mot · H5024156 · 2018-04-27 00:00:00 — med anledning av prop. 2017/18:100 ekonomiska vårproposition 1 Ett bättre är möjligt 2 Alliansens bedömning av det ekonomiska läget 2.1 Stark internationell konjunktur 2.2 Stark tillväxt i men riskerna ökar 2.3 En tudelad arbetsmarknad där utanförskapet biter sig fast trots högkonjunkturen 3 En bortslösad högkonjunktur 3.1 En expansiv finanspolitik som inte rustar för nästa kris 3.2 Avsaknad av strukturreformer gör att utanförskapet biter sig fast 3.3 Trots skattehöjningar brister välfärden samt samhällets kärnuppgifter 4 behöver ambitiösa reformer 4.1 En ansvarsfull ekonomisk politik 5 riktlinjer för den ekonomiska politiken 5.1 Ekonomiska reformer för framåt 5.2 Prioriteringar i vårmotionen 5.3 Reformer och finansiering 6 Bryt klyvningen med jobb och företagande 6.1 Alla jobb behövs 6.2 En integration för alla i 6.3 Utveckla hela landet 7 Ökad trygghet i hela landet 7.1 Starkare trygghet i fråga om brott och övergrepp 7.2 Nära och tillgänglig vård när du behöver den 7.3 Trygghet i en orolig omvärld 8 behöver grön tillväxt 8.4 En vardag utan gifter – med renare hav och vatten godkänner de riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken som anförs i motionen. 1 Ett bättre är möjligt Alliansen är största och viktigaste kraft för politisk förnyelse och en ny svensk regering. I valet kommer vi gemensamt att söka väljarnas förtroende för att bilda en ny alliansregering. tog vi ansvar för . Vi bröt det utanförskap som pressade ut människor från arbetsmarknaden, som vi hanterade den djupaste ekonomiska krisen . Resurserna till välfärden ökade med , det blev mer lönsamt att arbeta och klimatutsläppen minskade. Den rödgröna regeringen – som ofta haft samarbetssvårigheter och som har varit beroende av – har bedrivit en ekonomisk politik präglad av skattehöjningar, snabbt stigande utgifter och ett oansvarigt lågt sparande. Denna utveckling behöver brytas. Alliansens alternativ tar sin utgångspunkt i en gemensam syn på var vårt land befinner sig. drar just nu nytta av högkonjunkturen. Bland inrikes födda är arbetslösheten låg och i flera branscher råder det arbetskraftsbrist. Vi har en sjukvård i världsklass, när man väl får hjälp. Den nedåtgående kunskapstrenden i skolan kan vara på väg att brytas. Vi har en polis som i svåra lägen gör ett fantastiskt arbete. är det uppenbart att mycket inte fungerar. Den dåliga integrationen bygger ett utanförskap som riskerar att få bestående negativa, ekonomiska och sociala konsekvenser. Jobbklyftan mellan inrikes födda och utrikes födda är stor, och det tar innan hälften av de utrikes födda är sysselsatta. Gängkriminaliteten är ett hot mot människor och företagande på många platser runt om i landet. Polisen betecknar 61 områden i som utsatta, varav 23 av dem som särskilt utsatta. dödades 43 personer i skjutningar. Gängvåldet sprider sig in på akutmottagningar och riktar sig mot blåljuspersonal inom polis, sjukvård och brandväsen. beskriver en växande oro för brott. Polistätheten är den lägsta , och många platser på polishögskolorna står tomma. Köerna till sjukvården har fördubblats sedan den rödgröna regeringen tillträdde. De ökar över hela landet, men det är i röda landsting som utvecklingen är mest oroväckande. I det alliansstyrda får nio av tio patienter träffa en specialist inom vårdgarantins gräns. I socialdemokratiskt styrda får bara sex av tio patienter göra det. Regeringens beslut att avskaffa den s.k. kömiljarden, de statliga pengar som kortade köerna, var ett stort misstag. Rekordlåga räntor, tidigare genomförda strukturreformer och en internationell högkonjunktur driver den svenska tillväxten, som ingen regering har sparat så lite i högkonjunktur som den nuvarande. I kombination med bristen på nya långsiktiga strukturreformer gör detta illa rustat inför den lågkonjunktur som förr eller senare kommer. Det svenska näringslivet är i grunden konkurrenskraftigt, men politiken går i fel riktning. Flera beslut har försämrat villkoren