mot · H6022991 · 2018-11-30 00:00:00 — menar att det ska vara obligatoriskt för skolhuvudmännen att enbart ha evidensbaserade antimobbningsprogram. Frågan om mobbning är för viktig för att man bara ska kunna gå på känsla. bör få i uppdrag att göra en uppföljning av den utvärdering av metoder mot mobbning som gjordes 2011. Dessutom bör alla metoder som inte vilar på vetenskap och beprövad erfarenhet sluta användas. Berörda myndigheter bör få i uppdrag att verkställa detta. avsätter för att underlätta detta arbete för skolorna. 12.4 Förebygg övergrepp mot barn I genomsnitt blir tre barn i varje skolklass sexuellt utnyttjade. Möjligheten att tidigt upptäcka övergrepp mot barn beror i stor utsträckning på om barnet eller andra i barnets närhet vågar berätta. Ett led i att stärka barnens egen rätt till sin kropp är att förskolor arbetar medvetet med frågorna, att man på ett tydligt sätt anpassat för barnen informerar dem om gränser och hur viktigt det är att säga till när något är fel. Därför vill vi anslå som förskolor kan ansöka om för att genomgå utbildning och införa arbetssätt som stärker barns integritet och motverkar sexuella övergrepp. 12.5 Utbildningsträffar för föräldrar Samhället ska stödja föräldrars möjlighet till delaktighet i sina barns skolgång och liv. Det har visat sig att det är en framgångsfaktor att uthålligt involvera föräldrarna i barnens skolgång och ge praktiskt stöd om hur man kan stötta sitt barn och skapa god studiemiljö hemma. Det gäller kanske särskilt föräldrar som själva saknar erfarenhet av den svenska skolan. Därför föreslår vi en satsning på att alla skolor mer aktivt ska involvera föräldrarna i barnens lärande. Denna satsning handlar bland annat om särskilda utbildningsträffar för föräldrar där skolhuvudmännen ska erbjuda konkreta verktyg för föräldrarna att stötta sina barn. Experter och tolkar ska kunna involveras vid behov. Träffarna ska ske utanför skoltid så att så många föräldrar som möjligt kan delta. Vårt förslag innebär att dessa träffar förläggs första året på varje stadium, det vill säga en träff i ettan, en i fyran och en när barnet börjar sjuan. I samband med sådana träffar finns också möjlighet att tala om vad som är skolans uppgift respektive vad som är familjens uppgift. Ett föräldrakontrakt upprättas där föräldrarnas och skolans olika roller och ansvar tydliggörs. När rollerna är tydliggjorda kommer lärare och rektorer få bättre möjligheter att sköta sina arbetsuppgifter. Målet med förslag är att involvera alla föräldrar i sina barns skolgång – inte bara resursstarka. Extra medel ska gå till skolor med stor andel hushåll med låg utbildning och utländsk bakgrund. För denna reform lägger . 12.6 Satsning på skolor i utsatta områden Kunskapsresultaten för elever som har invandrat till efter skolstart har sjunkit dramatiskt vilket har sin förklaring i att många har anlänt till , att de är äldre när de kommer hit samt att de har en mycket bristfällig utbildning bakom sig. Andelen elever som inte får tillräckligt bra betyg för att bli behöriga till gymnasieskolan ökade från 2006 till 2017. Enligt kan en stor del av den försämrade gymnasiebehörigheten förklaras av en ökande andel elever som invandrat efter ordinarie skolstart och att denna elevgrupp haft en sämre resultatutveckling än andra elever. Denna utveckling måste vändas. För att stödja språkutvecklingen och möjligheterna att nå kunskapsmålen hos nyanlända och andra elever med svenska som andraspråk ytterligare föreslår en kompetenssatsning för lärare för att få fler med kompetens inom svenska som andraspråk. Reformen kostar 2019–2021. Skolor med många elever med svenska som andraspråk gynnas också av den utveckling av satsningen på karriärlärartjänster som tillsammans med övriga allianspartier föreslår ska riktas mer till utsatta områden. Även förslag att genomföra ett speciallärarlyft skulle stödja elever med invandrarbakgrund och skolor med stora utmaningar med många elever som inte når kunskapsmålen. anser också att det ska löna sig att vara en skicklig lärare. Alliansregeringen införde karriärtjänster som innebär att skickliga lärare kan göra karriär och bli förstelärare eller lektorer. Dessa får statligt finansierade lönelyft på för lärare respektive för lektorer utan att lämna undervisningen och eleverna. Inte minst viktig är en satsning på karriärmöjligheter för lärare på skolor med störst utmaningar. Vi föreslår att de förstelärare som väljer att arbeta i utanförskapsområden ska få ett lönelyft om . föreslår en satsning på 2019, 2020 och 2021. 