kam-ar · H6C120181023ar · 2018-10-23 13:00:00 — Hur skulle ett sådant förfarande, det vill säga en förlängning av övergångsperioden, påverka den långtidsbudget som parallellt diskuteras och som det har inletts förhandlingar om i sammanhanget? Min andra frågeställning rör migration. Vad är statsministerns och B? Det verkar som att man inte kommer fram vad gäller den diskussion som har rått om till exempel Dublinförordningen. Först var det frågan om brexit. Vi delar uppfattningen att det är olyckligt att det inte finns något avtal. Vad gäller diskussionen om att förlänga övergångsperioden har det kommit lite olika budskap. Det är inte så att det diskuterades under Europeiska rådets möte eller att det lades fram ett konkret förslag. Däremot har den möjligheten framförts vid lite olika tidpunkter - den finns naturligtvis. Skulle det vara så att EU-27 och är helt överens finns den möjligheten, men det är inget som är formellt framfört. Ordföranden skrev efteråt att om kommer in med en sådan förfrågan är hans bedömning att det finns goda möjligheter. ställde en av de viktiga frågorna, nämligen hur budgeten påverkas. Då kommer man in i nästa budgetperiod. Jag har inte svaren på de frågorna, men budgeten är en av de saker som måste redas ut. Vad händer då? Hur mycket ska det kosta för ? Hur ska representationen se ut i parlamentet, och så vidare? Det dyker upp nya frågetecken, men where there's a will, there's a way, som man säger. Förmodligen går det att ordna också. Min uppfattning är att det finns en beredvillighet att förlänga. Sedan var det migrationsfrågan. Det finns ingen konkret, exakt plan B. Jag tror att det är nödvändigt att försöka processa fram vad som då blir alternativet. Jag säger återigen att sex av sju rättsakter ser ut att gå bra. Det är Dublinförordningen som är den svåra frågan. Det är bara att se till att på något sätt få alla länder ta ett ansvar. Den frågan måste vi hålla i. Tack för kommentarerna till mina frågor. Låt mig i denna frågeomgång uppehålla mig vid migrationsfrågan. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte har vi hållit på i tre att diskutera framför allt Dublinförordningen. Rimligen måste statsministern ha någon egen plan B, apropå att det diskuteras hur frågan ska lösas och apropå alla de människor som sitter i "läger" i till exempel . Vi vet att det sitter ett antal människor i väntestationer, eller vad vi ska kalla dem, på den afrikanska kontinenten. Någon fundering måste finnas om vad som ska göras. Låt oss höra statsministerns svar på den fundering jag förmodar att statsministern har. Det vi är överens om är de tre delar jag har talat om. Här gäller det att se till att ha bra samarbete med länderna i vårt närområde, så att färre människor över huvud taget behöver fly. Vidare handlar det om att stärka den yttre gränsen så att den fungerar riktigt bra. Slutligen handlar det om att ändå hjälpas åt. Den tredje komponenten kommer man inte ifrån. Oavsett vad och andra länder säger kommer det att komma flyktingar till Europeiska unionens medlemsstater. Jag vill inte tillbaka till den situation där några få ska ta ansvaret. Det är därför trycket måste ligga kvar på dem. Vi har ett önskemål om att lösa situationen, men rimligen är det så på den andra kanten också. Om situationen inte löses kommer att skadas. Då kommer EU-samarbetet att skadas. Det måste de också se. Den exakta lösningen kan inte bara dras fram ur fickan, men vi är djupt engagerade tillsammans med flera länder för att hitta en lösning. Jag tackar statsministern för återrapporteringen. migrationspolitiska utgångspunkt är att värna asylrätten och att EU har ett moraliskt ansvar att hjälpa människor på flykt. I grunden handlar det om medmänsklighet. Vi vet att människosmugglare och människohandlare har satt i system att utnyttja situationen, och riskfyllda resor är orsaken till att fler människor drunknar trots att färre försöker ta sig över till EU. Europeiska unionen bör