alla möjligheter att minska barnadödligheten, som till stor del beror på basala och förhållandevis enkelt avhjälpta brister i miljön runt barnen. Arbetet måste fortsätta. Just vaccinationsprogram har visat sig vara ett mycket effektivt bistånd då en relativt billig punktinsats bokstavligen kan rädda liv. saknar 2,1 miljarder människor tillgång till rent vatten i vår värld. Det har förödande konsekvenser för människors hälsa, och barn drabbas särskilt hårt. En av de sjukdomar som sprids i förorenat vatten är kolera, som skördar nästan 100 000 människoliv. I det krigshärjade ser vi nu det största kolerautbrottet i modern tid med 600 000 fall, och det ökar. Även i flyktinglägren i sprids sjukdomen i en rasande fart. Det här är en sjukdom som inte borde finnas i vår värld 2019. anser att stödet till den globala fonden och till vaccinalliansen bör höjas. I tider då miljontals människor flyr från korrupta och diktatoriska regimer måste vi börja fråga oss vad dessa länders regeringar är skyldiga att göra för att bistå den egna befolkningen. Demokratikämpar och humanitära organisationer är framförallt i diktaturer i stort behov av omvärldens bistånd, och det är av största vikt att dessa medel främst kanaliseras via civilsamhällesorganisationer eller internationella multilaterala organisationer och inte via korrupta regimer. bör utarbeta strategier för att sätta press på mottagarländer att ta ansvar för sina medborgare och leva upp till ratificerade konventioner. När regeringen erkände som stat ställdes inga motkrav. var kritiska då, liksom , och anser att erkännandet skedde på ett både förhastat och ogenomtänkt sätt. Vi ser hur de palestinska områdena fortsätter att utvecklas i fel riktning. Uppvigling till våld, indoktrinering och hatpropaganda är fortsatt vardagsmat i regionen. presenterade Human Rights Watch en omfattande rapport om situationen för dissidenter och oliktänkande på och i . Den 149 sidor långa rapporten ”Två myndigheter, en väg, noll dissidenter” är djupt oroande. Enligt rapporten ägnar sig såväl palestinska myndigheten som Hamas åt systematisk förföljelse, godtyckliga arresteringar och tortyr av politiska motståndare och oliktänkande. mottar den palestinska myndigheten ett betydande ekonomiskt stöd från EU och rapporten är ett bevis på att EU inte är någon garant för att biståndspengarna hamnar rätt. Även EU-kanaliserat bistånd bidrar således till att upprätthålla ett system där mänskliga rättigheter kränks med regelbundenhet och systematik. måste bilateralt och via EU ställa hårdare krav på den palestinska ledningen. De allvarliga brotten mot mänskliga rättigheter måste upphöra. Att biståndspengar dessutom går till institutioner som ger ekonomiskt stöd till terrordömda eller sprider antisemitism är förkastligt och måste få konsekvenser. Det är angeläget att stödja den palestinska civilbefolkningen. Självklart ska tillsammans med EU och andra internationella aktörer arbeta för demokrati och mänskliga rättigheter i palestinska områden; det ligger även i intresse. Men när biståndsmedel motverkar sitt eget syfte och i själva verket bidrar till fördjupade motsättningar är det hög tid att agera.