mot · H6022991 · 2018-11-30 00:00:00 — Regeringens besked att låta gå igenom alla aktuella sjukdomsgrupper och föreslå vad som ska utgöra nationellt högspecialiserad vård är välkommet och ett steg i rätt riktning, men det är ett mindre steg i en större reform där anser att staten bör ha huvudansvaret för sjukvårdens organisation. En förutsättning för att en reform av sjukvårdens ansvarsfördelning blir framgångsrik är att den baseras på ändamålsenliga och tillfredsställande konsekvensberedningar. Effekterna för patienterna, staten och nuvarande huvudmän måste belysas. föreslår därför att det tillsätts en parlamentarisk utredning. Utredningen ska klarlägga och överväga förslag på ändamålsenlig ansvarsfördelning mellan stat och nuvarande huvudmän med målet att uppnå en personcentrerad, effektivare, mer rättvis och jämlik vård. 8.3 Vårdplatsgaranti inom sjukhusvården Antalet vårdplatser har minskat . Delvis beroende på att vårdarbetet förändrats i riktning mot mer dagkirurgi och behandlingar som inte kräver inläggning. Detta är i sig oftast positivt. Men förändringen beror också på att landstingen av personal- och resursskäl minskat antalet vårdplatser. Detta har lett till bristande tillgänglighet, längre köer och att äldre och kroniskt sjuka fått stå tillbaka. Allt mer av vårdpersonalens arbetstid används för att leta vårdplatser. Bristen på vårdplatser är reell men den gäller inte hela sjukvården och inte . finns lokaler men personal saknas. Det handlar också om att vårdkedjan inte fungerar på önskvärt sätt för många äldre och andra med nedsatt autonomi. Övergången till det egna boendet eller till ett anpassat boende måste bli bättre för att säkerställa att vårdplatserna på sjukhusen är tillgängliga för de patienter som har störst behov. Här är hemtagningsteam och fler äldreboendeplatser en nödvändig komponent. senaste kartläggning (Hemsjukvård i förändring, 2008) visar att antalet personer som får hälso- och sjukvårdsinsatser i sitt hem ökar. Det ställer större krav på en effektiv samverkan mellan flera professioner och delar av vård- och omsorgssystemet över de organisatoriska och kompetensmässiga gränserna. Det är också viktigt att säkerställa att rätt kompetens finns tillgänglig för att säkerställa kvaliteten i hemsjukvården. Enligt hälso- och sjukvårdslagen får landstingen överlåta skyldigheten att erbjuda hälso- och sjukvård åt personer i ordinärt boende (hemsjukvård) till en kommun inom geografiska område, dock inte sådan hälso- och sjukvård som ges av läkare. granskning visar att bristen på läkare i den kommunala hemsjukvården leder till för liten tillgång till läkare, för stort antal delegeringar per sjuksköterska, dålig åtkomst till journalanteckningar samt brister i hur gränsdragningen görs mellan landstingen och kommunerna. Vi föreslår därför att kommuner ges möjlighet att anställa läkare i syfte att dels klara vårdkedjan inom hemsjukvården med bibehållen medicinsk kvalitet och dels frigöra fler vårdplatser inom sjukvården. Vi föreslår också rejält utbyggd hemsjukvård och anslår särskilda medel för det. För att ytterligare förbättra tillgången på vårdplatser krävs det också fler mobila enheter som kan ge vård i hemmet i de fall detta är en bättre lösning än inläggning vid sjukhus. Vårdplatser av utpräglad korttidskaraktär är också en möjlighet som bör prövas på fler håll. På som bedriver ett forskningsbaserat vårdutvecklingsarbete i finns exempelvis ett antal vårdplatser inom ramen för primärvården. Trots att det aldrig funnits fler anställda sjuksköterskor och läkare så råder ändå en stor personalbrist. I Arbetsförmedlingens lista över bristyrken 2017 är sju av de topp 20 listade bristyrkena yrken inom hälso- och sjukvården. Denna situation bidrar också till bristen på vårdplatser då vårdenheter tvingas stängas pga personalbrist. Bristen gäller främst olika specialistsjuksköterskor, men även läkare, barnmorskor och psykologer. För att åtgärda kompetensbristen har antalet utbildningsplatser till olika