frsrdg · H604JO1 · 2018-11-14 00:00:00 — Denna prövning får visserligen förväntas innefatta en proportional- itetsbedömning där också den intagnes levnadsförhållanden under placeringen ska beaktas, men det måste ifrågasättas om den intagne därigenom kan anses ha tillgång till ett effektivt rättsmedel också med avseende på de faktiska av- skildhetsplaceringar han kan komma att bli föremål för på säkerhetsavdel- ningen. Placering av en intagen i avskildhet från andra människor, efter beslut härom eller de facto, är en mycket ingripande åtgärd som ytterst kan aktualisera frågan om kränkning av grundläggande mänskliga rättigheter. Det finns en om- fattande praxis från som gäller isolering av intagna i anstalter och häkten. Av denna praxis kan utläsas att långvarig isolering av en intagen under vissa omständigheter skulle kunna utgöra omänsklig behandling och där- igenom strida mot artikel 3 i , särskilt om isoleringen är mycket strikt. Det måste dock göras en helhetsbedömning av den intagnes si- tuation, varvid tillgång till radio, tv och tidningar liksom kontakter med advo- kater och anhöriga ska beaktas. Av betydelse är också hur starkt behovet av isolering är (se , Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, 4 uppl. 2015, s. 87). Mot den angivna bakgrunden är det naturligtvis angeläget att undantagen från fängelselagens huvudregel om vistelse i gemenskap är tydligt reglerade och förenade med tillfredsställande rättssäkerhetsgarantier som också tillämpas i praktiken. Som jag konstaterat ovan måste dock ifrågasättas vilka möjligheter intagna har att få till stånd en rättslig prövning av förutsättningarna för en even- tuell faktisk avskildhet som inte grundas på beslut om avskildhetsplacering. Därmed uppkommer också frågan om i detta avseende uppfyller Euro- pakonventionens krav på att var och en, vars i konventionen angivna rättigheter kränkts, ska ha tillgång till ett effektivt rättsmedel inför en nationell myndighet. K R I M I N A L V Å R D När det gäller AA framgår det av utredningen att han under en stor del av den tid han vistats ensam på säkerhetsavdelningen har varit föremål för placer- ing i avskildhet efter särskilda beslut härom. AA har också motsatt sig gemen- sam placering med vissa intagna. Det framgår vidare att han tagit emot en del besök och har haft möjlighet till telefonkontakt med omvärlden. Kriminalvår- den kan likväl inte undgå kritik för att myndigheten under de perioder AA borde ha fått vistas i gemensamhet med andra intagna inte har lyckats möjlig- göra detta. Det kan tilläggas att huvudregeln om gemensamhet anses förutsätta vistelse tillsammans med flera andra intagna (se bl.a. om gemensamhet och avskildhet i anstalt, 2012:1, s. 7). I en situation som den som AA och andra intagna har befunnit sig i när de vistats ensamma på sin avdelning – med eller utan ett formellt beslut om pla- cering i avskildhet – är det enligt min mening vidare av största vikt att Krimi- nalvården i så stor utsträckning som möjligt erbjuder isoleringsbrytande åtgär- der för att motverka de negativa effekterna av ensamheten. Erbjudandena om sådana åtgärder, liksom den intagnes inställning till dessa, ska självfallet doku- menteras. För att försäkra sig om att anstalterna hanterar dessa viktiga frågor på ett tillfredsställande och enhetligt sätt bör Kriminalvården utforma riktlinjer där innebörden av begreppet isoleringsbrytande åtgärder klargörs liksom lämp- liga former för sådana åtgärder och de minimikrav som bör ställas på insatserna för olika grupper av intagna presenteras. Det behövs även riktlinjer för vilka krav som bör gälla avseende dokumentationen i olika situationer, för att möj- liggöra såväl intern kvalitetssäkring och uppföljning av Kriminalvårdens verk- samhet som extern kontroll. Vad AA anfört i övrigt föranleder inte några kommentarer från min sida. Kriminalvården uppmanas att återkomma med en redogörelse för vilka åtgärder myndigheten har vidtagit eller avser att vidta med