mot · H6022914 · 2018-11-30 00:00:00 — Den franska undersökningen visar förbättrade resultat på på matematikproven i en jämförelse mellan elever som arbetade i klassrum med små fönster och elever som gjort proven i klassrum med stora fönster. menar att det finns goda skäl att utreda förutsättningarna för en svensk dagsljusnorm i skolmiljö. Det finns starka medicinska skäl att förse befintliga byggnader med så mycket ljusinsläpp som möjligt eftersom vi svenskar vistas inomhus av vår tid. Det är därför angeläget att förenklingar av olika byggregler genomförs för att utnyttja solljuset maximalt. behöver villkoren för dagsljusinsläpp moderniseras så att de inte, som , reducerar möjligheterna till byggande. Dagsljusinsläpp kan lösas med andra lösningar än vanliga fönster. Till exempel finns anledning att omvärdera betydelsen av takfönster som ljuskälla i byggregler. Fler människor i bör ges möjlighet att vistas mer i dagsljus när de är inomhus för folkhälsans skull. anser att bör uppdras att på olika sätt informera om kopplingen mellan dagsljus och folkhälsa och sprida information om dagsljusets hälsobringande effekter. har strandlinje, till stora delar står den helt orörd. konstateras i många kommuner runt om i ett vikande befolkningsunderlag. För att öka attraktionskraften i att bosätta sig utanför storstäderna behöver det bli enklare att få bygga hus i sjönära lägen. 2009 och 2010 förändrades strandskyddslagstiftningen i . Ambitionen hos allianspartierna som genomförde förändringen var att göra regelverket tydligare, underlätta tillämpningen och göra den mer konsekvent. Syftet var också att underlätta skapandet av attraktiva boendemiljöer i mindre hårt exploaterade delar av landet medan strandskyddet i mer exploaterade områden skulle värnas. De nya strandskyddsreglerna ledde dock inte till önskat resultat. Regelverket har kritiserats för att det är krångligt och otydligt. och redovisade 2013 en utvärdering av lagstiftningen. Bland annat föreslogs då lättnader i strandskyddet vid mindre sjöar och vattendrag och åtgärder för att få en mer likvärdig tillämpning av reglerna. En proposition som också bekräftades i lades också med innebörden att länsstyrelserna kan upphäva strandskydd vid små sjöar och vattendrag om området har liten betydelse för att tillgodose strandskyddets syften. Någon rusning hos länsstyrelserna till att börja upphäva strandskyddet i linje med riksdagsbeslutet har dock inte noterats. Tvärtom tycks länsstyrelserna på flera håll ha börjat tillämpa reglerna mer restriktivt. Regeln om förbud mot bebyggelse inom från vatten har på många håll i landet blivit den tillämpade om inte särskilda skäl talar för att tillämpa 100-metersgränsen. Alliansregeringen konstaterade också att tillämpningen av strandskyddsregler brustit på grund av bristande kunskap hos framför allt kommunerna. Därför tillsattes strandskyddsdelegationen som skulle ge råd och bistå kommunerna i tillämpningen av strandskyddsreglerna. Medel avsattes också från vilka kommunerna ska kunna söka stöd för kartläggning av s.k. LIS-områden (landsbygdsutveckling i strandnära lägen), något som framför allt mindre kommuner har svårt att hinna med på grund av bristande resurser. Strandskyddsdelegationens arbete bidrog till en förstärkt samverkan och mer kunskapsunderbyggd tillämpning av strandskyddsreglerna. Delegationen kunde dock konstatera i sin slutrapport att en rad ”problemområden inte kan åtgärdas fullt ut genom insatser som syftar till att stärka tillämpningen av befintliga regler”. Utifrån sina många möten med och besök på plats i olika delar av landet kunde delegationen konstatera att förhoppningar om att regeländringarna skulle göra det enkelt att bygga på landsbygden inte infriats. Delegationen pekade ut behovet av en översyn av reglerna och beklagade att detta inte ingått i deras uppdrag. Det måste bli avsevärt enklare att bygga bostäder i strandnära lägen i de glest befolkade delarna av landet. Regelverket måste reformeras i grunden. Dagens