frsrdg · H604JO1 · 2018-11-14 00:00:00 — Av Kriminalvårdens redogörelse framgår att syftet med kameraövervak- ningen i bostadsrummen på avskildhetsavdelningen bl.a. är att personalen ska kunna försäkra sig om den intagnes egen säkerhet och snabbt kunna ingripa vid självskadande beteenden. Genom kamerorna finns det också – enligt Kriminal- vården – möjlighet att skydda den intagne mot otillbörliga åtgärder, liksom möjlighet att skydda personal mot anklagelser om övergrepp eller annat miss- bruk. Enligt anstalten sker kameraövervakning av avskildhetsrummen restrik- tivt och efter en bedömning i det enskilda fallet. I första hand övervakas den intagne på ett mindre ingripande sätt. Övervakningsbilderna kan endast ses av den personal som tjänstgör i centralvakten och som har till uppgift att sköta övervakningen. Inspelat material lagras i och spelas därefter över. Enligt vad som framkommit sker alltså kameraövervakning av avskildhets- rummen restriktivt och efter en bedömning i det enskilda fallet. Jag har ingen principiell invändning mot att anstalten övervakar avskildhetsrummen med ka- mera i de fall anstalten bedömer att övervakningsintresset väger tyngre än den enskildes intresse av att inte bli övervakad. JO tar inte ställning till om det var riktigt att kameraövervaka AA AAhar invänt att det inte var proportionerligt av anstalten att övervaka henne med kamera hon var placerad i avskildhet. JO granskar främst att myndigheterna har handlagt ärenden på ett korrekt sätt. JO brukar inte ta ställning till om beslut är riktiga i sak. Jag finner inte skäl K R I M I N A L V Å R D att frångå den principen i detta fall. Det gör att jag inte uttalar mig i frågan om huruvida det var riktigt av anstalten att besluta att AA skulle övervakas med kamera hon var placerad i avskildhet. Kritik för att AA inte underrättades Av utredningen framgår att AA inte underrättades om att det hade fattats ett beslut om kameraövervakning av det avskildhetsrum där hon var placerad. Som Kriminalvården anfört borde anstalten ha underrättat AA om beslutet. Att det fanns en skylt med upplysning om att kameraövervakning kan ske på avskild- hetsavdelningen är enligt min mening inte tillräckligt. Det beror på att kame- rorna i avskildhetsrummen aktiveras först sedan det fattats ett beslut om detta i det enskilda fallet avseende en viss intagen. Genom tidigare anmälningar till JO och uppgifter från intagna under JO:s inspektioner har det tydliggjorts att det för den intagne har stor betydelse att veta om en installerad övervaknings- kamera är påslagen eller inte (se bl.a. av anstalten Saltvik, dnr 770-2012). Sammanfattningsvis är jag alltså kritisk till att anstalten inte under- rättade AA om att hon övervakades med kamera. Kritik för bristfällig dokumentation Av utredningen framgår att anstalten har dokumenterat ka- meraövervakning respektive inspelning beslutades. Det finns däremot inte nå- gon dokumentation när det gäller upphörandet av dessa åtgärder. Enligt anstal- ten har dock övervakningen inte pågått som AA var av- skildhetsplacerad. Som Kriminalvården anfört borde anstalten även ha doku- menterat när kameraövervakningen respektive inspelningen upphörde. Doku- mentationsskyldigheten följer, som jag redovisat ovan, av 5 § fängelseförord- ningen och de närmare föreskrifterna till den bestämmelsen. Anstalten förtjänar kritik för att ha brustit i sin dokumentation av kameraövervakningen av AA. Kameraövervakning av intagna i en anstalt Beslutet i korthet: I anstalten Hällby, som är en intagna, finns en kamera i det rum där de intagna byter kläder, kroppsvisiteras och genomgår ytlig kroppsbesiktning inför besök. I anmälan anfördes att de in- tagna känner sig kränkta av att stå nakna inför en kamera och inte veta vem som sitter vid skärmen i anstaltens centralvakt. ChefsJO uttalar i beslutet bl.a. att hon anser att det som Kriminalvården angett som syfte med kameraövervakningen utgör sådana berättigade ända- mål som avses i 23 § kameraövervakningslagen och att