frsrdg · H604JO1 · 2018-11-14 00:00:00 — JO anser däremot att AA:s uttalande, i skrivelsen , om att kuratorns inlägg var ”uppenbart olämpligt”, innefattade en form av till- rättavisning som innebar att kuratorns yttrandefrihet enligt 2 kap. 1 § 1 re- geringsformen kränktes. JO är därför kritisk till utformningen av skrivelsen. I en anmälan till JO framförde CC klagomål bl.a. mot i kommuns ordförande, . Han uppgav i huvudsak följande: gillade en kurator, som var anställd vid en av kom- munala skolor, en bild på sin privata Facebooksida. Facebookinlägget återpub- licerades och kommenterades sedan av Antifascistisk Aktion O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T Inlägget bestod av bilder på två av de personer som avled under skol- attacken i och en uppmaning att hålla namngivna borgerliga politi- ker och journalister ansvariga. En av de namngivna journalisterna, , publi- cerade senare namn och bild på några av de personer som hade gillat Fa- cebookinlägget på sin hemsida. Bland dem fanns den ovan nämnda kuratorn. DDoffentliggjorde även var kuratorn arbetade inom kommun. DD:s publicering spreds senare vidare av sajten Avpixlat. ställde politikern en s.k. enkel fråga till Kom- munfullmäktige i kommun där han undrade om det var i linje med skolans och kommunens värderingar att en kurator på en av kommunens gym- nasieskolor offentligt instämde med att kalla vissa borgerliga debattörer och journalister för mördare. Han ville undersöka om kuratorn skulle skiljas från sitt uppdrag. ordförande , som även var ledamot i kommunfull- mäktige, kontaktade därefter rektorn på den skola där kuratorn arbetade för att förhöra sig om kuratorns lämplighet. I en skrivelse svarade AA följande på BB:s fråga: Jag har kontrollerat fakta i detta och säkerställt att inlägg på sociala medier har gjorts av berörd person. Faktakontroll är viktigt då det förekommer in- lägg som är ”kapade” mm, som gör att medborgare gömmer sig bakom an- nans identitet. Detta inlägg är uppenbart olämpligt och ger utrymme för tolkningar. Kommunen, här representerad av BUF [barn- och utbildningsförvalt- ningen, JO:s anm.], har den Pedagogiska plattformen, som värdegrund. Den tydliggör kommunens uppfattning om vad som förväntas av BUF:s medarbetare, ex. ”utmärks av en arbetsmiljö och förhållningssätt, som visar på tolerans och respekt för medmänniskor”. Jag har besökt skolan och diskuterat frågan med rektor. Rektor informerar om att sociala medier och andra kommunikativa ytor har diskuterats på ett personalmöte. Rektor uttalade också sitt förtroende för denna person. Jag, som gymnasienämndens ordförande, finner därmed inte anledning att agera vidare i denna fråga. höll kommunfullmäktige sammanträde och AA besva- rade frågan om kuratorns lämplighet muntligt. Mötet skedde inför öppna dörrar och direktsändes i lokalradion. CCansåg att AA genom sitt agerande bl.a. hade målat ut kuratorn som nå- gon vars anställning det fanns skäl att ifrågasätta. AA hade vidare framställt kuratorn som författaren av det ”olämpliga” inlägget och inte enbart den som hade gillat det. Hon hade också antytt att kuratorn hade begått ett brott mot gymnasienämndens värdegrund. JO begärde att i kommun skulle yttra sig över CC:s anmälan. Yttrandet skulle innehålla en redogörelse för handläggningen och myndighetens bedömning av denna. O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T beslutade att som sitt remissvar till JO ge in ett yttrande från AA (de omnämnda bilagorna är utelämnade). I yttrandet anfördes bl.a. följande: kommenterades de fasansfulla morden på en skola i flitigt i sociala medier. I ett inlägg skrivet av en privatperson på Facebook kommenterades mordet med inriktningen att två svenska partile- dare samt två journalister var de som egentligen skulle hållas ansvariga. Detta föranledde att en av de två namngivna journalisterna, , kommen- terade såväl inlägget som de personer som hade gillat och delat