mot · H602371 · 2018-11-14 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör understödja de strävanden till ett demokratiskt styre som finns i provinsen , vilka kan tjäna som modell för ett framtida demokratiskt i , och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att särskilt bör inrikta sig på att stödja kvinnornas strävanden i en demokratisk utveckling i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör skärpa sin kritik mot den turkiska regeringen för dess brott mot demokratins principer och bristande respekt för mänskliga rättigheter, särskilt gällande kurderna, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i internationella sammanhang bör agera för att förhindra att den kurdiska befolkningen och andra folkgrupper i , såsom armenier, aleviter, assyrier, zaza med flera, utses till syndabockar och paria för att dölja AKP-regeringens oförmåga att medverka till fred genom att respektera kurdernas och andra folkgruppers demokratiska och mänskliga rättigheter, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör kräva att den turkiska regeringen häver det undantagstillstånd som den infört och som hårt drabbar den kurdiska befolkningen samt friger alla politiska fångar inklusive såväl regeringskritiska journalister som inspärrade oppositionella samt HDP:s parlamentariker och partiledare, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom EU bör verka för att fredssamtal inleds mellan den turkiska regeringen och PKK och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i enlighet med folkrättens principer kraftfullt bör värna om kurdiska folkets självbestämmanderätt och hävda dess rätt att existera och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i sina kontakter med bör verka för att rättsstatens principer respekteras och att den politiska makten i tydligt skiljs från den dömande makten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att , om en kurdisk stat i bildas, i sin biståndsverksamhet och andra sammanhang bör stödja det kurdiska folket i dess strävan att skapa en rättsstat med ett folkligt och demokratiskt styrelseskick och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om stöd till byggandet av självständiga fackliga och folkliga organisationer så att det civila stärks och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kvinnornas rättigheter och deras ställning i ovannämnda skapande av folkliga organisationer bör respekteras och beaktas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kraftfullt bör understödja de krafter inom befolkningen i alla fyra delar (Bashor, Bakur, Rojhalat och Rojava) som kämpar för kvinnors rättigheter och mot traditionellt betingade patriarkala strukturer som innebär inskränkningar av kvinnors rättigheter och i vilka – liksom i många andra länder i regionen – hedersförtrycket utgör en väsentlig del, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den i sina kontakter med den iranska regimen ständigt bör kräva att den iranska regimen upphör med förföljelserna av politiskt oppositionella och med avrättningarna av kurdiska regimmotståndare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en mycket strikt uppförandekod ska gälla för de svenska företag som avser att investera i , vilken innebär att företagen respekterar mänskliga rättigheter, inberäknat rättigheter för de anställda vid de svenska företagen att förhandla med arbetsgivaren om löner och arbetsvillkor i enlighet med kärnkonventioner, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den bör verka för att svenska företag som vill investera i gör det i de eftersatta kurdiska områdena så att arbetstillfällen skapas där, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det kurdiska folket och andra minoriteter i bör få sina rättmätiga kulturella, demokratiska och mänskliga fri- och rättigheter förverkligade och tillkännager detta för regeringen. – ett styckat land Kurderna är den största nationen i världen som inte har en egen stat. I de länder där de lever är de på flera sätt diskriminerade av statsmakten när det gäller kulturella, politiska, mänskliga och demokratiska rättigheter. Det område i där kurderna lever uppdelades efter fall efter av kolonialmakterna i tre delar som senare kom att tillhöra fyra olika statsbildningar – , , och . Kurderna har i de statsbildningar som skapats av koloniala och imperialistiska makter varit ett diskriminerat och förföljt folk, trots att internationella rättsinstanser i olika sammanhang tillerkänt kurderna nationell självbestämmanderätt. Först med att uppmärksamma det kurdiska folkets belägenhet i den svenska var vpk-riksdagsmannen som 1978 lade en motion om kurdernas situation. har alltsedan dess stött kurdernas