12.7 Ökad samverkan mellan fritids och idrottsrörelsen Barn i rör på sig för lite. Enligt svenska läkarkårens rekommendationer bör barn och unga röra på sig minst per dag. Men av pojkarna och av flickorna når den nivån. [10] Vi ser ett stort behov av att öka möjligheterna till rörelse och träning i samband med skoldagen. Ett bra sätt att få till stånd detta är att använda barnens tid på fritids till fysiska aktiviteter i större utsträckning. Vi vill därför stimulera samverkan mellan idrottsklubbar och fritidshemsverksamheten. På så sätt kan fler få chansen att träna som familjelogistiken kan underlättas om en del av barnens träning kan ske på fritidstid, istället för att hämta på fritids, stressa hem och sedan iväg till barnets träning . Vi avsätter 100 miljoner för att utveckla fritids i denna riktning, tillsammans med idrottsrörelsen. 13 Reformer för fler bostäder Det byggs för lite i . bakåt har bostadsinvesteringar befunnit sig långt under EU-genomsnittet. –2014 har i jämförelse med våra nordiska grannar haft lägst bostadsinvesteringar i förhållande till BNP. har bostadsbyggandet successivt tagit fart, främst till följd av det allt lägre ränteläget och den starkare konjunkturen. ser bostadsbyggandet dock ut att avmattas rejält till följd av bl.a. kreditåtstramningar. Jämfört med 2017 förväntas bostadsbyggandet minska , enligt . Kortsiktigt kan det vara bra med en avmattning, givet att byggandet ökat kraftigt på bara två–och tillgängliga resurser blivit mycket ansträngda, vilket riskerar att driva upp kostnaderna för byggandet. bedömer dock att behovet av nya bostäder fortsätter överskrida byggandet till prognosens slut . ansvarade för bostadsfrågorna drevs en omfattande reformagenda för att undanröja hinder för ökat byggande. Dessa reformer har bidragit till det ökade byggandet , men fler reformer behövs för att skapa långsiktiga spelregler på bostadsmarknaden som styr mot ökat och billigare byggande. Den förra rödgröna regeringens svar var investeringsstöd för bl.a. byggandet av billiga hyresrätter. Dessa byggsubventioner har dömts ut av till exempel som menar att den typen av investeringsstöd tidigare inte visat sig fungera som önskat. Även byggbranschen och flera bostadsforskare anser att denna typ av subventioner är fel sätt att angripa problemen med bostadsbristen på. har efterfrågat en bred uppgörelse, men under de bostadsförhandlingar som pågick var den dåvarande regeringens egna förslag mycket begränsade. På flera områden valde dessutom regeringen att luta sig mot vilket försvårade en uppgörelse. Allianspartierna framförde under samtalen fler än trettio förslag som istället för subventioneringar fokuserar på grundproblemet – att det tar och är för komplicerat att bygga. Vi vill förenkla och snabba på byggandet, öka tillgången till byggklar mark och öka rörligheten i och utnyttjandet av det befintliga bostadsbeståndet, till exempel genom förändrade flyttskatter och förenklad andrahandsuthyrning. fortsätter att efterfråga regelförenklingar genom att föreslå generösare bullerregler, undantag för tillgänglighetshinder, privat initiativrätt, strandskyddsreformer, enklare planprocess, utformningsbestämmelser i detaljplan, minskningar av hur samma ärende kan överklagas samt fler bygglovsbefriade åtgärder. Vi ser också ett behov av att följa upp reformer, som förbud mot kommunala särkrav och möjligheten att uppföra bygglovsbefriade attefallshus, då en del pekar mot att vissa kommuner i sin tillämpning har urholkat reformerna och därmed minskat effekterna av reformerna. 