anledning av det som jag anfört. Mot bakgrund av vad jag ovan uttalat rörande oklarheterna avseende de rättsliga förutsättningarna för Kriminalvårdens placeringar av intagna under så- dana förhållanden att de i praktiken vistas i avskildhet utan att det fattas något formellt avskildhetsbeslut, samt de bristande rättssäkerhetsgarantierna i sådana situationer, finner jag anledning att enligt 4 § lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän, väcka fråga om översyn av lagstiftningen i detta hänseende. Jag överlämnar därför en kopia av detta beslut till (). K R I M I N A L V Å R D En ny funktion i Kriminalvårdens telefonisystem INTIK (Dnr 7618-2016) Beslutet i korthet: införde Kriminalvården en ny funktion, en s.k. röstprompt, i telefonisystemet INTIK. Den nya funktionen innebär att den som tar emot ett telefonsamtal från en intagen vid varje sam- tal möts av ett röstmeddelande som lyder: ”Detta är ett samtal från en inta- gen inom , för att acceptera tryck fyrkant (#).” JO har tagit emot flera klagomål från intagna som framför allt gäller Kriminalvårdens bristande information till de intagna om röstprompten samt att den medför att sekretessen bryts i och med att uppgiften att den intagne sitter i fängelse röjs. Flera anmälare har också berört att anhöriga som är gamla eller mycket unga kan bli rädda eller förvirrade av röstmeddelandet och att det finns en risk för att anhöriga som inte behärskar svenska eller engelska inte förstår röstmeddelandet. I sitt beslut kritiserar JO Kriminalvården för att några an- stalter helt missat att informera de intagna eller informerat de intagna först någon dag innan funktionen togs i bruk. Det är inte JO:s uppgift att ta ställning till om olägenheterna för de in- tagna med att införa röstprompten uppvägs av de säkerhetsmässiga förde- larna. JO uttalar dock att hon fått intrycket av att Kriminalvården inte i till- räcklig utsträckning tycks ha förutsett och vägt in de negativa konsekvenser som röstprompten kunde få för de intagna. Enligt JO kan systemets lämp- lighet också ifrågasättas, eftersom det innebär att de intagna i praktiken tvingas godta att sekretessen kan komma att brytas. JO finner vidare att det är bekymmersamt att Kriminalvården har infört ett system som försvårar intagnas kontakt med anhöriga. I en anmälan som kom in till JO och i en senare inkom- men komplettering klagade bl.a. på att Kriminalvården infört en ny funktion i telefonisystemet INTIK. Han anförde i huvudsak följande: Den nya funktionen i Kriminalvårdens telefonisystem INTIK innebär att den som tar emot ett telefonsamtal från en intagen vid varje samtal möts av ett röst- meddelande. Meddelandet lyder: ”Detta är ett samtal från en intagen inom Kri- minalvården, för att acceptera tryck fyrkant (#).” Det finns en risk för att den sekretesskyddade uppgiften att en viss person är intagen i anstalt röjs genom röstfunktionen. Många intagna som är föräldrar berättar inte för sina barn att de sitter i fängelse. Om den intagnes barn svarar i telefonen blir barnet genom röstfunktionen upplyst om att dess förälder sitter i fängelse. Om tillståndet gäl- ler ett s.k. hemnummer är det orealistiskt att kräva att endast den som telefon- tillståndet gäller ska svara i telefon. Det förekommer också att någon som är på besök svarar i telefon, t.ex. den intagnes svärmor. När AA ringde hem till en vän svarade vännens minderåriga barn i telefon. Barnet visste inte att AA sitter i fängelse, och uppgiften om det röjdes genom röstmeddelandet. Barnet blev upprört över att dess förälder kände någon som sitter i fängelse. K R I M I N A L V Å R D Den anhörige har redan i samband med ansökan om telefontillstånd lämnat sitt samtycke till telefonkontakt med den intagne. Det kan därför inte krävas att samtycke lämnas inför varje enskilt samtal. Det går inte heller att lämna med- delanden på samtalsmottagarens telefonsvarare. Införandet av den nya röst- funktionen kan inte anses vara en proportionerlig