regelverk, även med hänsyn tagen till delegationens arbete och översynen, vilar på principen "allt som inte uttryckligen är tillåtet är förbjudet". Denna hållning behöver vändas helt om och utgå från ett minimum. Dagens 300-metersregel bör ersättas med en 50-metersregel. Regelverket bör bygga på att områden som ska ha ett särskilt skydd pekas ut, liksom områden där en restriktiv hållning bör intas. För glest befolkade områden bör istället bebyggelse vara tillåten, förutom i områden som genom beslut pekas ut som skyddsvärda. Underlätta byggande i hela Landsbygden erbjuder en god boendemiljö och plats för byggande i attraktiva lägen. Men byggs det få hus och lägenheter på svensk landsbygd. lyckades i regeringsställning höja de statliga kreditgarantier för byggande på svaga bostadsmarknader, där marknadsvärdet inte tydligt överstiger produktionskostnaderna. Detta instrument bör utvecklas ytterligare för att underlätta byggande i områden där betalningsförmåga finns men där traditionell bankfinansiering är svår att ordna. Fortsatt arbete med regelförenkling och ökad industrialisering av byggandet behövs för att pressa produktionskostnaderna och därmed underlätta byggande i gles- och landsbygd. är positiva till att det tillsatts en utredning för att se över förutsättningarna på svaga bostadsmarknader. Ett särskilt bekymmer på landsbygden, som ofta karaktäriseras av svaga bostadsmarknader, är att det kan saknas lokalt förankrade bankkontor och tillräcklig kunskap om den lokala bostadsmarknaden och den ekonomiska utvecklingen i övrigt. Detta kan leda till att riskerna i bostadsbyggnadsprojekt övervärderas och att potentiellt lönsamma projekt inte beviljas lån. Utredaren ska även analysera vilka typer av verktyg som kan underlätta för mindre byggherrar att finna finansiering för bostadsbyggande. Förslag ska också ges på system med förmånliga statliga topplån för att underlätta bostadsbyggandet samt utreda förslag om så kallade landsbygdslån. Utredningen tillsattes till följd av att lyfte problematiken kring finansiering av bostadsbyggande i områden med svag bostadsmarknad i sitt slutbetänkande. Bristen på hyreslägenheter på landsbygden gör att många blir kvar i sina hus trots att de skulle vilja byta till en lägenhet. Det försvårar också för ungdomar att bo kvar i sin hembygd. Det behövs ofta också byggas äldreboenden och seniorboenden. För att kunna bo på landsbygden krävs även en god infrastruktur, vilket vi beskriver i utgiftsområde 22 Kommunikationer. Radon finns naturligt i berggrund och i mark över i stort sett hela . Näst efter tobaksrökning är radon den vanligaste orsaken till lungcancer, något som gör radon till den miljöfaktor i inomhusmiljön som orsakar flest dödsfall . Den radon som har sitt ursprung i marken kan vara tillräckligt hög för att ge farliga halter inomhus. Sen finns också de radonutsläpp som kan komma av blå lättbetong i byggnaden samt från dricksvattnet. rekommenderar att radonhalten inomhus kontrolleras och hålls så låg som möjligt för att minimera hälsorisken. fanns ett stöd för egnahemsägare till sanering av radon. Sen tog den förra regeringen bort stödet. Enligt finns det närmare 400 000 bostäder som överstiger riktvärdet /m3. Unga och studenter är en målgrupp som i regel har begränsad köpkraft. Det är därför angeläget att utveckla innovativa lösningar som kan erbjuda ett bra boende till rimliga kostnader. Bostäder för unga och studenter är till sin karaktär lägenheter under vilka de boende i regel bor en begränsad tid av sina liv. Därför finns det all anledning att ifrågasätta att de ska omfattas av samma regelverk vid byggande som övriga boendeformer. Utgångspunkten bör vara att endast regler som är grundläggande för människors hälsa och säkerhet bör vara kvar. I samband med kunde vissa lättnader i regelfloran för studentbostäder träda i kraft. Bland annat avskaffades kravet att hiss behöver installeras vid byggande av ungdoms- och studentbostäder som byggs på vindar. Det behövs dock