detsamma. I detta inlägg uppmärksammade DD bland annat en kurator anställd i Hud- dinge kommun och ställde sig frågande till dennes lämplighet i sin roll som kurator kopplat till att hon hade ”gillat” ovan nämnda inlägg. Första gången jag hörde talas om detta var när jag blev kontaktad av upprörda medborgare/föräldrar till barn i den aktuella skolan som undrade vad som pågick efter att ha läst DD:s blogg och sett kontaktuppgifterna till kuratorn. Jag får bland annat frågor som; ”Hur arbetar kommun med säkerheten i sina skolor?”, ”Vad tycker du i din roll som ordförande i gymnasienämnden om kuratorns agerande?”, ”Vad gör skolan i allt detta?” och så vidare. Jag kände överhuvudtaget inte till ärendet före det att jag blev kontaktad enligt ovan. Jag hade vid det tillfället varken observerat inlägget eller det inlägg som följde på DD:s blogg. Då jag inte var bekant med ärendet och det var kopplat till sociala medier ville jag säkerställa 1. Att det var kuratorn som hade ”gillat” statusen och det inte var så att hennes konto hade blivit kapat. Boka med rektorn för den aktuella skolan samt gymnasie- chefen för att säkerställa att skolan hanterar situationen som en professio- nell arbetsgivare. Under mitt möte med rektor samt gymnasiechef, , framgår att skolan hanterar situationen utifrån den värdegrund vi fastställt för utbildningsarbetet i kommun. Rektorn har också, då han också blivit kontaktad av upprörda föräldrar och medborgare, tydligt tagit avstånd från ovan refererade inlägg samt försäkrat att skolan inte står bakom ett sådant uttalande. Rektorn har vidare, under ett personalmöte, pratat med samtlig personal om hur användandet i sociala medier kan upp- fattas. Rektorn informerar mig också, under mötet, att den aktuella kuratorn sökt upp honom för att diskutera den uppkomna situationen. Denne har se- dermera beslutat att sjukskriva sig då den uppkomna situationen blivit långt mer uppmärksammad än vad denne avsett. får jag, i min roll som gymnasienämndens ordfö- rande, en enkel fråga adresserad till mig under kommunfullmäktiges sam- manträde från en annan ledamot, (se bilaga 1). I kommun har vi, enligt vår interna praxis, som regel att samtliga enkla frågor och inter- pellationer också ska besvaras. hade jag haft mitt möte med rektor och gymnasiechef enligt ovan och säkerställt fakta varpå jag också besvarade frågan vid kommunfullmäktige . Som framgår av mitt svar (se bilaga 2) framhåller jag att rektorn har perso- nalansvaret på skolan och har meddelat ett fullt förtroende för personalen i fråga och att jag därmed ser saken som utagerad. Jag markerade även munt- ligt att jag inte ville ha en dialog kring personalfrågor i talarstolen. Mitt syfte med mitt möte med skolan var inte att efterforska en enskilds personals privata förehavanden på Facebook; däremot är det viktigt att jag i min roll som förtroendevald har tillgång till korrekt fakta när jag ska be- möta frågor och påståenden från invånare i den kommun jag representerar. Enligt 2 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) får ingen myndighet eller annat allmänt organ efterforska upphovsmannen till en framställning som har offentliggjorts eller varit avsedd att offentliggöras i ett radiopro- O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T gram eller teknisk upptagning eller den som har framträtt i en sådan fram- ställning. Justitiekanslern har i beslut anfört ”Innehållet på en hemsida på internet faller som huvudregel utanför YGL:s tillämpningsom- råde. Enligt den s.k. databaslagen i 1 kap. 9 § YGL kan visserligen en hem- sida under vissa förutsättningar omfattas av den yttrandefrihetsrättsliga re- gleringen. Det har dock inte framkommit några omständigheter som talar för att dessa förutsättningar är uppfyllda när det gäller Facebook”. Med anledning av JK:s yttrande kan man således ifrå- gasätta huruvida efterforskningsförbudet enligt TF och YGL överhuvudta- get är tillämpligt