frsrdg · H504RB1 · 2018-02-19 00:00:00 — De externa kostnaderna för att uppgradera del av guldinnehav till LGD-standard uppgick till . hölls skuld till Riksgälden i princip oförändrad i utländsk valuta. Eftersom kronan förstärktes minskade dock värdet på denna skuld, mätt i kronor, med och var . Lånen i amerikanska dollar och euro uppgick till av skulden till Riksgälden. var det samlade värdet på derivatinstrument negativt och utgjorde en skuld på . Avkastningen på derivatinstrumenten exklusive valutakurseffekter uppgick till –0,(se tabell 6). Mer information om derivatinstrument finns på sidan 66. TILLGÅNGSFÖRVALTNING 2017/18:RB1 Diagram 16 Guldprisets utveckling Svenska kronor per uns (vänster skala) US-dollar per uns (höger skala) feb mar apr maj Anm.: Ett uns motsvarar ungefär . Källa: Reuters. 8 – finansiella riskhantering finansiella riskpolicy fastställer ramarna för hanteringen av de finansiella risker som uppstår i förvaltningen av tillgångar och skulder. De finansiella riskerna utgörs av likviditetsrisk, marknadsrisk och kreditrisk. Uppföljningen av de finansiella risker som exponeras mot sker främst inom avdelningen för marknader som ansvarar för den dagliga riskkontrollen. Riskenheten ansvarar i sin tur för en övergripande och oberoende riskkontroll. genomför regelbundet stresstester för att mäta hur känslig guld- och valutareserven är för oväntade marknadshändelser. Stresstesterna visar hur mycket värdet kan förändras om ett visst hypotetiskt eller historiskt scenario inträffar. Utvärdering av valutareservens förvaltning av valutareserven utvärderas genom att man jämför den riskjusterade avkastningen på valutareserven med en motsvarande avkastning på en så kallad referensportfölj. Referensportföljen är, utan hänsyn till avkastningen, sammansatt av sådana värdepapper som är särskilt viktiga för för att kunna utföra sina uppdrag. bestod referensportföljen uteslutande av amerikanska och tyska statsobligationer vars samlade räntekänslighet var 4 mätt som modifierad duration. Den riskjusterade avkastningen mäts som Sharpekvot och beräknas både exklusive och inklusive valutakurseffekter. Den riskjusterade avkastningen i svenska kronor var högre på valutareser- ven än på referensportföljen (se tabell 7). Den främsta anledningen till detta var att den lägre andelen amerikanska dollar medförde en högre avkastning i Mätt i lokal valuta var det främst valutareservens lägre exponering mot amerikanska räntor och högre exponering mot tyska räntor som bidrog till att den riskjusterade avkastningen på valutareserven var lägre än den på refe- rensportföljen (se tabell 7). Valutareservens mer diversifierade sammansätt- ning bidrog dock till att risken mätt som volatilitet var lägre än i referens- Tabell 7 Avkastning, risk och Sharpekvot , avkastning och risk anges i procent Mätt i svenska kronor –1,3 –4,5 –0,1 –0,5 Mätt i lokal valuta –0,3 –0,3 Värdepapper i svenska kronor köpte , i penningpolitiskt syfte, svenska nominella och reala statsobligationer till ett nominellt värde om sammanlagt , inklusive återinvesteringar av förfall och kupongbetalningar på statsobligationsportföljen (se avsnittet Ett fast penningvärde – prisstabilitet). Den större delen av detta belopp, , avsåg köp av nominella statsobligationer. Samtliga obligationsköp genomfördes på andrahandsmarknaden vid sammantaget 71 auktionstillfällen (se diagram 17). De omfattande köpen av svenska statsobligationer har medfört att avkastning nu är mer räntekänslig (en mer utförlig riskanalys finns i avsnittet Analys av resultat och eget kapital). påverkades marknadsvärdet på innehavet av svenska statsobligationer negativt av att svenska räntor steg, och avkastningen på innehavet uppgick till –(se tabell 6). uppgick marknadsvärdet på innehav av svenska statsobligationer till . Den återstående löptiden på obligationerna sträckte sig från 14 månader till och obligationernas sammanlagda räntekänslighet, mätt som modifierad duration, uppgick till 4,9. Som andel av den utestående stocken av svenska nominella och reala statsobligationer uppgick innehav till . Diagram 17 innehav av svenska statsobligationer 2017, miljarder kronor Anm.: Diagrammet visar marknadsvärdet och det nominella värdet på innehav av svenska statsobligationer . Återinvesteringar av förfall och kupongbetalningar på statsobligationsportföljen fördelades över . Det svenska banksystemet har ett strukturellt likviditetsöverskott som regelbundet deponeras hos genom olika penningpolitiska transaktioner. Likviditetsöverskottet lånar huvudsakligen in antingen via dagslån, så kallade finjusterande transaktioner, eller genom att ge ut riksbankscertifikat. Inlåningen innebär att har en skuld till bankerna. tillhandahåller även så kallade stående faciliteter, vilket innebär att bankerna kan låna pengar av respektive placera pengar hos . Inlåningen från banksystemet uppgick till , vilket är en ökning med från föregående år (se tabell 6). Ökningen beror till övervägande del på köp av svenska statsobligationer i penningpolitiskt syfte (se avsnittet Ett fast penningvärde – prisstabilitet). Den ökade inlåningen förklaras även av att värdet på utelöpande sedlar och mynt minskade med (se avsnittet Kontantförsörjning) och av att levererade