frsrdg · H604JO1 · 2018-11-14 00:00:00 — Vidare framkommer att verkställigheten ska ut- formas så att negativa följder av frihetsberövandet motverkas samt att åt- gärder ska vidtas för att ge den intagne det stöd och den hjälp som behövs under förutsättning att det är lämpligt samt att den intagne samtycker till detta. BBär , häktad med restriktioner för allvarlig brottslighet. Kriminalvården har i fall som detta ett stort ansvar att arbeta för att mot- verka isolering. Av utredningen i ärendet framkommer att BB blivit infor- merad om de rutiner och förhållningssätt som gäller för häktet . Samtliga intagna på häktet tillfrågas om isoleringsbry- tande åtgärder vilket sker i samband med frukost. För det fall den intagne väljer att inte delta i erbjudna aktiviteter är det inte alltid dokumentation förs avseende detta men de intagna tillfrågas om de önskar delta. Det är dock inte alltid det finns möjlighet för de intagna att genomföra vad de önskat. Om den intagne har en ovilja att följa häktets rutiner eller missköter sig är detta något som försvårar genomförandet av isoleringsbry- tande åtgärder. BB har rapporterats för misskötsamhet vid fem tillfällen som var att hänföra till honom och vid ett av dessa tillfällen medförde bland annat misskötsamheten att han förflyttades till en annan avdelning. Oaktat var BB varit placerad har han fått erbjudande om aktivering och stöttning av personal. Han har haft kontakt med ungdomshandläggare, ak- tiverare, uppsökare, lärare, ungdomspsykolog samt övrig personal inom häktet . Vidare är ungdomar en prioriterad grupp och på häktet finns även personal som är specialutbildad beträffande just ungdo- mar. Som isoleringsbrytande åtgärd ses även lärarledda lektioner och BB har bedrivit studier i häktet . Av dokumentationen framgår dock att han uppgav att han inte längre önskade studera. Vad avser skolgången framgår att kontakt togs tämligen omgående av Kriminalvårdens lärare med åklagaren för att utröna möjligheten att ta kon- takt med BB:s skola. Det framkom i efterhand att åklagaren svarat jakande men att svaret inte fördes vidare. Detta är olyckligt men av dokumentationen framkommer att häktespersonalen gjort ett antal för- sök att kontakta åklagaren härefter men då inte erhållit något svar. Ovanstå- ende medförde att planering avseende studierna, samt studierna, inte påbör- jades förrän BB befunnit sig på häktet i en månad vilket är beklag- ligt. Häktet ser här över sina rutiner för att säkerställa att erhållen information når berörd person trots frånvaro av personal. Beträffande postförsändelser framkommer att dessa hanteras skynd- samt. Eftersom BB är belagd med restriktioner skickas all post vidare till åklagarkammaren för att där kontrolleras innan den skickas åter till häktet och därefter, i de fall det bedöms att detta kan ske, lämnas vidare till BB För det fall det kommer en helg emellan kan detta förfarandet ta vilket inte förefaller vara en orimlig tid i sammanhanget. K R I M I N A L V Å R D Vad avser besök, och bland annat antalet härom, är även detta något som bestäms av åklagare då BB är belagd med restriktioner. För det fall någon fördröjning skett av beslut rörande besök kan det i förevarande fall inte konstateras att detta skulle bero på häktets agerande. Vidare är det inte något som framkommit av företagen utredning att BB skulle ha anmodats att slipa bort skrivna namn på en nerklottrad bänk med sandpapper varför detta uttalande tillbakavisas av Kriminalvården. Beträffande BB:s ansökan om inlämnande samt mottagande av glasögon och innehav av fotografier kan här konstateras att handläggningstiden varit för lång i båda fallen. Det är viktigt att beslut i förevarande fall fattas skynd- samt då det rör sig om bland annat hjälpmedel i vardagen. Samtal har skett med tf. häkteschef […] som kommer att ta detta vidare till berörd personal. Av utredningen kan sammanfattningsvis konstateras att häktet i merparten av delarna uppfyllt sina åtaganden. Förfrågan om önskan att ge- nomföra