13.1 Avtrappning av ränteavdragen har vi en stor – och för ekonomin riskfylld – skulduppbyggnad hos hushållen. kan många hushåll med stabila inkomster inte komma in på den ägda bostadsmarknaden, utan hänvisas till dyra hyresrätter. Hushållens skulder har vuxit i betydligt snabbare takt än inkomsterna , trots en mycket stark disponibelinkomstförstärkning. I kombination med en stor, och ökande, andel rörliga lån har detta gjort hushållen känsliga för ränteförändringar, vilket kan få påtagliga följdeffekter i samhällsekonomin. Det krävs reformer för att dämpa drivkrafter att låna och därmed minska hushållens – och ekonomins – sårbarhet framöver. Vi har krävt ändrade regler så att det inte ska vara lönsamt för banker att erbjuda mängdrabatt vid bolån. Vi har också föreslagit amorteringskrav riktade mot bankernas samlade bolånestock för att gynna amortering, samt ändrade regler så att bundna bolån blir mer attraktiva. Att långsamt trappa ner ränteavdragen är ytterligare en åtgärd som vi, under vissa förutsättningar, nu är beredda att ställa oss bakom. avdragssystem för räntor är sprunget ur av höga räntor och höga marginalskatter. var avdraget i snitt . Vid skattereformen sänktes ränteavdraget snabbt, till följd av stigande kostnader för staten, men ränteavdraget har fortsatt att bidra till högre bostadspriser och därmed hushållsskulder. har statens inkomster i snitt försvagats med av ränteavdraget. Men med en bolånestock som vuxit explosionsartat riskerar denna summa att öka kraftigt med normaliserade räntor. Det riskerar att tränga ut angelägna satsningar eller tvinga fram skattehöjningar. finns skäl som talar för att behålla ränteavdraget: en avtrappning förändrar de förutsättningar som gällde vid köpet av bostaden. Därtill har det spelat stor roll för hushåll utan stora tillgångar att kunna äga sitt boende. Tidpunkten att påbörja en nedtrappning är dock relativt god i dagens räntemiljö. var ränteutgifterna ca per miljon i lån. kostar samma lån . Dessutom har den förväntade långsiktiga räntenivån i ekonomin sänkts. Detta talar sammantaget för att en nedtrappning av ränteavdraget för bostadslån bör ske och att taket för fullt ränteavdrag bör sänkas från dagens till . En långsam nedtrappning av ränteavdraget ökar värdet av sparande och amortering, och minskar skulduppbyggnad. Vilket minskar riskerna i ekonomin och för hushållen. Vi eftersträvar en blocköverskridande överenskommelse om en långsam nedtrappning, under förutsättning att statens ökade inkomster oavkortat går tillbaka till hushållen samt under förutsättning att reformer genomförs så att fler hushåll med stabila inkomster kan etablera sig på den ägda bostadsmarknaden. påbörjar avtrappningen av ränteavdraget i budgeten, tillsammans med en sänkning av taket till , vilket förstärker intäkterna med 1,3 miljarder , och 5,1 miljarder . I samband med att en avveckling av ränteavdragen inleds, bör ett stöd till kapitalinsats utredas och införas till hushåll som står utanför bostadsägandet. Ett startlån enligt norsk förebild kan stå modell där staten kan bistå med en del av kapitalinsatsen, förutsatt att hushållet klarar bankens krav på bottenlån. Således krävs en strikt kreditprövning och att lånet ska återbetalas med ränta så att stödet inte bidrar till riskuppbyggnad eller stimulerar osunt låntagande. En nedtrappning av ränteavdragen medför också att en del rörlighetshämmande kreditrestriktioner, exempelvis förstärkta amorteringskrav, som införts med syfte att bromsa skuldsättningen kan avvecklas. 