dessa ändamål väger över den enskildes intresse av att inte bli övervakad. ChefsJO anser dock att det så långt möjligt bör vara endast manlig per- sonal som bevittnar undersökningarna av de intagna via en monitor. K R I M I N A L V Å R D I en anmälan som kom in till JO klagade på att Kriminal- vården, anstalten Hällby, kameraövervakar det rum där de intagna byter kläder inför ett besök. Han anförde bl.a. följande: De intagna känner sig kränkta av att stå nakna inför en kamera och inte veta vem som sitter vid skärmen i central- vakten. Anstaltens personal säger att kameran inte är aktiv, men i så fall borde kameran inte ens finnas där. Det skulle räcka med att två anställda visiterar den intagne inför ett besök. Anmälan remitterades till Kriminalvården, huvudkontoret, för yttrande. I sitt remissvar anförde ställföreträdande chefen för rättsenheten följande: AAhar i anmälan till JO framfört klagomål mot Kriminalvården, anstalten Hällby, om att det finns en kamera som filmar intagna när de visiteras nakna i ett omklädningsrum inför och efter besök. AA upplever att det är jobbigt att stå naken framför någon och särskilt framför en kamera; att inte veta vem som sitter i andra änden och om det är en kvinna. AA menar att detta borde strida mot de mänskliga rättigheterna. Uppgifter om sakförhållandena har hämtats in från , som i sin tur hämtat in uppgifter från anstalten Hällby. Det stämmer att det finns en kamera i omklädningsrummet. Kameran är placerad i takhöjd och övervakar omklädningsrummet samt en observa- tionscell som ligger mitt emot omklädningsrummet. I omklädningsrummet sker kroppsvisitationer samt ytliga kroppsbesiktningar. I den mån det be- hövs och är möjligt så erbjuds intagna morgonrockar att skyla sig med. Övervakningen sker i syfte att ge såväl den som undersöks som den under- sökande personalen ett skydd mot t.ex. otillbörlig behandling eller oriktiga anklagelser. Kamerabilden visas på en s.k. multiskärm i bevakningscen- tralen. Det är endast säkerhetsarbetslaget som har tillträde till bevaknings- centralen. Bevakningscentralen är uppdelad i två rum och rummet där mul- tiskärmen är placerad bemannas endast av en personal i taget. finns det en kvinna som arbetar i den grupp som bemannar bevakningscen- tralen. Kameran har en inspelningsfunktion och materialet lagras i fyra da- gar varefter det automatisk raderas från Kriminalvårdens servrar. Det är endast anstaltschefen samt kriminalvårdsinspektören för säkerhet som får besluta om granskning av inspelat material. Den aktuella kameran har tidigare berörts i ett ärende hos JO (dnr 6075- 2014). JO beslutade att inte vidta någon ytterligare åtgärd i ärendet efter att information inhämtats från anstalten Hällby. Av vad som framgår av en tjänsteanteckning i ärendet synes omständigheterna ha varit desamma med det undantag att tjänstemannen som JO hade kontakt med uppgav att han inte trodde att den aktuella kameran hade någon inspel- ningsfunktion. Av 2 kap. 20 § regeringsformen framgår att skyddet mot bl.a. kroppsligt ingrepp och mot intrång som innebär övervakning och kartläggning av den K R I M I N A L V Å R D enskildes personliga förhållanden får, i den utsträckning som medges i 21- 24 §§, begränsas genom lag. Enligt 1 kap. 4 § fängelselagen (2010:610), FäL, ska varje intagen mötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de svårigheter som är förenade med frihetsberövandet. I 6 § andra stycket i samma kapitel anges att en kontroll- eller tvångsåtgärd endast får användas om den står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Om en mindre åtgärd är tillräck- lig ska den användas. Enligt 8 kap. 4 § FäL får en intagen kroppsvisiteras eller kroppsbesikti- gas för bl.a. eftersökande av otillåtna föremål om det finns anledning att anta att ett sådant föremål kommer att anträffas på honom eller henne. Enligt 8 kap. 7 § FäL får kroppsvisitation eller kroppsbesiktning inte utföras eller bevittnas av någon av motsatt kön som inte är läkare eller le- gitimerad