ip · H510481 · 2018-04-09 00:00:00 — Interpellation 2017/18:481 Åtgärder mot narkotikabrottslighet av (M) till Justitie- och inrikesminister (S) Den svenska narkotikapolitiken gör det straffbart att producera, sälja och använda narkotika. Men på vissa områden räcker den nuvarande politiken inte till. erfarenhet är att omorganisering har fått en rad effekter. blev polis en myndighet. Det innebar bland annat att de särskilda narkotikasektionerna och rotlarna inte fick vara kvar. I stället ska arbetet mot narkotikabrott bedrivas på framför allt lokalpolisområdesnivå – och då i konkurrens med andra lokala problembilder. Samma sak gäller för övrigt arbetet på polisområdes-, regional och nationell nivå – narkotikabrotten ska bekämpas i konkurrens med annan grov brottslighet som ligger på samma nivå. Enligt poliser som arbetat mot just narkotikabrottsligheten innebär förändringen att den grupp specialister som arbetat riktat och mer fredat mot narkotikabrottsligheten försvunnit på många ställen. Svensk polis behöver få tillbaka specialiserade narkotikapoliser, vilka i praktiken försvunnit på de allra flesta ställen i landet sedan omorganisationen. Det har bland annat medfört att det strukturerade och långsiktiga arbetet mot narkotikabrottslighet inte kan bedrivas med samma intensitet som . Vi vill att varje polisområde där narkotikahandeln är ett problem ska ha särskilda enheter med uppgift att utreda narkotikabrottslighet. Polisens särskilda insatser – och de specialiserade narkotikapoliserna – måste återinföras för att bekämpa narkotikarelaterad brottslighet. Kampen mot narkotikabrottsligheten behöver ett nytt helhetsgrepp och reformer som är effektiva. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga justitie- och inrikesminister : Avser ministern att vidta några åtgärder i syfte att återställa tidigare särskilda enheter med uppgift att utreda narkotikabrottslighet? har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder i syfte att återställa tidigare särskilda enheter med uppgift att utreda narkotikabrottslighet. Regeringen verkar för en folkhälsobaserad syn på alkohol-, narkotika, dopnings- och tobakspolitiken med insatser mot både tillgång och efterfrågan på narkotika. Regeringen menar att folkhälsoperspektivet också inrymmer en restriktiv narkotikapolitik som ett viktigt medel för att hindra att narkotika kommer ut på den svenska marknaden. Arbetet för ett narkotikafritt samhälle är en självklar och viktig del av verksamhet. Myndigheten arbetar på en rad sätt mot narkotika, till exempel genom riktad patrullering och genom att vara extra synlig på utsatta platser. arbetar förstås också med riktade insatser mot narkotika, som inte sällan är en huvudsaklig inkomstkälla för kriminella grupperingar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Narkotikasituationen och problematiken skiljer sig åt i landet. Mot den bakgrunden ser också arbete olika ut i regionerna. Regeringen har klargjort att det är verksamhetens behov som ska styra sammansättningen av kompetenser i . Regeringen har inte för avsikt att styra vilka specialistkompetenser eller grupper som ska finnas i . Det är myndigheten som avgör hur resurser ska fördelas inom organisationen och vilka åtgärder som behöver vidtas för att fullgöra de arbetsuppgifter och mål som myndigheten har. När det gäller narkotikabekämpningen har den straffrättsliga regleringen en central roll. har regeringen bland annat infört två nya brott inom narkotikaområdet: synnerligen grovt narkotikabrott och synnerligen grov narkotikasmuggling. har behovet av kameraövervakning på platser där det förekommer öppen narkotikaförsäljning påtalats. har kameraövervakningen därför ökat betydligt på brottsutsatta platser. Regeringen föreslog en ny kamerabevakningslag som ytterligare kommer att öka möjligheterna att använda kamerabevakning på platser där det finns problem med brottslighet och ordningsstörningar. Regeringen har också tillsatt en utredning om att avskaffa tillståndskravet för polisens kameraövervakning. En effektiv brottsbekämpning kräver också resurser. Regeringen har därför i en rad budgetar föreslagit och aviserat stora resursökningar till , vilket ger myndigheten möjlighet att öka antalet anställda och därmed höja förmågan och öka effektiviteten