mot · H6022295 · 2018-11-29 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om konstnärlig och kulturell frihet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om konstnärlig och kulturell föränderlighet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av anställningar och goda arbetsvillkor inom kultursektorn och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av att kulturstipendier ska berättiga till socialförsäkringar och pension och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av stödfunktioner inom och för konstnärer och egenföretagare inom kultursektorn och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en upphovsrätt som är anpassad till dagens samhälle, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av ett nationellt scenkonstlyft och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av att jämna ut den geografiska kulturklyftan och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en levande breddkultur och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att öka möjligheterna att ge barn och unga möjlighet att utveckla sitt eget skapande och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om filmpolitiken i ett kulturpolitiskt perspektiv och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om kulturarvspolitiken och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om hyressättningsmodell för kulturinstitutionerna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om kulturens roll i bildningen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om bibliotek och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om biblioteksersättningen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om kultur i skolan och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att samtliga nationella program i gymnasieskolan ska innehålla minst ett estetiskt ämne och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om urfolket samerna och de nationella minoriteternas kultur och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om spelkultur och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om digitalisering och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om konst i det offentliga rummet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om de kulturella och kreativa näringarna och tillkännager detta för regeringen. Den gröna kulturpolitiken syftar till att ge alla människor förutsättningar att utveckla sin kreativa, skapande och estetiska kraft. Den vårdar kulturarvet som nya kulturyttringar välkomnas. Den skapar möjlighet för konstnärer att leva på sitt arbete. Den ger kulturen förutsättningar, värde och kraft utan att styra dess innehåll. I denna motion sammanfattas den miljöpartistiska synen på kulturpolitiken och de mest bärande idéerna och förslagen presenteras inom en rad områden: konstnärlig frihet, kulturens föränderlighet, delaktighet och tillgång till det fria kulturlivet, kulturskapares villkor, kulturarvet, biblioteken, konst i det offentliga rummet och de kulturella och kreativa näringarna. är övertygade om att generella och omfattande civila, sociala och politiska rättigheter gör samhället bättre och friare. Den gröna visionen är ett samhälle där människor och kulturyttringar möts, där människor är fria att tänka och tycka efter eget huvud – där tankar, visioner och olikheter respekteras och utgör en grogrund för kreativa tankar, nya idéer och initiativ. Den gröna synen på människan är att hon är skapande till sin natur. Kulturen är därför lika naturlig som människan själv och behöver inte motiveras med andra argument än sitt eget inneboende värde. En viktig utgångspunkt i en grön kulturpolitik är att skydda och utveckla kulturen och den konstnärliga friheten utifrån denna grundläggande insikt. I ett samhälle finns många olika kulturella uttryck. Det är en styrka för ett samhälle. Det är när det finns många olika åsikts- och kulturyttringar som nya tankar och uttryck kan födas. Människan får heller aldrig ses som enbart en del av ett kollektiv. Varje människa bär på sin egen uppfattning om kulturens innebörd och måste själv få definiera sin identitet och kultur. Den enskilda människan har alltid absolut tolkningsföreträde om vem hon är och ska ha möjlighet att själv styra över hur hon vill leva. står bakom de nationella kulturpolitiska mål som har antagits av riksdag om att kulturen ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund. Alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. Kreativitet, mångfald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling. I där yttrandefrihet och andra demokratiska fri- och rättigheter utmanas är det nog så viktigt att