prioritera och intensifiera arbetet med att rädda liv i samt stärka arbetet med att bekämpa kriminella nätverk och människosmugglare. EU:s avtal med slöts för att stoppa irreguljära resor mellan och , som ofta ordnas av flyktingsmugglare. Efter Gaddafis fall plågas landet fortfarande av politisk instabilitet, laglöshet och kaos. Ingen regering har kontroll över landet, där flera kriminella nätverk och islamistiska organisationer har etablerat sig i landet. På vilket sätt bidrar EU:s stödinsatser till att stabilisera landet och motverka människosmuggling? Jag delar åsikten som ger uttryck för. Det är precis den balansen som jag tror att de flesta av oss är överens om - att värna asylrätten men också minska människosmugglarnas möjligheter att tjäna pengar på människoöden och död på . Det är därför jag menar att rätt strategi är den tredelade, alltså samarbete i vårt närområde, en yttre gräns och sedan samarbete inne i EU när människor väl har kommit hit. Att rädda liv och bekämpa smugglingen har varit en av de viktigare ingredienserna, just av det skälet att människor inte ska ta dessa farliga vägar och att de fullständigt skrupelfria människosmugglarna inte ska tjäna massor av pengar på att skicka ut människor på - ofta nästan med visshet om att de kommer att dö. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Ett exempel är samarbetet i . Det är helt korrekt att inte är en stabil demokrati på något sätt utan har mycket kvar. FN är ändå engagerat i för att få statsskicket, hela statsapparaten och demokratin att fungera. Det kommer säkert att ta tid, men det finns ett engagemang i detta. Kombinerat med detta har vi exempelvis de flyktingläger som finns i , liksom i andra länder. Hur kan vi tillsammans med IOM och UNHCR se till att förhållandena för människorna i dessa läger blir så bra som möjligt i en svår situation? Vi har också stödet till och hjälpen med utbildning av i , som inte heller är så att säga fullfjädrad. Den behöver mycket, men ska få kontroll över sitt kustområde måste man ha en kustbevakning. Det är några exempel i som vilar på dessa delar, och det gäller att se den helheten. Här behövs både en stabil demokrati och en fungerande gränsbevakning. Tack, statsministern, för svaret! Det har sagts några ord tidigare i denna återrapportering från Europeiska rådets möte om Dublinförordningen. Min andra fråga gäller Dublinförordningen som gemensamt fungerande migrationspolitiskt asylsystem. Den har visat sig vara ohållbar och bidrar till en orättvis fördelning av asylsökande. Det är viktigt att alla länder tar sitt ansvar för asylsökande och skapar fler lagliga vägar för människor på flykt. välkomnar därför reformarbetet för ett nytt europeiskt asylsystem. Det finns dock stor oenighet om hur detta bör ske, och arbetet går trögt. Min fråga till statsministern är: Hur tycker statsministern att Dublinförordningen ska reformeras för att få till stånd ett hållbart, rättvist och gemensamt europeiskt asylsystem? Det som vi har eftersträvat, regeringen och majoriteten här, är att alla länder ska säga både att de är beredda att samarbeta för att färre ska tvingas söka sig till den yttre gränsen och ett bättre liv här och att de ska ta gemensamt ansvar för dem som söker asyl i EU-medlemsstater. Det är det vi har eftersträvat i det som visat sig vara den svåraste frågan i hela migrationspolitiken. Några länder - , med flera - säger att de inte vill ha någon migration över huvud taget. De gör uttalanden av arten "migration is bad". Gör man sådana uttalanden - att migration är "bad", inte "illegal" eller något sådant utan per definition "bad" - är det klart att man har den inställningen. Därför måste trycket ligga kvar på dessa länder. Vi kan inte låta några säga att "det där får ni ta hand om", utan trycket måste ligga kvar. Vi försöker hitta andra lösningar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Tack så mycket, statsministern, för redogörelsen från ännu ett ! Man kan