· H510271 · 2018-01-30 13:26:56 — Det förslag som kom , som inte lades fram av det statsråd som finns här utan av och som vi ska behandla i finansutskottet , när det väl har kommit från Lagrådet, handlar om skolan, vilket tydligt har talat om. Vi är många skattebetalare som inte tycker att vi ska använda skattebetalarnas pengar till annat än vad de är tänkta för, nämligen lärande, lärare och kvalitet. Så länge man fortsätter att investera i sin verksamhet, oavsett om det är omsorg eller skola, kommer man att få fortsätta med den. Det är tragiskt att ledamöter försöker påskina något annat här. När det gäller vårdcentraler ska det utredas. Jag är helt säker på att man tar till sig alla goda erfarenheter som finns, att man väger in för- och nackdelar och att man tittar på hur man kan göra, vad man kan ta med sig och så vidare. Det finns inget sådant förslag när det gäller vårdcentraler. När det gäller det nuvarande förslaget, som inte rör vårdcentraler men som till exempel gäller lite mindre boenden som Solhem och så vidare, är jag glad över att vi har sett till att det finns en buffert som kan användas för att investera i personalen. Det är sant att det var många mindre företag som hörde av sig till oss och sa att de var oroliga därför att de hade hört om den gigantiska kampanj som pågick från och . De trodde att de kommer att få slå igen nu och att de inte får satsa på sin personal. har vi gjort det tydligt i förslaget att man får ha en buffert för att kunna investera i personalen. Så länge man investerar i kvalitet och investerar tillbaka i sin verksamhet - man kanske vill utbilda sin personal eller satsa på högre bemanning - kan man fortsätta och använda pengarna i sin verksamhet. Det är synd när moderater tar till storsläggan, men det är bra på det sättet att väljarna tycker något helt annat. Väljarna tycker att skattebetalarnas pengar ska användas till vård, omsorg och skola här i , inte till några storföretag som sticker med pengarna och stoppar vinsterna i fickorna. Det är bra att det framkommer att vurmar för dem, inte för vårdtagarna. En gång i tiden - - diskuterade vi löntagarfonder. Det var ingen dramatik: En liten del av vinsten skulle avsättas till löntagarna och facket. Mer var det inte med det, men debatten blev väldigt klargörande. Det skulle ju leda till en socialisering av svenskt näringsliv. Då släppte socialdemokratin denna fråga; den är död och begraven. - påhejade av - lägger samma socialdemokrati, rätt motvilligt, skulle jag vilja säga, för man minns fortfarande löntagarfondsdebatten, fram förslag om att införa en vinstbegränsning i offentlig sektor. Likaväl som då hävdar man nu att det inte är något att bråka om. Man får ju ha i vinst - vem kan vilja ha mer? Det är ju dubbel bankränta. Det är inget farligt. Så är budskapet, och det säljs in i samma vackra kläder som löntagarfonderna såldes in en gång, men det är faktiskt så nära lögn man kan komma. Till och med i Agenda i SVT sas det som ett faktum att vinstbegränsningen är . Statsministern uttalade sig i SVT:s morgonstudio för ett litet tag sedan, och han slog då fast att utredningen föreslår plus statslåneränta. På frågan om detta kommer att leda till att verksamheter går omkull svarade han: Nej, de flesta är inte ens uppe i nivåer kring . Det stämmer, men - och det var därför jag gick upp i debatten - vad innebär det förslag om vinstbegränsning som läggs fram? Det handlar inte om av vinsten i ett företag, utan det handlar om av det operativa kapitalets avkastning, som är en liten del av företaget och som utesluter människor och så vidare. Det handlar inte om personalens löner och fortbildning. Dessa företags tillgångar är oftast just personalen. Översatt till traditionell vinst handlar förslaget inte om eller om , som statsministern var inne på, utan det handlar om . Detta skulle, om det genomfördes, direkt tvinga en betydande del av företagen att lägga ned eller gå i konkurs. Vem skulle vara intresserad av att ha pengar satsade i den verksamheten, med små marginaler och risk, om man sätter ett vinsttak på i praktiken ? Förklara för mig och oss här att det inte är ! Förklara för mig att det är på vinsten! Människor i vet vad på vinst är: Det är . Det handlar inte om detta. Om ni hade lagt fram förslag om på vinst hade vi kunnat diskutera det. Det hade kanske varit illa nog, men det vore en sak. Det är ett mycket radikalt förslag. Precis som när ni lade fram löntagarfonderna kommer ett förslag som låter ofarligt och bra men som är livsfarligt. Jag ville bara lyfta fram detta