mot · H6022984 · 2018-11-30 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om en behovs- och kompetensbaserad arbetskraftsinvandring och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en förteckning över bristyrken och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett förstärkt blåkortssystem och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om anställda inom akademin och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om studenter inom högre utbildning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om övrig arbetskraftsinvandring och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om tydliga regler och en lätthanterlig ansökningsprocess och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en 30-dagarsgaranti vid komplett ansökan om arbetstillstånd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en möjlighet att byta arbetsgivare och yrkestitel och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om möjlighet till rättelse av mindre fel och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ytterligare åtgärder för att stoppa kompetensutvisningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om höjd status på arbetskraftsinvandring och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om grundläggande krav för arbetstillstånd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ökad kontroll och mer samarbete mellan myndigheter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om arbetsplatsinspektioner och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om påföljder vid missbruk av regelverken och tillkännager detta för regeringen. En allt vanligare anledning för människor att flytta till ett annat land är för att arbeta. Även om menar att varje arbetsmarknad bör sträva efter en långsiktig balans välkomnar vi möjligheten att vid behov komplettera den svenska arbetsmarknaden med utländsk arbetskraft. Därtill finns, särskilt inom vissa branscher med snabb och avancerad teknikutveckling, ett värde i fruktsamma utbyten av kompetens och erfarenheter. En hållbar politik på området måste dock bygga på balanserade avvägningar där såväl den enskildes villkor som arbetsmarknadens stabilitet tas i beaktande. I en värld med stora skillnader avseende såväl generella möjligheter till välfärd men också villkor på arbetsmarknaden är det lätt att alltför svaga regleringar avseende arbetskraftsinvandring riskerar både den enskilde arbetstagarens trygghet och hela arbetsmarknadens struktur. politik för arbetskraftsinvandring utgår från tre principer: tillfredsställandet av arbetsmarknadens behov, möjliggörandet av kompetensutbyte och värnandet av arbetstagares villkor. En behovs- och kompetensbaserad arbetskraftsinvandring Den svenska ekonomin är en av världens mest avancerade, med hög konkurrenskraft, höga kompetenskrav och hög utbildningsnivå. År för år har utrymmet på arbetsmarknaden för personer med låga kvalifikationer minskat, särskilt om de dessutom saknar kunskap om svenska språket eller om svensk kultur. Detta syns tydligt i arbetslöshetsstatistiken i då de flesta arbetslösa, i synnerhet de långtidsarbetslösa, är lågutbildade invandrare. går svensk ekonomi obönhörligen mot mer automatisering, högre utbildningskrav och färre arbetstillfällen för lågutbildade. I ett sådant läge är det enligt fullkomligt orimligt att över huvud taget godta anställningar inom lågkvalificerade yrken som skäl för uppehålls- och arbetstillstånd. Trots detta är en icke obetydlig del av den arbetskraftsinvandring som sker till alltjämt av detta slag. föreslår ett antal reformer i syfte att ställa om systemet för att säkerställa enkla och tydliga vägar för arbetskraftsinvandring baserad på kompetenskrav i enlighet med arbetsmarknadens behov. upprätthåller enligt lag en förteckning av bristyrken, som ska användas som referens vid handläggning av arbetstillstånd. På denna lista återfinns dock bland annat pizzabagare, servitörer och taxiförare. Detta är förstås helt och hållet oförenligt med en ansvarsfull arbetskraftsinvandring som sätter höga kvalifikationer i fokus. Det är mening att systemet med en förteckning över bristyrken i grund och botten är ett bra system. Dock bör listan fokusera på yrken som kräver högre utbildning, längre erfarenhet, yrkesutbildning