sjuksköterska. Detta gäller dock inte en kroppsvisitation som av- ses i 5 §, en kroppsvisitation som enbart innebär att föremål som en person bär med sig undersöks, en kroppsvisitation med metalldetektor eller lik- nande teknisk anordning, eller en kroppsbesiktning som enbart innebär att andra prov än urinprov tas enligt 6 §. Om det är nödvändigt får en kropps- visitation eller en kroppsbesiktning av en man utföras eller bevittnas av en kvinna även i andra fall än som avses i första stycket. Av 23 § fängelseförordningen (2010:2010) följer att vid kroppsvisitation eller kroppsbesiktning ska den som kontrolleras visas all den hänsyn som omständigheterna medger. Kroppsvisitation eller kroppsbesiktning ska, om möjligt, utföras i närvaro av en annan person än den som genomför kon- trollen. I lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning finns bestämmelser om användningen av övervakningsutrustning (allmän kameraövervakning). Enligt 1 § ska allmän kameraövervakning ske med tillbörlig hänsyn till en- skildas personliga integritet. Av 5 a § personuppgiftslagen (1998:204), PuL, framgår att behandling av personuppgifter, som inte har bearbetats eller strukturerats på ett sätt som påtagligt underlättar sökningar eller sammanställningar i princip får utföras, om den inte innebär en kränkning av den övervakades personliga integritet. Av 8 § Kriminalvårdens föreskrifter (KVFS 2012:5) om behandling av personuppgifter inom (FARK KV-PuL) följer att bild- el- ler ljudmaterial från allmän kameraövervakning får bevaras av högst en månad. Första stycket gäller inte om materialet har betydelse för incidentutredning inom enligt Kriminalvårdens föreskrif- ter och allmänna råd (KVFS [SÄK] 2010:1) om rapportering, utredning och vidtagande av åtgärder i samband med incidenter, utredning av brottslig verksamhet, utredning i ärende om personalansvar, eller utbildningen inom . Material som enligt andra stycket får bevaras ska lämnas över till den myndighet eller den enhet inom som ansvarar för utredningen eller utbildningen. Material som används i utbild- ningssyfte ska avidentifieras. En kroppsvisitation eller en ytlig kroppsbesiktning är känslig ur integritets- synpunkt, varför det är viktigt att en intagen visas all den hänsyn som om- ständigheterna medger. Att kameraövervaka åtgärden innebär i sig ett in- trång i den personliga integriteten. Utredningen i ärendet har visat att anstalten Hällby har en kamera som bl.a. övervakar omklädningsrummet som intagna använder i samband med besök. Kameran är placerad i takhöjd med ett perspektiv ovanifrån vilket bidrar till att bilden som syns i bevakningscentralen inte är detaljerad. End- ast ett fåtal personer har tillträde till bevakningscentralen och det vistas inte mer än en person åt gången i utrymmet där kamerabilden visas. K R I M I N A L V Å R D som spelas in från övervakningskameran sparas en väldigt , , varefter det raderas automatiskt för att säkerställa att materialet inte oavsiktligt sparas. Materialet kan endast granskas efter beslut från anstalts- chefen eller kriminalvårdsinspektören för säkerhet. Den personuppgiftsbehandling som aktuell kameraövervakning innebär är att betrakta som ostrukturerad i den mening som avses i 5 a § PuL. Enligt förarbetena till 5 a § PuL innebär tillämpningen av bestämmelsen en intres- seavvägning där den övervakades intresse av en fredad privat sfär vägs mot andra motstående intressen i det enskilda fallet (prop. 2005/06:173 s. 26 f). I beslut , dnr 6743-2012, har JO uttalat att det krävs mycket starka skäl för att godta kameraövervakning av en kroppsvisitation där en intagen klär av sig naken. I beslut , dnr 4632-2010 m.fl. rörande kameraövervakning i samband med urinprovstagning har JO inte motsatt sig kameraövervakning, bl.a. mot bakgrund av vikten att pro- ven inte manipuleras, att den intagne under alla omständigheter står under noggrann uppsikt vid provtagningarna samt att kameran kan vara ett kom- plement till vittnesfunktionen. Anstalten Hällby