mänskliga rättigheter och deras nationella självbestämmanderätt. Kurderna i lever i landets norra delar som heter Rojava. De har varit diskriminerade av Baath-regimen ledd av , som slog ned all opposition och genomförde massakrer på oppositionella för att befästa sin makt. Hans efterträdare har fortsatt att uppträda på samma sätt. Länge lovade han reformer, men genomförde aldrig några. Mest utsatta för Baath-regimens förtryck har varit kurder, assyrier och andra minoriteter som har krävt sina rättigheter. En stor del av den kurdiska befolkningen i landet har betraktats och behandlats som statslösa och har således saknat medborgerliga rättigheter. Statslösheten har dessutom gått i arv. Barn till statslösa kurder blir även de statslösa, trots att de är födda i . Den syriska regeringen har i likhet med i bedrivit en arabiseringspolitik, i vilken ingått påtvingade folkomflyttningar av kurderna från deras hemtrakter till andra delar av landet. Den s.k. arabiska spred sig även till . Stora människomassor i krävde i stora fredliga demonstrationer demokrati och mänskliga rättigheter. Dessa spred sig sedan till andra städer. Regimen bemötte demonstrationerna med grovt våld. Oppositionen utgjorde dock inte någon välorganiserad kraft utan splittrades i olika riktningar, vilka var för sig fick stöd från olika stater i . Stormakterna, och , engagerade sig på olika sidor i konflikten för att vinna inflytande. I den turbulenta situation som uppstod skapades den islamistiska och fundamentalistiska terrororganisationen /Daesh, som hade en rad snabba militära framgångar och bedrev en omfattande terror i de områden man erövrat. När det gällde organisationens behandling av kvinnor kan den närmast beskrivas som bestialisk. I den syriska provinsen mötte dock IS/Daesh på allvar ett motstånd. I Rojava var befolkningen till största delen kurdisk, men där lever även araber, assyrier och andra minoriteter. Alla folkgrupper i provinsen ställde dock upp tillsammans i kampen mot IS/Daesh. Kampen mot IS/Daesh var svår. Kurder, inte minst kvinnliga peshmarga ur i de icke-syriska områdena av , ville skynda till undsättning, men hindrades av den turkiska regeringen med hänvisning till att det skulle leda till att den kurdiska organisation , som av EU stämplat som terrororganisation, skulle utnyttja situationen för att ”destabilisera ” läget i . avslöjade dock den turkiska tidning att den turkiska säkerhetstjänsten levererat vapen till IS/Daesh. Den för president obekväma tidningens ledning och journalister sitter på grund av dessa avslöjanden i fängelse eller befinner sig på flykt utomlands. Utmärkande för motståndet i den syriska provinsen är att de som bjöd motstånd mot IS/Daesh gjorde det tillsammans oavsett etnisk eller religiös tillhörighet. Ett annat utmärkande drag för motståndet var att under kampens gång byggde YPG och YPJ av de kurdiska rörelserna upp egna institutioner med en demokratisk struktur, där kvinnor har stark ställning, ingen skulle vara diskriminerad. Särskilt bör man notera att en stor del av de som deltog i de väpnade striderna mot Daesh/IS, bl.a. i striderna kring Kobane och i andra delar av , var kvinnor från . I andra delar av världen har man kunnat se att kvinnorna ofta, efter att de deltagit i befrielsekampen mot en ockupant eller diktator och kämpat på samma sätt som männen, återvänt, eller förmåtts att återvända, till sin tidigare underordnade roll i hemmet, lämnat politiken, inte tagit del i samhällsutvecklingen och snart förlorat inflytande över den. Utvecklingen i Rojava påstods av president – som förklarat att ”demokrati är inte målet” utan något annat, som dock aldrig öppet förklarat och uttryckt aggressiva uttalanden mot feminism och kvinnofrigörelse och menat att kvinnors plats är i hemmet och att föda flera barn – som ett hot mot . Det skulle vara tragiskt om det embryo till en demokratisk utveckling som skapats i en ohyggligt svår situation i Rojava gick om intet – särskilt tragiskt vore det i där kvinnor diskrimineras av staterna, av det juridiska systemet och är utsatta för hederskulturen. En diskriminering som sanktioneras i en del av ländernas lagstiftning. I Rojava i skapade kurderna tillsammans med andra folkgrupper lokal och regional demokrati där både män och kvinnor, såväl unga som vuxna, är delaktiga i styret av provinsen. Allt är naturligtvis inte perfekt men demokrati byggs inte i ett land och i en region där diktatur och islamisk fundamentalism, krig och folkmord ägt rum. Den syriska staten är fortfarande i krig, och kurderna och andra minoriteter lever ständigt under hot och utsätts för attacker. Jag menar att inte bara bör protestera mot intrång på syriskt territorium som är ett folkrättsbrott. Jag menar också att bör understödja de strävanden till att utveckla det demokratiska styre som finns i Rojava, vilket kan tjäna som modell för ett framtida demokratiskt . Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. Jag anser vidare att särskilt bör inrikta sig på att stödja kvinnornas strävanden i en demokratisk utveckling i . Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. EU fick 1987 en ansökan från om medlemskap i unionen. Förhandlingar med inleddes i vilka EU inför ett medlemskap ville se en förbättrad situation när det gällde bl.a. demokrati och mänskliga rättigheter. 1993 antog EU de s.k. Köpenhamnskriterierna, vilka skulle uppfylla för att kunna bli medlem i EU. Vissa ändringar i lagstiftningen gjordes av det turkiska parlamentet, men konstitutionen bygger fortfarande på att är en nation, med en flagga, en religion och ett enda språk, vilket med emfas understrukits av president . lovade reformer innan han grep makten, men mycket lite inträffade i praktiken. Undertryckandet av den kurdiska befolkningen och andra oppositionella har en lång historia och har antagit formen av ett lågintensivt krig mellan regeringen och PKK, som av EU stämplats som terrororganisation. Detta krig fördes även på irakiskt territorium. Man kan förhålla sig kritisk till PKK:s kampmetoder precis statens terrorism men har likafullt ett folkligt stöd bland kurderna och vill man uppnå fred bör man i första hand inrikta sig på att få till stånd ett förhandlingsläge med sin motståndare. Men samma organisation som kallar terrorist hade man inlett fredsförhandlingar med. Både PKK och den turkiska regeringen har dock under historiens gång båda varit oskickliga när det gällt att skapa ett förhandlingsläge. Det bör dock tilläggas att den turkiska staten är militärt överlägsen PKK. Den turkiska regeringen har fortsatt att förvägra den kurdiska befolkningen i dess nationella och kulturella och politiska rättigheter. PKK har svarat med att attackera turkisk polis och militär. Den kurdiska befolkningen i representeras politiskt dock inte enbart av PKK. PKK är den organisation som genom sina militära aktioner får störst uppmärksamhet i media. Det finns dock flera andra partier som kräver att kurderna ska tillerkännas sina rättigheter och få dem förverkligade. Men även dessa partier har förföljts av regeringen och anklagats för samröre med , såsom exempelvis HDP (Demokratiska samhällspartiet) och ännu tidigare HADEP (Folkets arbetarparti). Partierna har förbjudits och deras ledare fängslats. HDP:s ordförande, och och parlamentsledamöter tillsammans med 10 andra parlamentsledamöter och 5 000 folkvalda lokalpolitiker som tillhör HDP sitter i turkiska fängelser. Regeringen har i flera avseenden bedrivit ett dubbelspel eller talat med kluven tunga. som man sade sig vilja förhandla med HDP-partiet (Partiet för Fred och demokrati) arresterades och fängslades flera av de borgmästare som tillhörde partiet. HDP-ledarna placerades ett s.k. säkerhetsfängelse. Under president första tid vid makten kom samtal till stånd mellan PKK och regeringen . Dessa samtal ingav visst hopp. Utvecklingen i gjorde emellertid att möjligheterna till en fruktbar dialog mellan PKK och regeringen minskade. PKK krävde att få komma befolkningen i den av IS/Deash angripna staden till undsättning. AKP-regeringen med president i spetsen försökte förhindra detta. fick HDP i parlamentsvalet. HDP-ledaren var den ende som utmanade i presidentvalet. När HDP gick starkt framåt i valet och fick över 80 platser i det turkiska parlamentet som besattes av politiker som gav kurdernas kamp för sina rättigheter sitt stöd föll fredssamtalen med PKK samman och proklamerade undantagstillstånd i de kurdiska delarna av , vilket medfört svåra umbäranden för befolkningen i denna del av landet. 2016 gjordes en misslyckad påstådd statskupp i , oklart av vem. har läget förvärrats ytterligare. Turknationalistiska organisationer och mobb utsatte under valrörelser och folkomröstningar oppositionspartierna, i första hand HDP-partiet, för angrepp och flera terrorattacker mot HDP:s medlemmar och sympatisörer under pågående demonstranter i bl.a. och under pågående valrörelse i Dyrabakier. Många oskyldiga dödades och flera hundra skadades. Dessa blev särskilt intensiva efter det att HDP lyckats passera den tioprocentsspärr som krävs för att erövra platser i parlamentet. Efter försöket till det s.k. kuppförsöket, i vilket HDP inte varit inblandat alls, har dess ledare, parlamentariker och flera av partiets medlemmar och aktivister fängslats. Oppositionella intellektuella, författare, lärare, advokater, poeter och journalister har arresterats och fängslats. HDP-ledarna placerades