eller motsvarande kvalifikationer. Yrken vilka kan utföras utan tidigare erfarenhet, eller där kompetens kan förvärvas inom en kortare tidsram, bör över huvud taget inte kunna föras upp på en sådan lista, särskilt då arbetslöshetstalen inom landet inte är försumbara. Framtagandet av förteckningen kan med fördel ske i samråd med exempelvis Arbetsförmedlingen och Myndigheten för vilka båda bör ha god kännedom om arbetsmarknadens behov av kompetenstillskott. Ansökan om arbetstillstånd för att arbeta inom yrken som återfinns på en sådan uppdaterad lista bör berättiga till förtur vid handläggning, vilken bör ske skyndsamt. Som komplement till systemet med en förteckning över bristyrken förordar ökad användning av de möjligheter som återfinns i EU-direktivet om så kallade blåkort. Detta syftar specifikt till att förbättra möjligheten för högkvalificerad arbetskraft att flytta till EU. Direktivet slår fast att blåkort kan beviljas om uppställda krav på höga lönenivåer, finansierade sjukförsäkringar och arbetsvillkor uppfylls, i linje med det som i övrigt krävs enligt nationell lagstiftning. Dessa krav gemensamt, men det särskilda lönekravet i synnerhet, garanterar att arbetsgivare inte söker utländsk arbetskraft av annan anledning än att kompetensen saknas inom landet och EU. Blåkortssystemet är på pappret redan införlivat i svensk lagstiftning. Det nuvarande svenska systemet för arbetskraftsinvandring med låga krav och dålig uppföljning har dock nästan helt utraderat de positiva effekter som blåkortssystemet kunnat få, och som vi ser exempel på i bland annat . Ytterst få av de uppehålls- och arbetstillstånd som beviljas är baserade på blåkortsdirektivets krav, och den svenska implementeringen har inte heller nyttjat direktivets möjligheter maximalt. vill ändra svensk lagstiftning för att i bättre omfattning dra nytta av den högkompetenta, ofta nyexaminerade, arbetskraft som alltmer söker sig till via blåkortssystemet. När det gäller arbetstagare inom akademin, såsom doktorander eller gästforskare, är det särskilt viktigt att lagstiftningen i större utsträckning tar fasta på helheten och målet att uppmuntra högkvalificerad arbetskraftsinvandring. Det kan exempelvis inte vara meningen att en utlänning som beviljats uppehållstillstånd för doktorandstudier utvisas ifall han disputerar tidigare än väntat och sedan börjar arbeta som forskare vid samma institution. anser därför att lagstiftningen måste förtydligas. Studenter inom högre utbildning Problematiken med indragna uppehållstillstånd har även uppstått då studenter avancerar i en annan takt än den förväntade, och även dessa fall bör beaktas vid en omarbetad lagstiftning. Då studier, till skillnad från arbete, generellt inte genererar någon regelbunden inkomst ställs också något skilda krav på förmåga till självförsörjning mellan de båda formerna av uppehållstillstånd. Det har till följd av detta förekommit fall då studenter nekats uppehållstillstånd eller förlängning av desamma för att ifrågasatt huruvida innestående medel på ett bankkonto verkligen kommer disponeras av studenten . inställning är att den sortens förhandsbedömningar av framtida utveckling är en orimlig grund för beslutsfattande och menar att en översyn av såväl regelverk som administrativa system bör göras med mål att underlätta uppföljning av beviljade uppehållstillstånd och kontroll av att uppställda villkor efterlevs. Andra exempel på behov av en sådan omställning är när toppstudenter vilka beviljats stipendium för deltagande i spetsutbildningar nekats uppehållstillstånd enbart på basis av att de i intervjuer inte tillräckligt tydligt gjort troligt att de faktiskt ämnar studera den spetsutbildning de antagits till. En mer rimlig ordning torde vara att kontrollera huruvida studierna faktiskt påbörjas och fullföljs, med återkallade uppehållstillstånd och eventuellt andra påföljder i de fall studierna avbryts. En student som fullföljt studier på svenskt universitet eller högskola bör efter examen erbjudas möjlighet att kvarstanna i landet upp , mot dagens sex, i syfte att söka arbetstillstånd. Utöver skillnaden att de kan sökas inifrån ska regelverket dock inte skilja sig från andra arbetstillstånd, vilket innebär en begränsning till bristyrken, uppfyllda