isoleringsbrytande åtgärder ställs till samtliga intagna och ungdomar är en prioriterad grupp i sammanhanget. Avseende hand- läggningstiderna beträffande innehav kan konstateras att denna varit för lång och kommunikationen när det kommer till BB:s skolgång har varit otillräcklig. Samtal har skett med tf. häkteschef […] avseende i vilka delar verksamheten kan utvecklas och han kommer att föra diskussioner med be- rörd personal avseende handläggningstider samt se över häktets rutiner för att här säkerställa att erhållen information når rätt person. I ett kompletterande yttrande anförde Kriminalvården, Region , genom re- gionchefen följande: AAhar i sin anmälan bland annat framfört att BB blev omplacerad för att han ritat sitt namn på ett bord på vilket det även fanns andra namn skrivna. Han skulle få flytta tillbaka till ordinarie avdelning då han slipat bort alla namnen på bordet med ett sandpapper han fått av personalen. Av 2 kap. 6 § 3 st HäL, framkommer att om en intagen uppsåtligen har skadat egendom som tillhör eller har upplåtits till Kriminalvården, får Kri- minalvården av den ersättning som avses i andra stycket ta ut ett belopp som motsvarar kostnaderna för att ersätta eller på annat sätt återställa egen- domen. Kriminalvårdens, Region , bedömning Av kompletterande information från kriminalvårdsinspektör […] fram- kommer att BB klottrat på Kriminalvårdens egendom vid ett flertal tillfällen innan han förflyttades till en annan avdelning. När det uppmärksammades att han även klottrat på ett bord dit han blivit förflyttad fick han ett sand- papper av personalen och uppmanades att slipa det aktuella bordet innan en återflytt till den ursprungliga avdelningen var aktuell. Det gjordes inte nå- gon polisanmälan avseende skadegörelsen och då BB inte var i sysselsätt- ning vid tillfället fanns ej möjlighet att ta ut belopp för att återställa egen- domen. Av Kriminalvårdens regelverk framkommer att det är förbjudet att skada egendom till men för Kriminalvården och för det fall detta sker ger häktet de intagna en möjlighet att återställa den skadade egendomen vilket är vad som skett i förevarande fall. AAkommenterade remissvaret och anförde bl.a. följande: Hon vidhåller att Kriminalvården inte har gjort tillräckligt för att underlätta för BB och bryta hans isolering. När det gäller brevet med fotografier tog det det kom fram till BB. låg brevet undanstoppat i ett förråd, och ingen visste vart det hade tagit vägen. Det var BB:s advokat som hjälpte K R I M I N A L V Å R D honom att skriva en hemställan om att få brevet med bilderna till bostadsrum- met. I ett beslut anförde chefsJO följande. Jag vill inledningsvis framhålla att frihetsberövade personer är en särskilt skyddsvärd grupp. Det är betydligt större risker förknippade med att rikta tvångsåtgärder mot ett barn än mot en vuxen, och det finns en stor risk att barn kan orsakas långvariga problem till följd av ett frihetsberövande. Av den anledningen har lagstiftaren varit särskilt restriktiv när det gäller att tillåta pla- cering av ett barn i häkte. Det har kommit till uttryck genom att det krävs syn- nerliga skäl för att häkta en person som är (se 23 § lagen [1964:167] med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare). har vidare fått upprepad såväl internationell som nationell kritik av bl.a. FN, och för att frihetsberövande barn isoleras i häkten (se t.ex. against Torture, Concluding observations 2014 [CAT/C/SWE/CO/6-7]; CPT Report 2016 CPT/Inf [2016] 1 och Barnombuds- mannens årsrapport ”Från insidan, barn och ungdomar om tillvaron i ar- rest och häkte”). AAhar fört fram ett antal klagomål över den behandling BB utsatts för i häktet. Jag finner anledning att uppehålla mig vid de klagomål som rör isoler- ingsbrytande åtgärder, skolgång, innehav av fotografier och glasögon samt återställande av skadad egendom. Jag vill först betona vikten av att isoleringsbrytande åtgärder vidtas för intagna i häkte med restriktioner, för att minska skadeverkningarna