åtgärd. Information om den nya rutinen anslogs först , dvs. först dagen innan funk- tionen driftsattes. De intagna gavs därmed inte rimlig tid att informera sina anhöriga om förändringen. AAanförde vidare att anstalten Norra avlyssnat intagnas samtal utan stöd i lag. Han har fått uppgifter om att ett flertal intagna fått sina telefon- tillstånd återkallade med motiveringen att de pratat med någon annan än den de haft tillstånd till. I ett fall hade den intagne pratat med sina tonåriga styvbarn trots att telefontillståndet endast gällde den intagnes sambo. Eftersom samtal genom INTIK genomförs av den intagne själv utan personalens medverkan måste det ha skett en olaglig avlyssning. Till sin anmälan bifogade AA en kopia av ett informationsblad från Krimi- nalvården om den nya röstfunktionen. Av bladet framgår bl.a. att den nya funk- tionen är till för att säkerställa att det finns en fysisk mottagare av ett samtal från en intagen. JO begärde att Kriminalvården skulle yttra sig över det som AA anfört. JO be- gärde också att Kriminalvården skulle redogöra för hur och när de intagna i de anstalter som berörs av den nya rutinen informerades om förändringen. Därut- över begärdes att Kriminalvården skulle redovisa hur myndigheten ser på möj- ligheten att telefonmeddelandet medför att uppgiften röjs om att den som ringer är intagen i anstalt. I sitt remissvar anförde Kriminalvårdens huvudkontor, genom chefen för sek- tionen för verksjuridik, följande: Uppgifter om sakförhållandena har hämtats in från säkerhetsavdelningen, sektionen för allmän klientjuridik, sektionen för verkställighetsinnehåll i anstalt och häkte samt från myndighetens sex regioner som i sin tur inhäm- tat uppgifter från landets samtliga anstalter. Av uppgifterna framgår i hu- vudsak följande: Kort om den nya röstfunktionen Den nya röstprompten innebär att när en intagen ringer via INTIK kommer mottagaren av samtalet nås av en röst som informerar om att det inkom- mande samtalet kommer från en person som är intagen i Kriminalvården och att mottagaren måste trycka på fyrkant (#) för att acceptera och koppla igenom samtalet. Syftet med funktionen är att, genom att säkerställa att det finns en fysisk mottagare till samtalen från en intagen inom kriminalvården, minska möjligheten att kringgå säkerhetstekniken inom systemet. Utöver detta ger även den nya funktionen mottagaren av samtalet en möjlighet att K R I M I N A L V Å R D välja om samtalet ska accepteras innan det kopplas upp. Funktionen drift- sattes på samtliga anstalter i landet . Informationen till de intagna skickade säkerhetsavdelningen ut ett mail med en bifogad beskrivning av den nya röstfunktionen inom INTIK och informa- tion om att funktionen skulle aktiveras . skick- ades till det s.k. nya centrala säkerhetsnätverket som består av representan- ter för alla delar av myndigheten, bl.a. från samtliga verksamhetsställen i landet. skickades ytterligare ett mail från säkerhetsav- delningen till samma mottagare. Till det nya bifogades ett dokument med information om den nya funktionen riktad till intagna och intagnas an- höriga (bilaga 1). Informationen publicerades även på Kri- minalvårdens intranät samt lades ut på INTIK:s inloggningssida. Med undantag av fyra anstalter informerade samtliga anstalter sina in- tagna om den nya röstfunktionen innan den aktiverades . I de allra flesta fallen skedde detta innan aktiveringen, i samband med säkerhetsavdelningens andra utskick som riktades till de intagna. Några anstalter informerade emellertid de intagna redan vid det första utskicket, dvs. På ett fåtal anstalter gick dock informationen om den nya funktionen ut till de intagna endast någon dag innan den aktiverades. av fallen informerades de intagna skriftligen, antigen ge- nom att informationen överlämnades personligen eller genom ett eller flera anslag på respektive avdelningar. På de anstalter och avdelningar där det finns förtroenderåd lämnades informationen även via dessa. Övriga anstal- ter