är en anstalt av högsta säkerhetsklass och tillgången på tekniska skyddsanordningar, såsom övervakningskameror, är god och möj- liggör en hög grad av kontroll av intagna. Kameraövervakningen av det aktuella utrymmet sker för att trygga säkerheten för den personal som när- varar vid klädbytet men utgör även ett skydd för den intagne mot otillbörlig behandling. Genomförandet av visitationer utgör en viktig del i Kriminal- vårdens arbete med att se till att miljön för intagna och personal är drogfri och säker. Tillfällen då intagna ombeds klä om inför personal eller under- kasta sig kroppsvisitationer är sådana situationer där det finns en risk för att konflikter uppstår. Kriminalvården anser därför att det föreligger så pass starka skäl att det är motiverat att kameraövervaka det aktuella utrymmet. Kriminalvården anser vidare att kameraövervakningen sker med tillbörlig hänsyn till de intagnas personliga integritet. Den behandling av personupp- gifter som kameraövervakningen medför begränsas både vad gäller åtkomst och lagringstid. Den automatiska gallringen säkerställer vidare att inget ka- meramaterial oavsiktligt sparas. Klagomålet aktualiserar även frågan om en kriminalvårdstjänsteman som bevakar en övervakningskamera när det sker en kroppsvisitation eller en ytlig kroppsbesiktning av en intagen bevittnar åtgärden i den mening som avses i 8 kap. 7 § FäL, vilket skulle innebära att den som bevakar över- vakningskameran, med vissa undantag, ska vara av samma kön som den som undersöks. Kriminalvården har inte uppfattat regleringen på så sätt, utan att regleringen tar sikte på det vittne som normalt ska vara fysiskt när- varande vid en visitation eller besiktning (jfr t.ex. prop. 1978/79:62 s. 33). Frågan synes dock inte alldeles självklar. Anstalten Hällby kommer därför under alla förhållanden tillse att det i normalfallet är en man som sköter bevakningsuppdraget det pågår en kroppsvisitation eller en ytlig kroppsbesiktning av en intagen i det aktuella utrymmet. Kriminalvården fick möjlighet att komplettera sitt yttrande. Chefen för sektionen för verksjuridik anförde följande: Av 23 § kameraövervakningslagen (2013:460) framgår att kameraövervak- ning av en plats dit allmänheten inte har tillträde får bedrivas utan samtycke om 1.övervakningen behövs för att förebygga, avslöja eller utreda brott, för- hindra olyckor eller andra berättigade ändamål, och K R I M I N A L V Å R D 2.övervakningsintresset väger tyngre än den enskildes intresse av att inte bli övervakad, med särskilt beaktande av hur övervakningen ska utfö- ras, om teknik som främjar skyddet av den enskildes personliga integri- tet används och vilket område som ska övervakas. Av 24 § samma lag följer att den som bedriver kameraövervakning av en plats dit allmänheten inte har tillträde ska se till att 1.övervakningen sker endast för särskilda och berättigade ändamål, 2.ändamålen med övervakningen dokumenteras, och 3.övervakningen inte sker i större omfattning än vad som behövs för att tillgodose ändamålen med övervakningen. Av 29 § samma lag följer att tillgång till bild- och ljudmaterial från kame- raövervakning inte får ges till fler personer än vad som behövs för att över- vakningen ska kunna bedrivas. Av 32 § andra och tredje stycket samma lag följer att bild- och ljud- material från kameraövervakning av en plats dit allmänheten inte har till- träde inte får bevaras än vad som är nödvändigt med hän- syn till ändamålen med övervakningen. När bild- eller ljudmaterial från ka- meraövervakningen inte längre får bevaras ska det förstöras. Kriminalvården har i sitt yttrande av av förbiseende inte hänvisat till kameraövervakningslag. Kriminalvården vidhåller dock vad som tidigare anförts med följande tillägg och förtydligande. Kriminalvården har redogjort för behovet av och syftet med övervakning av det aktuella utrymmet. Kriminalvårdens uppfattning är att det föreligger ett sådant berättigat ändamål som avses i kameraövervak- ningslagen. Kameraövervakningen sker med