kam-fs · H5C120180531fs · 2018-05-31 14:00:00 — Vid frågestunden svarar ministrarna i regeringen på frågor från riksdagsledamöterna direkt i kammaren. Följande ministrar deltar: Samordnings- och energiminister (S) Barn- äldre- och jämställdhetsminister (S) Bostads- och digitaliseringsminister (MP) Gymnasie- och kunskapslyftsminister (S) Samordnings- och energiminister (S) besvarar såväl allmänpolitiska frågor som frågor inom sitt eget ansvarsområde. Frågor till övriga statsråd förutsätts beröra deras ansvarsområden inom regeringen. Min fråga går till statsrådet . Tekniken går framåt på energiområdet och skapar utveckling. Med solen kommer möjligheterna och intresset att öka. Det är glädjande att se utveckling och potential. Det är positivt. har dock gett regeringen tung kritik på området subventioner av solel. Det handlar om 1 miljard som regeringen nu använder till subventioner. är tydlig med vad som saknas: samhällsekonomisk analys, kostnadseffektivitet och statsfinansiell analys. Anser statsrådet, givet massiva kritik, att det är rimligt att använda av skattemedlen till subventioner utan att ha satt upp mål för verksamheten? Precis som ledamoten säger pågår det en väldigt snabb teknikutveckling inom energisektorn. Den är på många sätt väldigt glädjande. Jag tror att vi ser att vi kanske kan lösa mänsklighetens energiproblem utan att förstöra miljön och klimatet. Centralt för detta är kostnadsövergången just för solceller. En rad investmentbanker räknar med att solceller kommer att vara det billigaste sättet att producera elektricitet i av världens länder och att det kommer att vara huvudkällan för bostadssektorn. Tyvärr är inte läget så i , utan här har vi, beroende på den ojämna solstrålningen, fortfarande en högre kostnad. Eftersom vi ändå vill att ska vara i framkant är det rimligt att vi hjälper till, och det är därför vi har tjugodubblat investeringsstödet. Det är någonting vi är stolta över, och jag tror att det också är någonting som är väldigt bra för . Det som lyfter fram är en avsaknad av klimatnytta per krona, det vill säga den kostnadseffektivitet som hela elmarknaden efterfrågar, en avsaknad av analys av statsfinansiella effekter på lång sikt och en avsaknad av samhällsekonomisk analys samt att man inte har gett fullgod information till . Är det då verkligen rimligt med 1 miljard i subventioner av solel? Det är till att börja med ett investeringsstöd. Det är alltså ingen subvention på det sättet. Vi har en rad andra stöd också. Ja, det är rimligt, för vi vill vara i framkant. Om man bara tittar på en faktor är det mest kostnadseffektiva tyvärr ofta att behålla det man har. Men de länder som har följt den vägen, till exempel , märker ju att när den gamla produktionen går ur tiden blir det oerhört dyrt och ofta väldigt sent att göra någonting åt det. Jag vill att ska vara i framkant. Det är därför vi gör detta. Min fråga går till statsrådet . infördes den lag som ger personer som vistas i utan tillstånd rätt till sjukvård och tandvård som inte kan anstå. Men det finns även sex landsting som erbjuder fullständig sjukvård och tandvård för de här personerna. Sedan lagen infördes har kostnaderna fördubblats för den här gruppen. låg kostnaden på 90 miljoner. har den ökat till drygt 197 miljoner. Antalet som lever gömda har också ökat . Före lagens införande uppskattades antalet till 35 000. är siffran ca 50 000. Den här lagen innebär att sjukvården och tandvården är kraftigt subventionerad. Ett läkarbesök kostar . Behandling som ges efter remiss kostar . Min fråga är: Vad avser regeringen att göra för att kostnaden för vård av tillståndslösa inte ska fortsätta öka eller till och med fördubblas framöver? Det här är i grund och botten en balansakt. Å ena sidan ska vi ha en strikt tillämpning av rätten till asyl och uppehållstillstånd. Det har denna regering verkligen haft under den här mandatperioden. Vi har lagt om politiken. Å andra sidan finns det också humanistiska inslag i detta. Det är självklart så att