i arbetet. Regeringen har även skapat förutsättningar för att utbilda fler poliser, bland annat genom att utöka antalet lärosäten som kan tillhandahålla polisutbildning. Åtgärderna medför bättre möjligheter för att både stärka och utveckla polisverksamheten, däribland arbetet mot narkotikabrottsligheten. Regeringen har också i olika sammanhang, bland annat i regleringsbrev , påtalat vikten av att särskilt beakta narkotikaproblematiken i polisarbetet. Jag tackar statsrådet för ett bra svar. Jag kan erkänna för statsrådet att han har vänner i mig och när det gäller att fortsatt föra en mycket restriktiv narkotikapolitik. Innan jag fick förtroendet att bli riksdagsledamot arbetade jag på i som brottsutredare. Det innebar bland annat att som en del av välfungerande brottsbekämpning förhöra misstänkta narkotikasmugglare. En del av dem var själva offer för narkotika och hade själva ett missbruk. Det är sorgliga historier, där liv har förstörts genom att personerna ofta är unga när de har introducerats till narkotika och fastnat i ett missbruk. Ofta innebar dessa personers missbruk inte bara att deras egna liv förstördes, utan det hade även mycket stor negativ och sorglig inverkan på personernas familjer. Min interpellation har sin grund i att jag vid flertalet verksamhetsbesök ute hos poliser i yttre tjänst nås av besked att deras arbete mot narkotika är både splittrat och ineffektivt. Poliskrisen i , där vi nu har färre poliser än vi hade , sätter sina spår i det dagliga polisarbetet. Endast akuta ingripanden kan hanteras, och det långsiktiga brottsförebyggande arbetet har fått stå på vänt, inte minst på narkotikaområdet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Den omorganisation av polisen som startade var nödvändig. Det var orimligt att ha 21 olika polismyndigheter. Jag stöder helt åtgärderna att göra alla dessa myndigheter till en gemensam myndighet. Med detta sagt har inte allt blivit som vi lagstiftare kanske önskade. Tyvärr är narkotikabekämpningen en av de funktioner som har drabbats hårdast. Från att ha varit polisområdesövergripande skulle narkotikabekämpningen nu ned på lokalpolisnivå. Det var, och det är, en stor missräkning av omorganisationen. Tillsammans med trafikpoliserna splittrades nu narkotikapoliserna upp i mindre enheter - något som kraftigt missgynnade arbetet på området. har ett flertal polisregioner själva tagit tag i problematiken och återgått till den gamla ordningen med speciella narkotikagrupper inom polisen. Detta har skett i smyg och står egentligen i strid med vad omorganisationen ursprungligen sa. Vid ett besök i justitieutskottet ställde jag frågan om speciella narkotikapoliser och polisregioner till dåvarande rikspolischef . Hans svar var att borttagandet och omfördelandet av narkotikapoliserna genomfördes helt i enlighet med de direktiv han hade fått av regeringen i samband med omorganisationen. Därför välkomnar jag det svar som statsrådet har gett om att det nu är helt upp till polisen och polisregionerna att styra sammansättning och kompetenser inom polisen på bästa och mest lämpliga sätt. Min förhoppning är att detta budskap har nått samtliga polisregioner i landet. Narkotikabekämpning måste få ske långsiktigt, förebyggande och effektivt. Det tar åtskilliga poliser i anspråk. Här finns en mycket stor och oroväckande brist. Antalet poliser i yttre tjänst som arbetar med dessa frågor är för litet. Regeringen slår sig för bröstet och nämner de stora satsningar man har gjort på polisen och inte minst de stora satsningar man framgent vill göra. Ändå står vi här regeringstid med ett minskat antal poliser totalt. Det är tomma stolar på och ca 900 poliser som säger upp sig, varav de flesta inte är pensionsavgångar. Polisen har inte fått några nya kollegor att arbeta med, utan färre. Polisnärvaron är på sina håll i landet minimal, och kriminaliteten kan breda ut sig. Speciellt drabbas bekämpning av narkotika, som kräver erfarenhet, specialistkompetens och kontinuitet. Min fråga till blir: Hur ska arbetet mot narkotika kunna fungera om polisnärvaron är obefintlig inom ett lokalpolisområde? måste ha missat en stor del av den polisutveckling som sker. Vi genomför, precis som säger, den största satsningen på polisen . Det blir 2 miljarder till , 2,3 miljarder året därpå och 2,8 miljarder därefter. Ingen regering av någon färg har satsat lika mycket på polisen som vi gör . Ingen har heller ökat polisens resurser lika snabbt som vi gör . ser vi också att antalet poliser har ökat och kommer att öka . Vi tillträdde 2014. fanns 20 051 poliser. kommer det att finnas 20 100. Jag ska inte säga att det är en ökning, fast det är en liten ökning. Det är i alla fall inte den minskning som man så gärna vill försöka påstå i debatten. