frsrdg · H604JO1 · 2018-11-14 00:00:00 — De fick inte fortsatt anställning med hänvisning till att de inte delade förbundets värderingar och inriktning. Förbundet redovisade inte vilka överväganden man gjort och inte heller vilka värderingar man närmare avsåg. Jag kunde på grundval av ut- redningen i ärendet inte dra någon annan slutsats än att beslutet att inte ge de två brandmännen fortsatt anställning berodde på att de fört fram kritiska åsikter om förbundet och dess ledning. Förbundet och dess chef fick allvarlig kritik för sitt agerande. Ärenden som rör myndigheternas hantering av allmänna handlingar är vanligt förekommande, och det är tyvärr också vanligt att det brister i kunskap om de regler som gäller och om den betydelse vår grundlagsfästa offentlighetsprincip har för att statlig och ska fungera väl. Framför allt kan detta iakttas hos kommuner och mindre myndigheter. Det finns dock brister även i en så kunskapsrik myndighet som . Jag har tidigare granskat hanteringen av framställningar om att få ta del av allmänna handlingar hos och fört fram kritik mot att man inte lever upp till det skyndsamhetskrav som gäller. I ett beslut i årets ämbetsberättelse behandlade jag liknande frågor med anledning av en anmälan om hanteringen av handlingar som rör kandidatur till och riktade på nytt kritik mot hantering av allmänna handlingar (dnr 6579-2016). Departementet har fått återkommande kritik också av konstitutions- utskott och även av Justitiekanslern. Det framstår mot den bakgrunden som nödvändigt att det vidtas genomgripande åtgärder för att komma till rätta med bristerna. presenterade ett antal åtgärds- förslag för att förbättra hanteringen av allmänna handlingar. Det är självklart positivt, och jag ser fram emot att åtgärderna ger avtryck i den dagliga hanter- ingen. T I L L R I K S D A G E N Under verksamhetsåret har ett tidigare inlett översynsarbete av Opcat-verksam- heten slutförts. Med anledning av översynen har det skett förändringar i JO:s arbetsordning och i riktlinjerna för Opcat-verksamheten. JO tilldelades utökat anslag för att kunna möta behovet av en förstärkt Opcat-enhet. En biträdande enhetschef och ytterligare en föredragande har anställts, och se- dan består enheten av sex medarbetare. Med denna resursök- ning blir Opcat-verksamheten bättre att kunna bistå ombudsmännen i deras roll som nationellt besöksorgan (NPM) enligt tilläggsprotokollet Opcat till . Opcat-enheten har fortsatt sitt engagemang i ett regelbundet ut- byte i sak- och metodfrågor med ombudsmannainstitutionerna i , och som alla, liksom JO, fullgör uppdraget som NPM. Även ombudsmannainstitution deltar i dessa möten inför att de formellt ska få uppdraget som NPM. Vidare har enheten deltagit i flera europe- iska möten och på nationell nivå haft kontakt med ett antal frivilligorganisa- tioner. Under det gångna verksamhetsåret genomfördes 17 inspektioner (varav åtta på ansvarsområde 2, tre på ansvarsområde 3 och sex på ansvarsområde 4). Temat är transporter av frihetsberövade. kommer en kartläggning av detta område att göras, och frågeställningar kommer att tas om hand i fort- satta inspektioner på samma tema . Temat var vilken tillsyn som sker av frihetsberövade. Förutom inspektionerna som skett under det gångna verksamhetsåret innehåller denna redovisning även några inspek- tioner som genomförts tidigare verksamhetsår, men där protokoll beslutats un- der detta verksamhetsår. Både antalet inspektioner och inspektionsdagar har minskat sedan före- gående år. Det beror i huvudsak på att Opcat-enheten av olika skäl inte haft full bemanning. Totalt togs i anspråk under verksamhetsåret. Inspektionsteamens sammansättning har varierat och anpassats framför allt till bl.a. den besökta institutionens storlek, målgrupp och eventuella säker- hetsklass. Till exempel genomfördes två besök hos inom ramen för inspektionen av myndighetens tillfälliga arrestlokal och arresten i samband med . ska som huvudregel alltid en föredragande från en tillsynsav- delning