fler åtgärder för att underlätta boendemöjligheterna för studenter. De sänkta bullerkrav en riksdagsmajoritet enats om i betänkande 2014/15:CU10 Planering och byggande, är ett exempel på åtgärder som underlättar tillkomsten av studentlägenheter. har ett antal företag etablerats som erbjuder modulbostäder för studenter. Modulbostäder kommer sannolikt inte vara svaret på bostadspolitiska utmaningar i stort. Som del i ett campusboende av tillfällig karaktär kan det emellertid vara en försvarbar lösning. Modulbostäderna kan lätt byggas ihop och lätt plockas ner om och när förutsättningarna förändras. Kvaliteten på dessa bostäder har också förbättrats avsevärt. Det är angeläget att kommunerna är aktiva i sin markplanering och kan erbjuda tidsbegränsade bygglov för modulbostäder åt studenter på mark som för tillfället står outnyttjad. Även Försvarsmakten borde ges samma möjlighet att tillhandahålla bostäder åt sina tillfälliga anställda. Försvarsmakten har på sina håll ett akut behov att hitta bostäder åt hundratals anställda soldater. För den som har en anställning framstår en sängplats på förläggning inte så lockande. Även för de typer av bostäder som Försvarsmakten förfogar över borde regelverket förenklas för att kunna sänka byggkostnaderna. Det är exempelvis inte rimligt att ställa lika omfattande tillgänglighetskrav på bostäder åt Försvarsmaktens tillfälligt anställda soldater som på permanentbostäder för allmänheten. Det andra undantaget från att eftersträva full tillgänglighet vid nyproduktion av bostäder bör vara när vindsutrymmen omvandlas till student- och ungdomsbostäder om högst . I de absolut flesta fall är annars alternativet att inga bostäder alls tillkommer i sådana utrymmen. befolkning åldras och vi kommer att se en ökad andel äldre i befolkningen . Det medför att behovet av bl.a. anpassade och tillgängliga bostäder kommer öka kraftigt. En äldreboendegaranti utan äldreboenden är inte värd något. För att klara löftet om en äldreboendegaranti behövs fler och olika typer av äldreboenden. Stimuleringsmedel för att det i kommunerna ska byggas äldreboenden måste därför kvarstå och utökas som ambitionen i kommunerna måste höjas. Vi anslår därför mer än regeringen –2021 för att fler bostäder ska byggas. Ingen ska tvingas ut från sitt hem men ingen ska heller tvingas att bo kvar i hemmet. Det måste vara den äldres behov och önskan som ska stå i centrum. Först då lever vi upp till en reell äldreboendegaranti. spelade en mycket viktig roll för att hyressättningssystemet reformerades 2011 i en överenskommelse mellan parterna på bostadsmarknaden och regeringen. I enlighet med överenskommelsen ska allmännyttan bedrivas enligt affärsmässiga principer och allmännyttans självkostnader ska inte längre vara normerande. Hyran ska istället fastställas till bruksvärdet utifrån förhandlingar mellan hyresgästföreningen och de privata och kommunala fastighetsägarna. Tanken är att ge den enskilda lägenhetens kvalitet en tyngre roll för hyressättningen. Tyvärr har denna överenskommelse inte fungerat tillfredsställande. Konfliktfyllda och oförutsägbara förhandlingar skapar en osäkerhet kring hyresrätten som påverkar byggandet. Attraktionen i att äga en hyresfastighet är kraftigt reducerad, många fastighetsägare säljer för ombildning till bostadsrätt. I nyproduktion när valet står mellan olika upplåtelseformer föredrar byggherrarna de lönsammare bostadsrätterna. Förhoppningarna om att möjligheten till presumptionshyra ska främja ett ökat byggande av hyresrätter har grusats. Enligt Bokriskommitténs underlag har presumtionshyror endast kommit att bli aktuellt i en tredjedel av det som nyproducerats . Kollapsade förhandlingar och svårigheten att justera en presumtionshyra undergräver intresset för att upprätta bostäder med presumptionshyra. Bristen på hyresrätter gör att svarthandeln av hyreskontrakt är omfattande. Bostadsbristen generellt och bristen på hyresrätter i synnerhet gör att människor tvingas tacka nej till studieplatser och