frsrdg · H604JO1 · 2018-11-14 00:00:00 — får besluta att en missbrukare ska omhändertas, om det är sannolikt att missbrukaren kan beredas vård med stöd av LVM och rät- tens beslut om vård inte kan avvaktas på grund av att missbrukaren kan antas få sitt hälsotillstånd allvarligt försämrat om han eller hon inte får omedelbar vård eller på grund av att det finns en överhängande risk för att missbrukaren till följd av sitt tillstånd kommer att allvarligt skada sig själv eller någon när- stående (13 § första stycket LVM). Myndigheter som i sin verksamhet regelbundet kommer i kontakt med miss- brukare är skyldiga att genast anmäla till socialnämnden om de får kännedom om att någon kan antas vara i behov av vård enligt LVM (6 § första stycket första meningen LVM). ska utan dröjsmål inleda en utredning av vad som genom ansökan, anmälan eller på annat sätt har kommit till nämn- dens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden (11 kap. 1 § första stycket SoL). När socialnämnden genom en anmälan eller på något annat sätt har fått kän- nedom om att det kan finnas skäl att bereda någon tvångsvård ska nämnden inleda en s.k. LVM-utredning (7 § LVM). En LVM-utredning skiljer sig från en utredning enligt 11 kap. 1 § SoL på så sätt att den kan bedrivas mot den enskildes vilja. Det finns också en skyldighet för vissa myndigheter att till socialnämnden lämna uppgifter som kan vara av betydelse för en utredning som bedrivs enligt 7 § LVM. De myndigheterna är skyldiga att lämna ut även sekretessbelagda uppgifter, även om den enskilde motsätter sig det. Att nämnden bedriver en utredning med stöd av 7 § LVM klargör också för den enskilde att nämnden kan komma att ansöka om tvångs- vård. När en utredning enligt 7 § LVM har inletts ska socialnämnden, om det inte är uppenbart obehövligt, besluta om läkarundersökning av missbrukaren och utse en läkare för undersökningen. Läkaren ska i ett intyg ange missbrukarens aktuella hälsotillstånd (9 § LVM). S O C I A L T J Ä N S T Uppsökarteamet för vuxna i skickade en orosanmälan till i Kumla kommun. Anmälan innehöll detal- jerad information om AA:s förhållanden. Av anmälan framgick bl.a. att personal vid teamet hade träffat AA . AA ska ha berättat att han mådde väldigt psykiskt dåligt och att han inte längre brydde sig ifall han levde eller dog. Teamet uppfattade AA ”som i avsevärt dåligt skick”. AA hade slutat att ta sina bromsmediciner för hiv och han hade ”gått på amfetamin under den senaste månaden”. Han hade bara sovit vid några få tillfällen och då i trapphus. Han ska ha uttryckt att han inte brydde sig om hur mycket droger han tog och att det var ett långsamt sätt att ta sitt liv. Personal vid teamet träffade AA även . AA var då mycket nedgången och vinglade framåt med kryckor. Han hade stora svå- righeter att ta sig fram och han berättade att han ramlat och slagit i huvudet. Han grät och uttryckte att han inte ville leva. Han berättade att han hade försökt att ta sig till Kumla. Teamet försökte få AA till sjukhus, men AA ville ”gå och ta droger”. När anmälan kom in till i Kumla inledde nämnden genast en utredning enligt 11 kap. 1 § SoL om AA. Uppgifterna i anmälan från uppsökarteamet var oroande. Jag bedömer att innehållet i anmälan var sådant att det kunde finnas skäl att bereda AA vård enligt LVM. Det fanns således starka skäl för att i stället inleda en utredning enligt 7 § LVM. Nämndens remissvar ger inte något besked om hur nämnden kom fram till sitt ställningstagande att inleda utredningen enligt bestämmel- serna i SoL. Såvitt framgår av utredningen hade socialnämnden inte någon när- mare kännedom om AA:s aktuella förhållanden. Jag anser att socialnämnden utifrån uppgifterna i anmälan borde ha inlett en utredning enligt 7 § LVM. Det skulle ha inneburit bl.a. att nämnden snabbt hade kunnat hämta in uppgifter från andra myndigheter om AA utan hinder av sekretess. Dessutom hade nämn- den kunnat få till stånd en läkarundersökning av AA. Efter att nämnden hade inlett en utredning med stöd av