delta i Opcat-enhetens inspektioner. genomfördes nio oan- mälda inspektioner, bland dem samtliga inspektioner av Statens institutions- styrelses (SiS) ungdomshem. Opcat-verksamheten har genomfört flera uppföljningsinspek- tioner, bl.a. av några av arrester och SiS:s LVU-hem . T I L L R I K S D A G E N På uppdrag av chefsJO inspekterade Opcat-enheten under verksamhetsåret fyra av Kriminalvårdens häkten och två anstalter. Flera var uppföljningsinspektioner där JO tidigare uttalat sig och lämnat rekommenda- tioner om åtgärder, t.ex. anstalterna och Hinseberg. Den huvudsakliga inriktningen för inspektionerna var transporttemat. Efter inspektionerna av häkten uppmärksamma- des att en stor andel av de intagna som inte meddelats restriktioner var place- rade på restriktionsplatser och därmed inte gavs möjlighet att vis- tas i gemensamhet (dnr 416-2017, 417-2017, 418-2017, 419-2017 och 581- 2017). Kriminalvården uppmanades av chefsJO att se över rutinerna för rapportering och dokumentering av intagnas vistelse i gemensam- het, och vilka isoleringsbrytande åtgärder som vidtas i förhållande till intagna som inte ges en sådan möjlighet. återrapporterade Kriminalvården detta arbete till JO. Av rapporteringen framgår att platssituationen på landets häkten är ansträngd, och det gör att det enligt Kriminalvården är svårt att tillgodose behovet av gemensamhetsplatser för häktade. Myndigheten uppger att det tillkommit drygt 160 nya gemensamhetsplatser sedan inspek- tionerna. I fråga om isoleringsbrytande åtgärder har Kriminalvården inlett ett arbete med att utveckla ett enhetligt och ändamålsenligt planerings- och upp- följningsverktyg, som tydligt stöder lokala åtgärder för brytande av isolering och ger ett korrekt underlag på nationell nivå. En av de viktigaste frågorna för Kriminalvården är ar- betet med isoleringsbrytande åtgärder och att myndigheten genom sådana åt- gärder försöker motverka de negativa konsekvenser som ett frihetsberövande kan föra med sig. Det är positivt att det inletts ett arbete med att skapa en mer flexibel häktesverksamhet och att det tillkommit fler plat- ser som möjliggör vistelse i gemensamhet. Den höga beläggningsgraden i häk- tesverksamheten och det ökade behovet av anstaltsplatser ger anledning till oro, eftersom det framöver kan leda till en platsbrist inom kriminalvården och där- med svårigheter att tillgodose behovet av exempelvis gemensamhetsplatser i häkte. har Kriminalvården en skyldighet att bistå andra myn- digheter med transporter av frihetsberövade personer. Som regel placeras fri- hetsberövade personer under transport i Kriminalvårdens häkten, och frågan är om och hur detta utökade transportuppdrag påverkar platstillgången. Det är så- ledes en central fråga för JO att följa hur Kriminalvården arbetar på detta om- råde. Fokus för JO:s arbete är den frihetsberövades situation, och i detta ligger hur Kriminalvården arbetar med att skapa en flexibel organisation som gör att myndigheten kan tillgodose den rätt som häktesplacerade utan restriktioner har att få vistas i gemensamhet med andra intagna. Den återrapporte- ring som skett talar för att det återstår en hel del arbete i denna fråga. Det finns även skäl för JO att följa hur isoleringsbrytande åtgärder som vidtas i förhål- lande till enskilda intagna dokumenteras. Inspektionerna under verksamhetsåret visade även att förvarstagna som pla- ceras hos fortfarande vistas under avsevärt sämre förhållanden T I L L R I K S D A G E N än personer som är placerade i något av förvar. De förvars- tagna inom kriminalvården har inte samma möjlighet att åtnjuta sina lagstad- gade rättigheter. Det av Kriminalvårdens verksamhetsställen som i störst ut- sträckning lever upp till lagstiftningens krav är häktet Storboda. På andra sidan av skalan befinner sig exempelvis häktena och , där förvars- tagna ofta vistas under förhållanden som gäller för häktade med restriktioner. Det innebär att en förvarstagen kan vara inlåst i sitt bostadsrum om dyg- net. Det är