av frihetsberövan- det. Frågan om isoleringsbrytande åtgärder har aktualiserats även i andra ären- den hos JO, bl.a. i initiativärendet dnr 5969-2015 där Kriminalvården har kom- mit in med yttrande. Ärendet är ännu inte avgjort. Jag får alltså anledning att återkomma till den frågan framöver. Det säger sig dock självt att när en person placeras i häkte med restriktioner har Kriminalvården ett mycket stort ansvar för att motverka den unges isolering. Genom utredningen har det kommit fram att häktet har en rutin som innebär att intagna tillfrågas om de önskar delta i isoleringsbrytande aktiviteter. Jag har inga invändningar mot rutinen i sig men anser att det är ytterst viktigt att det dokumenteras och följs upp om en under- årig intagen fortlöpande väljer att inte delta i aktiviteter. Jag anser inte att det är godtagbart att okritiskt låta den unge själv välja att inte delta i aktiviteter. Ett sådant förhållningssätt innebär i praktiken att Kriminalvården lägger över sitt ansvar för isoleringsbrytande åtgärder på en mycket ung person som befinner sig i en svår situation. Kriminalvården har i remissvaret uppgett att BB har fått kontinuerlig stött- ning av personal samt bl.a. haft ett flertal samtal med ungdomshandläggare, K R I M I N A L V Å R D aktiverare, uppsökare och ungdomspsykolog i häktet. Ser man bara till den dokumentation som finns i ärendet framstår det som att BB – i likhet med många andra – har fått tillgång till mellanmänsklig kontakt under betydligt mindre än de som är den minimitid Kriminalvår- den själv har angett som målsättning när det gäller unga i häkte (se Kriminal- vårdens årsredovisning 2016, s. 46). Kriminalvården har dock i sitt remissvar uppgett att BB utöver dokumenterade samtal med personalen har fått ”mång- dubbelt fler odokumenterade”. Det är svårt för mig att utifrån den utredning som finns rikta kritik mot häktets hantering av isoleringsbrytande åtgärder i BB:s fall, och jag konstaterar att avsaknad av dokumentation försvårar såväl Kriminalvårdens egen uppföljning av uppställda mål som extern kontroll av verksamheten. Jag vill också betona vikten av engagemang och stöttning från personalens sida för att uppmuntra unga intagna att delta i isoleringsbrytande aktiviteter. Hanteringen av BB:s skolgång Att omgående få möjlighet att fortsätta sin skolgång är mycket viktigt för en ung, frihetsberövad person. Av utredningen framgår att planeringen av BB:s studier inte påbörjades förrän han hade befunnit sig i häktet , trots att åklagaren relativt omgående givit tillstånd till studier. Även om det inträffade tycks ha orsakats av en enskild persons frånvaro kan häktet inte und- gå kritik för sin hantering av BB:s skolgång. Jag ser positivt på att häktet nu har sett över sina rutiner för att säkerställa att liknande information i fortsätt- ningen tas om hand även om viss personal skulle vara frånvarande. Innehav av glasögon och fotografier Som Kriminalvården medgett i remissvaret har handläggningstiden för BB:s ansökan om inlämnande och mottagande av glasögon samt innehav av fotogra- fier varit för lång. Att Kriminalvården skyndsamt fattar beslut i frågor som rör innehav är av stor vikt för de intagna, i synnerhet när det som i förevarande fall bl.a. rör innehav av hjälpmedel i vardagen. Jag är kritisk mot häktets lång- samma handläggning av dessa ärenden. Återställande av skadad egendom Genom utredningen har kommit fram att BB efter att ha klottrat på ett bord på säkerhetsavdelningen blev uppmanad av personalen att slipa det aktuella bordet med sandpapper innan en återflytt till den ursprungliga avdelningen kunde bli aktuell. Av remissvaret framgår att häktet ger intagna möjlighet att åter- ställa skadad egendom, vilket Kriminalvården anser är vad som har skett i det här fallet. Kriminalvården har lagliga möjligheter att vid uppsåtlig skadegörelse av myndighetens egendom under vissa förutsättningar ta ut belopp av den intagnes ersättning för sysselsättning (se 2 kap. 6 § tredje stycket