vårdutbildningar byggts ut . Även fortsätter den utbyggnaden. Särskilt viktigt är behovet av fler utbildningsplatser inom förlossningsvården och psykiatrin. Takten i utbyggnaden måste ske snabbare inom framförallt specialistutbildning för vårdpersonal. Även utbildningsplatser till exempelvis undersköterska ska byggas ut och utbildningen ska i ökad utsträckning kunna ske parallellt med sfi-utbildning, för den som behöver det. Vi avsätter 100 miljoner 2018, 200 miljoner 2019 och 300 miljoner 2020 för att utöka antalet utbildningsplatser inom vårdyrkena. Det är dags att göra en rejäl satsning på fler vårdplatser så att det nya välfärdslöfte som vill se kan förverkligas. Hög genomsnittlig beläggningsgrad leder till överbeläggningar eller att patienter vårdas på fel avdelning med de medicinska risker detta innebär. Målet måste vara att alla patienter som behöver läggas in får plats på vårdavdelning med rätt medicinsk kompetens. För att det ska vara möjligt att uppnå detta behövs fungerande vårdkedjor och på många platser även en utbyggnad av antalet vårdplatser så att det finns tillräckligt med luft i systemet för att klara belastningstoppar. Vi föreslår att landstingen får en prestationsbaserad ersättning när de klarar målet om maximalt 90 procents beläggning i genomsnitt . Genom en prestationsbaserad ersättning kan varje landsting på ett ändamålsenligt sätt göra de förändringar som är nödvändiga och ersättningen betalas ut när målen nås. Vi avsätter en miljard för åren 2019–2021 för att tillgängliggöra ett ändamålsenligt antal vårdplatser. 8.4 Trygg vård nära dig genom investering i primärvården Hälso- och sjukvårdsdebatten har präglats starkt av ambitioner att primärvården ska utgöra basen i verksamheten. har det mesta av all utveckling gått i rakt motsatt riktning: investeringar och direkta åtgärder har i stor utsträckning gått till sjukhusen och specialistvården. En väl fungerande primärvård utgör basen för ett hälso- och sjukvårdssystem. Det visar forskning och internationella erfarenheter. Men har en underdimensionerad primärvård jämfört med andra jämförbara länder om man ser till antalet allmänläkare per invånare, men även uttryckt i antal allmänläkare i förhållande till det totala antalet praktiserande läkare. Det är brist på läkare och stora geografiska skillnader i tillgången till fast läkarbemanning i primärvården, rapporterar Myndigheten för vård- och omsorgsanalys i sin . arbetar en statlig utredning – Samordnad utveckling för god och nära vård (S 2017:01) – med att lägga förslag som kan förbättra primärvården. har utredningen vård (SOU 2016:2) lämnat ett slutbetänkande som bland annat berör primärvården. Många av våra åtgärder finns föreslagna, och delvis remissbehandlade, i dessa utredningar. Vår bedömning är att primärvårdens reformering inte uteslutande kan vara en fråga om handlingsplaner, lagstiftning och regeringsuppdrag. Det krävs en omfattande och statlig satsning som understöder ett nytt nationellt grunduppdrag för primärvården. En samlad primärvårdsreform består i princip av tre steg: påbörjas en satsning för att understödja ett nytt och förtydligat primärvårdsuppdrag. Medel utbetalas till landsting och regioner som uppfyller vissa kriterier avseende jour- och helgöppet i primärvården, efter överenskommelse med Kommuner och Landsting (SKL). God kontinuitet (fast läkarkontakt) samt god tillgänglighet ska premieras, även digitala lösningar kan ingå, när det är relevant för patienter. Ett nationellt utformat uppdrag för primärvården införs . () sluts en ny överenskommelse rörande tillgänglighet i primärvård, med innehåll som ligger i linje med den kommande lagen. Landsting som uppfyller kriterierna får del av stimulansmedel. Effekterna avseende minskat tryck på akutmottagningar mäts och belönas. Fast läkarkontakt är en viktig del i genomförandet. Under det tredje året utökas den statliga satsningen. Stimulansbidrag delas ut till de landsting som uppfyller kriterier kopplade till den nya lagstiftningen