för företagande och jobb i . Sammantaget har regeringen höjt skatterna med varav är skattehöjningar på jobb och tillväxt – exempelvis på inkomster, företagande och RUT-tjänster. Sådant har inte råd med. Nästa generations stora svenska bolag måste växa . I de viktiga valfrihetsfrågorna styrs regeringen dessutom av vänsterkrafter. , som regeringen nu valt att gå fram med, riskerar att slå direkt mot 340 000 elever som går i friskolor i och med att deras skolor riskerar att behöva stängas. Att några av allra bästa skolor kan tvingas lägga ned skapar otrygghet för många människor i hela landet. finns det skolor som inte klarar kunskapsuppdraget. Nära 19 000 elever, av eleverna, gick ut 2017 utan behörighet till gymnasieskolan. Svenska elever går färre timmar i skolan och tappar därmed i jämfört med elever i andra länder. Reformerna för att öka fokus på kunskaper har stannat av. Problemen med stök och brist på studiero växer. minskar söktrycket till lärarutbildningen igen – och det i ett läge när lärarbristen tilltar. Regeringens klimatpolitik kan inte dölja att utsläppen nu ökar igen. Externa bedömare som pekar på att regeringens miljöpolitik är dyr och ineffektiv. Under alliansregeringen minskade utsläppen, som ekonomin växte. Med denna regering ökar klimatutsläppen. Problemen är alltså stora, men det finns ingen anledning att känna hopplöshet. Vart och ett av dessa problem går att lösa. I en del fall kommer det att vara svårt och ta tid. Men vi vet – av egen erfarenhet från regerande, och från Alliansens och Socialdemokraternas gemensamma erfarenheter efter 90-talskrisen – att det går att reformera sådant som inte fungerar bra nog. Ett bättre är möjligt, men det kräver en framåtsyftande reformagenda. En sådan kommer Alliansen att genomföra efter valet. 2 Alliansens bedömning av det ekonomiska läget Svensk ekonomi går bra. Efter en ovanligt lång och djup nedgång råder det nu högkonjunktur, drivet av en stark, investeringsdriven tillväxt i omvärlden och en expansiv penningpolitik med minusräntor. Som i varje högkonjunktur blir jobben fler och skatteintäkterna större. kan inte högkonjunkturen dölja att befinner sig i en period med stora reformbehov. Trots den höga tillväxten präglas svensk ekonomi av flera långsiktiga problem och obalanser. Arbetsmarknaden kännetecknas av en stor och ökande tudelning, där en allt större andel arbetslösa står allt längre från arbetsmarknaden. Det är tydligt att högkonjunkturen inte kommer alla till del. är bristen på arbetskraft stor, inte minst i offentlig sektor. Prognoser pekar på att tillväxten per capita framöver blir lägre än i jämförbara länder. Konjunkturen i omvärlden ser ut att stärkas ytterligare framöver. Det finns dock betydande risker för ett sämre scenario. Efter att infört importtullar på stål och aluminium och landets handelspartner svarat med motåtgärder finns det en risk för ett omfattande handelskrig. Minskad handel riskerar att skada ett litet exportberoende land som . Effekterna av brexit kan fortfarande bli mer omfattande än befarat, och risken för en sämre utveckling i kvarstår. Dessutom talar det faktum att många länder i världen just nu går bra för att riskerna för en nedgång nu är större. Tillgångspriserna har ökat kraftigt, som skuldsättningen i många länder är högre än före finanskrisen. Den svenska ekonomin är mycket omvärldsberoende, och när konjunkturen vänder ned internationellt drabbar det hårt. För att ska klara utvecklingen framöver krävs därför nya strukturreformer. 