kam-ar · H5C120180301ar · 2018-03-01 16:15:00 — Jag känner mig trygg med de svaren och med den linje som regeringen för å vägnar i de här sammanhangen. Jag har faktiskt inga frågor till dig, . Jag tycker att du har gjort en bra redovisning. Möjligen skulle man kanske för oss som inte regelbundet jobbar med de här frågorna kunna berätta lite mer om just de informella mötena och om vilken roll och betydelse de har. Vad händer i nästa steg? Det antogs inga slutsatser och det fattades inga beslut. Vad händer nu härefter med detta som ni i rådet har diskuterat? De informella mötena ger en möjlighet för stats- och regeringschefer att ge sina utgångspunkter när det gäller exempelvis budgeten. Där förs ingen förhandling med kommissionen om något, men kommissionen lyssnar på alla medlemsstater. Det är detta som sedan blir underlag för kommissionens förslag till beslut, som kommer . Där görs säkert en avvägning mellan de olika medlemsstaterna, även om det är oklart hur den kommer att se ut. Det är alltså så det är tänkt att fungera: De informella mötena ger ett underlag för dem som senare ska lägga fram förslag, exempelvis budgeten. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Det återstår att se vad detta leder fram till. Jag ser framför mig en lång och komplicerad förhandling. Vi har framför oss betydligt hårdare diskussioner mellan medlemsstaterna, kan jag tänka mig. Men tack för tydliggörandet! Jag tror att det är bra för många som lyssnar på debatterna att sätta de informella mötena i ett sammanhang och förstå vad de egentligen betyder. Tack, statsministern, för redogörelsen! Den del av redogörelsen som jag tyckte var intressantast gäller EU:s långtidsbudget. Jag är ju inte ensam om att ta upp den i mina frågor om återrapporteringen. Det är begripligt, för det handlar om mycket pengar. Medlemskapet kostar mycket pengar, och vi får tillbaka väldigt lite pengar. Vi är en stor nettobidragsgivare. Som jag ser det har vi ökat kostnaden långsiktigt, i flera fall mer än inflationen. Detta hänger ihop med att man förskjuter makten från de nationella parlamenten till det parlament som finns i . Det blir en kostnad inte bara i form av pengar utan också i form av makt. Jag tycker att det är viktigt att man också tar upp den aspekten. Det handlar inte bara om pengar. Pengar är dock en viktig del, och det är det som diskuteras på toppmötet. Där tycker jag mig skönja en förskjutning från statsministerns sida när det gäller en del av den diskussion vi har haft tidigare. Åtminstone jag har nämligen uppfattat att man även från regeringens sida har haft en ambition att utgiften, alltså kostnaden för EU-medlemskapet, inte ska öka. ska man avvakta och se vilket resultat vi får och vilka parametrar vi får tillbaka. Det tycker jag är en olycklig förskjutning. Jag tycker mig också sakna en debatt och diskussion om att kanske sänka avgiften. Från vårt partis sida skulle vi vilja sänka avgiften påtagligt, och det kan göras även fast lämnar EU. Vi är nämligen en så pass stor nettobidragsgivare. Precis som nämnde - han är den enda ledamoten som har nämnt det - har faktiskt vetorätt. Detta är ett av ytterst få områden där vi faktiskt har rätt att säga nej och där alla andra måste lyssna till vårt nej. Först och främst delar jag inte uppfattningen att det kostar mycket och att vi får tillbaka lite. Hade vi inte haft den här föreningen och inte varit med i den hade det kostat rejält. Om man inte ser den möjlighet det faktiskt ger att tillhöra denna gemenskap - med vad det innebär av låga tullar, möjlighet att tillsammans bygga forskning och innovation, nya produkter och en marknad som kan konkurrera med , och andra stora spelare - blir detta naturligtvis bara en kostnad. Jag har en helt annan bild av Europeiska unionen och den gemenskapen. Jag tycker att det är en populistisk hållning, men den får man naturligtvis ha. En stor del av vår export - jag tror att det kan röra sig om av exporten - går till detta område. Det är oerhört viktigt för oss. Om går ur har det naturligtvis stor betydelse för oss hur de reglerna kommer att se ut; blir det dåliga regler mellan och kommer svenska företag att få en rejäl nackdel bara där. är nämligen också en stor handelspartner, och det måste man se. Här finns alltså självklart en utgiftssida och en kostnadssida, men det finns även en intäktssida som vi behöver prata om. Det behöver nog faktiskt även börja göra. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Frågan är hur vi skapar ett så stort mervärde som möjligt. Det är klart att vi inte ska ha mer beslut än nödvändigt eller fel frågor liggande i EU, men det finns frågor där vi har att tjäna på ett samarbete i EU och där det finns ett tydligt mervärde. Exempelvis gäller det att en europeisk arbetsmarknad fungerar på bästa möjliga sätt för löntagare, och då finns det anledning att ha grundförutsättningar som gör att medlemsstaterna kan ha en bra arbetsmarknad även var för sig. I slutändan gäller det alltså att vara konstruktiv. Jag tycker att det är viktigt att ha en konstruktiv inställning: Vad är det samlade resultatet för när diskussionen är slut? Det är det vi ska ta ställning i slutändan. Det är min bestämda uppfattning. Jag förstår statsministerns utgångspunkt utifrån hans syn på politik och hur politik ska bedrivas, men jag menar att det statsministern nämner - samarbete om forskning och annat, studentutbyten och handel med varandra - kan göras även utan en överstatlig union. Det gjorde vi innan vi gick med i Europeiska unionen, och vi skulle kunna göra det även nu om inte vi och alla andra länder i kom överens om att så inte ska vara fallet. Det är den inställningen statsministern har tagit, och när han gör det tillsammans med andra makthavare ute i får vi den situation vi har, där vi konsekvent avstår vårt eget självbestämmande som vi betalar mycket pengar - och gör det frivilligt. Jag menar att vi faktiskt inte behöver göra det. Vi kan gå ihop med andra länder och diskutera en alternativ utveckling än att öka kostnaderna och maktöverföringen. Vad detta handlar om är att beslut ska ligga på den respektive plats där de gör bäst nytta för svenska medborgare. Vi har beslut i riksdag, vilket är grundplattformen, liksom beslut i fullmäktige, landsting och regioner. En del beslut och en del handlande är bättre på europeisk nivå. Vi kommer aldrig att bli en tillräckligt stor nation för att kunna tävla med , , och de andra stora spelarna. Det förutsätter att vi kan ha en effektiv inre marknad där är en del. När vi har det får vi samma kostnadsfördelar vad gäller innovationer, utveckling, forskning och produktutveckling. Har vi en inre marknad som faktiskt fungerar får vi grundförutsättningarna - och även de ekonomiska förutsättningarna - att ta vara på löntagarnas och medborgarnas villkor. Det är det värdet vi ska se till att skapa och vara rädda om, och det är det som är mervärdet med Europeiska unionen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Tack för återrapporteringen, statsministern! Jag blev glad av att höra statsministern lyfta fram budgeten som ett verktyg för att se till att de beslut vi faktiskt tar gemensamt i EU implementeras och efterlevs i hela . har lyft fram att vi måste använda budgeten som ett verktyg för att säkerställa att vi kommer till rätta med det genomförandeunderskott vi tyvärr ser. Det var alltså välkommet. När det gäller långtidsbudgeten kan jag konstatera att alliansregeringen var framgångsrik när denna förhandlades förra gången. Då lyckades vi efter tuffa förhandlingar, mycket tack vare att vi byggde allianser med andra länder, faktiskt nå en sänkning av den totala EU-budgeten från av bni till nuvarande . Därmed lyckades vi också hålla nere den avgift betalar till unionen. ställde en fråga till statsministern om vilka länder som är likasinnade och vilka försöker kroka arm med, men jag skulle gärna vilja be statsministern att lite grann utveckla hur strategin för att nå framgång ser ut och kanske också hur strategin för att vidga kretsen av likasinnade ser ut. Det handlar om att få fler länder att ställa sig bakom den svenska position vi är brett överens om, nämligen att vara väldigt restriktiva i budgetdiskussionerna. Jag skulle även gärna vilja återkomma till jordbrukspolitiken, vilket statsministern nämnde som hastigast i ett tidigare svar, herr talman. Där lyfte statsministern fram den påbörjade diskussionen om att öppna för att de enskilda medlemsländerna ska kunna finansiera en del åtgärder. Jag upplevde att statsministern gav uttryck för en i grunden positiv inställning till det. Jag stänger inte den dörren, och inte heller, men jag tycker att det finns all anledning att vara mycket skeptisk. Om detta görs på fel sätt riskerar det nämligen att slå sönder den gemensamma jordbrukspolitiken och snedvrida konkurrensen. Jag skulle alltså vilja att statsministern