där rätt till fast läkarkontakt är en bärande del. Målet för satsningen är att alla landsting och regioner ska möta kraven i det nya primärvårdsuppdraget. En kvalitetsmässigt fullgod utveckling kommer inte att kunna uppnås fram . Satsningen kan dock successivt trappas ner efter 2021. Åren därefter kommer dock att kräva ett tydligt och långsiktigt statligt engagemang. Medel och resurser bör trappas upp stegvis tills primärvården håller en godtagbar nivå i enlighet med åtagandet. Ytterst bör regering och riksdag överväga och kommunicera en ambition om att rikta delar av de generella statsbidragen till landstingens vårdvalssystem för finansieringen av uppbyggnaden av primärvården. Pengarna ska också riktas så att de främjar fast anställd personal. Det får dock inte bli fråga om detaljstyrda statsbidrag av den typ som präglat den rödgröna regeringens sjukvårdspolitik. Målet är att åstadkomma den nödvändiga resursöverföringen från sjukhusvård till primärvård. Nedan presenteras ett antal förslag som vi kristdemokrater anser vara nödvändiga för att stärka primärvården. Befolkningen ska ha en lagstadgad rätt till en fast läkarkontakt och få kontakt med den kompetens man behöver i primärvården . Staten bidrar med 1,5 miljarder , 3 miljarder och 5 miljarder . Det innebär ekonomiska resurser motsvarande ca 1 660 fler allmänspecialister och 3 970 fler distriktssköterskor och andra kompetenser . Det ska finnas ett tak för hur många patienter som kan lista sig hos en allmänspecialist. Detta för att primärvården ska kunna bli basen i hälso- och sjukvården och ge förutsättningar för teambaserade insatser. Hemsjukvården byggs ut så att alla äldre har rätt till hemsjukvård. En statlig satsning om 2019 och därefter möjliggör för kommunerna att bygga ut hemsjukvården i samarbete med primärvården. Genom att fler äldre får en sammanhållen och utbyggd hemsjukvård underlättas primärvårdens uppdrag. Teambaserade insatser möjliggörs genom en utbyggd hemsjukvård. Genom att primärvården byggs ut stärks såväl kontinuitet som tillgänglighet. Varje enhet har att utifrån patienternas behov hitta de former som passar bäst. Det handlar om ändrade öppettider på vårdcentralen, utbyggd sjukvårdsrådgivning via telefon och videosamtal osv. Personalförsörjningen inom hälso- och sjukvården kräver en bättre samordning mellan landstingen och staten. Planering och insamlandet av uppgifter måste ske samordnat och med hela landet i fokus. Bemanningsstatistiken i NPS (nationella planeringsstödet) behöver fortsätta utvecklas. Vårdgarantin ska vässas. Alla ska ha rätt till ett vårdmöte (per telefon, eller i form av ett digitalt eller fysiskt besök beroende på patientens behov) med den vårdkontakt inom primärvården som kan möta behovet. Det kan vara läkare, men även t.ex. sjuksköterska, distriktssköterska, psykolog, arbetsterapeut eller fysioterapeut. Vårdgarantin bör kompletteras med en yttre tidsgräns som omfattar hela vårdkedjan. Det innebär att från första kontakt, specialistbedömning, diagnos, provtagning, röntgen etc. till genomförd åtgärd ska det gå maximalt . Om den individuella vårdplanen innefattar återbesök vill vi att det ska finnas en återbesöksgaranti i form av ett skriftligt åtagande i vårdplanen, där tidpunkten och formen för återbesöket anges. Egenvård och mer fysioterapi är områden som behöver utvecklas inom primärvården. Det handlar om att ge stöd till bättre egenvård, förebygga beroendeproblematik av skilda slag och stödja ett friskare liv genom att peka på friskfaktorer i samband med primärvårdens reguljära möte med patienten. Även arbetet med missbruks- och beroendevården ska förstärkas och intensifieras. Exempelvis ska de personer som dricker för mycket, men som inte har andra sociala hjälpbehov, ha möjligheten att söka vård direkt utan en första kontakt med . Rehabilitering efter sjukdom eller skada måste påbörjas snabbt och intensivt. Tyvärr ser vi brister i detta för flera patientgrupper vilket leder till försämrad återhämtning. Vi vill även säkerställa att det finns medicinskt ansvariga rehabiliterare () i alla kommuner. 