informerade de intagna muntligt. Som nämnts ovan fick de intagna på fyra av landets anstalter ingen in- formation om den nya funktionen innan denna aktiverades. På två av dessa anstalter hade de intagna dock inte några synpunkter på förfarandet medan det på de två andra anstalterna föranledde att dagen för driftsättningen av funktionen sköts upp så att de intagna och de intagnas anhöriga fick till- fredsställande information om förändringen. Alla fyra anstalter uppger att orsaken till den för sent lämnade informationen är enskilda förbiseenden och missförstånd. De intagna på anstalten fick skriftlig och muntlig information om den nya funktionen , dagen efter säkerhets- utskicket riktat till de intagna och anhöriga ankommit till anstalten, eller någon dag därefter. Det konstateras dock att informationen, vid två av anstaltens 25 avdelningar, gick ut först dagen innan driftsättningen dvs. Det är således riktigt att AA inte fick kännedom om den nya funktionen förrän dagen innan den aktiverades. Olaglig telefonavlyssning vid anstalten mm Anstalten Norra tillbakavisar AA:s påstående om olaglig telefon- avlyssning. På anstalten finns inga tekniska möjligheter till varken med- lyssning av eller inspelning av samtal inom INTIK. AA:s påstående om indragna telefontillstånd har inte kunnat utredas då AA inte närmare preci- serat vem eller vilka som avses. Enligt 7 kap. 4 § fängelselagen (2010:610) får en intagen stå i förbindelse med en annan person genom elektronisk kommunikation i den utsträckning K R I M I N A L V Å R D det lämpligen kan ske. Sådan kommunikation får dock vägras om den kan äventyra säkerheten på ett sätt som inte kan avhjälpas genom avlyssning enligt 5 §, kan motverka den intagnes anpassning i samhället eller på annat sätt kan vara till skada för den intagne eller någon annan. Enligt 5 § får kommunikationen avlyssnas om det är nödvändigt av säkerhetsskäl. De som ska kommunicera med varandra ska i förväg informeras om kontrollen. Av 7 kap. 12 § och efterföljande allmänna råd i Kriminalvårdens föreskrif- ter och allmänna råd om fängelse (KVFS 2011:1) framgår att avlyssning av telefonsamtal inom INTIK-systemet endast får ske vid säkerhetsavdelning. Enligt 20 § fängelseförordningen (2010:2010) får den elektroniska kom- munikationen endast äga rum med utrustning som tillhandahålls eller god- känns av Kriminalvården. Enligt 35 kap. 15 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) gäller sekretess för uppgift om en enskilds personliga förhållanden inom krimi- nalvården, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men eller att fara uppkommer för att någon utsätts för våld eller lider annat allvarligt men om uppgiften röjs. De intagna ges tillgång till elektronisk kommunikation med andra genom möjligheten att, inom vissa ramar, ringa till personer utanför anstalten. Det är Kriminalvården som bestämmer med vilken utrustning samtalen ska ske. Med ett tillstånd att ringa inom INTIK-systemet kan den intagne ringa fritt i jämförelse med det mer resurskrävande medlyssningsförfarandet. För att möta de högt ställda säkerhetskraven så sker, i takt med den allmänna tek- nikutvecklingen, en kontinuerlig utveckling av INTIK-systemet. Använ- darna av systemet blir långt ifrån alltid varse förändringarna. Förändringen i förevarande fall – den nya röstfunktionen – får dock anses vara påtaglig för användaren. Som redogjorts för innebär den nya funktionen att ett röstmeddelande avslöjar för mottagaren av ett samtal inom INTIK-systemet att den som ringer är intagen i anstalt, en uppgift som är sekretessbelagd. Det är dock inte förrän mottagaren aktivt accepterar samtalet som han eller hon får veta påringarens identitet. Utredningen visar att anstalterna fått kännedom om den nya röstfunk- tionen driftsättandet . Anstalterna har i de allra flesta fall lyckats informera samtliga intagna om förändringen innan funktionen aktiverades. Det har i allt väsentligt skett genom skriftliga anslag på