bestämmelserna i skickade socialförvaltningen i Kumla en kallelse till AA:s folkbokföringsadress om ett möte . AA kom inte till mötet. Redan utifrån uppgifterna i orosanmälan framgick att AA inte befann sig på folkbokföringsadressen i Kumla dit kallelsen skickades. Förvaltningen hade dock inte några andra uppgifter om hur man skulle nå AA. Det hade sannolikt varit bättre om förvaltningen hade försökt att få kontakt med AA genom att be om hjälp av i . Nästa åtgärd vidtogs först , dvs. nästan efter det att orosanmälan kommit in. kontaktade då en socialsekre- terare i . I utredningen anges följande om kontakten: Kontakt med socialsekreterare 160609-160910 för stöd i bedömning LVM, enligt socialsekreteraren föreligger ej behov av tvångs- vård utan han har haft kontakt med AA. Socialsekreteraren meddelar utre- daren att AA har ett besök hos dem dagen efter och de ska hänvisa honom till att ta kontakt med Kumla socialtjänst alternativt återvända till Kumla S O C I A L T J Ä N S T och komma på spontant besök för att göra en ansökan om Vård- och be- handling. Inga övriga kontaktuppgifter finns till AA förutom adress. Samtalet dokumenterades inte i journalen. En journalanteckning verkar ha gjorts först , dvs. efter det att JO begärde att ta del av handlingarna i ärendet. De uppgifter som lämnades vid telefonsamtalet var så- dana att de skulle ha dokumenterats. I denna del kan jag hänvisa till bl.a. 4 kap. 9 § i föreskrifter och allmänna råd om dokumentation i verk- samhet som bedrivs med stöd av SoL, LVU, LVM och LSS (SOSFS 2014:5). Det är uppenbart att de uppgifter som lämnades vid telefonsamtalet hade stor betydelse i ärendet. Bristen i dokumentationen är därför allvarlig. De uppgifter som socialförvaltningen i Kumla fick från handläggaren inom i var i och för sig lugnande. Uppgifterna stod dock i skarp kontrast mot de detaljerade och oroande uppgifter som uppsökarteamet hade lämnat. Förenklat uttryckt kan man som utomstående fråga sig om upp- gifterna om AA vid telefonsamtalet om anmälan rörde samma person. Det framgår inte av nämndens utredning eller av journalanteckningarna att hand- läggaren vid stadsdelsförvaltningen i fick del av de uppgifter som uppsökarteamet hade lämnat. Nämndens remissvar ger inte heller något besked om hur nämnden vägde de motstridiga uppgifterna mot varandra. i Kumla beslutade av avsluta utredningen enligt 11 kap. 1 § SoL utan någon åtgärd. Enligt min mening visar den utredning som i Kumla kom- mun utförde på omfattande och uppenbara brister. Det är anmärkningsvärt att nämnden i sitt yttrande till JO inte närmare kommenterat saken. LVM är en skyddslagstiftning som rör åtgärder för en mycket utsatt grupp. När det till nämnden kommer in uppgifter från en person som är verksam inom arbetet med missbrukare måste man kräva att socialnämnden tar uppgifterna på allvar och ser till att behovet av insatser utreds på ett sådant sätt att utredningen kan ligga till grund för ett korrekt beslut. Så har inte varit fallet när det gäller AA. Det hade behövt göras en betydligt mer noggrann undersökning av AA:s förhållan- den. Enligt min mening är bristerna i utredningen sådana att den inte borde ha fått ligga till grund för ett beslut om att ärendet skulle avslutas. Av utredningen framgår slutligen att socialnämnden skickade uppgifter om är en fristående organi- sation. kan i och för sig antas ha kunnat hantera de felaktigt översända uppgifterna på ett tillfredsställande sätt. I praktiken torde AA därför inte ha lidit något men. Jag ser likväl allvarligt på att handlingar med sekretess- belagda uppgifter har skickats dit. borde ha inlett en utredning enligt 7 § LVM. Den utredning som nämnden genomförde enligt bestämmelserna i var bristfällig och de utredningsåtgärder som vidtogs var varken genomtänkta eller tillräckliga. Sam- mantaget finns det skäl att rikta allvarlig kritik mot nämnden. S O C I A L T J Ä N S T Omständigheterna är sådana att jag även skickar en kopia av detta beslut till Inspektionen för vård och omsorg (), som är den ordinarie tillsynsmyndig- heten över i Kumla kommun. Allvarlig kritik mot en att utreda om en missbrukare behövde vård enligt LVM (Dnr 5747-2016) Beslutet i korthet: AA hade missbrukat narkotika. AA:s syster gjorde i en anmälan till JO gäl- lande att inte snabbt nog hade vidtagit tillräckliga åtgärder för att hjälpa hennes bror. I ärendet aktualiseras en rad frågor som gäller grundläggande krav på socialnämndens handläggning och nämndens särskilda ansvar för att utreda och bistå enskilda med allvarliga missbruksproblem. JO framhåller i beslu- tet att det ställs relativt höga krav på nämnden att bedriva ett aktivt och ade- kvat utredningsarbete. JO är särskilt kritisk till nämndens underlåtenhet att genomföra en utredning enligt 7 § LVM. JO anser inte heller att social- nämnden, trots upprepade orosanmälningar och klara indikationer beträf- fande AA:s hälsotillstånd och livssituation, gjort vad den ska för att kunna bedöma allvarligheten i AA:s missbruk och behov av LVM-vård. De brister som präglat nämndens handläggning i ärendet är sådana att JO anser att det finns skäl att rikta allvarlig kritik mot nämnden. I en anmälan till JO klagade , syster till AA, på i kommun. Hon uppgav bl.a. följande: AA behövde våren och stödinsatser till följd av ett långvarigt missbruk. vidtog inte snabbt nog tillräckliga åtgärder för att hjälpa honom. AA avled i slutet av au- gusti 2016. JO lånade in vissa handlingar från . Därefter begärde JO att i kommun skulle yttra sig över vad AA:s syster hade uppgett i sin anmälan. Nämnden anförde i ett remissvar bl.a. följande: AAhar haft långvariga problem med blandmissbruk av framförallt olika narkotiska preparat och varit aktuell hos på grund av sitt missbruk . Han har haft en rad insatser enligt socialtjänstlagen (2001:453), SoL. Han har tidigare inte varit aktuell för vård enligt lag (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, LVM, enligt de noteringar S O C I A L T J Ä N S T Det har funnits misstanke om eventu- ell neuropsykiatrisk diagnos från sida och han har bott på Änglagårdens stödboende (nedan Änglagården), som ett led i samverkan med , där målet var att en neuropsy- kiatrisk utredning skulle utföras, den utredningen blev inte slutförd. Nedan följer en redogörelse för handläggningen av ärendet uppställd per datum. En ansökan om vård och behandling mot missbruk av bensodiazepiner och opiater inkom. Av journalanteckningen framgår att AAdeltog i metadonprogrammet via avdelning 44 (). Han angav enligt anteckningen att han hade svårt att avhålla sig från sido- missbruk. Han hade skyddstillsyn från frivården. Han uppgav vid tillfället att han mådde ”okej” psykiskt. till Det gjordes försök att genomföra ASI- intervju (ASI är en standardiserad bedömningsmetod för utredning och uppföljning som används som underlag för planering och utveckling av vård och behandlingsinsatser för vuxna personer med missbruks- eller missbruksrelaterade problem). Endast halva intervjun genomfördes då AA vid ena tillfället var trött och vid andra tillfället inte kom till inbokat möte. togs det formella beslutet att inleda utredning enligt 11 kap l §SoL. Möte hölls med metadonmottagningen, för att upprätta en samordnad individuell plan (SIP). Det framkom bland annat att AA inte längre skulle få metadon om han inte kom iväg till behandlingshem. AA själv ville till Änglahuset, för det var där han fungerade bäst sist (det rör sig förmodligen om en felskrivning i journalanteckningarna, övriga anteck- ningar utvisar att det var Änglagården han varit på och ville tillbaka till, det är olika institutioner/sammanställares anm.). Det beslutades, i samråd mellan socialsekreterare och resul- tatenhetschef, att AA skulle erbjudas stöd och hjälp i kommunens egen regi, enligt journalanteckning, skriftligt beslut upprättades , se nedan. Anmälan inkom från polisen angående omhändertagande enligt lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer, LOB. AA överfördes i sammanhanget till annan vård/tillsyn vid