13.2 Inför förmånligt bospar Ökade krav vid bostadsköp och kraftigt stigande bostadspriser har ökat behoven av en stor kontantinsats. Det gör att trösklarna in på bostadsmarknaden har ökat lika mycket. Tillsammans med ett bristande utbud av hyresrätter, riskerar allt fler att stå utan ett eget boende. När färre kan hitta någonstans att bo – i framför allt våra storstäder – kan också svensk tillväxt dämpas. Problembilden är tydlig. Därför behöver unga vuxna få incitament att spara mer till sitt första boende. Och till skillnad från andra länder, som exempelvis , saknar ett system för ökade incitament till bosparande. Det finns flera modeller för hur ett bosparande skulle kunna se ut, men det norska systemet står ofta som förebild. I det är insättningar avdragsgilla mot inkomsten upp till en viss summa och pengarna återfinns på ett räntekonto . En nackdel med de traditionella bosparsystemen är att pengarna sätts in på ett vanligt räntekonto. Med dagens – och förväntat låga framtida – räntor blir avkastningen på pengarna låg och i takt med att ekonomin växer går spararen miste om tillväxt på pengarna. Därför vill utreda en alternativ modell för bosparande, som kan fungera inom systemet för ISK (investeringssparkonto). Det ska möjliggöra att insättningarna kan ske i, företrädesvis, fonder. På så sätt kan avkastningen på pengarna, på lång sikt, överstiga den på sparkontot. Bosparandet ska kunna ske och är avdragsgillt upp till en fjärdedels prisbasbelopp, vilket innebär ca i sparande. En person kan därmed göra avdragsgilla insättningar på i bosparsystemet. Används sparandet till andra inköp än bostad sker en retroaktiv beskattning. Fullt utbyggt kostar förslaget . I budgeten avsätter , 200 miljoner 2020 och 2021. En bromskloss på bostadsmarknaden är den bristande rörligheten. Genom ökad rörlighet kan ett stort antal bostäder tillgängliggöras på kort sikt. Alltför många uppger att de bor kvar i för stora hus på grund av flyttskatternas utformning. vill att taket för uppskov på reavinstskatten tas bort om man köper ny bostad. Även betalningen av räntan på uppskovet ska kunna skjutas vid köp av ny bostad. På så sätt tvingas inte vinsten vid försäljning fram till beskattning om man köper en ny bostad, utan både reavinstskatt och uppskovsränta betalas när personen inte längre gör något uppskov. Det sker exempelvis när personen flyttar till hyresrätt, till särskilt boende eller om personen avlider. Förslaget skulle innebära att en stor del av den bristande rörligheten som orsakas av skatter vid flytt kan elimineras på ett statsfinansiellt ansvarsfullt sätt genom att staten fortfarande får in skatteintäkterna, dock något . Den ökade kostnad med förslaget som ändå uppstår för statskassan kompenserar vi för i vårt budgetalternativ. 14 Försvaret behöver stärkas eftersträvar en trygg och värdig tillvaro för alla människor. Förmågan att möta såväl inre som yttre hot utgör två grundläggande uppgifter för det offentliga. Vi är en del av världssamfundet och beroende av fungerande förbindelser med resten av världen. Miljö och klimatförändringar, demografi, energiberoenden, kärnvapenspridning, terrorism, bristande respekt för mänskliga rättigheter och internationell organiserad brottslighet är globala företeelser som påverkar vår säkerhet. Vi måste vara beredda att, efter vår förmåga, bidra till en säkrare och tryggare värld. Försvarets huvuduppgift är att värna människors liv, värdighet och frihet. Den svenska försvarsförmågan måste anpassas till den alltmer oroliga omvärld vi lever i. ingick till en början i Försvarsöverenskommelsen som ingicks mellan , och den dåvarande rödgröna regeringen. Den var ett gott första steg, men behöver ytterligare åtgärder och mer resurser skjutas till. När Försvarsöverenskommelsens partier samlades på nytt saknades de ambitionerna hos regeringen. I stället för att leverera den höjning av anslagen som försvaret behöver, var beskedet från regeringen att man inte kunde tänka sig annat än att leverera i underkant. Därför valde att lämna försvarsöverenskommelsen. Vi gjorde detta därför att vi ser ett antal problem som inte kan åtgärdas inom den ram som de andra partierna nu kommit överens om. Vi vill lägga 7 897 miljoner mer än övergångsregeringen –2021 på försvaret och samhällets krisberedskap. 