problematiskt att förvarstagna som placeras inom kriminalvården fortfarande befinner sig i miljöer där deras lagstadgade rättigheter inte tillgo- doses. ChefsJO uttalade att det krävs att åtgärder vidtas för att förändra situationen för förvarstagna som placeras hos kriminalvården, och hon beslutade därför att följa upp frågan i ett initiativärende. I protokollet efter inspektionen av häktet Storboda hänvisar ChefsJO till ett tidigare beslut där JO uttalat att det allra bästa skulle vara att fick hela ansvaret för förvarstagna som inte ska utvisas efter att ha avtjänat ett fängelsestraff och att Kriminalvården befriades från detta uppdrag (dnr 581- 2017). Denna frågeställning kommer chefsJO att återkomma till inom ramen för samma initiativärende. Förvarstagna inom kriminalvården är en fråga som även i fortsättningen kommer att vara central inom JO:s Opcat-verksamhet. I ett beslut i ett initiativärende uttalade chefsJO sig om placering av intagna i avskildhet (dnr 5969-2015 se s. 146). Initiativet togs med anledning av en Opcat-inspektion av häktet och omfattade bl.a. avskildhetsplaceringar utan formella beslut. I beslutet fram- hålls att Kriminalvården genom att omplacera intagna och ändra fördelningen av antalet gemensamhetsplatser förfogar över platssituationen och därmed har möjlighet att förhindra de flesta situationer där intagna inte kan placeras i ge- mensamhet. Vidare har noterats att Kriminalvården inte fullt ut har beaktat JO:s tidigare synpunkter om att resursbrist eller avsaknaden av möjlighet att diffe- rentiera intagna inte är acceptabla skäl till att hålla en intagen avskild från andra intagna. Enligt chefsJO är det djupt otillfredsställande att en intagen av organisatoriska skäl eller andra skäl som den intagne inte kan på- verka inte ges möjlighet att vistas i gemensamhet. Även denna fråga är en del i JO:s fortsatta arbete med att följa det isoleringsbrytande arbetet för intagna i häkte. Daglig utomhusvistelse fyller en viktig funktion för att motverka de negativa konsekvenser som ett frihetsberövande kan innebära. För att vistelsen utomhus ska kunna fylla denna funktion är det av vikt att de utemiljöer (rastgårdar) som intagna är hänvisade till är utformade så att de kan betrakta sin omgivning. Den aspekten har haft en mer undanskymd roll när det gäller utformningen av rast- gårdarna på bl.a. häkten till förmån för framför allt säkerhetsmässiga övervä- ganden. Det finns skäl att fortsätta att följa vilka åtgärder Kriminalvården vidtar för att komma till rätta med det problem som de bristfälliga utemiljöerna kan föra med sig. T I L L R I K S D A G E N Opcat-inspektioner av den psykiatriska tvångsvården och den rättspsykiatriska vården Den psykiatriska tvångsvården bedrivs i av landstingen. fanns det uppskattningsvis minst 80 institutioner för psykiatrisk tvångsvård med totalt ca 4 000 platser. På dessa institutioner placeras bl.a. personer som är föremål för psykiatrisk tvångsvård enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, LPT, och personer som dömts till rättspsykiatrisk vård och som vårdas med stöd av lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, LRV. Det är Inspektionen för vård och omsorg () som har i uppdrag att föra ett automa- tiserat register över sjukvårdsinrättningar och enheter där det får ges vård enligt LPT eller LRV samt över enheter för rättspsykiatrisk undersökning (2 kap. 4 § andra stycket och 7 kap. 7 § patientsäkerhetslagen [2010:659]). Opcat-enheten uppmärksammade att uppgifter i IVO:s register i vissa delar var inaktuella; bl.a. var uppgiften om vem som var verksamhets- chef felaktig i flera fall. Med anledning av detta beslutade JO att utreda frågan inom ramen för ett särskilt ärende (dnr 733-2015). uppgav i sitt yttrande att myndigheten övervägde vilka åtgärder som var lämpliga att vidta på såväl kort som lång sikt med anledning av det som kommit fram. I ett beslut uttalade dåvarande JO viss kritik mot att inte har uppdaterat detta register. Det har under det