beroendemottag- ning vid . En överklagan angående avslag på vård vid behandlingshem inkom. Personal från metadonteamet kontaktade med besked om att AA riskerar utskrivning. AA kvarstod vid att han ville ”komma bort” för stabilisering av drogfrihet. Han önskade vid tillfället inte att remiss skulle skickas till öppenvård eller stödboende. AA besökte beroendeenhet tillsammans med systern, . Han medgav då att remiss skulle skickas till öppenvård och stödboende. Nytt försök med ASI-uppföljning gjordes. Det utfärdades en remiss till stödboende och öppenvårdsbe- handling av socialsekreterare. Enligt telefonsamtal med personal vid meta- donteamet var AA utskriven och stod på nedtrappning . Uppgift i journalanteckning finns också om att LVM-anmälan skulle ha utfärdats av behandlande läkare. Enligt journalanteckning har socialsekreterare bett kontaktpersonen att kontrollera uppgiften om utfär- dad LVM-anmälan och nämnden har ingen uppgift om att sådan anmälan verkligen utfärdats. till Återkommande försök gjordes att nå AA för ASI-uppföljning, men han kunde inte nås. Kontakter förekom med meta- donteamet och systern. S O C I A L T J Ä N S T Socialsekreterare nådde AA på telefon och ASI-intervju ge- nomfördes . Av dokumentation från intervjun framgår att intervjuaren gjort bedömningen att AA hade ett måttligt alkoholproblem samt att han hade ett påtagligt problem med narkotika och behov av hjälp. Han hade använt flertal narkotiska preparat, injicerat 6 av och 10 gånger under de sen- aste . Han hade tagit överdos av narkotika 2 gånger. AA:s egen bedömning var att han hade ett mycket stort problem med narkotika. Av dokumentation från intervjun framgår också att intervjuaren gjorde bedöm- ningen att AA hade ett påtagligt problem med den psykiska hälsan och be- hov av hjälp. AA hade upplevt psykiska eller känslomässiga problem 30 av . Han hade varit påtagligt oroad för den psykiska häl- san . Hans egen bedömning var att han hade ett på- tagligt behov av hjälp. I nämndens elektroniska ärendehanteringssystem finns på samma datum en uppgift om att överklagan ankomststämplad avvisats med stöd av 24 § förvaltningslagen (1986:223), dvs. som sent inkommen. Något beslutsbrev har inte återfunnits och överklagan i original finns kvar i soci- altjänstens fysiska akt. Det är oklart vilket beslut som överklagades men det kan ha varit beskedet som har samband med journalanteckning , se ovan. Beslut meddelandes om avslag på ansökan om vård vid stödboendet under pågående underhållsbehandling med metadon. Av be- slutet framgår att AA ville till Änglahuset (förmodligen en felskrivning, sammanställares anm.) i syfte att komma bort frän och få KBT. AAerbjöds istället internt stödboende med tillgång till personal dygnet runt, i kombination med öppenvårdsbehandling. Inom ramen för behand- lingen skulle han också kunna få behandling för sitt missbruk (se också nedan under nämndens bedömning och synpunkter). Internt stödboende i kombination med öppenvårdsinstater bedömdes vara tillräckligt mot bak- grund av de uppgifter om missbruk som framkommit och den bedömdes vara mer ändamålsenlig för syftet att uppnå en varaktig förändring. Det noteras att beslutet är feldaterat med , enligt uppgift i beslutet har det fattats , vilket är en felskrivning. Kontakter togs med stödboende. AA hade möjlighet till in- flyttning. Kontakt togs med personal på metadonprogrammet som lämnade besked om att beslut om utskrivning var klart men att AA hade möjlighet till ny ansökan. Telefonsamtal hölls med personal vid metadonteamet, mo- dern och AA. AA var utskriven från metadonprogrammet, modern ut- tryckte stor oro. Han befann sig i för att tigga, men nåddes för information om möte . till hölls och tid för uppföljning boka- des in. Kontakter förekom med frivården som tagit upp AA för bedömning kring eventuell ny metadonbehandling. Uppgift lämnades om avkunnad dom samt om att AA blivit anmäld till samhet. fördes samtal med sjuksköterska vid metadonteamet, då AA ringt henne angående möjlighet