lade ut texten lite ytterligare och kommenterade detta. När det gäller konditionaliteten är det viktigt att hålla i den. Jag tror nog att man kunde se en större beredvillighet att diskutera detta hos fler länder än vad jag kanske hade förutsett, och det tycker jag är en bra början. Hur blir man framgångsrik? Det är klart att det handlar om att liera sig med de länder som tycker likadant. Jag nämnde några, som , , och , och även ska läggas till listan. Sedan är det inte så att det är två lag - ett på den ena sidan och ett på den andra sidan - utan här finns naturligtvis också en flytande gräns. Då är det andra naturligtvis att se till att ha goda argument för sin sak. Dessa argument ska vi givetvis utveckla tillsammans med dem som tycker likadant som vi, exempelvis . Vi kommer med all sannolikhet att ha ett bilateralt möte för att se hur vi kan utveckla detta. Det tredje är konstruktivitet. Resonemanget om att tidigt lägga ett veto eller säga att det absolut måste bli på ett visst sätt är nog inte det mest konstruktiva att göra, utan här gäller det att hålla en förhandling vid liv och se till att skapa så mycket som möjligt. Det finns självfallet gränser där man får säga "Nej, det blir inget av detta", och därför har jag också sagt att det inte är tal om att både höja någon procentsats och ta bort rabatten så att avgift ökar dramatiskt. Det kommer inte att hända. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Där finns alltså naturligtvis ett veto, men i övrigt menar jag att det är viktigt att vi försöker vara så konstruktiva som möjligt. Då är man nämligen kvar i resonemanget, och är man inte det får man sitta bredvid och titta på. Vad gäller jordbruksstödet och egenfinansiering har vi inte hunnit diskutera det i detalj, men vi har sagt att det väl är rimligt att ha en viss egenfinansiering även här. Det är också rimligt att egenfinansieringen vad gäller stöd från strukturfonderna ökar - att vi går tillbaka till det läge vi hade före finanskrisen. Det är också ett sätt att se till att spara pengar. Om man kan hitta modeller som gör att vi totalt sett kan sänka den alldeles för stora jordbruksbudget vi har på europeisk nivå välkomnar jag naturligtvis det. Den budget vi har för jordbrukspolitiken ska givetvis användas till rätt saker och i större utsträckning ersätta lantbrukarna för de stora miljöinsatser de gör. Det finns dock en stor risk med att öppna för en ökad grad av egenfinansiering, nämligen att vi kommer tillbaka till en situation där stater snedvrider konkurrensen genom stöd. Jag tycker alltså att det är oerhört viktigt att regeringen är fortsatt väldigt vaksam på detta. Vi har talat mycket om storleken på budgeten men inte lika mycket om inriktningen på den. Jag skulle vilja att statsministern säger något om regeringens strategi för att säkerställa att vi får till rätt prioriteringar, alltså mer fokus på insatser som stärker konkurrenskraften i - till exempel forskning - och mindre fokus på det som vi nu har diskuterat i form av struktur- och regionalfonder och jordbrukspolitik. Vi tar naturligtvis med oss diskussionen om konkurrens och om att inte snedvrida konkurrensen, så att vi inte hamnar i det gamla läget vad gäller jordbrukspolitiken. Vi får återkomma till detta, men jag har ingen annan uppfattning i grunden. frågade om inriktningen på budgeten. Efter omröstningen i träffades vi i , först i - - och året därpå i , när firades och vi skrev en kortare Romdeklaration. Då blev det också diskussion om prioriteringarna. Det handlar inte minst om jobben för ungdomarna. I detta ligger innovation, nya produkter, nya växande företag och att se till att dra nytta av marknaden. Digitaliseringen ligger där, liksom säkerhet, både vad gäller det militära och försvaret mot terrorism. I detta ligger också migrationsfrågan och, inte minst, klimatfrågan. Tack, statsministern, för rapporten! Det är alltid roligt att höra en EU-vänlig ansats, som när statsministern sa att vi tjänar på EU-samarbetet. Det gör vi sannerligen. Jag vill ta upp två frågor. Den ena rör budgeten, och den andra rör spetskandidaterna. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Jag börjar med budgeten. Precis som statsministern beskriver försvinner avgift , och diskussionen om hur vi ska omfördela utgifterna eller skära ned på dem samt om vad som ska prioriteras respektive nedprioriteras kommer att pågå ett tag. Det finns ett sätt att förhindra att avgift höjs utan att man skär ned på EU:s verksamhet, nämligen att ge EU en egen inkomstkälla. Jag tänker på en europeisk koldioxidskatt. Liberalerna vill gärna se att EU tar ett större ansvar för klimatet, och en koldioxidskatt på EU-nivå skulle innebära just det. Förorenaren betalar, och intäkterna skulle kunna gå till EU:s verksamhet. Min fråga är om statsministern kan ställa sig bakom ett sådant förslag. Den andra frågan gäller spetskandidaterna till valet. I det förra EU-valet kunde vi se europeiska kandidater till posten som kommissionsordförande. Detta var en historisk vinst för - äntligen har vi någonting av en början till en europeisk demokrati. Man kan driva valkampanj i alla EU:s länder. EU är drygt , och först nu får vi alltså se början till en sådan här europeisk valkampanj. Det är , tycker vi. Äntligen kan partierna utifrån sin ideologi välja en bra kandidat i stället för att det är statscheferna som låser in sig på det där mörka rummet och efter långa förhandlingar väljer en kompromisskandidat. Jag tycker att det är tråkigt att regeringen inte ställer sig bakom förslag. Det är föga förvånande att statscheferna tycker att det är de själva som ska bestämma, men jag tror att det skulle bli en bättre process om fick mer att säga till om. Det kommer ändå att vara så att inte godkänner en kandidat som man inte gillar. Det är ju som nominerar kandidater, men det är trots allt som väljer. Jag tycker att det skulle vara roligt om regeringen kunde backa upp denna vision om europeiska spetskandidater. När det gäller budgeten och egna inkomstkällor har vi från sida alltid uttryckt en stark skepsis mot detta. Även här gäller det att se till att hålla ordning på kostnaderna i hela budgeten - inte bara inkomsterna utan också utgifterna. Det gör vi bäst genom att medlemsstaterna betalar sin avgift, och det är detta som också utgör grunden för vilka kostnader som EU kan ha. Jag tycker att vi ska hålla fast vid den ordningen. När det gäller spetskandidater vill jag nog inte beteckna detta som någon stor framgång för demokratin. Jag kan ha respekt för en annan uppfattning, men det är inte där det avgörs om EU blir demokratiskt eller inte. I fördraget finns en balans mellan statscheferna, och parlamentet. Den balansen är uppgjord och finns i fördraget. Den innebär att det är som ska föreslå en kandidat till kommissionsordförande. Sedan förs det naturligtvis en diskussion med . Jag tycker att detta är en bra ordning. Det är trots allt så att det är medlemsstaterna som betalar. Att regerings- och statscheferna i de respektive medlemsstaterna har mandat att föreslå en kandidat till kommissionsordförande tycker jag är en bra ordning som vi ska ha kvar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Jag vet inte om statsministern missförstod det jag sa om en europeisk koldioxidskatt. En sådan skatt skulle inte leda till att utgifterna skenar utan skulle tvärtom ge EU egna intäkter, som man kan använda till utgifter. Detta skulle bidra till att förhindra att avgifterna till EU kanske måste höjas efter utträde. Det finns ingen stark europeisk demokrati - det håller jag med statsministern om. Men att vi har europeiska kandidater som kan kampanja i alla länder kan vara början till det. Jag tror att vi ska akta oss för ett argument som nämndes tidigare av en socialdemokrat i talarstolen, att ingen kommer ihåg dem från det förra valet. Jag vet inte om vi kan säga det om oss själva heller efter nästa val, så vi ska nog vara lite försiktiga med just detta uttalande. En europeisk kandidat är till just för att göra EU mer känt på europeisk nivå. Vi tycker att detta är en fin EU-vision för framtiden. Där må vi ha olika uppfattningar. Jag tror inte att det är en spetskandidat som gör att EU blir mer känt. Däremot behöver vi utöka medborgardialogen, vilket är en sak som diskuteras mellan regerings- och statschefer. Hur går det att fördjupa dialogen bland medborgare om EU? Vilka processer finns det där som kan bli bättre? Att EU helt plötsligt blir mer känt tror jag inte står och faller med en spetskandidat, men man kan ha olika uppfattningar. Jag vill inleda med att tacka statsministern för återrapporteringen från det informella toppmötet. När det gäller detta informella vill jag framför allt uppehålla mig vid den andra delen av mötet, det vill säga den del som rör EU:s långtidsbudget. Vi har hört en ganska intensiv debatt om dessa frågor. Om man