avdelningarna och på flera anstalter genom muntlig information och möten med förtroenderåden. Det kan konstateras att, i de undantagsfall där de intagna inte fick någon information alls innan funktionen aktiverades så berodde detta på enskilda förbiseenden och missförstånd. På dessa an- stalter vidtog dock personalen omedelbara åtgärder för att misstagen inte skulle orsaka men för någon enskild intagen. Mot denna bakgrund har, enligt Kriminalvårdens mening, den som valt att efter ringa inom INTIK-systemet således haft kän- nedom om att mottagaren av samtalet, vem denne än varit, fått veta att den påringande parten är en person som är intagen inom Kriminal- vården. Den sekretess som gäller för den uppgiften har därför inte brutits av annan än den som sekretessen avser skydda. Kriminalvården konstaterar dock att implementeringen av denna föränd- ring av INTIK-systemet kunde ha fungerat mer tillfredsställande. Genom utredningen står det klart att de enskilda verksamhetsställena inte fullt ut har getts möjlighet att säkerställa att samtliga intagna erhållit relevant information och rimliga möjligheter att i sin tur själv informera anhöriga. Det är Kriminalvårdens uppfattning att, när en förändring som har förhål- landevis stor betydelse för de intagna ska genomföras, det är av stor vikt – inte minst av säkerhetsskäl – att de intagna är införstådda med bakgrunden K R I M I N A L V Å R D till förändringen och vilka konsekvenser den faktiskt innebär. Tydlig in- formation om kommande förändringar och vilka åtgärder som förväntas från de enskilda verksamhetsställena måste därför innan ikraftträ- dande, lämnas från nationell till lokal nivå. Kriminalvården kan i efterhand endast beklaga att myndigheten i fråga om införandet av den nya röstfunk- tionen inte helt levt upp till denna ambition. AA:s påstående om olaglig avlyssning av INTIK-samtal på anstalten Väs- tervik Norra tillbakavisas av anstalten. Utredningen visar att det saknas möjligheter till medlyssning eller inspelning av samtal inom INTIK- systemet på anstalten Norra. AA:s påståenden om indragna tele- fontillstånd i övrigt är så pass löst hållna att Kriminalvården inte har möj- lighet att bemöta dem närmare. AA kommenterade remissvaret. Därefter har JO bett Kriminalvården att förtydliga vad syftet med den nya funktionen är. Kriminalvården har då anfört följande: Säkerhetssystemet bygger på att det inte går att vidarekoppla ett samtal. Det aktiva valet som krävs med den nya prompten säkerställer att det är en fy- sisk person i andra änden. Det ska utesluta att samtalet hamnar i en växel eller liknande tekniskt system med risk för automatiserade vidarekopp- lingar. Kriminalvården har i sitt remissvar redogjort för de bestämmelser som har be- tydelse i ärendet. För egen del finner jag anledning att redogöra för två bestäm- melser som är av central betydelse för Kriminalvårdens verksamhet. Enligt 1 kap. 5 § första stycket fängelselagen (2010:610) ska verkställig- heten utformas så att den intagnes anpassning i samhället underlättas och så att negativa följder av frihetsberövandet motverkas. I 1 kap. 6 § fängelselagen re- gleras den s.k. proportionalitetsprincipen (2010:610). Enligt nämnda bestäm- melse får verkställigheten inte innebära andra begränsningar i den intagnes fri- het än som följer av denna lag eller som är nödvändiga för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas. En kontroll- eller tvångsåtgärd får endast användas om den står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Om en mindre ingripande åtgärd är tillräcklig ska den användas. I ett beslut anförde chefsJO följande. –tog JO emot flera anmälningar om att Kriminalvården infört en ny funktion i INTIK-systemet, en s.k. röstprompt. Anmälningarna kom från ca 15 intagna i flera olika anstalter (, Ös- teråker, , och ). Som Kriminalvården beskrivit inne- bär funktionen att mottagaren av samtalet nås av en röst när en intagen ringer via INTIK. Rösten informerar om att det inkommande