hållningen att den som inte har rätt att uppehålla sig i landet ska lämna landet gäller. Vi har också ökat ansträngningen för att se till att så är fallet. Däremot är det så att den typ av sjukvård vi pratar om, den som inte kan anstå, ges på rent humanitära grunder. Alternativet vore att säga att människor som har akuta bekymmer och som till och med riskerar att dö inte ska ha vård. Nej, dit ska vi nog inte. Därtill är ett väldigt rikt land som är fullt kapabelt att hantera båda dessa två storheter . Som jag sa tidigare är det sex landsting som erbjuder fullständig tandvård och sjukvård. Detta kan gälla personer som antingen har tagit sig in i landet illegalt eller har fått avslag på asylansökan och valt att inte följa svensk lag utan i stället stanna kvar. Anser ministern att det är rimligt att dessa personer får förmånen att till exempel betala för en rotfyllning medan en svensk pensionär får betala 4 000 för samma behandling? Som jag sa infördes den här rätten därför att det i grund och botten handlar om sjukvård och tandvård som inte kan anstå. Sedan har en del landsting velat gå längre. Det är beslut som man har tagit lokalt. Jag tror att de allra flesta människor i vårt land känner att man bör hjälpa till om det är akut fara för liv och lem, och det är precis det som den här lagen i grund och botten handlar om. Min fråga går till äldreminister och handlar om tryggheten för äldre, som ni socialdemokrater pratar om och som är väldigt viktig. I går redovisades på att de som har äldreomsorg i sitt hem från kommunens sida får ta emot i snitt 16 personer. Det är inte rimligt. Och siffran stiger. Det här skapar otrygghet i allra högsta grad. Ni från Socialdemokraterna vill förbjuda de privata alternativen, där det är betydligt färre i personalen, högst en handfull. Varför vill ni inte ge de äldre tryggheten i valfrihet och möjligheten att välja ett annat alternativ än det offentliga? Jag vill kommentera frågan i egenskap av minister snarare än diskutera socialdemokratiska förslag. Det vill jag understryka. När det handlar om att äldre personer har rätt att känna trygghet grundar det sig i många olika saker. Det handlar förstås om äldres ekonomiska trygghet. Det handlar också om tryggheten i att det finns boenden, hemtjänst och så vidare och att de resurser som vi avsätter är tillräckliga. Vi prioriterar detta före stora skattesänkningar. Jag tycker väl att skönmålar den privata verksamheten ganska mycket. Jag tycker att det finns såväl mindre bra som bra aktörer både inom det kommunala och inom det privata. Att det skulle vara så att de privata aktörerna har ett fåtal som gör besök inom ramen för är en bild som jag inte känner igen. Däremot är det väldigt önskvärt att vi kommer dit. Det är klart att ingen vill att okända människor ska träda över tröskeln för att hjälpa en med saker som både är intima och går in på integriteten. Men det är viktigt att arbeta vidare för att se till att resurserna räcker, att scheman läggs och att man har förutsättningar för att ha färre i hemmet. Menar ministern då att resurserna inte skulle räcka om man hade privata alternativ i högre grad än och möjligheter att välja? Valfrihet är oerhört viktigt för den äldre. Det handlar om att kunna bestämma vilka som ska komma hem till en när man blir äldre. Det är ytterst angeläget. Men ni vill ju förbjuda möjligheten att ha vinst i välfärden, vilket företag måste ha. Därmed förbjuder ni också de privata alternativen. Det är angeläget med valfrihet för den enskilde - att kunna välja vilka individer som kommer hem till den enskilde och träder över tröskeln. Men att ha aktörer som inte i huvudsak sätter den enskildes bästa i centrum utan också har ett behov och ett mål att göra vinst, tycker vi är oklokt. Det är också därför som får möjlighet att ta ställning till detta . Då är det upp till alla partier att bekänna färg. Är det meningen att det ska vara en vinstjakt i välfärden? Är det meningen att man ska tjäna pengar och göra en vinst på de gamla framför att använda de resurser som vi alla avsätter till de gamla. Min fråga går till statsrådet . Den handlar om trygghetsboenden, som vi båda bejakar. Men min fråga handlar om vad vi konkret kan göra för att få högre fart på byggandet och skapandet av dessa boenden. Regeringen har skrivit en lagrådsremiss om biståndsbedömt trygghetsboende. Då får vi lag nummer två, eftersom denna lag redan finns i socialtjänstlagen. Jag vet inte om en lag till innebär ett bättre startskott för detta. Det andra handlar om stimulansbidrag. Men de är lite som att spotta en törstig i halsen. 