2019 satsar vi 1 105 miljoner mer, för att sedan trappa upp det till 2 680 miljoner 2020 och 4 124 miljoner 2021. Personalförsörjningen är en nyckelkomponent i att stärka förmågan. Den framtida försvarsmaktsstrukturen måste säkerställa att det finns goda möjligheter att utveckla personalens kompetens. De viktigaste faktorerna i detta avseende är att möjligheterna att öva med förband säkerställs och att officersutbildningen tydligt tar sikte på att utveckla en officers kärnkompetens – att leda väpnad strid eller därmed förknippad verksamhet. Dessa faktorer är viktiga för att få den rekryterade personalen att stanna inom organisationen. Utöver att förvalta och utveckla befintlig verksamhet måste vi lyfta blicken och påbörja arbetet med att se över på vilka nya fronter vi måste kunna försvara oss. Nya hot som ett traditionellt försvar inte rår på har uppstått, så kallade hybridhot. Inom denna kategori ingår ett antal metoder för att destabilisera opinioner i andra länder, att utan vapenmakt skada system och infrastruktur. För att lyckas mota dessa hot behöver den svenska förmågan mot cyberhot stärkas mot . Därför föreslår vi en ny myndighet som får i uppgift att bidra till och sprida forskning kring informationskrigföring och propaganda. Satsningen uppgår till 2019. Försvarsmaktens förmåga att lösa nationella uppgifter – att försvara – har förbättrats. Försvaret måste ha förmåga att försvara hela och ha särskild kapacitet som säkerställer ett fullgott försvar av strategiskt viktiga platser som exempelvis och . Marinen bör förstärkas så att den kan säkerställa skydd av importsjöfart och mottagande av utländsk hjälp i anslutning till som den kan genomföra sjöstrid på ostkusten. Därför genomför vi nu ytterligare förstärkningar av Försvarsmakten i vår budget. Flygstridskrafterna förstärks och ges förmåga att kraftsamla. Hemvärnets och frivilligorganisationernas roll stärks i sitt viktiga arbete för ett brett och välfungerande försvar. Frivilligorganisationerna är viktiga för den lokala förankringen och rekryteringen till Försvarsmakten. Frivilliga försvarsorganisationer utgör en viktig resurs såväl för totalförsvaret som för krisberedskapen. Dessa organisationer tillhandahåller nödvändig förmåga och kompetens. Frivilligorganisationernas möjlighet att bidra till totalförsvaret och därmed samhällets krisberedskap ska utvecklas och ekonomiskt långsiktigt säkerställas. Det är väsentligt att den påbörjade planeringen för det civila försvaret nu fortskrider skyndsamt. Det civila försvaret bör inom ramen för befintliga resurser prioritera uppgiften att planera stöd till Försvarsmakten vid höjd beredskap. Det civila försvaret utgörs av verksamhet som ansvariga aktörer genomför i syfte att göra det möjligt för samhället att hantera situationer då beredskapen höjs. Verksamheten bedrivs av statliga myndigheter, kommuner, landsting, privata företag och frivilligorganisationer. Det avser skydd av befolkningen, säkerställande av samhällsviktiga funktioner och övriga samhällets stöd till Försvarsmakten. Det samlade totalförsvaret ställer därför krav på ett brett engagemang och förankring i samhället. För är vår försvarssatsning på 7 miljarder mer än övergångsregeringens ett viktigt första steg för ett starkare försvar som ändamålsenligt kan försvara gränser. Den satsningen kommer behöva öka också . Ett långsiktigt mål är att försvarsutgifterna uppgår till av BNP. Inte minst ökande aggressivitet kräver förstärkningar av vårt försvar. Vi ser ett stort behov av ett antal förbättringar som måste till för att Försvarsmakten ska ha resurser och möjligheter att göra det de gör bäst – försvara vår fred och frihet. uttalade ambition är att ska söka medlemskap i för att stärka vårt internationella samarbete, säkerheten i och i världen. Detta görs bäst i allians med andra, för i försvarspolitiska sammanhang är ensam inte stark. Ökade försvarsutgifter underlättar ett medlemskap, då ett Natomedlemskap stipulerar försvarsutgifter på av BNP, även om många medlemsländer inte uppnår detta. 