till behandling, Sköterskan har efter samtal med läkare med personlig kännedom om honom lämnat beskedet att han först bör avtjäna väntande fängelsestraff. Insats i form av skyddat boende internt (Motivation Ett) be- viljades för perioden till . Insats i form av rehabilitering i öppenvård beviljades för pe- rioden till , under förutsättning att AA deltog i behandlingen samt att AA:s behov inte kunde tillgodoses på annat satt och att AA tillförsäkrades en skälig levnadsnivå. S O C I A L T J Ä N S T Orosanmälan inkom från AA:s syster med uppgifter om ångest och beroendeproblematik. Socialsekreterare har talat med systern i telefon. AA uteblev från inbokat möte med miss- bruksenhet. Han talade däremot med handläggare vid försörjningsstöd och angav att ingen annan insats (syftar till skyddat boende) var aktuell för ho- nom innan han fick tillbaka metadonbehandlingen, eftersom han självme- dicinerade och inte mådde bra. LVM-anmälan inkom från frivården. Av LVM-anmälan framkom att AA vid besök tagit heroin samt varit mycket orolig och uppgiven för hur han skall klara sommaren utan substitutionsbe- handling. AA beskrev hur han använde heroin för att kunna fun- gera i vardagen. Frivården var orolig för honom med hänsyn till missbruket och hans förmåga att sköta behandling i öppenvård. Frivården upplevde oro kring att AA utsatte sin hälsa för fara och löpte uppenbar risk att förstöra sitt liv. Frivården anmälde detta enligt 6 § LVM. (Anmälan aktualiseras se nedan). fördes samtal med metadonteamet. Sjuk- sköterska angav som krav på behandling att AA skulle vara fri från bensodiazepiner i innan behandling. Han angavs tidigare ha blivit utskriven från metadonteamet vid 7-8 tillfällen . Samrådsmöte hölls angående eventuell remiss till , boendeinsatsen avslutades på Motivation Ett, medan insatsen reha- bilitering i öppenvård kvarstod. Möjlighet till boende på annat boende i kommunen, Härberget kvarstod. Härberget är ett boende där man får vistas även om man är påverkad. Orosanmälan inkom från AA:s moder som berättade att han varken mådde fysiskt eller psykiskt bra. Remiss sändes till med fråga om AA uppfyllde kraven för underhållsbehandling (med meta- don). Kötiden var enligt telefonsamtal lång, beskedet var att bedömningssamtal borde kunna bokas in /november. Uppsökare berättade att AA inte velat följa med till sjukhus för avgiftning, men däremot önskat klargörande samtal med utredande so- cialsekreterare. Han angav att han inte kunde nås på mobil- telefon. till Socialsekreterare kontaktade AA:s syster och fick besked om hans nya mobiltelefonnummer. Socialsekreterare fick tag i AA och bokade tid för möte med honom och systern den Möte hölls och överenskommelse gjordes att AA skulle till för inneliggande avgiftning. AA återtog enligt journalanteck- ning ansökan om stödboende, dvs. sina frivilliga insatser via , utom rehabilitering i öppenvård som syftade tid att hjälpa till med förnyad ansökan till metadonteamet och minnesutredning. Insats i form av stödbo- ende avslutades och erbjudandet hade aldrig antagits. Uppdrag lämnades till uppsökare om omedelbar transport till , BAS samt att ta reda på AA:s inställning till nyk- terhet/drogfrihet och göra en LVM-bedömning. Orosanmälan inkom från AA:s moder, då han inte har hörts av (), han var då sjuk och kräktes, hon angav att det fanns en planering han inte följde. Uppdrag till uppsökare återaktualiserades. Uppdrag gavs att kontrollera hur AA mår och motivera honom att söka hjälp på socialtjäns- tens missbruksenhet samt kontrollera eventuellt behov av avgiftning m.m. () Orosanmälan inkom från systern till social- jouren. Systern hade blivit kontaktad av en kvinna som hittat ett sjuk- husarmband på sin altan (jfr anmälan). AA hade enligt uppgifterna blivit körd till av uppsökare, men blev av någon anledning inte in- lagd utan skulle avgifta sig själv. S O C I A L T J Ä N S T Enligt ärenderapport från socialjouren har AA återfunnits utanför moderns dörr 05:00 , ur stånd att ta hand om sig själv, kissat