119 000 lägenheter behövs. Det som finns räcker till omkring 7 000. Jag tackar för en väldigt viktig fråga. Det är riktigt att vi ser trygghetsboenden på sina håll runt om i landet. Men att få lite mer fart när det gäller biståndsbedömda trygghetsboenden är lite grann en annan sak. Låt oss fortsätta dessa diskussioner nu när det finns en lagrådsremiss för att se hur vi kan göra detta på allra bästa sätt. Det är helt klart så att alternativen i stor utsträckning är att man bor kvar hemma med hemtjänst eller att man bor på ett särskilt boende när man har stora behov av vård och omsorg. Vi saknar verkligen ett utbud av trygghetsboenden som människor kan få efter biståndsbedömning utifrån ensamhet och social isolering. Låt mig även säga något om investeringsbidragen. Det är inte meningen att investeringsbidragen i något fall ska täcka kostnaden för att bygga särskilda boenden. De har minskat under en lång följd av år. Det är viktigt att vi bryter detta. Men de bidrar till att det byggs bostäder. Jag skulle vilja se att lite av dessa pengar lades på en nationell studie om varför kommuner bygger och varför de inte bygger. Vilka hinder är det som ligger i vägen? Men det skulle också vara bra att se vilket värde det har haft hälsoekonomiskt och för individen att bo i trygghetsboende i stället för att bli kvar som fånge i sitt eget hem. Vi behöver fakta för att övertyga kommunerna om att de ska sätta fart. Jag vill bara understryka hur viktigt det är att vi har ett individuellt perspektiv. Alla äldre vill inte bo hemma, på ett biståndsbedömt trygghetsboende eller i ett särskilt boende. Det beror på vem man är och hur situationen i övrigt ser ut. När det gäller investeringsstöd och varför vi inte bygger är en fråga för bostadsministern. Men investeringsstöden bidrar ändå till att den stora investering som ett särskilt boende eller trygghetsboende innebär underlättas om det finns möjlighet att söka ett investeringsstöd på kanske av kostnaden. Jag riktar min fråga till bostadsministern. Priserna på bostadsrätter har stigit med . Det är alltså kraftiga prishöjningar som vi har sett. håller byggkonjunkturen på att vika. De privata bolagen vill inte bygga så mycket att priserna sjunker. För att motverka detta har och regeringen varit överens om ett investeringsstöd som är en veritabel succé. 11 000 billiga hyresrätter har byggts med hjälp av det. Men det behöver byggas 80 000 . Bolagen säger nu att de inte kan bygga mer, trots att priserna är superhöga, eftersom de inte vill att priserna ska gå ned. Vad tycker bostadsministern? Kan staten gå in med till exempel billiga lån, som utredningen ska titta på, för att öka volymerna till 80 000 ? Jag tackar för frågan. Det är definitivt en angelägen fråga att bygga fler bostäder. Exakt hur många som behövs är ganska oklart. Men vi vet att det finns en stor bostadsbrist, och det kommer att behöva byggas i stor utsträckning också framöver. Jag är glad över att det byggs betydligt fler bostäder än . Men vi behöver bygga ännu mer. Ett akut problem just nu är att man har byggt lite för mycket av en viss typ av bostäder. Det är i stor utsträckning dyra bostadsrätter som har byggts, särskilt här i . har det blivit för mycket av det. Jag tycker att vi ska fortsätta satsa på investeringsstöd. Vi behöver ställa om till att bygga fler hyresbostäder till rimliga kostnader. Här är den stora utmaningen för framför allt kommunerna att börja