i ett fall som detta. Här tillkommer också det faktum att jag inte aktivt eftersökt någon information utan den har presenterats för mig. Avslutningsvis vill jag framhålla att syftet inte har varit att ”hänga ut” en enskild tjänsteman; jag har inte i något sammanhang talat om personens namn eller lämnat ut några som helst personuppgifter. Varje medborgare är, enligt 2 kap. 1 § 1 RF, tillförsäkrad yttrandefrihet innefattande frihet att i tal, skrift eller bild eller annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Jag har enbart sökt säkerställa att skolan haft en plan för hur den uppkomna situationen skulle hanteras då den berörda ku- ratorns agerande gjort ett antal föräldrar och medborgare upprörda och oro- liga. Det ingår i min roll att kunna besvara allmänna frågor kring hur vi hanterar olika situationer som uppkommer och mitt syfte med att träffa be- rörd rektor samt gymnasiechefen var inte att ge kuratorn några repressalier utan att helt enkelt säkerställa att situationen var under kontroll. Några re- pressalier har inte heller utdelats. CC kommenterade remissvaret och uppgav bl.a. följande: Rektorn på kuratorns arbetsplats meddelade att AA skulle komma på besök dagen därpå. AA skulle under besöket diskutera kura- torns förehavanden med rektorn och försäkra sig om att skolan tog avstånd från det aktuella inlägget. Hon skulle även ha ett personligt möte med kuratorn. Mö- tet mellan AA och kuratorn ägde dock aldrig rum då rektorn beordrade kuratorn att arbeta hemifrån. I ett beslut anförde JO följande. Enligt 2 kap. 1 § 1 regeringsformen, , är varje medborgare gentemot det allmänna tillförsäkrad yttrandefrihet. Med yttrandefrihet avses frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Den som brukar sin yttrandefrihet i någon av de former som är särskilt re- glerade i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen får inte utsät- tas för andra sanktioner från det allmännas sida än sådana som är uttryckligt angivna i dessa grundlagar, det s.k. repressalieförbudet. Detta förbud innebär att i princip varje åtgärd som medför negativa konsekvenser för en offentligt anställd person och som grundar sig på hans eller hennes medverkan i en tryckt skrift eller i något annat grundlagsskyddat medium är otillåten. Repressalieförbudet innefattar varje form av repressiv åtgärd mot den en- skilde, från tillrättavisningar till de särskilt ingripande åtgärder som är straff- belagda (se Axberger, Tryckfrihetsförordningen [1949:105], kommentaren till 3 kap. 4 §, Karnov ). O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T Förbudet förutsätter för sin tillämpning i princip att det finns någon form av lydnads- eller beroendeförhållande mellan den enskilde och företrädaren för myndigheten eller det allmänna. I typfallet rör det sig om en person med över- ordnad tjänsteställning som tillrättavisar en underordnad, alltså någon med en reell möjlighet att utsätta den andre för någon form av negativa verkningar. Även när den enskilde har gjort bruk av sin yttrandefrihet i andra former än de som regleras i tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsgrundlagen, dvs. icke grundlagsskyddade medium, anses ett skydd mot repressalieåtgärder följa av 2 kap. 1 § 1 RF (se bl.a. JO 2010/11 s. 605, dnr 149-2009 samt Justitiekans- lerns beslut , dnr 5394-10-31). I det nämnda beslutet uttalade JO även bl.a. följande: Innebörden av yttrandefriheten är bl.a. att det allmänna som arbetsgivare inte får lägga sig i vilka åsikter de anställda har eller hur de brukar sin yttran- defrihet. En offentlig arbetsgivare kan inte kräva av sina anställda att de utanför tjänsten avhåller sig från att ge uttryck för en viss typ av värderingar. Det gäller även när dessa kan synas helt avvika från det som arbetsgivaren står för. Even- tuella anspråk från en myndighet på att dess anställda som privatpersoner ska omfatta en viss värdegrund strider mot grundlagens krav på