blåkortsvillkor eller särskilda skäl. En förutsättning är också fortsatt förmåga till självförsörjning som arbetssökande. Även om ovan definierade kategorier i normalfallet bör täcka alla rimliga behov kan det inte uteslutas att situationer uppstår där en arbetsgivare inte lyckas hitta eftersökt kompetens inom och EU till en anställning som varken kvalificerar sig för blåkort eller bristyrkesförtur. I sådana fall ska en ansökan skickas till för behandling i vanlig ordning, och kompletteras med en beskrivning av vilka särskilda kvalifikationer som innehas av den sökande, hur ansökningsprocessen sett ut samt skäl till att undantag bör medges. En förutsättning är att tjänsten varit tydligt utannonserad på för branschen lämpliga plattformar med en räckvidd som minst motsvarar Eures och under minst de som EU-lagstiftning kräver. Anpassning till en modern och rörlig arbetsmarknad Den svenska arbetsmarknaden har stadigt rört sig mot mer flexibla villkor för arbetstagare på ett sätt som inte alls missgynnat dem. Särskilt inom it-relaterade yrken är det vanligt att relativt ofta flytta mellan olika tjänster, med många olika beteckningar för en och samma tjänst. Utlänningslagstiftningen har inte hängt med i dessa förändringar utan är i mångt och mycket anpassad till äldre tiders bruk. anser att lagstiftningen bör uppdateras för att i högre grad överensstämma med vår moderna, flexibla arbetsmarknad Att som en framstående teknik- och industrination har intressen av att konkurrera om högkompetent arbetskraft bör vara en självklarhet. Tyvärr har de svenska reglerna för arbetskraftsinvandring snarare lett till motsatsen. Från att ha haft för svaga kontroller, där sakkunnighet och kompetens knappast värdesatts, infördes hastigt så skarpa regleringar att arbetstagare plötsligt utvisades till följd av mindre fel begångna bakåt i tiden, ibland av en arbetsgivare som inte längre var aktuell. Även om vissa viktiga steg har tagits för att åtgärda denna problematik vittnar många arbetstagare om otydlighet gällande regelverk och därmed en osäkerhet avseende eget ansvar såväl som möjligheter att säkerställa korrekta villkor. Tydliga regler och en lätthanterlig ansökningsprocess Den som själv går in på upptäcker snabbt att utan ett färdigt anställningsavtal är det svårt att förstå vilka villkor som kommer gälla. När ett anställningsavtal väl har upprättats är arbetstagaren å andra sidan redan halvvägs in i processen. Regeringen bör därför ge i uppdrag att förtydliga vilka regler som gäller samt förenkla ansökningsprocessen så att den som är intresserad av att ansöka om arbete i tidigt kan överblicka vilka krav som kommer att ställas. 30-dagarsgaranti vid komplett ansökan om arbetstillstånd Ett problem är långa väntetider för att få sin ansökan om arbetstillstånd prövad. vill korta handläggningstiderna för arbetstillstånd och utöka möjligheterna till digital hantering. Vi vill även införa en 30-dagarsgaranti hos vid komplett ansökan. En ansökan om arbetstillstånd som inte kräver kompletteringar ska inte dröja längre än att få handlagd med ett eventuellt arbetstillstånd utfärdat. Möjlighet att byta arbetsgivare och yrkestitel Först och främst bör det finnas en större möjlighet för arbetstillstånd att beviljas för yrkeskategorier snarare än att knytas till en specifik arbetsgivare. Det ska vara fullt möjligt för exempelvis en it-ingenjör att gå över till en liknande tjänst hos ett konkurrerande företag, så länge det är liknande kvalifikationer som krävs. Förutom anpassningen till en modern arbetsmarknad innebär detta också en möjlighet till utsållning av oseriösa arbetsgivare då arbetstagare är låsta till det företag som först anställde dem. Arbetstagare ges därtill en chans att själva åtgärda situationer då villkor för arbetstillstånd inte efterlevs. Möjlighet till rättelse av mindre fel har frågan om så kallade kompetensutvisningar återkommit i den politiska debatten. , små lagändringar och två domslut anades en lösning på problematiken, men alltjämt förekommer fall då högkompetent arbetskraft utvisas ur landet till följd av mindre fel, som gjorts sedan. har noterat de ytterligare förslag som presenterats av regeringens utredare, såsom en möjlighet att rätta smärre fel även efter det