8.5 Fortsatt satsning på regionala cancercenter (RCC) Under kristdemokratisk ledning tog den förra alliansregeringen beslut om att etablera sex regionala cancercentrum (RCC). Målen med etableringen var att: minska risken för insjuknande i cancer förbättra kvaliteten i omhändertagandet av patienter med cancer förlänga överlevnadstiden och förbättra livskvaliteten efter en cancerdiagnos minska regionala skillnader i överlevnadstid efter en cancerdiagnos minska skillnader mellan befolkningsgrupper i insjuknande och överlevnadstid. skriver i sin utvärdering att etableringen av RCC har varit framgångsrik, men att det finns fortsatta utmaningar för RCC och för cancervården. Bland annat noterar att engagemanget i utvecklingen av RCC är lägre hos vissa landstings-, sjukhus- och klinikledningar. I utvärderingen lyfts även fram att det finns fortsatta utmaningar gällande nivåstrukturering och förebyggande insatser. Allt fler insjuknar i och lever med cancer. Väntetiderna varierar kraftigt beroende på bostadsort. Exempelvis diagnostiseras ca 4 100 personer med lungcancer . Den maximala väntetiden från remissdatum till start av kirurgi eller strålbehandling rekommenderas vara . Genomsnittet i riket är . diagnostiseras ca 900 personer med högmaligna hjärntumörer. För dessa patienter varierar den genomsnittliga väntetiden från remissdatum till operation i (där genomgår kirurgi ) i (där genomgår kirurgi ). Inom RCC i samverkan pågår ett arbete med att förkorta väntetiden till behandling genom införande av ett nationellt system med standardiserade vårdförlopp (SVF). Dessa nationella insatser som syftar till att korta kötiderna är livsviktiga då de långa väntetiderna riskerar att leda till mer avancerade tumörer. Att inte fullfölja och fortsätta utveckla arbetet med nivåstrukturering och det samlade strategiska arbetet för att fullfölja cancerstrategin vore ett allvarligt misstag. föreslår därför att arbetet inom RCC fullföljs och avsätter därför även efter 2019. 8.6 Nationell strategi för jämlik sjukvård Med cancerstrategin som förebild vill genomföra en satsning på nationella strategier och standardiserade vårdförlopp (SVF) för ytterligare minst fem folksjukdomar där det är lämpligt. vill därför omforma RCC och deras uppdrag till att omfatta också annan vård än behandling av cancersjukdomar. För följande sjukdomsgrupper ska en strategi för SVF tas fram och RCC:s uppdrag utökas: diabetes, hjärt-kärlsjukdomar, psykiska sjukdomar, reumatiska sjukdomar samt astma/KOL. Arbetet ska vara resultatinriktat med patienten i centrum och vårdprocesserna ska förbättras och effektiviseras i enlighet med SVF. Staten måste vara delaktig i utvecklingsarbetet, liksom professionen och patienterna. långsiktiga ambition är att avsätta och per sjukdomsgrupp när strategin inom dessa områden är fullt utbyggd. För att fasa in strategin avsätter vi 2019, 2020 och 2021. Patienter ska inte behöva vänta på vård mer än absolut nödvändigt. Dels för att minska lidandet för den enskilde, dels för att förhindra att tillståndet förvärras och i värsta fall leder till döden. Därför är frågan om att korta vårdköer och att förstärka vårdgarantin oerhört angelägen. Under alliansregeringen genomförde vi kristdemokrater en rad viktiga satsningar som minskade köer inom hälso- och sjukvården. Genom reformer som kömiljarden och lagen om valfrihetssystem minskade köerna och vårdgarantin stärktes. Dessvärre avvecklade den rödgröna regeringen kömiljarden . har köerna ökat och uppfyllelsen av vårdgarantin har försämrats. Det finns stora skillnader i väntetider mellan olika verksamheter – både inom och mellan landsting och vårdområden. De negativa effekterna av den slopade kömiljarden är påtagliga inom exempelvis specialistsjukvården. har ca 120 000 patienter väntat mer än på en operation eller besök hos specialist. Det innebär att de har väntat olagligt . 