2.1 Stark internationell konjunktur med långsam återhämtning har den internationella konjunkturen och inledningen av 2018 förstärkts brett. Tillväxten understöds av inriktningen på penningpolitiken och finanspolitiken. Den mycket expansiva penningpolitiken förväntas normaliseras långsamt, som bedömer att finanspolitiken blir mer expansiv 2019, drivet framför allt av utvecklingen i och . Arbetsmarknaderna har stärkts, med sjunkande arbetslöshet och stigande sysselsättningsgrad. En majoritet av EU-länderna har rekordhög sysselsättningsgrad, däribland länder som , , och . Arbetslösheten i ligger i nivå med bedömning av jämviktsarbetslösheten. Löneökningarna har dock varit svaga, men det syns nu tecken på stigande löner i , och . Globala förtroendeindikatorer, som exempelvis inköpschefsindex, visar på en fortsatt stark utveckling. Sentimentet har dock försvagats , vilket skulle kunna indikera att konjunkturen närmar sig toppen. Det gäller framför allt , som ligger långt framme i konjunkturen och där arbetslösheten ligger på samma nivå som vid tidigare konjunkturtoppar och penningpolitiken långsamt har förts i en något mindre expansiv riktning. bedömningar pekar på att den expansiva finanspolitiken, med skattesänkningar och utgiftsökningar, troligen bidrar till stark tillväxt också . innebär de stora budgetunderskotten och den betydande och växande amerikanska statsskulden en risk framöver. Skulle handelspolitik utvecklas till ett storskaligt handelskrig kan också tillväxtförutsättningarna försämras betydligt. Tillväxten i förstärks och breddas också, drivet av låga räntor och expansiv finanspolitik kombinerat med en starkare arbetsmarknad och starka förtroendeindikatorer. Investeringarna går också starkt, vilket bör kunna gynna svensk export. Finanspolitisk stimulans i och ekonomiska reformer i bidrar också. Effekterna av det brittiska utträdet ur EU utgör dock en risk för tillväxten på lite . I tillväxtländerna ses också en tydlig förstärkning, både för råvaruexportörer och också för råvaruimportörer. växte snabbare än väntat , men förväntas stabilisera sig på en lägre tillväxtbana. En åldrande befolkning och mindre gynnsamma kreditvillkor påverkar tillväxtförutsättningarna, och det finns kvarstående risker med överkapacitet i statliga företag och regionala obalanser. Om den internationella handelskonflikten trappades upp skulle också drabbas. Diagram 1 Tillväxtutveckling (2018–2023) i världen, euroområdet, , och Anm.: EZ betecknar eurozonen. Källa: IMF (2018). Sammanfattningsvis är den internationella konjunkturen stark och uppgången bred, men det finns fortfarande osäkerhet och den långsiktiga tillväxtpotentialen kan vara lägre . För att stärka tillväxtutsikterna krävs att både avancerade ekonomier och tillväxtekonomier genomför strukturreformer som stärker produktiviteten och tillväxten på medellång sikt. framhåller vikten av att undvika alltför procyklisk finanspolitik i detta läge. Det är också viktigt för välståndsutvecklingen att ett internationellt handelskrig undviks och att handel och investeringar över gränserna i stället underlättas. 2.2 Stark tillväxt i men riskerna ökar Högkonjunkturen fortsätter att förstärkas . Den allt starkare konjunkturen i omvärlden, drivet i hög grad av investeringar, gynnar svensk export och svensk industri. Till detta kommer en unik kombination av minusräntor och expansiv finanspolitik i högkonjunktur som driver på utvecklingen. Tillväxten – som kalenderkorrigerad blev 2017 enligt – väntas stiga till 2018, innan den vänder ner till 2019 och åren därefter. Investeringarna har ökat i och har varit en viktig drivkraft för tillväxten. Bostadsinvesteringar och näringslivets övriga investeringar har ökat snabbt. är hushållens efterfrågan fortsatt en central del i återhämtningen. av ökande disponibel inkomst, bl.a. till följd av jobbskatteavdraget, låga räntor och en hög befolkningstillväxt leder till ökad efterfrågan hos hushållen och offentlig sektor. till befolkningsökningen har dock konsumtionen per invånare utvecklats svagt med svaga jämfört med ett snitt på . Den offentliga konsumtionen som växte snabbt till följd av ett stort antal asylsökande växte långsammare . En alltmer robust uppgång i omvärlden bidrar också till tillväxten. förväntas högkonjunkturen bestå, men utvecklingen dämpas efter 2019. I takt med att resursutnyttjandet stiger begränsas de lediga resurserna i ekonomin, och tillväxten hålls tillbaka. går arbetslösheten ned till enligt , klart under