sluta upp bakom dessa nu gällande mål. Konstens obundenhet är central i den gröna politiken. Den fria konsten bidrar till att nya konstnärliga och intellektuella områden kan upptäckas. Därför måste konstnärlig verksamhet stå fri från politisk påverkan och kortsiktiga kommersiella villkor. Principen om att politiken ska hålla sig på en armlängds avstånd från kulturen ska upprätthållas och utvecklas. Den konstnärliga friheten är motiverad utifrån sitt eget värde men är också en förutsättning för konstens kvalitet och förnyelse. Det är när den skapande människan, konstnären, får verka i frihet – och har möjlighet att pröva sig fram, att misslyckas och lyckas, att bryta och bejaka regler, att utforska nya tankar och uttryck – som de bästa initiativen och de nya idéerna kan komma till uttryck. Det är misstagen, och lärdomarna av dem, som leder till framstegen. Den fria konsten bryter ny mark och utmanar invanda mönster och föreställningar. På så vis fungerar den fria konsten som en demokratisk vakthund, genom att den ifrågasätter makten och stimulerar det kritiska tänkandet. Det är viktigt att konsten kan få verka i frihet och med tillräckligt självförtroende för att kunna slå åt alla håll – även mot dem som för ögonblicket har den politiska eller ekonomiska makten. Men samhället förändras vilket innebär att det som var ett underifrånperspektiv efter en kan tid bli maktens perspektiv. Därför behövs en politik för en fri, utforskande, ständigt föränderlig skapande kraft, som kan se på världen med nya ögon. Som kan ifrågasätta de nya ordningar som uppstår. Hur högt ett samhälle värderar den fria konsten är ett mått på civilisationens utveckling. I totalitära samhällen är den fria konsten något av det första som stryps. I sådana samhällen har konsten inget eget värde – i stället är konsten ett sätt att stärka makten, att forma samhället utifrån de styrandes vilja och önskemål. Det står i kontrast till ett öppet samhälle i vilket den fria konsten har ett egenvärde och kan utvecklas i självständig riktning. Vi gröna ser det som vår uppgift att motarbeta de krafter som vill styra kulturpolitiken i auktoritär riktning. Konstnärer och författare är i likhet med journalister särskilt utsatta för hot och hat vilket är till skada för den konstnärliga friheten. I en politik för konstens och kulturens frihet ingår därför att arbeta förebyggande mot olaga hot, erbjuda fristäder för förföljda konstnärer och författare och försvara det fria ordet. Kulturen står aldrig still. Den formas av människor tillsammans, i samspel med varandra och utifrån impulser från det som finns runt omkring. Historien påminner oss om äldre kulturella uttryck som nya generationer kan göra till sina. Gamla uttryck möter nya. Gamla och nya uttryck förenas och blir till ny kultur. Därför är kulturen aldrig färdigutvecklad. Den utvecklas bortom gränser av nationer, åskådningar och generationer. I själva verket är kulturen föränderlig på samma sätt som människan – vi utvecklas, möter nya uttryck, erövrar nya kunskaper och insikter. Den tar sällan enhetlig form utan påminner mer om mångskiftande mosaik. Hur kulturen förändras och utvecklas kan aldrig dikteras utifrån politiska visioner eller av auktoritära krafter som försöker tillrättalägga historien eller kulturen utifrån sina egna syften. Kulturen utvecklas i stället i den riktning som fria individer bär den. Kulturens livskraft blir därför beroende av människans individuella frihet och hennes möjlighet att skapa sina kulturella uttryck på det sätt som hon finner önskvärt. Kulturen är summan av de uttryck och nyanser som finns i vårt samhälle, ständigt föränderlig, och inte möjlig att en gång för alla definiera i en kulturpolitisk kanon, förteckning eller ett statligt sanktionerat dokument. Det betyder inte att det inte finns en specifik kultur för vårt samhälle, det innebär att det vi kallar för kultur blir något svårfångat, en företeelse svår att definiera. Men den finns där och måste få utvecklas och förändras i frihet. Kulturens föränderlighet är ett resultat av människans frihet och den därtill kommande konstnärliga friheten. En fri, utforskande, ständigt föränderlig skapande kraft, som kan se världen med nya ögon, som kan ifrågasätta och analysera nya ordningar och skeenden, hjälper människan att tänka fritt, nytt och kreativt. Vi vill skapa bästa möjliga förutsättningar för kulturens utforskande kraft. I kulturpolitiken ska det finnas en öppenhet för nya uttryck och kulturformer. Det fria kulturlivet – tillgång och delaktighet anser att det fria kulturlivet inom områden som teater, musik, dans, drama och bild och form måste ha goda förutsättningar