120 000 patienter som bedömts behöva operation eller vårdmöte med specialist men istället får vänta med allt vad det innebär av oro och kanske sjukskrivning. För att återigen korta köerna och öka tillgängligheten föreslår vi att kömiljarden återinförs och utökas till 3 miljarder . Ett prestationsbaserat ersättningssystem som ger landstingen förutsättningar och drivkraft att arbeta kontinuerligt, strategiskt och metodiskt för att korta vårdköerna och stärka vårdgarantin. Parametrarna för ersättning bör utvecklas jämfört med tidigare kömiljard för att ge huvudmännen förutsättning och drivkraft att skapa mer sammanhållna vårdkedjor. Utvärdering bör ske regelbundet. 8.8 Vårdserviceteam – tid att fokusera på patientens vård För många som arbetar inom vården är arbetssituationen pressad. Vårdpersonalen vill ge en mer kvalitativ vård. Det krävs att vi använder resurserna på rätt sätt. Varje personalkategori ska göra det som de är utbildade för. Vi vill därför att vårdpersonalen ska avlastas från arbetsuppgifter som visserligen är viktiga för att omvårdnad ska fungera, men som inte kräver en lång vårdutbildning – så kallad vårdnära service. Arbetsuppgifterna kan exempelvis handla om att servera mat och plocka undan disk efter måltider, att sköta förråd, transporter av patienter och prover mellan olika avdelningar, städning samt administrativa uppgifter som inte kräver en längre vårdutbildning. Genom att anställa servicepersonal inom vården kan vi frigöra mer tid för omvårdnad av varje enskild patient. Vi vill införa prestationsbaserade medel för att alla vårdgivare ska kunna anställa vårdservicepersonal på landets sjukhus och i primärvården. Staten ska träffa en överenskommelse med Kommuner och Landsting (SKL) där villkoret för att ett landsting ska få del av stimulansmedlen är att de undertecknar överenskommelsen och kan uppvisa en trovärdig plan för hur de nya tjänsterna ska skapas. En del betalas ut till vårdgivarna i förskott och resterande del när de kan uppvisa resultat. Vi avsätter 600 miljoner för detta ändamål. 8.9 Trygg förlossningsvård och BB-vård Det behövs ett nationellt ledarskap som pekar ut riktningen för förlossningsvården och BB. Det föds över 110 000 barn i och svensk mödra- och förlossningsvård är på många sätt helt fantastisk. finns det mycket som behöver göras för att gravida kvinnor ska kunna känna trygghet i väntans tider. Skillnaderna i vård och vårdresultat skiljer sig åt i olika delar av landet, bland annat i antalet förlossningsskador och antalet kejsarsnitt i olika län. Tiden från förlossning till hemgång är på många håll kort. Enligt kvinnolobby är vårdtiden i lägst i hela EU. Detta som bara ett av tre sjukhus alltid erbjuder en uppföljning efter förlossningen. Bristningar, komplikationer, psykisk ohälsa eller amningsproblem riskerar därmed att inte upptäckas . Enligt hade 15 av 18 landsting brist på personal . Det är svårt både att rekrytera och att behålla barnmorskor. Den överenskommelse om förlossningsvården som regeringen slöt med SKL 2015 och som syftade till ökad bemanning har inte blivit någon succé. Enligt Myndigheten för vård- och omsorgsanalys har bara hälften av pengarna använts till bemanning och det skiljer sig stort mellan landstingen i hur stor andel av medlen som använts till bemanning. De stora bristerna i förlossnings- och BB-vården drabbar framförallt kvinnor. Att ändra systemet i grunden är därför inte bara angeläget ur ett patientperspektiv utan också en viktig jämställdhetspolitisk fråga. Varje kvinna ska känna trygghet under sin graviditet samt under och efter förlossningen. föreslår därför följande förändringar för att stärka förlossnings- och BB-vården: Förstatliga sjukvården och därmed förlossningsvården för en mer jämlik vård. och nationella mål för förlossningsvården. Vi avsätter för detta. Öka bemanningen inom förlossningsvården. Pengarna från överenskommelsen med SKL ska riktas helt och hållet på ökad bemanning samt våra föreslagna förbättringar inom förlossnings- och BB-vården. Bättre löneutveckling