respekt för den enskildes yttrande- och åsiktsfrihet. Principen att en tjänstemans offentligt uttalade åsikter är en privatsak kan dock inte upprätthållas fullständigt undantagslöst. Man måste räkna med att exempelvis en beslutfattare, vars personliga åsikter har tilldragit sig uppmärk- samhet, i allmänhetens ögon kan framstå som mindre lämpad att handlägga vissa typer av ärenden och att detta kan ge en myndighet rätt att vidta åtgärder. Det handlar då om att förebygga förtroendeskador av ungefär samma slag som de som riskerar att uppkomma vid jävsförhållanden. Som gymnasienämndens ordförande får AA anses ha haft en sådan överordnad roll i förhållande till kuratorn att en tillämpning av repressalieförbudet kan ak- tualiseras. Enligt min bedömning utgjorde inte med rektorn på den skola där kuratorn var anställd i sig någon repressalie. Vad som närmare förevarit inför mötet och vid mötet – t.ex. om AA hade för avsikt att träffa även kuratorn –är inte utrett. Jag finner inte tillräckliga skäl att vidta någon ytterligare utred- ningsåtgärd i saken. När det sedan gäller skrivelsen konstaterar jag att AA i den anförde bl.a. att kuratorns inlägg var ”uppenbart olämpligt”. Även om AA inte hade någon kontakt med kuratorn anser jag att detta uttalande innefattade en form av tillrättavisning som innebar att kuratorns yttrandefrihet kränktes. Jag är därför kritisk till utformningen av skrivelsen. Vad som i övrigt har kommit fram föranleder inga ytterligare åtgärder eller uttalanden från min sida. Med dessa uttalanden avslutas ärendet. O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T En chef vid ett brandförsvarsförbund har i strid med repressalieförbudet beslutat att två brandmän som kritiserat förbundet inte skulle få fortsatt anställning (Dnr 4213-2016) Beslutet i korthet: AA och BB hade under haft olika tidsbegränsade anställningar vid när de i ett öppet brev och en debattartikel förde fram kritik mot anställningsförhållandena för de som inte hade tillsvidareanställning och mot förbundets principer för rekrytering. När de sökte vikariat fick de beskedet att de inte var aktuella för en framtida anställning vid förbundet på grund av bristande samsyn med förbundets värderingar och inriktning. Beslutet fattades av förbundets brandchef. Det går enligt JO:s mening inte att dra någon annan slutsats av utred- ningen än att beslutet att AA och BB inte fick fortsatt anställning berodde på att de fört fram kritiska åsikter om förbundet och dess ledning i brevet och artikeln. Något godtagbart skäl för att med hänvisning till innehållet i brevet och artikeln vidta någon åtgärd mot AA och BB fanns inte. Brand- chefen och förbundet har därmed brutit mot det grundlagsfästa förbudet mot repressalier. Ingripandet har stora likheter med en uppsägning, och JO kon- staterar att det är fråga om en mycket allvarlig kränkning av AA:s och BB:s yttrande- och meddelarfrihet. Att en myndighets anställda utanför tjänsten offentligt debatterar verk- samhetsfrågor av det aktuella slaget är enligt JO ett gott exempel på vad yttrande- och meddelarfriheten syftar till. Utöver de direkta konsekvenserna för AA och BB riskerar brandchefens och förbundets agerande att leda till att andra anställda avhåller sig från att ge uttryck för synpunkter på hur för- bundet fullgör sitt samhällsuppdrag, vilket är allvarligt. I en anmälan till JO förde AA och BB fram klagomål mot brand- försvarsförbund. De gjorde gällande att förbundet hade brutit mot det grund- lagsfästa repressalieförbudet genom att indirekt avskeda dem på grund av att de hade uttalat sig om förbundets principer för rekrytering i en debattartikel. Av anmälan och de handlingar som bifogats framgår följande om AA:s och BB:s anställningshistorik vid . AAoch BB är brandmän och fick 2013 anställning som sommarvikarier vid förbundet. I slutet av vikariatet fick AA omdömet ”Mycket bra” i samtliga in- dividuella förmågor. Den ansvarige chefen