lyssnar på denna debatt får man lätt intrycket att det finns en stor samstämmighet här. Statsministern talade inte minst om att tjänar mycket på medlemskapet i Europeiska unionen, men jag ställer mig väldigt frågande till detta påstående, inte minst vad gäller självbestämmande och ekonomi. Som vi har kunnat konstatera tidigare i debatten är en av de största nettobidragsgivarna. Vad är det egentligen som konkret händer med medlemsavgift? Regeringen brukar i dessa diskussioner ständigt hävda budgetrestriktivitet, men i själva verket blir allt som oftast överkört i dessa frågor. Vi är en av de största nettogivarna, och i och med brexit kommer medlemsavgift att öka. Inte heller den utvidgningsprocess som vi ser i EU leder till att nettoavgift kommer att hållas nere. Jag tycker att man i stället ska vända på perspektivet och dels, på , verka för ett utträde ur det som EU har blivit, dels, i det korta perspektivet, verka för att vi inte ska vara en nettogivare över huvud taget. Jag tycker också att regeringen och statsministern ska använda sig av den vetorätt som har i dessa diskussioner. Man kan gott och väl skära ned på jordbruksstödet, strukturfonderna och andra onödiga utgifter. Det är detta jag har sagt - att vi ska ha en modern budget innebär att det ska vara mindre av strukturfonder och mindre av jordbruksstöd samt en gemensam jordbrukspolitik. Nivån ska vara låg och fördelningen rättvis - ska inte betala mer än sin rättmätiga del. Detta är själva utgångspunkten, och i det ligger en mängd olika saker. Man kan öka egenavgifterna till strukturfonderna och fördela om pengarna så att vi ser till att bättre utnyttja mervärdet med att samarbeta mot terrorism och för ett starkare försvar. Enligt vårt sätt att se det ger detta per automatik mindre utrymme för utgifter vad gäller strukturfonder och jordbrukspolitik. Att skulle vara överkört är bara populism, enligt min uppfattning. Samma sak gäller för utträde - ett utträde vore absolut inte bra för svenska medborgare. Det skulle ge oss betydligt sämre förutsättningar för att ha en bra tillväxt i jobben. Förutsättningarna i frågor som rör ungdomsarbetslösheten, jobb, nya produkter och marknaden för företag skulle bli helt annorlunda och mycket sämre. Om det är den vägen vi ska gå har vi en mörkare framtid. Vi ska se till att vara med i detta samarbete. Vi framför våra synpunkter. Vi står för våra åsikter. Vi är en part som i allra högsta grad är aktiv i diskussionen och respekterad som sådan, och det tänker vi fortsätta att vara. Därför menar jag att frågan om veto, innan förhandlingarna har kommit igång och kanske innan de är avslutade, är för tidigt väckt. Kommer vi dit, ska vi inte tveka inför det. Men vår uppgift nu är att vara konstruktiva och se till bästa möjliga slutresultat för . När vi hade diskussionen om brexit som mest levande även i ville regeringen inte ens erkänna att nettorisk skulle öka vid ett brittiskt utträde. Det är självklart klädsamt att regeringen numera inser faktum och inte duckar i den här frågan. Återrapportering från Europeiska rådets möte Jag ser inte alls några problem med att redan i det här läget, före brexit, diskutera att ska sätta hårt mot hårt. Om det finns en vetorätt ska den också kunna användas, och blir ständigt överkört i de här frågorna. Länder som , och kommer att klara sig alldeles utmärkt utan ett medlemskap i , och även borde lyfta utträdesfrågan. nettoavgift ska slopas. Vi ska inte alls vara nettogivare i det korta perspektivet, och vi måste använda oss av vetorätten i de här diskussionerna. Det tycker jag verkligen att borde ta upp. När det gäller brexit och vad avgiften blir efter den vet vi inte, och det vet faktiskt inte heller. Det är lite för tidigt att tala om det. Det vi ska förhandla om nu är vad som blir nästa avgift, så den förhandlingen återstår. tog som exempel. är faktiskt med och betalar, så att ta det som ett paradexempel är kanske inte så bra. Däremot är inte med i de beslutande församlingarna. Där är med. Jag står fast vid den tydliga uppfattningen att EU-samarbetet är bra för . Därför ska vi vara med. Vi ska vara konstruktiva och bidra. Om vi skulle hamna i en situation som inte är hållbar är det klart att vi ska använda vetorätten. Men vi ska först se vad som blir slutresultatet för svensk del, och vi ska göra det bästa möjliga för vårt land. Återrapportering från Europeiska rådets möte Överläggningen var härmed avslutad.