jämviktsarbetslösheten på . Den sjunkande arbetslösheten beror alltså på högkonjunkturen, inte på att arbetsmarknaden fungerar bättre. och bedömer också att jämviktsarbetslösheten kommer att öka . Tillväxten i svensk ekonomi har drivits av flera samverkande faktorer. För det första har , tack vare alliansregeringens strukturreformer och väl avvägda stabiliseringspolitik klarat den utdragna lågkonjunkturen bättre än många jämförbara länder. Arbetskraftsdeltagandet har upprätthållits och ökade jämfört med högkonjunkturåren 2001 och 2007. visar att arbetskraftsutbudet har ökat överraskande snabbt – 300 000 fler finns på arbetsmarknaden än vad som skulle förklaras av demografiska förändringar. har tidigare beräknat att Alliansens politik skulle ge 120 000 jobb, men man konstaterar i en analys som presenterades att denna bedömning – i ljuset av den starka utvecklingen – varit för låg. Kombinationen av omfattande utbudsreformer och stark efterfrågan på arbete leder nu till att sysselsättningsgraden är den högsta sedan 1990-talskrisen. goda utgångsläge har därmed skapat förutsättningar för en stark och bred återhämtning med fler som jobbar och fler som står till arbetsmarknadens förfogande. För det andra har svensk penningpolitik gradvis blivit mer expansiv . Denna expansiva penningpolitik, med låga eller negativa räntenivåer, stimulerar ekonomin genom att göra fler investeringar lönsamma som kronan förblir svag och efterfrågan stärks. Bland annat har bostadsinvesteringarna vuxit kraftigt. Den expansiva inriktningen ligger fast trots att befinner sig i en högkonjunktur och den konjunkturella arbetslösheten minskar. För det tredje har – som beskrivs i avsnitt 2.1 – efterfrågan i omvärlden blivit allt starkare med bl.a. ökade investeringar som gynnar svensk exportindustri. Den goda tillväxten väntas fortsätta, med en exporttillväxt , enligt . finns flera skäl till oro för tillväxten. I många länder bidrar en långsam ökning av den arbetsföra befolkningen och en låg tillväxt av produktiviteten till att den potentiella tillväxten kan komma att bli låg . Också i syns tecken på denna utveckling – produktivitetstillväxten i svensk ekonomi förväntas vara fortsatt svag , som befolkningen åldras. Förklaringarna till den lägre globala produktivitetstillväxten varierar något. Det kan vara en kvardröjande effekt av finanskrisen, eller en konsekvens av en pågående strukturomvandling från mer kapitalintensiva branscher till mindre kapitalintensiva branscher, eller helt enkelt att innovationstempot minskat på alltmer reglerade marknader. Det finns även betydande ekonomisk-politiska risker framför oss, som gör den svenska ekonomin sårbar. Förutom risker i omvärlden finns det också specifika svenska risker. Nedgången på bostadsmarknaden ser nu ut att ha bedarrat, men priserna är fortfarande höga i många segment och det är inte omöjligt att priskorrigeringen får förnyad fart. Det mesta tyder på att både hushållen och bankerna har tillräckliga marginaler för att klara åtminstone en måttlig nedgång, men en sådan skulle ändå dämpa efterfrågan i ekonomin och kunna medföra betydande realekonomiska effekter. Redan nu finns det indikationer på att nybyggnationen av bostäder har minskat. Dessutom finns det en stor osäkerhet kring hur väl integrationen kommer att fungera när en stor del av dem som sökte asyl i till 2016 kommer in på arbetsmarknaden. Om inte integrationen förbättras finns det en stor risk för ett större, permanent utanförskap med högre jämviktsarbetslöshet och sämre offentliga finanser. Slutligen kommer styrkan i den strukturomvandling som sker, och anpassningsförmåga till den, att vara avgörande för utvecklingen av svensk ekonomi. Under det kommande decenniet kommer automatisering och digitalisering att leda vägen för strukturomvandlingar i ekonomin. Hur väl arbetskraften och övriga resurser klarar att ställa om till en sådan utveckling kommer att vara avgörande, både för svenskt välstånd men också för hur vårt samhälle kan hålla