arbeten. Bostadsbristen hämmar också företags möjlighet att växa. Företag med rekryteringsbehov tvingas bli bostadsförmedlare genom egna inköp av bostäder. som vill rekrytera över hela världen tvingas sitta med egna lägenhetsbestånd och inneha interna bostadsförmedlingar för att parera den dysfunktionella bostadsmarknaden. De här företagen vill hellre syssla med sina kärnkompetenser än att agera med bostadsförmedling. De som vill ta ett arbete i någon av större städer, men framförallt , kan inte det, den som vill flytta närmare arbetet för att spara tid och miljö kan inte det, de som är särbos men skulle kunna tänka sig att vara sambos fortsätter att vara särbos och den som har en hyresrätt som övernattningslägenhet ibland fortsätter med det. De preferenser som normalt driver efterfrågan på bostäder och skapar rörlighet får inte slå igenom i hyressättningen vilket i realiteten minskar tillgången på hyresbostäder. Reformer av hyresregleringen måste ske varsamt. Det är viktigt att det finns ett starkt konsumentskydd på bostadsmarknaden. Människors boende är inte vilken vara som helst. Det handlar ofta om starka minnen och livsvariga relationer som är kopplade till bostaden. Människors olika livssituationer och tillgång till kapital är faktorer som gör att ett hyressättningssystem måste beakta många aspekter, inte bara de ekonomiska. som det är viktigt att värna om möjligheten att bo kvar i den lägenhet man trivs i är det ett faktum att det nya hyressättningssystemet brottas med flera stora utmaningar. Det byggs för få hyresrätter, många hyresrätter ombildas till bostadsrätter och det råder en omfattande svarthandel av hyreskontrakt. Systemet med presumtionshyror har misslyckats. En fri hyressättning i nyproduktion skulle på lång sikt kunna motverka de brister som föreligger, främja uppförandet av fler hyresrätter och stärka boendeformens roll som första boende. Ett starkt besittningsskydd och en förutsägbar indexering är en förutsättning för ett tryggt boende. Med hjälp av offentlig hyresstatistik, något som saknas, får också parterna kunskap om vad som är en rimlig hyresnivå vilket förebygger risken för ockerhyror. föreslår därför att nyproduktion ges fri hyressättning i avtal mellan hyresgäst och fastighetsägare under förutsättning att besittningsskyddet är starkt och indexeringen av hyran är förutsägbar . Till det krävs också en offentlig hyresstatistik som ger parterna kunskap om vad som är rimlig hyresnivå. Den stora grupp personer med svag betalningsförmåga som har stora svårigheter att etablera sig på bostadsmarknaden behöver särskilt adresseras. Personer med betalningsanmärkningar eller som saknar förankring på arbetsmarknaden har mycket svårt att erhålla ett förstahandskontrakt. vill därför pröva möjligheten att en viss andel av bostäderna i en nyproduktion avsätts för sociala ändamål. Reformer för ett ökat ägande i utsatta områden I de 61 områden i som polisen identifierat som utsatta är brottsligheten och arbetslösheten hög; otrygghet och ekonomisk utsatthet är betydligt vanligare än i andra bostadsområden. I dessa områden finns många familjer som på grund av situationen i deras bostadsområde känner att de inte kan lita på . Att vända denna utveckling kräver inte fler projekt, utan långsiktiga och kraftfulla åtgärder när det gäller exempelvis skola, polis och arbetsmarknad. Men också stärkt lokalt ägarskap genom civilsamhället och genom att familjer som bor i dessa områden får mer makt över sin egen livssituation. Ett sätt att uppnå det senare är att reformera bostadspolitiken så att fler ges chansen att äga sin egen bostad. Integration handlar delvis om att ge människor hopp och något att kämpa för. En egen bostad är inte svaret på allt men kan bidra till att skapa mer långsiktighet och ett starkare lokalt ägarskap genom en ny drivkraft hos hushåll i utanförskapsområden. När fler positiva drivkrafter uppstår hos många hushåll – och samverkar med andra faktorer – kan det bidra till en förbättrad social