att utvecklas. Det är de fria grupperna och de enskilda konstnärerna som i hög utsträckning bryter ny konstnärlig och intellektuell mark. Därför är goda villkor för det fria kulturlivet avgörande för att konsten och kulturen ska kunna utvecklas. Det innebär att konsten inte helt kan lämnas till marknadens villkor, eftersom konsten då i för hög grad skulle styras av kommersiella intressen. Men det konstnärliga innehållet får inte heller styras av politiska vindar. anser att politiken för det fria kulturlivet först och främst ska utgå från den konstnärliga friheten. Den konstnärliga utvecklingen är beroende av att professionella konstnärer och kulturskapare har möjlighet att arbeta under rimliga villkor i hela landet. De offentliga stöd- och ersättningssystemen ska utformas så att de bidrar till detta. Kulturlivet måste i högre utsträckning fungera som en trygg arbetsmarknad. Det offentliga ska arbeta för trygga anställningar och goda arbetsvillkor inom kultursektorn i stort. Stipendier ska vara pensionsgrundande och socialförsäkringssystemet ska anpassas för att fungera även för konstnärernas arbetssituation. Även en konstnär ska ha råd att vara sjuk eller bli förälder och kunna få en rimlig pension. De offentliga stöden till fria grupper och enskilda konstnärer behöver höjas. Den norska modellen med en konstnärsfond, där en andel av intäkterna vid andrahandsförsäljning av äldre konst går till verksamma konstnärer, ska införas i . Kultursektorn kan inte effektiviseras på samma sätt som övriga tjänstesektorer. vill vända trenden med urholkade stödsystem. Därför behöver stöden indexuppräknas, det vill säga räknas upp i takt med kostnadsutvecklingen i samhället, och anslagen till kulturen ökas där det behövs. Robusta institutioner med goda möjligheter till trygga anställningar är grunden i en trygg kultursektor. har i andra sammanhang presenterat förslag för att uppnå ovanstående, bland annat med inriktningen att se över stödsystemens struktur så att den konstnärliga friheten ökar samt att investera i det fria kulturlivet genom medel till stipendier, allianserna och centrumbildningarna samt stödet till fria grupper. inriktning är också att kultursektorn ska bli en tryggare arbetsmarknad genom att samtliga stipendier ska berättiga till socialförsäkringar och pension och vi vill se en funktion inom med specialkompetens om konstnärers och kulturarbetares sociala trygghet. Vi har också presenterat förslag som möjliggör att små kulturföretag kan få skattebefrielse och inrättandet av en stödfunktion inom för egenföretagare inom kultursektorn. Tillsammans betyder dessa förslag bättre villkor för kulturskapare och konstnärer. vill se en fungerande upphovsrätt som är anpassad till dagens samhälle, som främjar kulturskapande och spridning i såväl traditionella som moderna former och bidrar till ett rikt kulturutbud. En fungerande upphovsrätt är viktig för kulturskaparnas möjlighet att få ersättning för sitt arbete och bidrar därmed till skapande och återväxt inom kulturområdet. Upphovsrätten behöver vara balanserad och rättssäker samt ta hänsyn till både konsumenternas och producenternas intressen. Det är särskilt viktigt att värna yttrandefriheten. Vi vill införa tydliga regler om så kallad panoramafrihet. Det ska vara fritt att avbilda, fotografera och lägga upp bilder av byggnader och konst i offentliga miljöer på nätet. I EU:s process med en reformerad upphovsrätt finns en del förslag i rätt riktning, till exempel de delar som rör undantag i upphovsrätten för ändamål som är knutna till forskning och utbildning samt att kulturskapares rätt ska kunna tas tillvara gentemot en starkare part. Däremot vill vi inte begränsa yttrande- och informationsfriheten genom krav på licenser för rätten att länka eller obligatoriska uppladdningsfilter, det vill säga programvara som jämför uppladdat material med annat material som till exempel upphovsrättsskyddat material, som även i sina dyraste varianter har alltför stora brister utan att förslagens syfte om en fungerande ersättningsmodell till rättighetshavarna kommer att kunna uppnås. I stället behövs mer träffsäkra modeller för ersättning till kulturskaparna. Upphovsrätten måste fungera för hur vi konsumerar kultur i en modern tid och bidra till att kulturen finns tillgänglig för människor. Det är viktigt att upphovsrätten fungerar i vår digitala tidsålder där mycket av distributionen sker via internet. Framväxten av nya nätbaserade affärsmodeller, där kulturen är enkelt tillgänglig som kulturskaparna får betalt för sitt arbete, är positiv och ska stimuleras. Tillgång till konst och kultur Eftersom kulturen är något grundläggande