väl inte säga att detta senaste toppmöte ledde till någon framgång i två av de stora och tunga frågorna, som är migration och brexit. När deklarerade att nu är klart kan vi kanske anta att de resterande inte kommer att utgöra av den nu investerade tiden utan att vi har mycket kvar. Men jag är glad att statsministern åtminstone säger att även om det inte har kallats till nytt möte rörande brexit kan man inte utesluta att det fortfarande finns möjlighet att det dyker upp ett sådant. Klart är väl att EU:s fokus vad gäller migrationspolitiken fortsätter att vara på ett yttre gränsskydd, det vill säga bevakning av EU:s yttre gränser. Då är det ju ytterst ledsamt att nu på 95 punkter prickar när det gäller vårt eget gränsskydd och hur vi sköter det. Den frågeställningen hade vi uppe när vi samrådde inför detta möte, och jag påpekade återigen att Liberalerna tycker att det vore en god gärning att ha ett EU-gemensamt yttre gränsskydd. Statsministern menade då att vårt eget gränsskydd var fullt tillräckligt, så vi behövde inte titta mer på den frågan. Jag har en undran som gäller den svåra frågan som är knuten till migrationsdiskussionerna, det vill säga den om omfördelning av flyktingar. Där gjordes tyvärr inga framsteg, men jag uppfattade det som att statsministern i sin återrapportering sa att andra typer av solidaritet nu måste undersökas. Jag skulle vilja att statsministern redogör för vad han menade. Jag är inte säker på att jag uppfattade det korrekt, men jag tar upp det som en fråga riktad till statsministern. I fråga om att bekräfta ett eventuellt andra toppmöte avvaktar vi förhandlingarna. När de har gått tillräckligt bra är vi redo. Vad gäller om en yttre gräns är fullt tillräcklig eller inte vet jag inte om jag uttryckte mig exakt så. Däremot är det ett lands skyldighet att hålla koll på sin yttre gräns. har vi fått en utvärdering, och vi får se vad den slutgiltiga rapporten säger. Men det är klart att vi ska göra det som behövs för att vår gräns och den yttre gränsen ska skyddas. Jag ska påminna om att det här gäller just den yttre gränsen. Vad gäller andra typer av solidaritet var det förbundskansler som uttryckte det. Jag tror att han använde uttrycket obligatorisk solidaritet. Vi hörde ett antal olika uttryck som flexibel solidaritet och obligatorisk solidaritet, men jag uppfattade ändå tydligt att majoriteten menar att det inte spelar någon roll. Vi kan byta begrepp och hitta på nya vartefter, men vi måste på något sätt komma till substansen, till kärnan, där alla länder tar ansvar för detta. Det fanns ingen majoritet för detta. Likafullt är det därför jag tycker att trycket på de mest motsträviga länderna måste finnas kvar så att vi i händelse av en framtida reell kris inte kommer tillbaka till en situation där och några få andra länder får ta ett så stort ansvar som vi gjorde . Dit kan vi inte komma igen, och det är det som omgärdar hela diskussionen från vår kant. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Tack så mycket, statsministern! Det var bra att få det klargörandet. När det gäller obligatorisk solidaritet, eller vad man än kallar det, tror jag också att det till syvende och sist är en gemensam asylpolitik och en gemensam migrationspolitik vi måste ha i EU om vi ska klara av att lösa detta. Och när vi pratar om migration ska vi inte se det som något dåligt utan i stället se möjligheterna i det. Men det är ett åtagande för alla EU:s 28 länder. På dagordningen fanns också en punkt som rörde externa relationer. Vi diskuterade det innan statsministern åkte iväg, och frågan gällde då specifikt . Jag skulle vilja höra om frågan om var uppe och hur det låter . Finns det fortfarande enighet om de sanktioner som finns och att man ska behålla trycket på som det har varit? Jag kan inte låta bli att ta upp det som framkom om händelserna på i , som ju överträffar fiktionen. Jag tror inte att någon deckarförfattare skulle kunna presentera ett sådant scenario med