tillbörlig hänsyn till de intag- nas integritet. Vidare menar att vad som tidigare anförts angående omfattningen av kameraövervakningen, övervakningskamerans placering, den mycket begränsade tillgången till bildmaterialet och den korta tid som materialet sparas sammantaget att kameraövervakningslagen uppfyller de krav som ställs i kameraövervakningslagen. AA gavs tillfälle att kommentera remissvaren. I ett beslut anförde chefsJO följande. Bestämmelserna om kameraövervakning av platser dit allmänheten inte har till- träde finns i kameraövervakningslagen. Kriminalvården har i sitt första remissyttrande hänvisat till bestämmelserna i den tidigare gäl- lande lagen om allmän kameraövervakning och personuppgiftslagen. Lagen om allmän kameraövervakning upphörde emellertid att gälla , och i kameraövervakningslagen anges uttryckligen att lagen gäller i stället för personuppgiftslagen. Utöver de bestämmelser som Kriminalvården har redo- gjort för vill jag nämna att det i 25 § första stycket kameraövervakningslagen anges att upplysning om kameraövervakning ska lämnas genom tydlig skylt- ning eller på något annat verksamt sätt. Kriminalvården har anfört att kameraövervakningen sker för att trygga sä- kerheten för den personal som är närvarande vid klädbytet och att övervak- ningen även är ett skydd för den intagne mot otillbörlig behandling. K R I M I N A L V Å R D mening är det fråga om sådana berättigade ändamål som avses i kameraöver- vakningslagen (jfr även JO:s beslut i dnr 4632-2010 m.fl.). Kriminalvården anser att intresset av att övervakning sker väger över den en- skildes intresse av att inte bli övervakad och hänvisar till kamerans placering, den begränsade tid som inspelat material sparas samt att det är ett fåtal personer som har tillträde till bevakningscentralen där bildskärmen finns. Jag finner inte skäl att ifrågasätta den bedömning som myndigheten har gjort i denna del. Mot bakgrund av det uppgivna övervakningsintresset anser jag emellertid att 8 kap. 7 § fängelselagen bör tillämpas även för den som bevittnar en kroppsvi- sitation eller en ytlig kroppsbesiktning via en monitor. Det bör alltså även i dessa fall så långt möjligt vara främst manlig personal som bevittnar de kropps- visitationer som genomförs i omklädningsrummet. Kriminalvården har inte bemött AA:s uppgift om att anstaltens personal har uppgett att kameran i omklädningsrummet inte är på. Det är givetvis oaccepta- belt om personalen vilseleder de intagna i fråga om kameraövervakningen eller att personalen underlåter att upplysa de intagna om kameraövervakningen på det sätt som föreskrivs i 25 § kameraövervakningslagen. Jag nöjer mig med detta påpekande. Säkerheten för intagna i en anstalt i samband med en allvarlig våldsincident (Dnr 2214-2016) Beslutet i korthet: En intagen utsattes för våld av en annan intagen på en av anstalten Salbergas bostadsavdelningar. för våldsinciden- ten pågick förberedelser för promenad för intagna på en annan avdelning. Av säkerhetsskäl hade anstalten därför prioriterat att bemanna den avdel- ningen. Av samma skäl prioriterades utsläppet till promenaderna även i fråga om kameraövervakningen. fanns det inte per- sonal på byggnadens alla våningsplan utan personalen ronderade mellan vå- ningsplanen. I sitt beslut konstaterar JO att det i Kriminalvårdens uppdrag ingår att skydda intagna från våld och hot från medintagna. Utredningen vi- sar dock inte att omständigheterna var sådana att anstalten borde ha insett att det fanns en verklig och omedelbar risk för att en medintagen skulle ut- sättas för våld om avdelningen lämnades utan uppsikt under den mycket be- gränsade tid då promenadutsläppet genomfördes. JO finner sammantaget inte anledning att kritisera anstalten eller att göra några andra uttalanden. I en anonym anmälan som kom in till JO framfördes klagomål mot anstalten Salberga. Klagomålen gällde bristande säkerhet för de intagna i samband med en allvarlig våldsincident som inträffade i anstalten den 2 febru- ari 2016. Enligt