planera för fler hyresbostäder i stället för fler bostadsrätter. Jag instämmer i analys att det är detta som behöver ske. Men min farhåga är att aktieägarna i de stora privata bolagen inte är beredda att riskera sina pengar för att bygga de volymer som vi önskar och till de priser och hyror som vi önskar. Kan det då inte vara klokt att göra som till exempel en utredning nu föreslår, nämligen att staten går in med billiga statliga lån så att det inte behövs ett eget kapital utan att man kan bygga ändå? Jag tycker att man kan titta på finansieringsfrågorna. Vi har en utredning som tittar på finansieringsfrågorna när det gäller svaga marknader. Vi har sådana runt om i landet i mindre kommuner. Man bör också titta på finansieringsfrågorna när det gäller ungdomar, som vi vet behöver komma in på marknaden men har svårt att få banklån. Det finns väldigt mycket som man kan göra. Men den huvudsakliga frågan måste handla om att man koncentrerar sig på att bygga fler hyresrätter. Min fråga går till äldreministern. De äldre har fått betala ett högt pris för regeringens politiska passivitet. De drabbas värst av de kraftigt ökande vårdköerna. Var tionde äldre som sitter på en akutmottagning får nu vänta . De demenssjuka drabbades när regeringen direkt när den tillträtt strök budgeterade medel på nästan en halv miljard till en nationell demensplan. Och i äldreboendebristens spår har isolering och otrygghet blivit vardag för många. behövs det ett omfattande reformprogram, inte minst så att fler äldre får plats på ett äldreboende. Jag är övertygad om att det kräver en ny regering som prioriterar äldres behov hela mandatperioden. Min fråga till äldreministern är: Om Socialdemokraterna, mot förmodan, får förnyat förtroende i regeringsställning, ska de äldre då förvänta sig en ny lika passiv mandatperiod när det gäller äldrefrågorna? Det närmar sig val; det är ganska uppenbart. Jag tycker att det finns anledning att summera . gör det på ett sätt, och jag gör det på ett helt annat sätt. Jag vill beskriva alla de satsningar som har gjorts genom och genom alla utbildningsinsatser. Mycket handlar om - eller hur, - att de som arbetar i äldreomsorgen, i och på särskilda boenden har kunskap när de möter människor med demenssjukdom. Då behöver de både kunskap och kompetens. Men de behöver också fler kollegor. 2 miljarder har varit oerhört väsentligt, och det har blivit 5 000 fler årsarbetare. Detta fortsätter i kombination med BPSD-register som allt fler kommuner använder. Det är ett fåtal kommuner som inte använder det . Den nationella demensstrategin kommer också att vara oerhört viktig och att den inte bara finns på nationell nivå utan att den successivt också blir verklighet på lokal nivå, så att alla enhetschefer, verksamhetsledare och politiker vet att det är i denna riktning som vi går och att det är kunskap och forskning som vi grundar vård och insatser på. Jag konstaterar att det är mycket som brister i äldreomsorgen. En person som summerar det på ett tredje sätt, utöver mitt och , är företrädare . Hon har i intervju efter intervju efter att hon slutade som statsråd sagt att hon är besviken, att hon önskar att regeringen hade prioriterat äldrefrågorna högre och att hon hade gjort mer för äldrefrågorna. Har hon fel? Jag tycker att vi alla ska rannsaka oss själva lite grann när det gäller frågan var de äldre är i den politiska debatten. Det är inte en fråga för enskilda individer, även om jag själv tycker att det är oerhört angeläget att jag är just äldreminister, men det är faktiskt en viktig för oss att ställa. Vilka frågor prioriterar vi, och vilka frågor diskuterar vi? Jag har ingen annan önskan, och jag möter gärna framöver när det handlar om just välfärdsfrågor och fokus på gruppen äldre. Det handlar inte minst om resurser som ska stanna i äldreomsorgen och . Jag har en fråga till statsrådet . Att har världens mest liberala system när det gäller vinstdrivande verksamhet i skolsektorn är känt , och vi är några stycken som har varnat för