och bajsat på sig m.m. Systern körde honom till beroendeakuten , men han blev inte inlagd då han inte hade narkotika i blodet. LVM-anmälan från beroendeakuten, in- kom. I anmälan daterad anges att AA tar diverse droger och har varit förvirrad samt att anhöriga har varit väldigt oroliga. inkom också anmälan om omhändertagande vid , enligt LOB. Skrivelse som förberedelse för utredning enligt LVM på- börjades, där bland annat LVM-anmälan från frivården tas upp. Beslut fattades också att lägga ned utredning enligt 7 § LVM då behovet bedömdes kunna tillgodoses enligt 4 kap l § SoL. Beslutet att lägga ner utredningen motiverades med att AA samtyckte till insatser, hade kontakt med beroendemottagningen samt med att han sökt öppenvårdsbe- handling (av motiveringen framgår inte vilken bedömning man gjort kring samtyckets varaktighet , sammanställares anm). till Utredning enligt 11 kap l § SoL inleddes på nytt. Orosanmälningar från system inkom. Stor oro uttrycktes. Här återfinns också berättelsen om hur AA återfunnits i veckan innan samt hur han varit på akuten sedan han skadat huvudet när han fallit på grund av kramper (jfr anmälan). Systern angav att situationen inte var fungerande för familjen. Personal från metadonteamet angav att krav på institutions- vård för att kunna återfå metadon var återupptagen. till E-postmeddelande från systern inkom efter besök hos läkare. Systern uttryckte stor oro. Systern fick informationen från läkarbesöket (se nedan) men vidhöll stor oro på grund av att AA inte angavs vara i stånd att ta vara på sig själv och familjen måste övervaka honom ständigt. inkom ytterligare orosanmälan från henne. inkom ny information med oro. Kontakt med läkare skedde. Läkaren angav att AA varit drogfri . Han hade lämnat övervakade urinprover på beroendemottagning (han bör, utifrån uppgifter från familjen, ha varit övervakad av dem /sammanställares anm.). Enligt utlåtandet fanns inget öppet psykotiskt vid undersökningstill- fället, ingen suicidrisk bedömdes och den angivna diagnosen i intyget är psykiska störningar och beteendestörningar orsakade av opiatmissbruk. I väntan på underhållsbehandling sattes Naltrexon in som spärrmedicinering. Ny information om oro från systern inkom, med uppgift om att AA förvunnit från öppenvården, att modern letade på stan och att fadern fått problem med hjärtat. Fråga om det finns någonstans AA kan vara tills fadern återhämtat sig ställdes. Bedömning gjordes i samråd med öppenvården, att AA inte klarade behandling i öppenvården. Samtal fördes mellan socialsekreterare och resultatenhets- chef. Planering gjordes om placering vid behandlingshem i syfte att AA skulle genomgå neuropsykiatrisk utredning via metadonteamet, enligt jour- nalanteckning. till Diskussioner fördes med Änglagården som meddelade att de hade möjlighet att ta emot AA efter initial läkarbedömning på . meddelade metadon- teamet att de hade möjlighet till neuropsykiatrisk utredning av AA. Hand- läggande socialsekreterare försökte nå AA per telefon, SMS, den 26 samt . Hon talade även med fadern och skickade e- post till systern. S O C I A L T J Ä N S T LVM-anmälan från frivården från 2016-07-05 aktualisera- des, enligt aktualiseringen har AA uppträtt uppenbart påverkad vid besök hos frivården . AA avled, men hittades först senare, i . Enligt e-postmeddelande från systern har AA varit borta se- dan fadern skulle hämta honom för provtagning hos beroendeenheten i fre- dags (, sammanställares anm.) och han var påtänd. Enligt uppgift från socialjouren som också baseras på uppgifter från systern ska han ha varit försvunnen . Ny orosanmälan från systern inkom, då anges att AA varit försvunnen . Beslut togs att inleda utredning enligt 7 § LVM, handräckningsbegäran sändes till polismyndigheten i syfte att då AAåterfanns föra honom till beroendeenhet för läkarundersök- ning (LVM). [rätteligen , JO:s anm.] Uppdrag lämnades till socialjouren att åka till AA:s lägenhet och göra ett omhänder- tagande enligt 13 § LVM om han påträffades.