ihop. För att understödja tillväxten framöver bör den ekonomiska politiken användas för att vidta åtgärder som frigör ytterligare produktionsresurser i ekonomin och stimulerar produktivitetstillväxten. På så sätt kan potentiell bnp och potentiell sysselsättning öka, och även välstånd. måste omställningskapaciteten i svensk ekonomi förstärkas ytterligare. För att värna välståndsutveckling krävs att de strukturella reformer som genomfördes under alliansregeringen nu följs upp med nya åtgärder för investeringar, omställning och att främja inträdet på arbetsmarknaden. konstaterar att effekterna av Alliansens reformer troligen varit stora, men anser att effekterna av dessa nu i huvudsak har realiserats. Eftersom den nuvarande regeringen inte har klarat av att genomföra några reformer som kan antas ge högre sysselsättning och tillväxt är behovet av nya reformer stort för att ska fortsätta utvecklas väl. Reformbehovet är särskilt påtagligt i ljuset av att ser ut att utvecklas sämre än jämförbara länder . På lång sikt avgörs vår välståndsutveckling av teknikutvecklingen i världen i stort, alltså hur den s.k. teknikfronten utvecklas, samt hur nära vi ligger denna teknikfront. Som ett litet land har svårt att påverka den globala teknikutvecklingen annat än i vissa begränsade sektorer. Däremot kan vi påverka hur snabbt tar till sig ny teknik och hur väl de befintliga resurserna utnyttjas. Att produktivitetsutvecklingen i världsekonomin har varit svag det är ett problem också för , men något som vi har väldigt svårt att påverka. Att dock verkar ha tappat mark – vad gäller utvecklingen av tillväxt per capita – i förhållande till andra liknande länder och att denna negativa utveckling ser ut att fortsätta är däremot ett politiskt misslyckande. För att bryta denna utveckling krävs en ny regering som prioriterar jobb, tillväxt, företagande och konkurrenskraft. 2.3 En tudelad arbetsmarknad där utanförskapet biter sig fast trots högkonjunkturen befinner sig i en ovanlig högkonjunktur. Trots god tillväxt är räntorna negativa, budgeten expansiv och inflationen låg. Dessutom ökar de strukturella obalanserna på arbetsmarknaden. En högkonjunktur är normalt det tillfälle då de som står längst från arbetsmarknaden har en möjlighet att etablera sig. präglas i stället arbetsmarknaden av en växande tudelning där en allt större andel arbetslösa, till övervägande del bestående av utrikes födda och personer utan gymnasieutbildning, står allt längre från arbetsmarknaden. Dessutom ökar antalet arbetssökande i utsatt ställning, enligt Arbetsförmedlingen. Det syns också i de aggregerade siffrorna. bedömer att jämviktsarbetslösheten ökar och sysselsättningsgraden förväntas plana ut. Det är tydligt att konjunkturuppgången inte kommer alla till del. Diagram 2 Jämviktsarbetslöshet 2011–2020 Källa: (2018). Utvecklingen på arbetsmarknaden påverkas i hög grad av att antalet nyanlända i ökat. Att antalet som står till arbetsmarknadens förfogande ökar mycket behöver i sig inte vara ett problem. Det stora problemet uppstår när dessa personer står alltför långt från arbetsmarknaden och hamnar i utanförskap. Om dessa personer i stället står nära arbetsmarknaden bör de på hitta en sysselsättning. Det finns positiva tecken. En viktig del i att arbetskraftsdeltagandet ökat med 300 000 fler personer än väntat, mycket till följd av Alliansens reformer, är att arbetskraftsdeltagandet för utrikes födda nu är lika stort som för inrikes födda. Delvis beror det på att de utrikes födda är yngre, men det är fortfarande en positiv utveckling. Dessutom har nära två tredjedelar av sysselsättningsökningen bestått av utrikes födda. Problemet i är dock att arbetslösheten för utrikes födda är högre än i den förra högkonjunkturen, och en stor och ökande andel av de arbetslösa utgörs av särskilt utsatta grupper: utomeuropeiskt födda, personer med högst förgymnasial utbildning, äldre och personer med funktionsnedsättning. Normalt brukar ett ökat arbetskraftsdeltagande till slut också