i ett s.k. säkerhetsfängelse. begärde åklagaren fängelse för Salahettin . En absurd anklagelse följd av ett krav på ett absurt straff. President har i praktiken lyckats tillvälla sig diktatorisk makt och fängslat sina kritiker. Från att ha varit ett land med en ledning som sökte kontakt med EU har nuvarande ledning vänt ryggen. Vad landets befolkning tycker om den saken är svårt att säga, men en stor del av befolkningen i såg tidigare ett medlemskap i och ett närmande till som något positivt. De kan sannolikt inte annat än beklaga att utvecklingen under och i snabb takt omvandlat landet allt mer en mansdiktator som hyser agg mot väst och är på väg bort från demokratin och inte längre hyser någon respekt för mänskliga rättigheter. förs av och bort från . ordförande samt flera av EU-ländernas regeringar, däribland den svenska, har uttalat sig skarpt mot den turkiska regeringens politik. Trots detta förvärras situationen dag för dag. utnyttjar för att komma åt journalister och oppositionella som sökt asyl i t.ex. , och . Senaste fallen gäller den svenska turkiske journalisten som på begäran fängslades under sin semester i . Ett annat liknade fall har inträffat i . har varit tydlig i sin kritik mot när tyska medborgare fängslas både i och när missbrukar i syfte att tysta sina kritiker. Det finns emellertid all anledning att ytterligare skärpa kritiken mot den turkiska regeringen för dess brott mot demokratins principer och bristande respekt för mänskliga rättigheter. Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. Det finns också anledning för att i internationella sammanhang agera för att förhindra att den kurdiska befolkningen och andra folkgrupper i såsom aleviter, armenier, greker, assyrier, zaza, kaldéer m.fl. inte utses till syndabockar och paria för att dölja AKP-regeringens oförmåga att medverka till fred genom att erkänna kurderna och andra folkgrupper deras rättigheter. Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. Av detta följer att bör kräva att den turkiska regeringen häver det undantagstillstånd som införts och hårt drabbar den kurdiska befolkningen samt friger alla politiska fångar, dvs. såväl regeringskritiska journalister som inspärrade oppositionella parlamentariker, Demirtas, andra politiker i HDP och alla politiska aktivister. Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. och EU bör medverka till att fredssamtal inleds mellan den turkiska regeringen och PKK. Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. – en ny stat i födslovåndor? Efter fall i skapades en federation mellan och övriga . har dock under de år som gått sedan störtades inte fungerat. Kurderna har mycket länge längtat efter att rå sig själva, medan regeringarna i fortsatt uppträda diskriminerande mot kurderna. Något förtroendefullt förhållande mellan de styrande i och regeringen i har inte uppstått. Bildandet av en självständig kurdisk stat skulle – förutom att kurderna fick sina folkrättsligt välgrundade rättigheter förverkligade – även kunna innebära fördelar både för kurderna och för den arabiska befolkningen i . skulle kunna använda inkomsterna från sina naturresurser och mänskliga resurser till att bygga upp sitt land istället att förslösa dem på rustningar och krigföring mot kurderna, medan kurderna skulle slippa de lidanden de åsamkats . I praktiken har kurderna sedan slut och störtades 2003 styrt sig själva i nästan alla avseenden – man har till och med egna militära styrkor. Kurderna förmår således styra sig själva. Och har rätt att göra det. De som försöker förhindra kurderna från att förverkliga sina rättigheter begår brott mot folkrätten. bör alltså i enligheten med folkrättens principer kraftfullt värna om en ny kurdisk stat om en sådan bildas och hävda dess rätt att existera. Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. Få statsbildningar föds utan våndor. är situationen kritisk och oroande i både beroende på det yttre tryck som kurderna är utsatta för i en orolig omvärld med IS/Daesh utanför dörren och på grund av den situation som råder i och . Båda dess stater uppträder hotfullt mot , liksom regeringen i . De interna förhållandena är i skrivande stund inte idealiska i . Presidenten i , , höll sig länge kvar vid makten, trots att hans mandat gått ut. Han dröjde sig länge kvar vid makten utan att ha mandat för det. Han lät inte upplösa parlamentet och förhindrade talmannen att utöva sitt ämbete. stängdes och flera kritiska journalister kidnappades och hittades senare mördade. Korruptionen var och är omfattande. Den politiska makten har i praktiken inte varit skild från den dömande makten, dvs. man uppfyller inte rättsstatens principer, vilket medverkat till ökad korruption. Det finns inte heller någon tydlig strävan att skapa ett sekulärt statssystem. 