situation i hela området och skapa en positiv spiral av bekymmer. Därför föreslår vi reformer där fler ges chansen att investera i sitt eget boende. Vi vill att följande åtgärder prövas i de 61 områden som polisen identifierat som särskilt utsatta: Undanröj laghinder för ägarlägenheter, genom att genomföra förslagen i utredningen hyresrätt till äganderätt. Inför hyrköp där en del av hyran går till att köpa bostaden. Den som undertecknar ett hyrköpsavtal undertecknar också avtal om egen förvaltning/renovering av bostaden för att kunna sänka sin hyra och öka avsättningarna till bostadsköpet. Den som flyttar innan bostaden är helt betald blir utköpt av hyresvärden eller av en ny köpare. Pröva frågan om statligt garanterade startlån, för att komma igång med ett hyrköp eller reguljärt bostadsköp. Med låneförsäkringar, statlig garanti och genom att målgruppen är begränsad blir systemrisken väldigt liten. Hyresrätten är en mycket flexibel upplåtelseform. Men boendet i hyresrätter är påfallande standardiserat utifrån dess byggnormer. Istället för standardiseringen bör det vara möjligt att bygga blandat och att bygga billigt med lägre standard för dem som vill ha det. För unga som har svårt att få pengarna att räcka till och vars boendehorisont kanske är kortare. borde det vara möjligt att bygga ännu dyrare för dem som vill ha högre service och högre standard på materialvalen. Variationen skulle göra hyresrätten mer attraktiv och ge ett bredare utbud av hyresrätter. Att förändra och utveckla hyresrätten leder till socialt engagemang, möjlighet att utveckla kringtjänster och öka kvaliteten i boendet. Individuella lösningar behöver inte enbart vara utseendemässiga utan också beakta servicegrad, och på detta sätt kunna leva upp till den enskilde hyresgästens efterfrågan. För äldre är kringtjänster av stor vikt. Fler pensionärer skulle vilja ha fler kringtjänster; receptionstjänster, städning och vaktmästeritjänster som skulle kunna erbjuda hjälp med att byta lampor och sätta upp tavlor. Möjligheterna att utveckla kringtjänster är många om man tillåter system som kan reglera och få betalt för det. I en ambition att bejaka denna möjlighet tillsatte alliansregeringen en utredning (Tillval i hyresrätt 2008:94) som presenterade ett antal förslag för hur till- och frånval i hyresrätter skulle kunna ge ett större inflytande över det egna boendet. En lagrådsremiss (Fler tillval för hyresgäster) lades också fram med förslag om en ny modell för avtal mellan hyresgäster och hyresvärdar om lägenhetens standard. Tyvärr gick den tidigare vänsterregeringen inte vidare med utredningen eller lagrådsremissen. Enligt var detta en missad chans för hyresrättens utvecklande. vill istället att lagrådsremissens förslag för större valfrihet i utformandet av den egna bostaden genomförs så att hyresrättens attraktivitet stärks med en större möjlighet att personligen forma dess karaktär. har det varit möjligt att bilda ägarlägenhetsfastigheter. Upplåtelseformen ägarlägenheter är därmed en relativt ny boendeform i men vanlig i andra länder. Utredningen hyresrätt till äganderätt (SOU 2014:33) gavs i uppdrag att titta på utvecklingsmöjligheterna för ägarlägenheter. Utredningen föreslog att öka mångfalden av upplåtelseformen i bostadsområden, där ägarlägenheter kan ligga vägg i vägg med en hyresrätt. Blandningen av upplåtelseformer verkar för en minskad segregation i bostadsområden. För utsatta bostadsområden i behov av renoveringar utgör försäljningen av lägenheterna en omvandlingsmöjlighet som frigör kapital för att rusta upp beståndet. Som boendeform är det ett långsiktigt boende där den boende har möjlighet att påverka sitt boende efter egna önskemål. Störst möjlighet till inflytande över sitt boende har den som äger sitt boende. Med den ordning som upprättades måste en ägarlägenhetsfastighet ingå i en sammanhållen enhet om minst tre fastigheter. Ägarlägenheter kan bara uppstå i samband med nyproduktion. Ägarlägenheter ska också vara en del i en