för barnmorskor med en karriärstege enligt den modell som finns i . Vi avsätter för detta. Fler barnmorskor ska utbildas – 500 platser på barnmorskeutbildningen. Satsningen finns under utgiftsområde 16. Yrkeserfarna barnmorskor ska vara mentorer till utexaminerade barnmorskor. Barnmorskeledda enheter i anslutning till akutsjukhusen – kontinuitet för patienten. Stärkt förlossningsvård på landsbygden genom dubbel lön till barnmorskor och med patientnära hotell där det är långa avstånd till förlossningskliniker. Vi avsätter 80 respektive för dessa ändamål. Sjuksköterskor ska vidareutbilda sig till barnmorskor med bibehållen lön. Vi avsätter för detta. Ett barnmorsketeam genom hela vårdkedjan. Varje kvinna ska erbjudas hembesök av en barnmorska för eftervård efter förlossningen. Vi avsätter för detta. En ”mammarehabcheck” införs. Vi avsätter för detta. 8.10 En förstärkt barn- och ungdomshälsovård Ökad psykisk ohälsa hos barn och unga är ett av vår tids största samhällsproblem. Orsaken bakom denna mörka utveckling är inte klarlagd. Det finns en paradox i att den materiella standarden ökat för de allra flesta som unga mår allt sämre. Förebyggande såväl som akuta insatser krävs . Skyndsam hjälp och stöd till barn och unga som mår dåligt är nyckeln till ett snabbt tillfrisknande. Reformer för att stärka elevhälsan, föräldrastödet samt barn- och ungdomspsykiatrin är därför nödvändiga. Den tidigare utökade satsningen på psykiatrin är välkommen, men för att korta väntetiderna i BUP avsätter vi ytterligare 150, 175 och mer 2019–2021. För att underlätta övergången från BUP till vuxenpsykiatrin avsätter vi . Elevhälsan måste rustas långsiktigt för att bättre kunna möta och stödja barn och unga med inte minst psykisk ohälsa. Mer än var tredje grundskola och nästan varannan gymnasieskola får påpekande från Skolinspektionen om brister som rör elevhälsan. Enligt förekommer det brister bland landets huvudmän när det gäller kännedom om vårdgivaransvaret för elevhälsan. Vi vill därför ge landstingen/regionerna ett samlat uppdrag för hela barn- och ungdomshälsovården Det är avgörande att, i ett tidigare skede , fånga upp barn som mår dåligt. Den samlade barn- och ungdomshälsan ska ha ett nära samarbete med skolledningar, lärare, specialpedagoger och kommunernas socialtjänst. Vi vill också införa en elevhälsogaranti som innebär att varje elev ska kunna komma i kontakt med elevhälsan . Vi avsätter som en del av vår satsning på primärvården 380 miljoner 2019–2021 för detta ändamål. Föräldrarna har en ovärderlig roll i sina barns liv. Föräldrar upplever ibland svårigheter i sitt föräldraskap eller har behov av stöd för att hantera nya situationer. Stöd till föräldrarna är också ett stöd till barnen. När relationen mellan förälder och barn stärks minskar framtida problem. Vi avsätter därför 80 miljoner för att erbjuda förstagångsföräldrar en gratischeck till familjerådgivningen som de kan nyttja om de vill eller har behov. Vi avsätter därutöver 176 miljoner för att det ska bli obligatoriskt för kommunerna att erbjuda minst två föräldrastödsprogram under barnens uppväxt. Ett under de yngre åren och ett . Barn och unga som har, eller riskerar att utveckla, psykisk ohälsa är ett högt prioriterat område för . I regeringsställning var vi pådrivande för en förstärkt vårdgaranti inom den specialiserade barn- och ungdomspsykiatrin. Vi arbetade även med att korta väntetiderna till barn- och ungdomspsykiatrin bland annat genom överenskommelser med SKL och genom prestationsbaserade medel. Köerna till barn- och ungdomspsykiatrin ska kortas ytterligare. Några säkra svar på vad som är orsak till den mörka utvecklingen med ökad psykisk ohälsa bland barn och unga finns inte . Vi vill därför att det genomförs en bred utredning för att kartlägga och undersöka orsakerna. Vi vill även ta fram en handlingsplan med bland annat förebyggande åtgärder. Vi vill även, baserat på ett arbetssätt som finns i , att det tillsätts en ”” när en ung person har begått självmord.