trovärdighet. Som lyfte fram tidigare vill vi i allra högsta grad agera från EU:s sida när det gäller fördömanden. Vi väntar på utvärderingar, men icke förty har möjlighet att sätta ned klacken i backen likt . Jag vill höra vad statsministern anser om det. Jag börjar i den änden. har som nation och tillsammans med EU-gemenskapen gett uttryck för behovet av en grundlig, transparent och trovärdig utredning, så att vi får full klarhet i vad som har hänt och därefter kan dra de rätta slutsatserna. Men jag delar helt uppfattning - man tror inte att det är sant. Men det kan mycket väl vara sant, så låt oss få det på bordet. När det gäller externa relationer var inte uppe till diskussion den här gången, men det innebär inte att den frågan är avförd. Det kan mycket väl återkomma att sanktionerna borde minskas, mildras eller förändras på något annat sätt. Majoriteten anser att ingenting har hänt som skulle motivera en förändring av sanktionerna i det här läget. Men, återigen, jag ska inte svära på att det inte kan komma upp sådana förslag. Tack, statsministern, för redogörelsen! Jag vill lyfta fram klimatfrågan. FN:s klimatpanels specialrapport visar den stora skillnaden mellan 1,5 och 2 grader. Konsekvenserna är väldigt allvarliga redan , både för framtiden och för vår nuvarande välfärd. Det är mycket glädjande att har ställt sig bakom olika slutsatser och noterar FN:s klimatpanels slutsats: att klimatförändringen har mycket negativa konsekvenser och att det är nödvändigt med handlingskraft och utsläppsminskningar i alla sektorer. Det är också oerhört glädjande att slutsatserna om att klimattoppmötet i måste resultera i ambitiösa och omfattande implementeringsregler och i att alla medlemsstater tar ansvar gick igenom. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Men jag undrar också om det förekom informella diskussioner just om 1,5-gradersmålet och om att driva på för det, och om tar täten i detta. ställde sig tydligt bakom rådets slutsatser, och det är så långt samarbetet just nu kommer. Jag menar dock att det naturligtvis är viktigt att vi fortsätter även efter detta - under mötet i , men också därefter. Det handlar om att aldrig ge sig och om att bygga på att detta naturligtvis är för nutida generationer, men även för kommande generationer. Det är helt enkelt vår förbaskade skyldighet. Det är också så att detta är framtiden. Detta är framgång på riktigt; det är så här vi bygger vår nya ekonomi. Vi måste ligga i där. ska vara långt framme i den diskussionen och är också det. Vi respekteras för det, inte bara i EU utan runt om i världen. Jag tycker att det är bra att vi har en bred enighet om detta. Vi förde inte i detalj diskussioner om just , men jag pekade på klimatpanelens slutsats: den väldigt stora skillnaden, som också nämner. Det är illa nog med . Vi tänker vara pådrivande i denna fråga, och vi driver den tillsammans med flera andra länder som är like-minded. Tack, statsministern, för svaret! Jag vill också, som så många andra här, lyfta fram migrationsfrågan. Det förekommer många diskussioner om att stärka de yttre gränserna, och då är det humana, rättssäkra asylsystemet oerhört viktigt och något som länge har stått upp för. Jag vill gärna höra mer om hur diskussionerna gick kring just de rättssäkra, humana och medmänskliga aspekterna av hela detta paket. Båda de dimensionerna finns med. Även här ser det, som vi vet, lite olika ut. Om man per definition säger "migration is bad" tänker man inte så mycket på det humana. Men vi och många andra länder gör det och ser att detta är den rätta balansen. Det är klart att vi måste se att det handlar om humana frågor - en grundläggande humanitär inställning måste till. När det gäller de människor som faktiskt tvingas fly och ge sig ut på livsfarliga resor är det också humanitärt att se till att de inte behöver göra det och ta denna farliga väg över . Det är viktigt att vi tar gemensamt ansvar. Det är då vi på riktigt kan säga att vi kan stå upp för det humanitära. Tack, statsministern! Min fråga rör det europeiska asylsystemet. Jag vet att den länge har förespråkat en tvingande mekanism, som automatiskt fördelar flyktingar mellan EU:s medlemsländer. Vårt moraliska ansvar att hjälpa medmänniskor på flykt är självklart något som delas av samtliga medlemsländer, inte bara av några få. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte är det lätt att förstå de medlemsländer som är angelägna om att kunna bedriva en ansvarsfull och hållbar migrationspolitik också . Den svenska linjen har också mött starkt motstånd inom EU. Medlemsländer som , , och har tydligt avvisat förslaget om tvingande flyktingkvoter inom EU, och det har även Europeiska rådets ordförande tidigare gjort. Mot bakgrund av detta, hur bedömer statsminister utsikterna att vinna framgång med förslaget om tvingande flyktingkvoter inom EU? Den frågan kan besvaras direkt: Det är ingen hemlighet att det är svårt. Men även dessa medlemsländer har likafullt behov av en lösning. Man kan välja att luta sig tillbaka och inte hitta någon lösning, men då har man framför sig ett Schengensamarbete och ett EU-samarbete som krackelerar. Det ligger inte heller i deras intresse. Under resans gång har det diskuterats olika varianter med olika nivåer. I en normalsituation tar länderna emot människor precis som de kommer, men i en mer allvarlig situation eller en kris träder en fördelning in. Detta försöktes exempelvis under det bulgariska ordförandeskapet. Det skulle alltså handla om att hitta olika nivåer och på det sättet mjuka upp motståndet. Detta har varit utan framgång än så . Detta måste ändå fortsätta. Att vända på kuttingen och säga att de nu inte behöver ta något ansvar över huvud taget är inte rätt, enligt min uppfattning. Man måste fortsätta och försöka hitta lösningar på detta men också på frågan om vilken prislappen blir för den som till slut ändå inte är med och delar på ansvaret och solidariteten. Därför har vi också tagit med diskussionen om den framtida MFF, alltså långtidsbudgeten. Vad kommer det att kosta ett land som väljer att inte vara med? Sist och slutligen måste det vara tillräckligt många som delar på detta ansvar. Vi kan inte hamna i samma situation igen: att det är och och något eller ett par länder till. Det är icke hållbart. Vi måste också ha en migrationspolitik som är hållbar här så att svenska folket säger att detta fungerar och är långsiktigt och hållbart. Dagens asylsystem premierar den som har råd att betala flyktingsmugglare dyrt och den som har kraft att genomföra de livsfarliga resorna över havet. Detta har lett till att fler än 25 000 människor har drunknat på under de senaste dryga tio åren. Det har lett till att kvinnor, fattiga, äldre och sjuka i högre grad har blivit kvar i flyktinglägren. Detta är naturligtvis inte moraliskt försvarbart. Ett nytt asylsystem behöver komma på plats, och det . Min fråga till statsministern är om det kanske skulle öka chansen för EU att komma överens om ett gemensamt asylsystem - med gemensamma mottagningscenter och säkra vägar till EU - ifall asylkvoternas storlek fick avgöras av de enskilda medlemsländerna själva. Skulle detta i så fall kunna vara en väg att pröva för att sätta stopp för döden på ? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte tar upp just det som är en av kärnfrågorna här: Hur stoppar man människosmugglarnas incentives för att sätta människor på dessa livsfarliga resor? Mottagningscenter har diskuterats och tagits upp. Det är bara det att inget av de afrikanska länderna är intresserat av att bara bli ett land dit människor skickas. Det finns några förutsättningar för detta, och det har vi också tagit upp. Vi kan naturligtvis pröva den tanken, men då måste också förhållandena där vara av den arten att detta är humant och bra. Självfallet krävs också att dessa länder ställer upp på detta. En förutsättning för att de ska göra det är att det finns mottagningscenter