1917 genomfördes på president initiativ en folkomröstning om kurdisk självständighet. Resultatet blev ja till självständighet, men den irakiska centralregeringen förklarade genast att man avsåg att inte bry sig om detta resultat. avgick Barzani som president, som avstått från att utropa en kurdisk stat i . avgick han som president. står inför ett val. Inför detta har Barzani, som företräder () tagit initiativet och föreslagit en nationell enhetsregering. Detta förslag har kritiserats av ledaren för (), Barham . är hedersmord förbjudet i lag, men lagen efterlevs inte av myndigheterna. Många unga kvinnor är utsatta för hedersvåld i form av fysisk och psykisk misshandel i hederns namn. Den politiska makten har i praktiken inte varit skild från den dömande makten, vilket medverkat till ökad korruption. borde sålunda i sina kontakter verka för att den politiska makten i tydligt skiljs från den dömande makten. Detta vill jag ge att skall ge regeringen till känna. Det går dock inte att rättfärdiga en inskränkning av kurdernas nationella självbestämmande med hänvisning till att den nya statsbildningen lider av födslovåndor. Det går inte heller att överse med brott mot demokratiska och mänskliga rättigheter med hänvisning till att situationen på andra områden är kritisk och svårhanterlig. En självständig kurdisk stat? har ingen lång demokratisk tradition att bygga på. bör i sitt solidaritetsarbete och sin biståndsverksamhet och i andra sammanhang stödja det kurdiska folket i dess strävan att skapa ett folkligt demokratiskt styrelseskick. Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. Särskilt bör man göra det när det gäller byggandet av självständiga fackliga och folkliga organisationer så att det civila samhället stärks. Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. Kvinnornas ställning i detta viktiga arbete måste beaktas som särskilt betydelsefullt. Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. Det kurdiska samhället är liksom många andra fattiga samhällen i historien präglat av patriarkala klanstrukturer, vilka är ett allvarligt hinder när det gäller strävandena att bygga upp ett demokratiskt rättssamhälle med lika rättigheter för män och kvinnor. Det sistnämnda bör särskilt understrykas. Kvinnorna och barnen är utsatta för ett omfattande hedersvåld, vilket en regering i en ny stat eller en stat under bildande, måste hantera i överensstämmelse med vad som sägs i FN:s deklarationer om de mänskliga rättigheterna och om kvinnans och barnets rättigheter. Könsstympning och hedersrelaterat förtryck är toppen på ett av vardagligt traditionellt betingat våld mot kvinnor. I flera av avseenden har en lång historia av kamp för ett demokratiskt statsskick och kamp för kvinnors rättigheter och för jämställdhet mellan könen. har stött kurdernas kamp för sina rättigheter på en rad områden. Vad bör göra är följaktligen att kraftfullt understödja de krafter i den nya staten som kämpar för kvinnors rättigheter och mot traditionellt betingade patriarkala strukturer som innebär inskränkningar av kvinnors rättigheter där hedersvåldet utgör en väsentlig del. Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. Kurderna i har en lång historia av kamp för självbestämmanderätt och självstyre. 1945 utropade man den s.k. Mahabadrepubliken, vilken brutalt slogs ned av regimen i . Dess ledare avrättades. – både under shahen Reza Pahlavis tid och den islamistiska fundamentalismens tid – har det funnits olika grupper och partier som tvingades att föra en väpnad gerillakamp för kurdernas rättigheter. /(KDPI), Komala/Kommunistiska Parti och PJAK (Partiet för fritt liv i ) är några av de organisationer som tvingades att föra en väpnad kamp mot regimen i . Situationen för mänskliga rättigheter i allmänhet och i synnerhet för kurderna och andra minoriteter samt kvinnorna i är outhärdlig, särskilt mot bakgrund av omfattande avrättningar av kurdiska politiska fångar som hängs i lyftkranar och avrättas offentligt . I skrivande stund hungerstrejkar flera framträdande arbetaraktivister och kräver sina grundläggande rättigheter såsom t.ex. rätten att organisera sig självständigt och för att arbetarna ska få sina löner utbetalda . är många kurdiska kvinnor och män satta i fängelse i på grund av sin politiska övertygelse. Det rör sig om mellan 250 och 1 000 kurdiska regimmotståndare. Det är svårt att ange något exakt antal. Denna svårighet när det gäller att ange antalet politiska fångar visar på ett tydligt uttryck för godtyckligheten i det iranska rättssystemet, som är undermåligt när det gäller rättssäkerheten. ökade antalet avrättningar kraftigt.