gånga verksamhetsåret kommit fram att det är svårt att få en överblick över antal platser för psyki- atrisk tvångsvård. Det är bekymmersamt ur flera aspekter. Detta är även en fråga som belystes i betänkandet För barnets bästa? (SOU 2017:111). Utred- ningen lyfte bl.a. fram att det för utredningens förslag är av stor vikt att det finns en total kontroll över vilka kliniker som bedriver tvångsvård av barn (s. 279). Det ingick dock inte i utredningens uppdrag att lämna förslag i denna del. Det finns skäl för JO att återkomma i denna fråga. Under verksamhetsåret inspekterades två psykiatriska kliniker på uppdrag av chefsJO , avd130/PIVA och den psy- kiatriska tvångsvården i Region . ChefsJO uttalade i protokollet efter en inspektion för- av landstings Barn- och ungdomspsykiatriska kliniks heldygnsvård (BUP) att det är viktigt att kunna följa utvecklingen av vidtagna tvångsåtgärder systematiskt . Vidare uttalade hon att under- åriga patienter inom tvångsvården generellt får anses särskilt sårbara. Det är därför särskilt angeläget att de undersöks av läkare i samband med ett beslut om fastspänning eller avskiljning. Det noterades vid inspektionen att tillsynen över patienter som vistas i bostadsrummen utfördes på olika sätt av personalen, att tillsynen endast undantagsvis dokumenterades särskilt och att gjorda iaktta- gelser överlämnades muntligt och dokumenterades skriftligen endast ”om det hänt något särskilt”. Vidare saknades skriftlig rutin för vad som ska dokumen- teras och av vem. ChefsJO uttalade att kliniken behöver vid- ta åtgärder som säkerställer dels att det finns tillräckliga personalresurser för att genomföra nödvändig tillsyn, dels att personalen alltid har den information om patienterna som de behöver för att kunna utföra tillsynen på ett patientsäkert sätt (dnr 3816-2017). T I L L R I K S D A G E N Opcat-inspektioner av Statens institutionsstyrelses ungdomshem och LVM-hem Under verksamhetsåret har tre särskilda ungdomshem inspekterats. Vid inspek- tionen av ett sådant hem uppmärksammades att personalen i två fall dröjt med att dokumentera omprövningsbeslut om vård i enskildhet. Stf JO framhöll att det är viktigt att dokumentationen sker utan dröjs- mål. Vidare ska det vara möjligt att utifrån dokumentationen utläsa om den intagne underrättats om innehållet i beslutet och om den enskilde har fått in- formation om hur han eller hon kan överklaga beslutet (dnr 5903-2017). In- spektionen gav även stf JO anledning att utreda en händelse när anställda vid hemmet hållit fast en intagen ungdom (dnr 6774-2017). beslutades protokoll efter de inspektioner som genom- förts . Bland annat kom det vid inspektion av LVM- hemmet Renforsen fram att personalen hade olika uppfattning om med vilken frekvens de intagna som är avskilda ska ses till (dnr 2514-2017). Dåvarande JO uttalade att hemmet behöver klargöra hur tillsynen ska utföras. I samband med inspektionen av LVM-hemmet Lunden konstaterades att tillsyn som beslutats med anledning av en suicidrisk kunde pågå utan att det gjordes någon fortlöpande bedömning av behovet av sådan tillsyn (dnr 2515-2017). JO uttalade att hemmet behöver se över hur vård i enskildhet och avskildhet bedrivs samt vidta åtgärder som sä- kerställer att beslutad tillsyn genomförs och dokumenteras. På ett av de inspek- terade LVM-hemmen uppgav personalen att den lokal som användes för vård i enskildhet inte var ändamålsenlig. Eftersom sådan vård kan pågå under förhål- landevis , uppmanade JO hemmet att kontakta SiS:s huvudkontor för att diskutera hur bristerna kunde åtgärdas (dnr 1762-2017). Opcat-inspektioner av polisens arrester Under verksamhetsåret inspekterades sex arrester, varav tre var uppföljnings- inspektioner. En inspektion rörde den tillfälliga arrestlokalen i och arresten i samband med (dnr 7081-2017). Opcat-enheten gjorde två besök, ett inför toppmötet och det andra under toppmötet. Den tillfälliga arresten uppfördes och bestod av 40 arrestburar som placerats i polishusets garage. Arresten