rekommenderade att man gav AA möjlighet att bli s.k. timtidare då han var en kandidat till att få heltidsanställ- O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T ning inom förbundet. Även BB fick goda omdömen i de individuella för- mågorna. När det gällde förmågan att på ett korrekt och professionellt sätt fö- reträda förbundet respektive aktivt delta i dess utveckling var omdömet ”Ut- märkt”, vilket är det bästa möjliga. Den ansvarige chefen gjorde bedömningen att BB mycket väl kunde bli en medarbetare hos förbundet efter utvecklad och förbättrad simteknik. AAoch BB hade s.k. timanställning – och sommarvikariat 2014. Därefter fick AA timanställning för pe- rioden –, och BB för perioden den 1 septem- ber–. Kritik mot anställningsförhållanden m.m. skrev AA och BB ett öppet brev till de ansvariga i förbundet med nyanställda brandmän som avsändare. I brevet efterlystes tryggare anställ- ningsförhållanden och en öppen och transparent atmosfär och dialog mellan anställda och ledning i anställningsfrågor. BB mejlade brevet till produktions- ledaren . AA och BB har i anmälan till JO uppgett att CC kontaktade BB och lät honom förstå att brevet hade orsakat mycket oreda. kallade förbundet till ett informationsmöte om bl.a. rekryte- ring, anställningsformer och utbildning. Inför mötet förklarade CC i ett mejl att mötet var en av flera åtgärder för att öka förbundets tydlighet och informations- spridning till timanställda och anställda med visstidsanställningar. Han infor- merade även om att anställningsrutinerna skulle ändras och att de som var in- tresserade av sommarvikariat och tillsvidaretjänster skulle behöva skicka in en ansökan i stället för att förbundet erbjuder arbete till de som varit an- ställda och gått igenom utvärdering med bra resultat. På informationsmötet, som hölls , frågade AA om alla som var på mötet och fått ett bra omdöme skulle bli ombedda att komma till- baka om behovet av vikarier inte minskade. Personalchefen svarade ja. Efter mötet skrev AA och BB en debattartikel som publicerades på nyhets- tjänsten med rubriken ”förtjänar en räddningstjänst som vi kan lita på!”. Debattartikeln hade följande innehåll. Ni medborgare och skattebetalare förtjänar en räddningstjänst som ni kan lita på. Vi brandmän förtjänar ett yrkesbevis och våra äldre kollegor förtjä- nar att vi nya brandmän förvaltar det förtroende dom byggt upp. Dessvärre är verkligheten en annan. Vi brandmän ställs inför komplexa och krävande uppgifter runt om i kommuner. På olycksplatser räddar vi liv och egendom – samt lindrar människors lidande. Det är även vår uppgift att förebygga olyckor i samhället, till exempel utbildar vi barn och vuxna i brandsäkerhet. Ledstjärnan, som avbildas i många brandkårers vapen, har åtta uddar vilka var och en symboliserar en personlig egenskap: lojalitet, mod, skick- lighet, uppmärksamhet, uthållighet, takt, omtanke och kunskap. En gedigen utbildningsbakgrund i kombination med dessa personliga egenskaper borde vara avgörande vad gäller att få titulera sig som brandman. Riskerar vår arbetsgivare () med sin senaste rekryteringskampanj att fördärva vår status, liksom utveck- lingen av professionen? O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T ”Om du saknar brandmansbakgrund ger vi dig en utbildning så du kan arbeta som brandman i ” Den meningen lockar SBFF med i sin senaste rekryteringskampanj. Det är inte rimligt att en person utan kompetens som kan kopplas till brandman- nayrket efter en 9 veckors betald utbildning kan kalla sig för heltidsbrand- man. I jämförelse så får studenter vid den tvååriga eftergymnasiala brand- mannautbildningen Skydd mot olyckor (SMO), som bedrivs av Myndig- heten för samhällsskydd och beredskap (MSB), medfölja erfaren personal vid den kommunala räddningstjänsten och får på detta sätt värdefulla kunskaper. Att enbart den verksamhetsförlagda utbildningen vid SMO är längre än den totala tiden som SBFF anser