för fru talmannen, statsrådet och lyssnarna. Jag kan häpna lite över de proportioner som denna interpellationsdebatt antar. Det finns som sagt inget som gör moderata riksdagsledamöter så engagerade som välfärdsföretagarnas möjligheter att plocka ut obegränsad vinst ur de svenska välfärdsföretagen, för det är detta som vi står här och talar om. Valfriheten är här för att stanna. Detta har regeringen varit tydlig med. kommer absolut att finnas kvar i den svenska välfärden. Men oseriösa företag som är i välfärden, inte för att driva så god välfärdsverksamhet som möjligt utan för att göra stora vinster, har faktiskt inget där att göra. För detta finns det ett mycket starkt stöd i den svenska befolkningen. Jag kan också konstatera att inte så väldigt mycket i denna interpellationsdebatt egentligen har handlat om de frågor som ställdes i interpellationen. Dessa frågor svarade jag på, nämligen att regeringen har varit tydlig med att den vill att enskilda aktörer ska kunna vara verksamma i välfärden men att vi har ett ansvar. Detta anser också svenska folket i ett läge där befolkningen växer, vi blir allt äldre och vi får fler barn, nämligen att man ska se till att de resurser som skattebetalarna skjuter in i den svenska välfärden går till det som de är avsedda för - barn, äldre och sjuka människor - och inte till vinster. Detta är inga konstigheter på något sätt. Men, som sagt var, valfriheten är här för att stanna. Jag kommer också att vilja säga någonting om de ganska häpnadsväckande påhopp som här sker på olika enskilda landsting. Inte heller denna fråga är såklart svart eller vit. Vi har fantastiska landstingspolitiker av olika partitillhörighet runt om i hela som kämpar för att se till att leverera en så god välfärd och sjukvård som möjligt till medborgarna. Det är jag mycket stolt över. Jag har träffat dem . Om vi tittar på detta kan vi konstatera att vårdköerna har ökat under dessa år och att ett enskilt landsting står för av denna ökning - de andra ligger på långt - och det är som styrs av de borgerliga partierna. Den andra delen i detta som jag också måste lyfta fram är att människor kanske inte är precis lika övertygade som moderata företrädare i denna interpellationsdebatt om att allt fungerar väldigt väl i de landsting där vi har en mycket stor valfrihet. Låt mig bara nämna nedläggningen av BB . Låt mig också nämna Nya - för ett par strumpor och av skattebetalarnas pengar för att byta en dörr. Jag tror att det var i går som åklagare gick ut och sa att man nu kommer att inleda en förundersökning om de människor som har avlidit i operationsköerna . Det som jag försöker säga både nu och i mitt förra inlägg är att detta inte är svarta eller vita frågor. Detsamma gäller när vi står inför situationer där skolor går i konkurs och elever lämnas utan skolplats och utbildning och då kommunerna får ta hela ansvaret. Detta har vi som politiker ett ansvar för att göra någonting åt. Med tanke på hur utvecklingen i ser ut när det gäller den demografiska utvecklingen med en ökande befolkning behöver vi se till att varenda skattekrona går till det som den är avsedd för. Denna debatt kommer naturligtvis att fortsätta hela vägen in i valrörelsen. Vi kan tala om BB i . Jag har läst Svenska Dagbladets artiklar om hur Socialdemokraterna sköter sjukvården i . hade en mycket klok poäng, och jag noterade att statsrådet inte svarade på hans frågor. Jag har full respekt för att varken läser i medierna eller interpellationer innan hon deltar i en debatt. Men av interpellationen framgår det alltså att valfriheten i har blivit försämrad bara på grund av den usla retorik som regeringen har mot de privata välfärdsentreprenörerna. var det en stor artikel i en morgontidning som handlade just om att Mama inte vågar expandera och investera på grund av den fruktansvärda retorik som liknar 1970-talets löntagarfondsdebatt. Det är alltså värre. Valfriheten är sämre i , och den har alltså försämrats bara på grund av den debatt som förs. Det tycker jag är mycket tråkigt. Tänk om regeringen i stället hade lagt sin tid och kraft på att debattera det som är samhällsproblemet, nämligen förlusterna i den offentliga sektorn. Hur kommer det sig att med där och med där kan den privata företagaren, entreprenören, göra en liten vinst, medan den offentliga sektorn gör stora förluster år ? Tänk om vi hade haft en regering som hade hyllat och och som hade lyft fram alla de fantastiska entreprenörer som har skapat verklig valfrihet i . Tänk om vi hade hyllat lika mycket som vi hyllar andra