häkteslagen). Att häk- tet erbjuder intagna möjligheten att återställa skadad egendom, i stället för att ta ut ersättning, har jag i och för sig inga synpunkter på. I det här fallet har dock personalen uppmanat BB att slipa det aktuella bordet och – såvitt framkommit K R I M I N A L V Å R D –meddelat honom att detta var en förutsättning för att han skulle få flytta från säkerhetsavdelningen. Att uppställa ett sådant villkor är enligt min mening inte acceptabelt, oberoende av om det i just detta fall saknats förutsättningar för att ta ut ersättning för skadegörelsen. Jag är starkt kritisk till häktets agerande i den frågan. Vad som i övrigt har kommit fram i ärendet föranleder inte något uttalande från min sida. (Dnr 7750-2016 m.fl.) Beslutet i korthet: –tog JO emot ett stort antal anmälningar med klagomål mot . Åter- kommande i dessa anmälningar var uppgifter om att myndigheten låg efter med registreringen och bokföringen av inbetalningar som hade gjorts, vilket hade lett till olika konsekvenser för anmälarna, bl.a. felaktiga utredningsåt- gärder och utmätningar samt dröjsmål med återbetalningar. I sina remissvar till JO tar på sig större delen av de brister som anmälarna påtalat. Myndigheten beklagar det inträffade och de olägenheter som den bristfälliga handläggningen har förorsakat an- mälarna. redogör ingående för de brister som har funnits i myndighetens medelshantering och anger ett antal olika åtgärder som har vidtagits för att komma till rätta med dem. I beslutet uttalar JO att när det gäller hanteringen av utmätningarna har misslyckats med att uppfylla kraven i sin instruk- tion om att uppgifterna ska utföras på ett rättssäkert, kostnadseffektivt och enkelt sätt. Orsaken till detta misslyckande är enligt JO de allvarliga felen och bristerna i myndighetens medelshantering. Det har varit Kronofogde- myndighetens högsta lednings skyldighet att se till att denna viktiga del av verksamheten fungerar, och myndigheten får allvarlig kritik. JO överlämnar ett exemplar av beslutet till för kän- nedom. –tog JO emot ett stort antal anmälningar med klagomål mot . Återkommande i dessa anmäl- ningar var uppgifter om att låg efter med registre- ringen och bokföringen av inbetalningar, vilket hade lett till olika negativa kon- sekvenser för anmälarna, t.ex. felaktiga utredningsåtgärder och utmätningar samt dröjsmål med återbetalningar. Detta beslut är gemensamt för nedanstående ärenden, där anmälningarna in- nehöll bl.a. följande påståenden: AAklagade på att hade varit sen med bokföringen av inbetalda medel , vilket hade lett till att skul- den stod kvar och att hon därför hade fått problem med bl.a. banken och famil- jens julfirande. K R O N O F O G D E N I detta ärende framkom att BB hade betalat in sin skuld genom löneutmätning . Pengarna hade emellertid bokförts som inbetalning för en annan gäldenärs skuld och betalats ut till den andra gäldenärens borgenärer. Efter att BB hade kontaktat upp- täcktes felet, och myndigheten begärde tillbaka de utbetalade pengarna. I janu- ari 2017 beslutades att BB skulle få en ersättning som skulle användas till att sätta ned skuldsaldot till . kontaktade BB myndigheten och sa att hans skuld fortfarande inte hade minskat. Han fick till svar att belop- pet hade kommit in till medelshanteringen men ännu inte bokförts mot hans skuld. CCanmälde att felaktigt hade utmätt medel i novem- ber och och att myndigheten hade dröjt med återbetalningen. Hon uppgav att hon var ensamstående och att de felaktiga utmätningarna hade påverkat hennes möjligheter att fira jul. DDanmälde att fortsatte med löneutmätningen mot honom och , trots att hans skuld hade blivit betald genom utmätning . hade meddelat honom att myndigheten låg efter med registreringen av inbetalning- arna och därmed bokföringen. Han jobbade deltid och behövde pengarna. EEanmälde att han hade gjort två inbetalningar till och , men dessa hade inte bokförts och registrerats i hans ärenden. Han kunde därför inte få ett lån. FFanmälde att han betalade