var i bruk den 16–och medförde att det fanns möjlighet för poli- sen att frihetsberöva ett stort antal personer (ca 100 gripna och 200 omhänder- tagna personer). Det placerades inte några frihetsberövade i den tillfälliga ar- resten, däremot placerades 85 personer i polisens ordinarie arrest . Av protokollet framgår att polisen vid toppmötet avsett att fylla några celler i taget genom att placera flera personer i samma cell snarare än att börja med att placera intagna i varsin cell och först vid behov fylla på cellerna med fler frihetsberövade personer. JO påminde om att placering av två eller fler intagna i samma cell fortfarande ska ses som ett undantag och inte en huvudregel. Detta gäller självfallet inte bara vid placering av personer som är T I L L R I K S D A G E N omhändertagna enligt polislagen (1984:387) utan även vid placering av flera personer som är misstänkta för brott. Vidare noterade JO lismyndighetens avsikt att vid behov ta reda på frihetsberövade personers poli- tiska tillhörighet för att bestämma vem eller vilka de kan placeras i samma cell med. Hon uttalade att det kan finnas anledning för henne att se närmare på denna fråga . Slutligen konstaterade hon att det saknades författ- ningsstöd för användning av nya tillfälliga arrestlokaler om förvaringsrummen inte uppfyller de krav som ställs i 2 § förordningen (2014:1108) om utform- ningen av häkten och polisarrester. När det gäller arrestverksamheten i övrigt har det vid inspektionerna kon- staterats att det fortfarande saknas rutiner som säkerställer att Polismyndighet- ens nya föreskrifter (PMFS 2015:7, FAP 102-1) om bl.a. överlämnandet av in- formation om den intagnes rättigheter följs. JO framhöll att det inte är godtagbart och att åtgärder måste vidtas omgående (dnr 6464-2017 m.fl.). Det har skett en viss förbättring när det gäller rutiner för tillsyn av personer som frihetsberövas i polisarrester. Erfarenheten från den gångna inspektions- perioden visar dock att det fortfarande finns vissa brister och att det därmed fortfarande finns behov för myndigheten att i förhållande till sina anställda un- derstryka vikten av att rutinerna följs. Det finns även skäl för JO att fortsätta att följa den frågan. Varje förvaringslokal ska ha tillgång till legitimerad läkare och personal med lämplig sjukvårdsutbildning. En intagen som behöver hälso- och sjukvård ska undersökas av läkare, och läkare ska tillkallas om en intagen begär det och det inte är uppenbart att en sådan undersökning inte behövs. Vid behov ska den allmänna hälso- och sjukvården anlitas. Det har vid de ca 70 Opcat-inspek- tioner som genomförts av kommit fram olika brister i hanteringen av intagnas läkemedel m.m. Tillgång till hälso- och sjukvård är utifrån de frihetsberövades behov viktig, och därför kommer denna fråga även i fortsättningen att vara en viktig del i den förebyggande Opcat-granskningen av arresterna. T I L L R I K S D A G E N Ett av JO:s övergripande mål för verksamheten är att främja den internationella spridningen av idén om rättslig kontroll genom oberoende ombudsmannain- stitutioner. För att nå målet ska JO i största möjliga utsträckning ta emot personer och delegationer som önskar besöka JO för information om verksamheten och där- utöver delta i internationella sammanhang och informera om verksamheten samt utbyta kunskaper och erfarenheter med, och stödja, utländska ombuds- mannainstitutioner. I arbetet mot målet har JO under verksamhetsåret genomfört bl.a. följande aktiviteter. JO har tagit emot 19 besök. Ett av besöken var från de baltiska och nordiska ombudsmannainstitutionerna då JO stod värd för det årliga bal- tisk-nordiska ombudsmannamötet. Vid mötet, som varade i , diskute- rades ämnen av gemensamt intresse, bl.a. bästa metoder för inspektionsverk- samhet, mänskliga rättigheter i det dagliga arbetet och ombudsmannens roll i lagstiftningsprocessen. Ett annat längre besök, som pågick , var från ombudsmannainstitutionen i (The Ukrainian Parliament Commis- sioner