för oss människor måste alla ges möjlighet att få uppleva den. Det innebär att kulturpolitiken ska skapa förutsättningar för alla människor – oavsett ålder, funktionsvariation, socioekonomiska faktorer eller geografisk hemvist – att ha rimliga och likvärdiga möjligheter att kunna ta del av konst och kultur. Museer, bibliotek, konserthus, utställningshallar och andra institutioner ska vara öppna och tillgängliga samt finnas väl spridda över landet. Likaså ska fria grupper och enskilda konstnärer kunna vara verksamma i hela . Våra nationalscener ska vara väl finansierade så att alla kan ta del av den konstnärliga verksamheten där till rimlig kostnad. föreslår ett nationellt scenkonstlyft så att scenkonsten kan utvecklas och göras tillgänglig runt om i landet. Kultursamverkansmodellen är en modell för statlig delfinansiering av kulturverksamheter i hela landet. Den ska stimulera nationell likvärdighet och lämna utrymme för regional variation. Modellen möjliggör att kultursatsningar utformas utifrån regionala behov och önskemål. Vi gröna anser att det är viktigt att modellen fortsätter att utvecklas så att kommunerna och regionerna, och det regionala kultur- och civilsamhället, får mer inflytande. Beslut fattas bäst av dem som själva berörs. Regler om tilldelning av medel och uppföljning behöver förenklas. Den statliga finansieringen ska stärkas för att kompensera för pris- och löneökningar och för att skapa förutsättningar för att utveckla den regionala kulturverksamheten. Digitala tjänster och distributionskanaler för exempelvis scenkonst, musik, film och medier ska vara väl utvecklade, så att kultur kan nå fler människor på fler platser. är ett fantastiskt konstland. Runt om i finns ett konstarv, som med bättre förutsättningar skulle komma fler till del och bidra till lokal och regional utveckling, berättande och kreativitet. vill att konstarvet – såväl enskild som offentlig konst i hela landet –bevaras, utvecklas och används på ett bättre sätt för att inspirera nya generationer konstnärer i . Konstnärshem bör bevaras bättre. skapas morgondagens konstarv , vilket innebär att konstnärer ska ges goda möjligheter att etablera sig, finna rätt sammanhang och få utrymme att utvecklas. Stöden till verkstäder och ateljéer för bildkonstverk och konsthantverk behöver förstärkas. Den geografiska kulturklyftan som finns i ska självklart minska och jämnas ut genom statliga insatser och investeringar i kultur i hela landet. Det ska finnas goda möjligheter för människor att utveckla sin kreativitet genom eget skapande. En levande bredd- och amatörkultur ger människor möjlighet att utöva kulturella uttryck, utvecklas och bildas. Det kan handla om körer, orkesterföreningar eller kulturföreningar av annat slag. Det ska finnas gott om arenor för skapande. , mötesplatser, repetitionslokaler och ateljéer är exempel på platser där människor kan utveckla sina skapande förmågor. En levande breddkultur är också viktig som grogrund för framtida spetsutövare. För att uppnå en stark och levande breddkultur behövs en stark folkbildning och ett levande föreningsliv som kan bistå med lokaler och annat stöd för det breda kulturutövandet. Det behövs också gott om platser där kulturella möten mellan människor kan äga rum. Förutom de upplevelser som kulturen då kan ge upphov till har dessutom ett brett deltagande i kulturlivet möjlighet att främja sammanhållning, utbyten och dialog mellan människor. Detta är i allmänhet viktigt, men kan ha särskilt stor betydelse i miljöer som präglas av socioekonomiska utmaningar. Det är särskilt viktigt att barn och unga får möjlighet att utveckla sitt skapande. Därför ska kulturen i skolan stärkas och utvecklas. Även stöden till de ungdomsorganisationer som ägnar sig åt kulturverksamheter spelar en viktig roll för kulturella möten och utbyten. För kulturens långsiktiga utveckling är det centralt att stärka folkbildningen och föreningslivet och förbättra det civila samhällets möjligheter att bedriva långsiktig kulturverksamhet oberoende av staten. Inte minst behöver stödet till samlingslokaler för kultur- och bildningsverksamhet vara generöst. Alla människor ska ha möjlighet att kunna ta del av och utöva kultur oavsett var i landet man bor. Kulturklyftan mellan stad och land behöver minska. Det innebär att politiken ska främja tillgång till kultur samt skapa förutsättningar för människor att själva kunna utöva den. Kulturpolitiken ska skapa möjligheter för offentliga och enskilda institutioner, fria grupper, skapande individer, professionell kultur och ideell kultur att växa sida vid sida. En kulturpolitik som sänker trösklar för deltagande ger fler