att påtalat dem. Detta är en lösning föreslagit under tidigare beredningar av frågan, och vi menar alltjämt att en sådan möjlighet bör införas. Ytterligare åtgärder för att stoppa kompetensutvisningar har också noterat att ett ytterligare förslag från regeringens utredare var att den arbetstagare som utvisas till följd av arbetsgivarens brister ska erhålla ersättning från arbetsgivaren. Vi välkomnar förvisso en förskjutning av konsekvenser som medför att oseriösa arbetsgivare drabbas hårdare, men menar att detta föga löser problemet med att högkompetent arbetskraft som påbörjat en anpassning till tvingas lämna landet till följd av andras misstag. Givet de åtgärder som föreslagit ovan, med ökade möjligheter att själv rätta misstag eller byta arbetsgivare samt framför allt en bättre möjlighet för arbetstagaren att själv sätta sig in i vilka krav som gäller, ser en annan lösning. Regeringen bör utreda hur arbetstagare själva, utan alltför stor administrativ belastning på ansvariga myndigheter, kan ta del av rapporterade kontrolluppgifter, inbetalda sociala avgifter och dylika ansvar som åligger arbetsgivaren. Detta skulle ge varje arbetstagare möjlighet att själv säkerställa efterlevnaden av gällande regelverk. Höjd status på arbetskraftsinvandring har redan konstaterat behovet av att särskilt prioritera handläggningen av arbetstillstånd samt vikten av att ge arbetskraftsinvandrare bättre möjligheter att själva säkerställa uppfyllda villkor. I denna kontext vill vi också påtala vikten av att undvika användandet av löst reglerad arbetskraftsinvandring som ett alternativ att ta till för den som nekats eller förlorat uppehållstillstånd på annan bas. Arbetskraftsinvandring har sin roll i det moderna samhället – och den rollen är att tillfredsställa arbetsmarknadens behov av rörlighet och kompetensutbyten. För att höja statusen på arbetstillstånd bör sammanblandningen av asyl- och arbetskraftsinvandring stoppas. Så kallade spårbyten ska inte förekomma. Grundkrav, kontroller och påföljder vid brister Grundläggande krav för arbetstillstånd Oavsett vilket slags regelverk som möjliggör ansökan om arbetstillstånd är det för en självklarhet att anställningsvillkoren bör motsvara minst kollektivsavtalsliknande villkor och i övrigt följa svensk lag. Vidare ska arbetstagaren redan vid inresan ha en giltig sjukförsäkring och ordnat boende. I det fall arbetstagaren önskar ta med närstående ska en sådan ansökan behandlas i enlighet med övriga regler för anhöriginvandring. Ökad kontroll och utbyte av information mellan myndigheter kontrollerar främst villkoren och omständigheterna kring en utlännings anställning i samband med ansökan om förlängning. Detta är bakgrunden till att arbetstagare kan få avslag på grund av brister långt bak i tiden. För att minimera risker för missbruk av systemet krävs att ansvariga myndigheter kontinuerligt utför väl utformade kontroller av utbetald lön och inbetald skatt enligt anställningsavtal, tecknade försäkringar och liknande. Dessa bör så långt som möjligt ske automatiskt, exempelvis genom direkta slagningar i system. Rent administrativa kontroller ska kompletteras med oanmälda arbetsplatsinspektioner, som säkerställer att det inte rör sig om skenavtal samt att arbetsvillkoren verkligen efterlevs. har tidigare motsatt sig de begränsningar som finns i nu gällande lagstiftning, där sådana inspektioner endast får utföras på arbetsplatser i särskilt definierade riskbranscher. Vi står fast vid den hållningen och menar att effektiviteten i möjligheten till oanmälda arbetsplatsinspektioner till stora delar förtas om de begränsas till enstaka branscher. Påföljder vid missbruk av regelverken I det fall brister påvisas ska också påföljder utfärdas. Vid enstaka, mindre misstag ska det, så som konstaterats ovan, beredas en möjlighet för arbetstagare och arbetsgivare att själva åtgärda bristen. Vid grövre eller upprepade fel ska dock skarpare åtgärder till. Indragna arbetstillstånd och förbud mot anlitandet av utländsk arbetskraft ska vara möjligt liksom utfärdandet av andra former av sanktioner och straff. I det fall både arbetsgivare och arbetstagare bedöms ha missbrukat systemet ska båda drabbas av påföljder; i annat fall ska endast ansvarig part bestraffas. i (SD)