for Human Rights). En tjänsteman från institutionen var praktikant hos JO inom ramen för Svenska institutets för personer som tidi- gare deltagit i institutets utbildningar. Under besöket, som hade ett särskilt fo- kus på tillsynen över asylärenden och som var inriktat på hur JO arbetar rent praktiskt, följde tjänstemannen en föredragandes arbete med migrations- och polisärenden. ägnades också åt Opcat-enhetens arbete. Besök gjordes även på förvar i . Besökaren fick också inblick i den administrativa avdelningens arbete och JO:s medarbetare fick information om den ukrainska ombudsmannens arbetsmetoder. Vidare har justitieombudsmännen och tjänstemän hos JO aktivt deltagit i utländska konferenser och seminarier. Bland annat deltog chefsJO , JO och byråchef i () och nederländske ombudsman- nens workshop i om ärenden som inleds på ombudsmannens eget ini- tiativ. Slutligen kan nämnas att chefsJO och internationella samordnaren deltog i en workshop i med temat Human Rights in the Digital , anordnat av IOI och Justitiekanslern i . De deltog också i konferens i för om- budsmän inom ramen för ombudsmännens europeiska nätverk. På konferensen behandlades bl.a. frågan om ombudsmännens närvaro i sociala medier. T I L L R I K S D A G E N Bilaga 1 innehåller ärendestatistiken för verksamhetsåret. Bilaga 2 innehåller en förteckning över besvarade lagstiftningsremisser. Bilaga 3 innefattar redovisning av dels framställningar och överlämnanden av beslut till respektive regeringen, dels åtal, anmälningar för vidta- gande av disciplinär åtgärd samt överlämnanden av ärenden till andra myndig- heter. I bilaga 4 redovisas inspektioner och myndighetsbesök, samråd med riksda- gens konstitutionsutskott samt justitieombudsmännens och vissa tjänstemäns deltagande i konferenser, seminarier och utbildningsverksamhet m.m. inom . Bilaga 5 innehåller en redovisning av JO:s internationella samarbete. Instruktionen i aktuell lydelse finns som bilaga 6. Arbetsordningen i aktuell lydelse finns som bilaga 7. En redogörelse för personalorganisationen under verksamhetsåret finns i bi- laga 8. Bilaga 9 innehåller ett sakregister. Handläggningen av en jävsinvändning (Dnr 363-2017) Beslutet i korthet: I beslutet får både lagmannen och en rådman vid en tingsrätt kritik för hur en jävsinvändning i ett tvistemål handlades. Efter att en av parterna hade fört fram en invändning om jäv mot rådman- nen vidtog rådmannen ändå sådana åtgärder i målet som en domare enligt 4 kap. 15 § inte får utföra, och lagmannen fattade ett beslut i jävsfrågan först efter det att invändningen om jäv hade förts fram. JO konstaterar att handläggningen av jävsinvändningen inte har han- terats korrekt och för detta får både lagmannen och rådmannen kritik. AAanmälde med anledning av bl.a. handläggningen av en jävsinvändning i ett tvistemål. Dagboksblad i tingsrättens tvistemål begärdes in och granskades. uppmanades därefter att lämna upplysningar om och yttra sig över handläggningen av jävsinvändningen. Tingsrätten (lagmannen ) skickade in följande yttrande: AAanmälde jäv mot CC i en inlaga i målet daterat som inkom till tingsrätten . åter- stod av förberedelsen att planera huvudförhandling. I samråd med CC be- slöt jag att han inte skulle delta i huvudförhandlingen. Jag kontaktade som lovade bistå med två domare. anställ- des DD som t f rådman och han skulle bli referent i målet. Därmed ansåg tingsrätten att jävsfrågan hade förfallit. Jag utgick ifrån att den enda åtgärd som behövdes inför huvudförhand- lingen var att sammanställa bevisningen. Det var en notarie som samman- ställde den skriftliga bevisningen under CC:s överinseende och detta ansåg jag inte skulle vara ägnat att rubba förtroende för CC:s oberoende eller opartiskhet. Jag kan dock dela uppfattningen att CC inte borde ha besvarat frågan om komplettering av sammanställningen, utan skulle ha låtit detta anstå i avvaktan på en ny referent. Men den frågan var riktad till CC via mail och det kan förklara varför den besvarades av honom.