vad den ohämmade vinstjakten kan få för konsekvenser. har efter en stickkontroll begärt att ska betala tillbaka medel som felaktigt tilldelats dem. publicerade en studie av professor som visar att det när man jämför betyg med resultat på nationella prov blir tydligt att friskolekoncernerna ger glädjebetyg. Alla friskolegrupper sätter genomgående högre betyg än kommunala skolor efter att hänsyn tagits till resultaten på de nationella proven. Skolor tillhörande Internationella Skolan, Engelska Skolan och Kunskapsskolan utmärker sig särskilt i detta avseende. Därför vill jag fråga statsrådet: Vad anser statsrådet om de här resultaten? Och hur vet vi att det som kom fram i den enskilda stickkontroll som gjordes på inte har skett förut? Tack för en väldigt viktig fråga, ! Som frågeställaren säger har vi ett system som sticker ut. Det finns inga andra länder i världen, i alla fall inte i västvärlden, som tillåter en obegränsad vinstutdelning från sådana medel som faktiskt är skattepengar och som ska användas till i det här fallet skolan och utbildningen. Jag blir väldigt upprörd när jag läser rapporten från . Betyg ska spegla elevens kunskaper och inte vilken skola eleven har gått på, och när betygen uppenbarligen sätts så olika beroende på vilken skolform det är och vilken driftsform det handlar om blir jag väldigt orolig. Jag är också orolig över att respekten för betygssystemet kan undergrävas, vilket kan få väldigt allvarliga konsekvenser. Vi socialdemokrater har tillsammans med och i samarbete med gått till med ett förslag om att begränsa rätten att ta ut obegränsat med vinst. Vi får väl se hur beslutar i den frågan. Tack för svaret, statsrådet! Det är ändå uppenbart att glädjebetygen syftar till att göra skolan attraktiv och till att få nya elever. Man vet nämligen att nya elever genererar mer vinst till koncernen och därmed i aktieägarnas fickor. Tillämpar man marknadens logik får man också marknadens resultat. är det så att vi går till med en proposition om att begränsa vinstjakten i välfärden. Vi vet att det finns en majoritet mot förslaget. Därför vill jag fråga: Vad kan regeringen göra för att motverka betygsinflation när högermajoritet vägrar ta ansvar? Som ledamoten säger är det så att den lärare som sätter ett lite för högt betyg får en glad rektor, en glad huvudman, en glad ägare, glada föräldrar och glada elever. Den lärare som följer reglerna och sätter rättvisa betyg riskerar faktiskt att få en tuff tillvaro i dagens skolsystem. För att underlätta för de lärare som gör rätt har regeringen med hjälp ändrat reglerna så att resultatet från de nationella proven i större utsträckning ska stödja betygsättningen. Som ung kvinna tidigare verksam i byggbranschen vet jag att min bransch har en del utmaningar, framför allt på jämställdhetsområdet. Några av utmaningarna kom till allmänhetens kännedom efter metoo-uppropet Sista spiken i kistan. Efter uppropet kallade bostadsministern till sig byggbranschen för ett samtal om en kraftsamling mot detta beteende. hölls ett möte, och en avsiktsförklaring undertecknades. I den kan vi bland annat läsa: "Många kvinnor, och även många män, väljer att lämna byggbranschen. Inte på grund av att det är tungt utan för att de möts av sexism och machoattityder. Detta är förödande för hela branschen." Jag kan bara hålla med - det är förödande. Det är förödande för hela samhällsutvecklingen. Det har gått detta undertecknades, och vill jag fråga bostadsminister : Vad har regeringen gjort? Är frågan aktuell, och finns den fortfarande på ministerns bord? Jag tackar för frågan. Frågan är i högsta grad aktuell och vid liv. Jag kan meddela att de företag och branschaktörer som var med vid det första mötet vi hade, på , har varit väldigt aktiva . Vi hade ett möte där vi diskuterade vad som har gjorts och hur situationen ser ut. Jag är glad att kunna meddela att det har funnits en stor aktivitet och ett stort engagemang i branschen för att komma till rätta med de mycket allvarliga problem som har