vara tillräckligt, för att arbeta som heltidsbrandman, kan inte ses på något annat sätt än direkt nedvärde- rande och kvalitetssänkande av yrket. Vi vill också understryka att studen- ter som utexamineras från SMO inte är färdiga brandmän utan att utbild- ningen är en grund för arbetsgivaren att bygga vidare på. EE, brandchef på , uppger i SVT Opinion att det är behovet av en bredare kompetens då uppdraget i kommunen förändras i snabb takt de sen- aste åren – som är skälet till SBFF:s sätt att rekrytera på detta vis. vimed den breda utbildningen SMO då frågar oss är vad det är för kompe- tenser som behövs för att fylla detta behov och vad det är för behov man talar om? Svaren på frågorna vi ställer ledningen om detta lämnar mycket i övrigt att önska. Orden kompetens och behov används frekvent under möten, debattartik- lar och tv-inslag. Orden har lika stor betydelse som 14 andra slumpvis ihop- satta bokstäver tills det att man specificerat just det. Vår arbetsgivare har för er medborgare bland annat definierat följande kompetenser; frisör, poet, fritidsledare, kock, idrottslärare, gymansvarig, grundskolelärare, försäljare, sjukgymnast och yrkeschaufför som bättre kvalifikationer än människor med mångårig erfarenhet och/eller yrkesutbildning till brandman. Infor- mationen är hämtad ur de CV som lämnats av personer som har anställts hos SBFF. När personer anställs utan någon formell kunskap vad gäller brandman- nayrkets kärnverksamhet och denna kunskap skall inhämtas under endast nio veckors internutbildning, torde antagandet ligga nära till hands att stor vikt vid utvärdering av de nyanställda läggs på de operativa uppgifterna. Men, svaret på frågan om en delad tjänstgöring under vikariat för att öka möjligheten för individen att delta vid utryckning vittnar om en annan in- ställning: ”Den uppfattningen delar inte jag alls, att vi ska prioritera den utryckande delen i bedömningsunderlaget det gör jag inte, det är inte på de grunderna ni är anställda och det är inte på de grunderna ni ska utvärderas. Så den uppfattningen delar inte jag och läs organisationen.” Ja, så svarar CC, produktionsledare på . Både och har tagit ställning emot denna för allmänheten – samt för oss själva – potentiellt farliga ut- veckling. Är detta något som förankrats och accepterats av respektive med- lemskommuns säkerhetsansvariga? Är detta något som är beslutat av de folkvalda politikerna i förbundets direktion? Vi brandmän som arbetar, bor och vistas i de södra delarna av huvudstad har fått nog av detta – hur känner ni som medborgare? AAoch BB anmälde sitt intresse för tillsvidareanställning och/eller nytt som- marvikariat som ett svar på en annons där förbundet sökte brandmän. kontaktade rekryteringssamordnaren och BB och O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T förklarade att de inte skulle få anställning som vikarier , eftersom det fanns andra sökande som passade profilen bättre. AA bad i ett mejl till CC, brandchef och vice brandchef om en förklaring till beslu- tet. GG besvarade AA:s mejl på följande sätt. Jag vill börja med att beklaga att vi kommit till en punkt där vi ser att våra vägar skiljs. Du har flera av de kvalifikationer vi eftersöker, bl.a. SMO och som du själv skriver goda omdömen från de styrkeledare du arbetat med. Den avgörande skillnaden vi nu ser är att du inte längre delar grundläg- gande värderingar kring räddningstjänstens roll i samhället och hur vår or- ganisation utifrån det ska formas. För att möta dagens och morgondagens utmaningar ser vi behov av att utforma nya arbetssätt, både som räddnings- tjänst och som en del av kommunen och samhället i stort. Vi behöver därför bredda vår kompetens både för att stärka vår möjlighet att interagera med samhället och dess medborgare samt för interna arbetsuppgifter. Denna po- litiskt förankrade inriktning av verksamheten kräver t.ex. en större bredd av kompetenser än vad SMO kan förse oss med.