14.1 En förstärkt krisberedskap Bränderna som drabbade var av katastrofala mått. De var unika i sin omfattning, men som katastrof betraktad har tyvärr fått sin beskärda del . Tsunamikatastrofen 2004, stormen 2005 och branden i . Även kriser skapade av mänsklig hand har drabbat oss, som säkerhetskrisen på Transportstyrelsen 2017. Slutsatsen av alla dessa händelser är att behöver stärka sin krisberedskap avsevärt. Nationellt säkerhetsråd under statsministern: vill att regeringens krisledningsorganisation ligger i Statsrådsberedningen, som leds av statsminister. På så sätt får krisledning en tydligare ställning högre upp i hierarkin jämfört med situationen då krisledningen ligger under ett fackdepartement. Snabbare och tydligare statlig krisledning: En erfarenhet från den stora skogsbranden i var att krisledningen blev mer strukturerad och metodisk efter statens övertagande då en ny samlad räddningsledning etablerades. Ett möjligt alternativ är att regeringen ges möjlighet att i en kris särskilt förordna om att en viss instans ska ges krisledande befogenhet och beslutsrätt över andra myndigheters resurser. Bygg ut utbildning av räddningstjänstpersonal: Utbildningen av räddningstjänstpersonal sker främst genom MSB:s utbildningar. Dessa ges på olika nivåer. Utbildningsverksamheten som bedrivs av MSB är dock underfinansierad och tillgodoser till följd av detta inte kommunernas behov av utbildning. Det är viktigt för svensk krisberedskap att utbildningar inom räddningstjänsten ges i en utsträckning som motsvarar kommunernas behov av utbildad personal. Nationell brandbekämpningsförmåga från luften: står utan ändamålsenliga egna civila resurser för att bekämpa bränder från luften. Erfarenheterna visar att särskilt brandflyg är ett effektivt sätt att bekämpa skogsbränder och fick också effektivt stöd genom EU:s krishanteringsmekanism. Alliansen anser dock att den nationella kapaciteten att bekämpa skogsbränder från luften måste förbättras. helikoptrar måste utrustas med brandbekämpningsutrustning. bör även ha en egen kapacitet vad gäller flygplan med vattenbombningsmöjligheter, eventuellt i samverkan med andra länder. bör även verka för att EU:s civila krishanteringsförmåga stärks ytterligare, även genom att EU bygger upp egen kapacitet. Ökat statligt stöd för skogsbrandsbevakning: Med regelbunden patrullering av skogsbrandsflyg finns möjligheter att upptäcka brandhärdar i ett tidigt skede. Det ökar förutsättningarna för att avvärja hotande skogsbränder snabbare, innan branden fått spridning. För att åstadkomma detta anslår vi extra till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap anslaget 2:6 –2021. 15 En förbättrad migrations- och integrationspolitik Den humanitära krisen i världen drabbar allt fler. uppskattar i sin årsrapport att 68,5 miljoner människor befinner sig på flykt undan krig och förföljelse. Det är den högsta siffran sedan . Två av tre flyktingar är s.k. internflyktingar, dvs. de befinner sig på flykt i sitt eget hemland. Lejonparten av de flyktingar som flyr undan sitt hemland har flytt till grannländer eller något annat land i deras omedelbara region. Den humanitära krisen i världen är som störst i utvecklingsländerna där uppskattningsvis av världens flyktingar nu befinner sig. UNHCR uppger att enkom tvingades 16,2 miljoner människor att fly. Endast en liten del av alla de som flyr undan krig, förtryck och islamistiska terrorgrupper kommer, tillsammans med ett stort antal människor som söker sig bort från fattigdom och misär, till vår del av världen. 2017 uppger EU att 705 000 personer sökte asyl i EU-länderna, det är nästan en halvering innan då nästan 1,3 miljoner asylsökningar registrerades. Även om den humanitära krisen i huvudsak är något som drabbat och drabbar utvecklingsländerna har också skakat om både EU och där det stora antalet flyktingar och migranter orsakat stora påfrestningar i delar av samhället. Det har också blivit tydligt att den politik och de system som finns inte haft förmågan att hantera detta.