samfällighetsförening vilken ansvarar för gemensamma anordningar såsom till exempel yttertak, fasader, trapphus och förråd. Nyproduktionskravet kom av ett bristande kunskapsunderlag 2009 och är inte relevant längre. Ägarlägenheter bör kunna bildas ur befintligt bestånd. Med utredningen 2014:33 finns också ett utrett förslag för ett ombildningsförfarande. Inte heller bör längre föreligga ett krav om att ägarlägenhetsfastigheten måste ingå i enhet om tre bostäder. Det räcker med en. Båda dessa krav framfördes i betänkande men den förra vänsterregeringen gick aldrig vidare med något förslag. Kvar att adressera är hur effekten av bolånetaket kan hanteras för ägarlägenheter. Ägarlägenheter missgynnas i förhållande till bostadsrätter där en stor del av bostadens skulder administreras genom föreningen. En avsevärt större totalskuldsättning accepteras för en bostadsrättsinnehavare än för en innehavare av en ägarlägenhet. Missförhållandet behöver utageras så att de båda boendeformerna får rättvisa villkor. En positiv följd av att kunna bilda ägarlägenheter i befintligt bestånd är att det också underlättar möjligheter till hyrköp. Hyrköp innebär att en del av hyran går till att skaffa sig ägarandelar i lägenheten till dess att lägenheten ägs helt av den boende. Skulle man flytta innan ägarandelen blivit fullständig kan andelarna säljas. Detta gradvisa ägande är inte ovanligt i våra grannländer där boendeformerna varierar mer och ägandet värderas högre. Med hyrköp kan fler få tillträde till den ägda marknaden som annars inte skulle klara dagens höga tröskel till den ägda marknaden. Ett antal grupper, som nyanlända och ungdomar, har mycket små möjligheter att köpa en bostad och är hänvisade till flyktiga kontrakt med otrygga villkor. finns hyrköp i några svenska fastigheter men är ett ganska marginellt fenomen. De skiftande ägarförhållanden som uppkommer i ett hyrköp skapar utmaningar för fastighetsförvaltare i frågor om samverkan och planering. Den relativt okända boendeformen är också okänd för många. För allmännyttiga bostadsföretag med ett uttalat samhällsuppdrag är dock hyrköp en god möjlighet att kunna bidra till ett socialt långsiktigt boende. Allmännyttan uttrycker för sitt idéprogram Allmännyttan mot behovet av att utveckla hyresrätten, stärka den egna ekonomin och pressa byggpriserna, något som gör möjligheterna med hyrköp särskilt aktuella för allmännyttan. Om de allmännyttiga bostadsföretagen upplät delar av sitt bostadsbestånd för hyrköp kunde flera få möjligheten att äga sin bostad som bostadsbolaget frigör kapital. Förändringen behöver dock föregås av en möjlighet att ombilda ägarlägenheter i befintligt bestånd. anser att bostadsmarknaden behöver modeller som underlättar det mycket svåröverstigliga klivet från den hyrda bostadsmarknaden till ägandemarkanden. vill därför att ges i uppdrag att ta fram en modell för hur hyrköp kan göras till en attraktiv boendeform att bygga och bo i. I uppdraget bör också ges en modell för hur allmännyttan kan ta initiativ för boendeformen. Genom civilutskottets betänkande Hyresrätt m.m. (2015/16:CU14) riktade en tydlig uppmaning till den förra vänsterregeringen om att återkomma till med förslag som gör det möjligt att omvandla hyreslägenheter i flerbostadshus till ägarlägenheter. I betänkandet uppmanas också regeringen utreda ett hyrköpsystem för bostäder. Vänsterregeringen gick emellertid inte fram med några initiativ i detta hänseende. I spåren av bostadsbrist och möjlighet till sänkta boendekostnader vill allt fler dela lägenheter och boenden. Det kan handla om kompisar som bor ihop i en större lägenhet för sin studenttid men också om hela fastigheter där husets boende förbinder sig till gemensamma matlag och städningar av gemensamhetsutrymmen. Här finns potential till ett mera effektivt utnyttjande av bostadsbeståndet än vad som är fallet . En svårighet för kollektiva boendeformer är att nuvarande möjligheter förutsätter att varje kontrakt motsvarar en begränsad del av en bostad.