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det som händer under detta år och nästa är att de stora kullar som vi nu utbildar går ut. gick 461 nya polisaspiranter ut. går 600 till ut. går 1 300 ut från polisutbildningen. Det är de största kullar som vi har haft på . Detta ska sättas i jämförelse med hur den borgerliga regeringen skar ned på polisutbildningen. , , skar man ned . Sedan lade man sig på en alldeles för låg nivå med 600-700 poliser . Det vi nu gör är att vi utbildar dubbelt så många poliser som gjorde. Vi tar igen den nedskärning som genomförde under sin period. Vi ser till att växla upp så att det ska kunna bli 10 000 fler anställda i polisorganisationen . Vi ser dessutom till att resurssätta på så sätt. Jag vill också påstå att polisen kraftsamlar mot narkotika. Vi ska inte ha någon narkotikaförsäljning i . Vi ska se till att polisen sätter hårt mot hårt mot dem som ägnar sig åt att sälja narkotika. Jag ser massor av exempel i just nu på hur polisen jobbar väldigt bra riktat mot narkotika. I gjorde man en stor kraftsamling och ett stort tillslag. Jag tror att man har elva häktade efter att ha inriktat sig på de här gängen. Man slog ut en stor omlastningscentral i . I har man jobbat oerhört bra, framför allt när det gäller , och lyckats slå ut en stor del av den öppna narkotikaförsäljningen. Här i bedriver man Maxinsatsen, som är en riktad insats mot organiserad kriminalitet. Detta har lett till att man har lyckats gripa många av de mest brottsaktiva individerna. Det har skett bland annat mot bakgrund av att man vill motverka och få slut på skjutningarna. Jag ser en massa sådant bra polisarbete som genomförs just . Då ser jag också hur man använder kameraövervakning på ett helt annat sätt för att motverka brottslighet. har vi kameror i , , , , , och ett antal andra ställen där man kan ha kameraövervakning på de platser där vi vet att det tidigare bedrevs öppen narkotikaförsäljning. Vi ser det också i brottsstatistiken. ökar antalet redovisade utredningar till åklagare. Utredningar om narkotikabrott är det som ökar mest; vi ser en ökning . Min bedömning är nog ändå den att när omorganisationen är genomförd är vi i en situation där polisen kan satsa, där man har sin organisation färdig och där man kraftsamlar, bland annat mot narkotika. Jag besökte relativt polisen i , som är min och ministerns valkrets. Den täcker in hela det sydöstra hörnet av vackra . Jag träffade fyra mycket engagerade poliser, som alla arbetade i yttre tjänst, och två lika engagerade kommunpoliser. Alla var djupt oroliga och näst intill förtvivlade över sin egen upplevda otillräcklighet när det gäller att arbeta förebyggande och vara närvarande hos befolkningen. En del av dem hade börjat fundera på om de faktiskt kunde fortsätta i det yrke som de tycker så mycket om. De saknade kollegor för att hinna med att genomföra sitt arbete på bästa sätt. Bristen på närvaro i samhället hade lett till att narkotikaförsäljningen nu hade ökat markant i polisområdet. Poliser som vill arbeta mot narkotika fick liksom övriga i stället bli allroundpoliser och åka på alla övriga brott som med jämna mellanrum anmäldes. Någon kontinuitet i deras förebyggande arbete fanns det inte tid för. Det är en ohållbar situation såväl för invånarna som för de duktiga poliser som försöker göra sitt allra yttersta. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Straffskärpningarna, möjlighet till kameraövervakning, ökade utbildningsplatser med mera är bra åtgärder. Men saktfärdigheten hos regeringen med att vidta andra åtgärder för att behålla poliser och rekrytera nya poliser har satt oss i en situation där ordet kris faktiskt måste användas. Polisnärvaron är på sina håll så låg att kommuner säger upp sina samverkansavtal med polisen eftersom myndigheten ändå inte kan uppfylla sin del av avtalen med polisnärvaro i det förebyggande arbetet. I min och statsrådets valkrets meddelades att tre polisstationer, de i , i och i , som visserligen ligger precis utanför vår valkrets, fått läggas ned för att frigöra personal. Vi läste i tidningen att man hos polisen i drar ned på utryckningsutbildningen för poliser för att man behöver dem på annat håll. För invånare som redan saknar sin närvarande polis blir stängningen av polisstationerna den ultimata kapitulationen. Jag kan se en viss logik i att man tar ut personal i yttre tjänst i stället för att de sitter inne på polisstationerna. Men det ställer stora krav på att polisen faktiskt visar på ökad polisnärvaro i de kommuner som besluten genomförs på. Polisbristen gör att specialiserade narkotikagrupper sällan kan arbeta långsiktigt och endast med dessa arbetsuppgifter. Det sätter nu sina spår. De större städerna klarar det bättre, för de kan fördela mer. Men utanför storstäderna är det ett bekymmer. Jag är oroad över utvecklingen och avsaknaden av långsiktighet, speciellt i det förebyggande arbetet. Min förhoppning är att statsrådet känner samma oro och verkligen tar denna oro på allvar. Risken är annars att fler ungdomar fastnar i narkotikans träsk och förstör sina liv. Sedan kommer vi in på antalet poliser. Jag välkomnar definitivt fler poliser. Det är det jag egentligen står och trycker på: Vi behöver fler poliser. hade vi 20 051 poliser. har vi 19 741. har nästan 900 poliser slutat, varav de flesta av annat skäl än på pensionsgrund. Platser står tomma på polisutbildningarna. 500 platser står tomma. Det är visserligen bra att man vill ha nya utbildningsplatser och nya ställen att förlägga polishögskolor på, men vi måste ju fylla de platserna om det ska komma fler kollegor till dem som vill jobba inom polisyrket. Här är svaret fortfarande att antalet poliser har gått ned mycket - poliserna trivs inte längre. Regeringen är faktiskt svaret skyldig när det gäller varför det är så. kommer antalet poliser att öka. Bara gick över 460 poliser ut utbildningen. Ytterligare 600 kommer , och därtill blir det ytterligare 1 300 . Polisens utvecklingsplan, som har redovisats för mig, visar att det är fullt möjligt att göra den utbyggnad som vi vill göra med 10 000 fler anställda, varav ungefär två tredjedelar ska vara poliser och ungefär en tredjedel ska vara civilanställda. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det är inte gratis att göra det här. Det kostar ungefär 12 miljarder , enligt polisen. Det är klart att det är det som är den ständiga prioriteringen, det vill säga man måste se till att sätta av samhällsresurser som är så stora att man klarar av polisens verksamhet. Det var precis det som den gamla regeringen misslyckades med. säger att det måste bli fler poliser. Då är min motfråga: Varför skar ni då ned på antalet utbildningsplatser ? Ni skar ned från 1 700 platser till 142 . Det var tvärstopp. Svaret är naturligtvis att ni fick slut på pengarna. Ni hade satsat pengarna på annat, och när ni då behövde skära ned gjorde ni det på polisen. Det lever vi med fortfarande, för det tar att utbilda poliser. Vad vi nu måste ha är stabilitet, förstås, och långsiktighet. Vi kan inte hålla på med den här ryckigheten som skapas om man ökar och sedan bara drar ned kraftigt. Vi måste se till att ha en långsiktig planering för polisen framöver. Den har vi, som sagt, gjort. Vi har skärpt straffen på narkotikasidan. Vi har satsat på tullen, och det kommer ytterligare pengar i den delen nu i och med vårändringsbudgeten. Det sitter nu fler kameror uppe än . Framför allt i många av de utsatta områdena sitter kameror uppe, och det har i allmänhet ett mycket starkt stöd bland befolkningen. Vi utbildar också fler poliser just nu än vad vi har gjort på - dubbelt så många som gjorde. Sedan finns det en annan aspekt i detta också som jag vill ta upp när vi nu pratar narkotika. Det är att vi ska gå hårt på utbudet av narkotika. Vi ska förhindra narkotika att komma in i , slå ut den öppna narkotikaförsäljningen och låsa in dem som ägnar sig åt detta. Men vi måste också gå på efterfrågan. Det är enormt viktigt. är verkligheten inte som man tror. När man frågar ungdomar i kommunerna i om narkotikaanvändning får man veta