samtalet kommer från en person som är intagen i Kriminalvården och att mottagaren måste trycka på K R I M I N A L V Å R D fyrkant (#) för att acceptera och ta emot samtalet. Klagomålen från de intagna rörde främst Kriminalvårdens bristande information till de intagna om röst- prompten samt att den medför att sekretessen bryts i och med att uppgiften att den intagne sitter i fängelse röjs. Flera anmälare berörde också att anhöriga som är gamla eller mycket unga kan bli rädda eller förvirrade av röstmeddelandet och därmed avstå från att acceptera samtalet. En anmälare anförde att det finns en risk för att anhöriga som inte behärskar svenska eller engelska inte kan ta emot samtalen för att de inte förstår röstmeddelandet. Kriminalvården har i sitt yttrande anfört att syftet med funktionen är att minska de intagnas möjligheter att kringgå säkerhetstekniken inom telefonisystemet. Det är naturligtvis viktigt att intagna inte kan manipulera det telefonisystem som de har tillgång till. Kriminalvården har ett ansvar för att förhindra att in- tagna genom kontakter över telefon bl.a. fortsätter att begå brott, utsätter andra för skada eller förmår andra att föra in otillåtna föremål i anstalter eller häkten. Jag har därför förståelse för Kriminalvårdens önskan att genom tekniska lös- ningar i möjligaste mån kunna kontrollera vem den intagne talar med. För den som är intagen i anstalt eller häkte är det emellertid av stor betydelse att kunna hålla kontakten med bl.a. sina anhöriga via telefon. Det har ofta be- tydelse både för deras återanpassning i samhället och för att motverka de nega- tiva följderna av frihetsberövandet under anstaltsvistelsen. Många anhöriga har av olika skäl mycket begränsade möjligheter eller inga möjligheter alls att be- söka den intagne i anstalten. Det är dessutom många intagna som av olika an- ledningar inte har möjlighet att träffa sina anhöriga under permissioner. Det är sammantaget viktigt att Kriminalvården tillhandahåller ett telefonisystem som inte onödigt försvårar intagnas kontakt med sina anhöriga eller äventyrar det sekretesskydd som gäller för uppgifter om enskilda enligt den s.k. kriminal- vårdssekretessen. När Kriminalvården beslutar att införa en teknisk funktion i det telefonisy- stem som de intagna använder måste det göras en intresseavvägning i enlighet med 1 kap. 6 § fängelselagen. I det här fallet är det flera intressen som måste vägas mot varandra. Den intagnes intresse av att uppgiften om att han eller hon är intagen i anstalt inte röjs måste ställas mot Kriminalvårdens intresse av att minska de intagnas möjligheter att kringgå säkerhetstekniken inom INTIK- systemet. Kriminalvården måste också väga in om de intagnas möjlighet att hålla kontakt med sina anhöriga begränsas eller försvåras. Jag kommer nedan att utveckla mina tankar kring detta. Sekretessen bryts när uppgifter om den intagne röjs Av utredningen framgår att den nya funktionen innebär att ett röstmeddelande avslöjar för mottagaren av ett samtal inom INTIK-systemet att den som ringer är intagen i anstalt. Som Kriminalvården konstaterat är den uppgiften sekre- tessbelagd. AA och andra intagna har i sina anmälningar beskrivit vilka pro- blem detta kan medföra för den intagne och hans eller hennes anhöriga. Krimi- nalvården har anfört att den som valt att ringa inom INTIK-systemet efter den K R I M I N A L V Å R D har haft kännedom om att mottagaren av samtalet fått veta att den påringande parten är en person som är intagen inom Kriminal- vården. Den sekretess som gäller för den uppgiften bryts därför – menar – inte av Kriminalvården utan av den som sekretessen avser att skydda. Kriminalvården har också anfört att det inte är förrän mottagaren aktivt accepterar samtalet som han eller hon får veta påringarens identitet. Jag har förståelse för Kriminalvårdens resonemang om att det rent faktiskt är den intagne själv som genom att ringa till någon genom INTIK-systemet åstadkommer att sekretessen bryts.