människor tillträde till kulturen, vilket bidrar till än fler kulturella nyanser. Kulturpolitiken behöver också ge plats för nya kulturyttringar. Tillsammans bildas en kulturell väv som kännetecknas av bredd, spets och en mångfald av kulturella och konstnärliga uttryck. Film i alla dess former är en av de viktigaste uttrycksformerna . Rörliga bilder gestaltar berättelser som når de flesta människor oavsett ålder och bakgrund. Det är av stor betydelse att det offentliga samverkar med filmbranschens aktörer så att en mångfald av röster, berättelser och bilder kan nå människor genom filmen. De senaste årens omställning av svensk filmpolitik har inneburit att det offentliga har ökat sitt ansvar för filmskapande, som samverkan med branschen har utvecklats. anser att förutsättningarna för svensk film ska fortsätta att utvecklas genom fortsatt starkt offentligt engagemang och samverkan med branschen. Fler unika filmberättelser ska få förutsättningar att nå sin publik. Därför ska investeringarna i svensk filmproduktion och stöden till biografer fortsätta öka. Svensk filmbransch ska få bättre förutsättningar att förlägga sina produktioner till . Därför bör någon form av skatteincitament för filmproduktion fortsätta att utredas och möjliggöras i . Vi vill öka tillgängligheten till vårt rika filmhistoriska arv på olika sätt. Det ska vara lätt för alla att kunna uppleva och ta del av film oberoende av plats. Därför behöver digitaliseringen av filmarvet snabbas på. vill också upprätta en nationalscen för film i med uppdraget att visa film, sprida film och filmkunskap och bidra till förbättrad kompetensförsörjning inom svensk filmproduktion. är en värdefull och uppskattad institution i samhället. I många kommuner är det som bär upp det lokala kulturlivet genom sin verksamhet, sina lärare och elever. Tack vare den får många barn och unga möjlighet att utveckla sina estetiska förmågor inom till exempel musik, drama och dans. Oavsett om fungerar som en värdefull fritidsaktivitet, eller om den är tänkt att ligga till grund för en framtida konstnärlig karriär är det viktigt att minnas att verksamheten på ska utgå ifrån de ungas behov och önskemål. En ofta omtalad företeelse är det så kallade svenska musikundret. Ofta tillskrivs en avgörande roll för att det framgångsrika svenska musiklivet har kunnat växa fram. Många vittnar om hur öppnade dörren till musicerandet. Inte sällan är det personer som inte hade musikaliskt aktiva föräldrar som har att tacka för det som kom att bli ett livslångt intresse och ibland en framgångsrik karriär. Politiken för ska bidra till att ska kunna odla fler kulturella uttryck på samma framgångsrika sätt. Den ökade kulturella och konstnärliga bildning som bidrar till en är en tillgång för samhället som helhet. ska erbjuda ett brett utbud av kurser och vara tillgänglig för alla barn och unga. Det är rimligt med en viss grad av statligt engagemang för att ska vara likvärdig för alla oavsett var i landet man bor. har i regering utvecklat en nationell politik och strategi för . I enlighet med den vill att ska vara likvärdig i hela landet, stimulera ett breddat utbud av kulturella och konstnärliga uttrycksformer och stimulera samverkan och kunskapsspridning mellan kommunerna. Vi vill säkerställa att det finns tillräckligt med lärare med rätt kompetens i . Kulturarvet är en allmän resurs som har möjlighet att vara en angelägenhet för alla människor. I den breda kulturarvspolitiska propositionen som initierade i regering beskrevs begreppet som spår och uttryck från det förflutna som tillskrivs värde och som används i samtiden. Kulturarvet kan bidra till gemenskap och skapa förståelse för samhällets utveckling, vår kultur och vår historia men kan också vara utgångspunkt för kritik av olika samhällsskeenden. Kunskap om och förtrogenhet med kulturarvet är också en fråga om bildning. Det är institutionernas samlingar, våra gemensamma kulturskatter, enskilda människors språk och levnadssätt, det civila samhället och dess traditioner samt mycket annat som tillsammans utgör kulturarvet. Hur kulturarvet mer specifikt definieras är inte en fråga för politiker. Det definieras i stället av hur det uppfattas och används. I den mån det behöver definieras och avgränsas ska det göras av professionen och forskningen. Politiken ska skapa organisatoriska ramar och finansiera kulturarvsinstitutionerna medan expertisen ska ansvara för förvaltningen av kulturarvet. Institutionerna ska stå fria från politisk påverkan. Den nya museilagen, som har antagits under tid i regering, slår fast museernas oberoende gentemot politiken och formaliserar principen om armlängds avstånd.