entreprenörer. Listan kan göras lång, från i norr till i söder, över alla fantastiska människor som skapar verklig valfrihet. Vi kommer att återkomma till detta i debatten. Att skattebetalarnas pengar ska användas till det som de är avsedda för tycker skattebetalarna själva. Det tycker visserligen inte , eftersom de tycker att de ska gå till vinster. Även tycker att de ska gå till vinster. De tror till och med att det inte funkar utan vinst. Men hur har i så fall kooperativ, stiftelser och andra kunnat bedriva verksamhet? Det går alldeles utmärkt i . Vi har en mycket bra valfrihet, och vi ska fortsätta ha det. Sedan påstås det i debatten att vårdcentraler ska läggas ned, trots att det inte finns med i förslaget. Det fortsätter att utredas hur vi ska göra på bästa sätt. Det påstås att företag läggs ned på grund av debatten. Jag skulle vilja påstå att det är på grund av retoriken från och moderater. Det är de som har åkt land och rike runt och försökt påskina att det nu ska komma ett sådant förbud. Det är det som har gjort företagen oroliga. Företagen undrar om detta ska inträffa. Jag har träffat företagare i som frågade om detta är sant. Nej, det är det inte. Sedan tittade vi på de påståenden som de hade fått från . Men detta är bluff och båg. Företagarna undrade då vem de ska lita på. Många företagare litar på . Men i själva verket är det en propagandaapparat. visar också här vems väg som de går. Vi ska se till att vi även i fortsättningen har valfrihet i vården, att vi har den bästa vården, att människor får den hjälp som de behöver och att skattebetalarnas pengar går till det som de är avsedda för, för det tycker svenska folket. Jag byggde mitt inlägg på siffror främst från , som är ekonom och expert på Näringslivets Tankesmedja och en seriös debattör. Han citerar också , expert i vinstutredningen, som anser att en skälig avkastning med Reepalumetoden - om man nu ska ha den - skulle vara . Men Reepalu anser att det ska vara . Min fråga hänger kvar i luften. Hur mycket får välfärdsföretagen behålla om de lyckas leverera i vinst med det sätt som företag enligt alla konstens skatteregler själva räknar fram sin vinst? Får de behålla , socialministern? Det är min fråga. Eller får de, genom Reepalus tekniska trixande, i praktiken behålla , vilket jag hävdar är sanningen och verkligheten? Det är en helt förödande låg nivå. Detta förslag lägger ni fram, påhejade av med lärdomar från länder med system som inte längre finns kvar. Det är häpnadsväckande. Staten är själv företagare. Vi har väldigt fina statliga företag - , och så vidare. Vilket krav på avkastning har den regering som sitter i på dessa företag? Det räcker inte. Det är och mer. Det kräver ni av statsföretagen, som ni glatt lägger fram förslag om i praktiken vinstförbud i offentlig sektor så att man får behålla . Övertyga mig gärna om att jag har fel, socialministern. Men tyvärr har jag inte det. har vunnit i denna fråga. Jag tillsatte en utredning som jag ansvarar för och som ska se hur vi får ordning och reda i vården. Den utredningen talar jag med glädje om. Den ska bland annat titta på hur vi kan få ned andelen stafettläkare och stafettsjuksköterskor som dränerar hälso- och sjukvårdsverksamheten på resurser. Precis som säger är det otroligt viktigt att man inte skrämmer upp välfärdsföretagare i onödan. Innan jag blev minister var jag fackförbundsordförande för det fackförbund som organiserar medarbetare som jobbar i både offentlig och privat välfärd, och jag är mycket väl förtrogen med kvaliteten i de privata välfärdsverksamheterna. Jag vet också att det inte är enkelt att säga vad som är bäst eller vad som är sämst. Tittar vi på till exempel sjukskrivningarna kan vi konstatera att de är något färre i de privata välfärdsverksamheterna - inte jättemycket, men de skiljer ändå ut sig genom att vara något färre. Troligtvis kan det bero på att man organiserar verksamheten i form av mindre arbetsplatser, har närmare till sin närmaste chef etcetera. Man kan ha mycket att lära av varandra, och det är där denna diskussion borde ligga: Hur åstadkommer vi god kvalitet i dessa verksamheter? Hur ser vi till att resurserna går till det de är avsedda för och inte till stora vinstuttag? Vi får inte heller glömma att vi i är världsunika genom att vi tillåter vinstuttag ur den svenska skolan på det här sättet. I flera länder i finns det högerpartier som inte kan tänka sig någonting liknande. Denna debatt kommer som sagt att fortsätta, och den är välkommen. Vi har folket på vår sida. Överläggningen var härmed avslutad.