också på europeisk mark, och där har vi ännu inte sett någon beredvillighet. Det är inget land som har gett uttryck för att man är beredd att göra detta. Just nu står den frågan alltså och stampar. Tack, statsministern, för återrapporten! Det konstaterades i rådet att framsteg har gjorts när det gäller den inre säkerheten i EU. Detta är i grunden positivt. Men det diskuterades också hur vi ska kunna stärka det yttre gränsskyddet. Det är en fråga som berör migrationsområdet, men den handlar i grunden också om EU:s säkerhet. Vi vet att det är en rapport på väg från kommissionen som riktar förödande kritik mot och vårt gränsskydd. Rapporten har ännu inte publicerats, vilket är viktigt att påpeka, men justitie- och inrikesministern har bekräftat att innehållet kan ha viss bäring på vad som kommer. Med anledning av det ställer jag mig lite undrande. Om anklagas för att bryta mot , hur är det då ställt med vår trovärdighet i de viktiga pågående diskussionerna om att säkerställa att EU får ett bättre yttre gränsskydd på plats? Det gäller i synnerhet . Min fråga till statsministern är alltså: Hur står det till med den svenska trovärdigheten i diskussionerna om gränsskydd på rådet? Detta var inget som diskuterades på . Precis som säger är rapporten inte officiell . Där finns dock kritik mot yttre gränsskydd, och detta måste åtgärdas. Myndigheterna har fått i uppdrag att förbättra det yttre gränsskyddet, och får vi följa upp det och se vad som behöver göras ytterligare. Jag vill inte som spekulera i att vi har brutit mot . Brister finns uppenbarligen, men vi får avvakta rapporten för att se exakt hur dessa ser ut. Det som ska göras för att vi ska upprätthålla vår del av det yttre gränsskyddet ska göras. Även om just nu har en övergångsregering avser jag som statsminister att göra det som ska göras för att landet ska kunna styras. Men vi kan också behöva ha en diskussion i om åtgärder som kan behöva vidtas - om det ligger utanför övergångsregeringens mandat. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Jag tackar statsministern för svaret. Jag förstår att rapporten inte diskuteras, men det jag frågade om var trovärdighet. Jag välkomnar att statsministern öppnar för att vi kan behöva ha en diskussion vad gäller det svenska gränsskyddet. En fråga som ändå bör ha diskuterats på rådet är kommissionens förslag om en Frontexstyrka. Jag vet att det är relativt tidigt, men det är ingen hemlighet att detta skyndas på från kommissionen för att få detta på plats. Kopplat till den fråga jag ställde tidigare: Ser statsministern framför sig att vi kommer att behöva Frontexpersonal på plats i för att kunna klara av vårt gränsskydd? Inte heller trovärdighet diskuterades på . Vad gäller en Frontexstyrka ser vi gärna vad den kan ge för ytterligare möjligheter. Det måste dock tydliggöras vilket mandat en sådan ska ha och var besluten tas i förhållande till medlemsstaterna. Det är precis detta vi vill ha utrett. Jag menar att huvudansvaret för gränsen är respektive lands. Men vi behöver säkert samarbeta, och vi kan behöva ytterligare verktyg. Vi är positiva men tar inte ställning till om det ska vara 10 000. Vi måste dock se över vilket mandat en sådan styrka ska ha och hur mycket den ska kosta och ställa det i förhållande till det vi ska göra själva. Även med Frontex har vi själva vår uppgift och vår läxa kvar att göra. Jag tackar statsministern för återrapporten. Jag ska återvända till klimatfrågan. Klimatöverenskommelsen i var ett historiskt genombrott i de internationella klimatförhandlingarna. Världens länder enades då om att driva en ambitiös klimatpolitik med sikte på att begränsa temperaturökningen till max två grader, allra helst en och en halv grad. kom IPCC med sin rapport om vad 1,5-gradersmålet innebär. Den som tänker att det inte spelar någon roll om det är en och en halv grad eller två grader borde lägga lite tid på att läsa rapporten, som är glasklar med att det är stor skillnad.