funnits länge inom byggsvängen. Jag tror inte att man kommer att lösa det här snabbt, men det är alldeles uppenbart att man tar det på allvar både från företagsledningars sida och på golvet - och att man säger ifrån på ett helt annat sätt än tidigare när det händer saker. Jag är alltså ganska nöjd med den här processen och glad att vi har haft ett uppföljningsmöte där jag kunde se att det händer nya saker. Det låter betryggande och bra att det händer . För mig och många andra var metoo nämligen bara starten på ett arbete som vi nu behöver göra både politiskt och inom branschen. Byggbranschen är traditionellt en väldigt mansdominerad bransch, och jag är ganska övertygad om att vi skulle se en naturlig förändring av detta om det fanns fler kvinnor i branschen. Hur jobbar regeringen för att det ska bli fler kvinnor och mer jämställt i byggbranschen? Det var snällt att jag fick den frågan också. Vi har antagit ett mål om att av de nyrekryterade ska vara kvinnor. Det är långt ifrån hur situationen ser ut , men det finns nu företag inom branschen som har antagit målet att av dem som jobbar där ska vara kvinnor. Det händer alltså väldigt mycket. Jag har varit på en rad företag som jobbar engagerat och tar in kvinnor trots att de inte har gått utbildningarna från början. Under den här mandatperioden har utnämningspolitiken havererat. partiledare för har blivit samordnare, och tidigare partiledare för har blivit utredare. Men kantringen ligger egentligen inte där. Det är ett absolut förfall när regeringen utser sittande riksdagsledamöter till att leda utredningar. I går fick en socialdemokratisk ordförande i ett utskott ett utredningsuppdrag, och får en miljöpartistisk ledamot uppdraget att vara ordförande för . Var ska detta egentligen sluta? Är vi på väg mot där ministrarna utser varandra till att vara utredare? Om jag ska uppfatta det sista inte som retorik utan som en fråga är svaret: Nja, det är nog väldigt svårt att se det, för en utredning är per definition och enligt lag en myndighet. Om en minister leder en myndighet riskerar det verkligen att leda till så kallat ministerstyre, så det brukar inte vara att föredra. Dock har jag faktiskt gjort det under den här mandatperioden! är ett sådant exempel, där både riksdagsledamöter från alla partier och jag som minister satt med. Det gjorde vi för att vi skulle komma överens om en gemensam energipolitik, och det är i grund och botten vad det handlar om: att få fram bra förslag. I fallet med ledde det till den första överenskommelsen i historien om en gemensam energipolitik, vilket kommer att vara till stor fördel för landet. Jag är därför inte helt säker på att det var en nackdel att just riksdagsledamöter från alla partier deltog - snarare tvärtom. , , , , och - vad har de människorna egentligen gemensamt? Tittar vi ut i världen ser vi att det enda parti som kan jämföras med Socialdemokraterna när det gäller långa maktinnehav är Partido Revolucionario Institucional i . Det partiet förlorade makten på grund av vänskapskorruption. Det borde regeringen tänka på. Ledamoten ska nog vara lite försiktig med att kasta så många stenar i glashus. Om vi tittar på den föregående regeringen kan vi se att det inte alls var ovanligt att den utsåg riksdagsledamöter, också från de egna partierna, till utredare. Ofta handlar det om kompetenta personer som förstår det politiska systemet och som vet hur man ska jobba för att få fram förslag som det går att göra propositioner och sedermera lagar utifrån. Den typen av arbete har alltså också tidigare borgerliga regeringar gjort. Min fråga går till statsrådet . har det uppmärksammats att andelen personer som har fått sin sjukpenning indragen har ökat kraftigt. var andelen eller nästan 5 900 personer. hade siffran stigit till eller nästan 26 600 personer. Denna stora ökning, trots att lagen inte har ändrats, samt stora lokala variationer har lett till att Inspektionen för socialförsäkringen har ställt sig frågande till om detta verkligen är rättssäkert.