var det är vanligast. Vet i vilken kommun flest ungdomar svarar att de använder narkotika? Jo, det är i , starkaste fäste. Jag skulle gärna vilja höra resonera lite kring det. Hur kan det vara så att just är den kommun där ungdomar uppenbarligen knarkar mest? Hur kan det komma sig? Och hur kan man göra för att med förebyggande insatser försöka ändra detta? Jag tror att det handlar om att det finns rätt mycket pengar där och att föräldrarna kanske inte alltid är på plats. Det finns ett mycket stort behov av att gå in med förebyggande insatser i den typen av kommuner. Vi måste gå på utbudet med de brottsbekämpande åtgärder som vi genomför, och vi måste gå på efterfrågan. Det kan mycket väl vara så att det just i är en del av överklassen som håller igång narkotikatrafiken. Då måste vi våga se det och faktiskt gå på det också. Narkotikanyttjande är ju dåligt vem det än är som berörs och oberoende av var man bor. Vad det finns för anledningar till att man gör det i tror jag att ministern själv är inne på när han säger att det är där pengarna för att köpa narkotikan finns. Det tycker jag är tragiskt på alla sätt, men jag hade tyckt att det var precis lika tragiskt om det hade skett i eller i . Jag lider med människor som fastnar i narkotikaträsket oberoende av var de bor. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Ministern är inne på en skröna om att minsann drog ned på polisutbildningen. Absolut, det gjorde vi. Vårt vallöfte 2006, då hade 17 500 poliser, var att vi skulle få fram 20 000 poliser. Det fick vi: 20 051, som statsrådet själv har sagt. Vi tog in många för att fylla de 2 500 platser som saknades. Hade vi fortsatt i samma takt skulle antalet ha ökat och ökat, och det var det ingen i den här som ville. Det var ju till och med så att Socialdemokraterna tyckte att 20 000 var för mycket, så det här är ett konstigt resonemang. När vi hade tagit in ett stort antal studenter för att komma upp i 20 000 poliser minskade vi sedan antalet platser för att det skulle vara en försörjning av de 20 000 platserna och inte en ökning. Om vi hade sett att vi hade kunnat ha hur många poliser som helst skulle vi ha fortsatt med det, men det var inte det beslut vi hade i och därför drog vi ned. Den där skrönan håller alltså inte. Vi fick 20 051 poliser 2014, vilket var 51 fler än de 20 000 som utlovades. Jag kan inte låta bli att tänka, när säger att 1 000 poliser kommer att komma ut nu 2018, att det blir lite fattigt eftersom 900 har slutat tidigare. Då är nettovärdet 100 poliser ut. Är det så vi ska se det? För att öka antalet poliser behöver vi göra många saker. Vi behöver utbilda fler, och utbildar vi dubbelt så många som gjorde. Vi behöver också se till att polisyrket utvecklas och blir bättre och att polisen blir en attraktiv arbetsgivare. Vi behöver naturligtvis se till att jobba med att det finns bra karriärvägar, utvecklingsmöjligheter och utbildningsmöjligheter. Jag ser hur lönefrågan utvecklas nu också. Man har tecknat ett bra avtal, arbetsmarknadens bästa faktiskt, mellan och som redan i vår innebär en avsevärd höjning av polisernas löner. Det gör att de ligger väsentligt över det så kallade märket som gäller för andra grupper. Det är också viktigt. Sedan har socialdemokrater aldrig kritiserat målet om 20 000 - tvärtom, för det var ju vi som lanserade det en gång inför valet . Då sa vi att vi behövde komma upp i 20 000 poliser. Det som sedan gjorde var att man uppfyllde kravet upp till 20 000 poliser, men sedan fick man slut på pengar, och då drog man ned kraftigt. Man drog ned , vilket gjorde att man fick mycket stora bekymmer med personalförsörjningen. Dessutom avskaffade ni värnplikten, och när ni gjorde det skar ni också ned på , alltså den myndighet som gör testerna för polisen. Vad vi nu har fått göra är att skala upp inte bara polisutbildningen utan även för att se till att alla poliser kan göra sina tester. Från och med i vår har vi så många psykologer och andra på plats på att de kan testa alla de behöriga som söker till polisutbildningen. Det har vi inte haft innan, till följd av er nedskärning. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Som sagt: Min bild är att polisen kraftsamlar mot narkotikan, och det ser vi också i resultaten. Överläggningen var härmed avslutad.