sin skuld efter att den hade registrerats hos . Inbetalningen registrerades emellertid inte, och skulden stod kvar i myndighetens register, vilket ledde till en betalningsan- märkning mot honom. Han kontaktade myndigheten , men skulden stod kvar. GGanmälde att hans son HH fick ett föreläggande från Kronofogdemyndig- heten att betala in en skuld en viss dag och att denna skuld betalades . Trots det fick sonen ett brev från myndigheten som angav att skulden var oförändrad och med en förfrågan om hans tillgångar och inkomster m.m. Dessutom skick- ade myndigheten ut en förfrågan till sonens tidigare och nuvarande arbetsgivare om sonens lön och förmåner. Vid kontakt med myndigheten fick GG veta att myndigheten inte hade hunnit registrera inbetalningen. K R O N O F O G D E N JJanmälde att han betalade sin skuld till , men trots det hade löneutmätning skett . Vid tiden för anmälan till JO, , hade han inte fått tillbaka sina pengar. Myndigheten hade hänvisat till att den var ”överbelastad”. KKanmälde att han enligt en tingsrättsdom skulle betala skadestånd till en målsägande, men att detta sedan hade ändrats i en hovrättsdom. Trots detta hade skickat ut två inbetalningskort till honom, med olika belopp. Myndigheten hade också betalat ut det belopp till målsäganden som KK hade betalat in till myndigheten, trots att han hade kontaktat myndig- heten och påtalat att detta inte skulle göras. Han väntade på att få tillbaka sina pengar. LLanmälde att han hade reglerat en skuld hos , men att skulden var oreglerad i deras register. Hans bank kunde därför inte bevilja ett lån. MMuppgav bl.a. att han felaktigt hade registrerats som gäldenär i ett mål vid myndigheten. För betalning av bl.a. denna skuld gjordes utmätningar på hans bankkonto och överskjutande skatt. MM kontaktade myndigheten och felet upptäcktes. Han uppgav att han hade bemötts illa under samtalet, och han ville ha tillbaka sina pengar. NNuppgav att hon hade gjort flera inbetalningar till som hade bokförts sent, fyra av dem efter det att betalning hade skett. skulle hon vara helt skuldfri men var inte det enligt myndighet- ens register, och detta hindrade henne från att söka lån och få en större lägenhet. OOuppgav att myndigheten felaktigt hade utmätt pengar av honom efter en lagakraftvunnen dom där utmätningen hade upphävts. Han hade ännu inte fått tillbaka pengarna, trots att han hade kontaktat myndigheten. PPuppgav att hade utmätt en viss summa från hans konto , men att summan fortfarande inte var bokförd och att han därför riskerade ytterligare utmätningar. QQuppgav att hade utmätt ett för högt belopp och att hon hade blivit lovad att en summa skulle återbetalas till henne, K R O N O F O G D E N men att detta ännu inte hade skett. Hon behövde pengarna omgående för sitt och barnens uppehälle. RRuppgav att hon betalade in sin skuld till och att hon därefter skulle vara skuldfri och bl.a. få behålla sin skatteåter- bäring . Ändå drog myndigheten pengar från henne och hade meddelat att hon skulle få vänta på att få tillbaka peng- arna. SSuppgav att arbetsgivaren drog en viss summa från hans lön och betalade in denna till , men att inbetalningen inte kunde återfinnas hos myndigheten när han kontaktade den. Först när arbetsgi- varen kontaktade myndigheten kunde man hitta inbetalningen, och myndig- heten lovade att återbetala en del till SS, vilket ännu inte hade skett. TTuppgav att felaktigt hade utmätt hennes inkomst och att myndigheten en månad senare ännu inte hade betalat tillbaka pengarna till henne. Hon levde därför under existensminimum. UUuppgav att han hade löneutmätning och att Kronofogdemyn- digheten låg efter med registreringen och bokföringen; den senaste uppdate- ringen var över . Vid kontakter med myndigheten hade den framfört att man ”låg så långt efter” och att det ”ser ut att bli tills uppdateringar kan göras”. VVuppgav att han sedan en månad tillbaka väntade på en återbetalning av pengar från myndigheten och att myndigheten hade sagt att ”de hade så