anmälaren blev en intagen misshandlad av en annan intagen K R I M I N A L V Å R D helt öppet på avdelningen, framför övervakningskamerorna. Det fanns inte nå- gon personal på avdelningen, och kamerorna verkar ha varit obemannade. Den misshandlade utsattes för kraftigt våld mot huvudet och låg medvetslös innan de intagna själva kallade på personalen. Intagna försökte påkalla personalens uppmärksamhet genom att banka på glasrutorna till perso- nalens kontor och ringa via kommunikationsanordningen. Det dröjde mellan tre och innan personalen kom. beslutade dåvarande chefsJO att utreda saken i ett initiativärende. Kriminalvårdens incidentutredning (ISAP) begärdes in och granskades. Av ut- redningen framgår bl.a. följande: Det gick ett larm i ett av anstaltens hus. När personal kom till platsen låg en intagen på golvet och blödde från huvudet. På kamerabilderna kunde man se hur en intagen utövade våld mot en annan inta- gen. Den misshandlade låg på golvet innan den som misshand- lade ringde efter operatören. Därefter tillkallades personal till avdelningen. Av incidentutredningen framgår vidare vilka åtgärder personalen vidtog med an- ledning av incidenten, bl.a. att den skadade hämtades med ambulans och fördes till sjukhus samt att den misstänkte gärningsmannen placerades i avskildhet. Det framgår även att händelsen polisanmäldes . Muntliga upplysningar inhämtades från anstalten varvid bl.a. följande fram- kom: Anstalten har gjort en genomgång av vilken personal som var i tjänst och var dessa personer befann sig när misshandeln inträffade. Genomgången gav vid handen att det var fullgod bemanning, att det fanns aktuella riskbe- dömningar avseende de intagna på avdelningen och att det inte fanns några kända riskfaktorer hos de intagna. Det förekommer att vårdarna ronderar i bostadshusen och att det vid en viss given tidpunkt inte finns någon vårdare närvarande på ett visst vånings- plan. Bevakningsoperatören styr vilka kameror som visas. –under korta stunder – att bevakningsoperatören väljer bort att visa kame- rorna från ett visst våningsplan för att ha möjlighet att följa kamerorna i en annan del av byggnaden. Därefter begärde JO att Kriminalvården skulle yttra sig över det som anmälaren anfört. JO begärde också att Kriminalvården skulle redogöra för sin syn på myndighetens möjlighet att trygga säkerheten för de intagna i anstalt om de intagna tillåts att vistas tillsammans utan bevakning. I sitt remissvar anförde Kriminalvårdens huvudkontor, genom chefen för sek- tionen för verksjuridik, följande: Uppgifter om sakförhållandena har hämtats in från samt säker- hetsavdelningen. Av uppgifterna framgår i huvudsak följande: Det är korrekt att det inträffade en våldsincident . Händelsen polisanmäldes och en intagen dömdes av K R I M I N A L V Å R D för grov misshandel (mål nr B 597-16). Det har i efterhand framkommit att anledningen till det inträffade var att gärnings- mannen känt sig provocerad. När våldsincidenten inträffade pågick förberedelser för promenad för in- tagna vid en annan avdelning. Anstalten gjorde en riskbedömning och be- dömde att viss personal, utifrån ett säkerhetsperspektiv, skulle vara till mest nytta vid promenaden. Eftersom denna arbetsuppgift, tillsammans med andra sysslor, tog en stor andel personal i anspråk ronderade kvarvarande personal mellan de tre våningsplanen i huset. Att personal ronderar är i sig inget avvikande då det är angeläget att kunna rikta personal till de platser där de bedöms göra bäst nytta. fanns det därför inte personal på samtliga tre våningsplan och för miss- handeln fanns ingen personal på den berörda avdelningen. I den bemannade operatörsplatsen som sköter kameraövervakningen i huset kan inte samtliga kameraupptagningar visas . Vilka bilder man väljer att visa på bildskärmarna och vilka områden som prioriteras för kameraövervakningen styrs av de riskbedömningar som görs. Riskbedömningarna görs kontinuerligt av anstaltens säkerhetsorganisa- tion utifrån de indikationer som finns.