innebära att fler får jobb. Risken nu är att detta samband inte gäller fullt ut. Svårigheterna för de med utsatt ställning att ta sig in på arbetsmarknaden beror på höga trösklar orsakade av låg flexibilitet på arbetsmarknaden, att utbildningsnivåerna inte alltid matchar arbetsmarknadens krav, skattekilar och få jobb med lägre kvalifikationskrav samt dålig tillgång på bostäder. Nettoökningen av antalet personer i utsatta grupper inskrivna hos Arbetsförmedlingen sedan finanskrisen beror till stor del på att fler utomeuropeiskt födda tillkommit. Med ett stort antal nyanlända som behöver ta sig in på arbetsmarknaden riskerar dessa strukturella obalanser att förstärkas ytterligare. Behovet av reformer är uppenbart. Det går inte snabbare att etablera sig nu än 2005, och det tar fortfarande innan hälften har ett jobb. Än tar det innan de får en heltidsanställning. När konjunkturen viker riskerar etableringstiderna att öka igen, liksom i tidigare nedgångar. 3 En bortslösad högkonjunktur Svensk tillväxt är stark. har prognoserna för de offentliga finanserna reviderats upp, och har haft goda möjligheter att genomföra strukturreformer och bygga upp överskott och skyddsvallar inför sämre tider. pekar i sin senaste prognosuppdatering på att den starka konjunkturen innebär särskilt goda förutsättningar för att genomföra ambitiösa strukturreformer eftersom de kortsiktiga negativa konsekvenserna skulle bli mindre än annars. Tyvärr har regeringen inte tagit chansen att göra något av detta. Den nuvarande mandatperioden är en bortslösad högkonjunktur. 3.1 En expansiv finanspolitik som inte rustar för nästa kris Att goda ekonomiska tider ska användas för att förbereda för sämre tider är en bärande princip för en ansvarsfull finanspolitik. Tyvärr gör den nuvarande regeringen ett kraftigt avsteg från denna princip. sparar avsevärt mindre än under någon av de senaste högkonjunkturerna, vilket gör att vi står sämre rustade när nästa lågkonjunktur kommer. Dagens sparande i högkonjunktur är det lägsta . Diagram 3 Jämförelse av finansiellt sparande under tidigare högkonjunkturer Källa: (2018), egna beräkningar. Med motsvarande fall i finansiellt sparande som i tidigare lågkonjunkturer finns en risk att sparandet kan hamna på i storleksordningen minus , vilket skulle kräva en kombination av utgiftsminskningar och skattehöjningar för att hanteras. Det skulle slå mot hushåll och välfärden. Att har alldeles för små överskott är särskilt problematiskt med tanke på att finanspolitiken kommer att behöva spela en större roll under kommande nedgång. Penningpolitiken, som traditionellt har huvudansvar för stabiliseringspolitiken, kommer att ha svårare att spela denna roll givet de redan mycket låga räntenivåerna och svårigheterna att sänka räntan långt under noll. [1] kommer troligen inte att kunna få någon större draghjälp från andra länder vid en global nedgång då de flesta jämförbara länder, till skillnad från , ökat sin skuldsättning sedan den förra finanskrisen. Diagram 4 Konsoliderad bruttoskuld för offentlig sektor i och vissa andra länder Källa: (2018). , då Alliansens budget gällde, vändes underskott till överskott. Att nuvarande regering därefter inte har förvaltat högkonjunkturen bättre och byggt upp större överskott riskerar att stå dyrt under nästa ekonomiska nedgång. Att regeringens ekonomiska politik är för expansiv är något som även påpekas av en lång rad externa bedömare: () konstaterar att varken det nya eller det gamla överskottsmålet nås, vare sig 2018 eller 2019. Även konstaterar att regeringens politik inte är i linje med överskottsmålet, vare sig 2018 eller 2019. , innan regeringen föreslagit budgetförsvagande åtgärder på till 2020 konstaterade : ”Regeringens aktiva finanspolitik är inte välavvägd. Med hänsyn till konjunkturläget och överskottsmålet borde politiken vara betydligt mer åtstramande.” Diagram 5 Jämförelse av hur regeringen, KI och ESV bedömer det strukturella sparandet Källa: ESV (2018), (2018), prop. 2017/18:100.