mycket att göra”. WWuppgav att han efter en felaktig utmätning nu hade väntat i över på att få pengar återbetalade från myndigheten. Han uppgav att han levde på existensminimum. XXuppgav att hans löneutmätning hade avslutats men att myndigheten ändå hade utmätt lön på grund av ”slö bokföring”. K R O N O F O G D E N YYuppgav att hon hade fått ett meddelande från myndigheten om att alla hen- nes skulder var betalda. Trots detta utmättes en summa , och hon väntade nu på att få tillbaka pengarna. ZZuppgav att hans utmätning var avslutad vid myndigheten, men att den ändå hade utmätt en del av hans lön . Han hade väntat på återbetalningen. ÅÅuppgav att myndigheten inte hade registrerat hennes arbetsgivares inbetal- ningar och att skulden därför inte hade minskat . Skulden skulle vara betald , men myndigheten drog ändå pengar. ÄÄuppgav att utmätte hans lön trots att han hade betalat sin skuld. Vid kontakt med myndigheten fick han förklaringen att ”det har varit mycket datastrul ” och att han skulle få tillbaka sina pengar . ÖÖuppgav att han hade löneutmätning och levde på existensminimum. Han skulle få tillbaka pengar från myndigheten och hade nu väntat i . Han hade barn och familj att försörja. AAAuppgav att han betalade in en skuld till . Myn- digheten hade därefter sagt den kunde se att skulden var betald men att betal- ningen inte hade registrerats och bokförts, varför det skulle dröja innan skulden försvann. Bokföringen låg cirka efter. BBBuppgav att hon hade betalat hela sin skuld men ändå drog myndigheten pengar från hennes lön . Hon hade väntat på att få pengarna tillbaka. CCCuppgav att fortsatte att dra pengar från honom, trots att hans skulder var betalda. Han hade fått veta att myndighetens bokfö- ringssystem låg efter. DDDuppgav att hon hade fått besked från myndigheten att hon var skuldfri och att hon därför skulle få behålla hela sin lön och skatteåterbäring. Ändå drogs pengar från hennes konto , och därför kontaktade hon K R O N O F O G D E N Myndigheten svarade dels att den även skulle dra skatteåterbä- ringen, dels att den bytte datasystem och därför inte kunde göra något. Inte heller hade myndigheten återkommit till henne trots att den sagt att den skulle göra det. Hon hade semester och behövde sina pengar. EEEuppgav att han betalade in sin skuld . Trots detta beslutade myndigheten att ta pengar från hans skatteåterbäring. Vid kontakt med myn- digheten kunde den person som han talade med se att ett belopp var mottaget, men eftersom beloppet inte var bokfört hade ytterligare en utmätning skett. Han begärde tillbaka pengarna, men hade ännu inte fått dem. Vid förnyad kontakt med myndigheten hade en tjänsteman svarat att hans bil skulle utmätas. FFFuppgav att gäldenären betalade in sin skuld till men att hon fick pengarna av myndigheten först . GGGuppgav att han betalade in hela sin skuld till , men att detta inte hade registrerats eftersom myndigheten ”låg ef- ter”. Myndigheten utmätte därför även överskottet på hans skattekonto. HHHuppgav att han hade väntat i över på att Kronofogdemyndig- heten skulle återbetala en större summa, som felaktigt hade utmätts från hans lön. JJJuppgav att hade utmätt för mycket från hennes skatteåterbäring och pension och att hon nu väntade på att få tillbaka pengarna. Detta skulle emellertid dröja eftersom systemet hade ”halkat efter”. Hon skulle inte kunna betala sin hyra . KKKuppgav att hon sedan en månad tillbaka väntade på en återbetalning från myndigheten. LLLuppgav att han hade betalat sin skuld, men att utmätningen ändå fortsatte. Vid hans kontakter med framkom att myndigheten inte hade meddelat hans arbetsgivare att utmätningen hade avslutats. Dessutom hade myndigheten inte betalat tillbaka de pengar som felaktigt hade utmätts. K R O N O F O G D E N MMManmälde att felaktigt hade utmätt hans lön un- der juni månad och att beloppet skulle återbetalas till honom, vilket inte hade skett. NNNuppgav att han hade betalat en skuld till , men att detta, , inte hade registrerats.