in till statskassan. medförde negativa inlåningsräntor att den totala inlåningen genererade i ränteintäkter. Den genomsnittliga inlåningen via riksbankscertifikat och 2017/18:RB1 TILLGÅNGSFÖRVALTNING finjusterande transaktioner uppgick till 323,6 respektive . finansiella åtagande mot IMF bidrar till IMF:s finansiering via insatskapital och lånearrangemang och har beredskap att använda guld- och valutareserven för att möta åtagandena mot fonden. åtaganden mot IMF beskrivs närmare i ruta 6 – Internationella åtaganden och i avsnittet Balansräkning och resultaträkning. ökade det totala åtagandet mot IMF när ingick ett nytt kreditavtal. Avtalet ger IMF rätt att låna upp till motsvarande 7,4 miljarder särskilda dragningsrätter (SDR) och gäller som längst till . Detta avtal kan sägas ersätta tidigare kreditavtal om 6,7 miljarder SDR som löpte ut . övriga transaktioner med IMF, det vill säga de som är relaterade till IMF:s vidareutlåning till andra länder, bidrog till att den utnyttjade delen av åtagande mot IMF ökade . Sammantaget utnyttjar IMF dock endast en liten del av det maximala åtagandet som motsvarar (se tabell 8). Värdet på fordringar på IMF var medan värdet på bankens skulder till IMF var (se tabell 6). Avkastningen på nettofordringarna uppgick till , exklusive valutakurseffekter. Tabell 8 finansiella åtagande gentemot IMF , Insatskapital (kvot) Anm.: I den utnyttjade delen av åtagande mot IMF ingår inte posten PRG- HIPC-utlåning, vilket medför att värdet på den utnyttjade delen skiljer sig från värdet på fordringar på IMF. I tabellen redovisas åtagandet avseende SDR inklusive de SDR som ursprungligen tilldelades av IMF (se även not 2, 19 och 38 i avsnittet Balansräkning och resultaträkning för en mer utförlig redogörelse för åtagandet mot IMF). Analys av resultat och eget kapital resultat beror till stor del på hur kronans växelkurs samt de internationella och svenska räntorna utvecklas. De senaste årens låga räntor medför att ränteintäkterna från utländska värdepapper är låga. Om räntorna förblir låga kommer ränteintäkterna också att förbli låga. Om räntorna i stället börjar stiga kommer ränteintäkterna gradvis att stiga allteftersom värdepapperen förfaller och ersätts med nya. kommer dock värdet på värdepapper att sjunka, vilket beräknas försämra den totala avkastningen i tillgångsförvaltningen (ränteintäkter plus förändring i marknadsvärde). var den totala avkastningen på utländska värdepapper negativ. Räntorna förväntas stiga från dagens låga nivåer. Därtill väntas kronan gradvis stärkas, vilket minskar värdet i svenska kronor på tillgångar i utländsk valuta. förväntas därför få ett resultat som är väsentligt lägre än vad som var fallet . Om kronan stärks kraftigt eller om det blir en kraftig ränteuppgång kan komma att göra betydande förluster. I det senare fallet kommer möjligheter att lämna utdelning till staten att minska. Även de köp av svenska statsobligationer som genomfört –2017 påverkar resultatet. Obligationsköpen har finansierats genom ökad inlåning från bankerna. Kostnaden för denna bestäms av räntan på inlåning i form av riksbankscertifikat (reporäntan), finjusterande transaktioner (reporäntan minus ) och inlåningsfaciliteter (reporäntan minus ). Reporäntan är negativ, vilket innebär att inlåningen från bankerna bidrar positivt till resultat. steg dock de svenska obligationsräntorna, vilket minskade värdet på svenska statsobligationer. Om även reporäntan stiger kommer kostnaden för att finansiera innehavet av statsobligationer att öka, vilket försämrar resultat. Ett högre ränteläge på obligationsmarknaden skulle dessutom innebära att värdet på svenska statsobligationer minskar ytterligare. De buffertar i form av orealiserade vinster som har byggts upp kan användas om marknadsräntorna stiger . Det är dock viktigt att i alla lägen har tillräckliga resurser för att självständigt kunna utföra sina uppdrag. Den nuvarande storleken på det egna kapitalet bedöms vara tillräcklig för att ska kunna genomföra redan beslutade kompletterande penningpolitiska åtgärder och även för att vidta ytterligare åtgärder utan att äventyra finansiella oberoende. 9 – Resultatmått och seignorage resultat beror på avkastningen på bankens tillgångar, kostnaderna för bankens skulder och kostnaderna för att bedriva verksamheten. Det finns dock flera sätt att beräkna resultatet av verksamhet. Det bredaste resultatmåttet kan benämnas totalt resultat och beskriver hur eget kapital (inklusive årets resultat och värderegleringskonton) förändrats . minskade det egna kapitalet med . I och med att det egna kapitalet minskade med 2 500 miljo- ner kronor när betalade utdelning till staten uppgick det totala resultatet till –2 464 + 2 500 = . Det totala resultatet kan delas upp i olika beståndsdelar. Ett sätt är att skilja resultat som är realiserade från sådana som är orealiserade. resultat uppstår till exempel när får ränta på banktillgodohavan- den och värdepapper, när man säljer värdepapper som man tidigare köpt eller när man betalar ut löner. Orealiserade resultat uppstår när värdet på tillgångar som banken fortfarande äger förändras, till exempel om priset på guld för- Ett annat sätt att dela upp resultat är att separera sådant som kan härledas till räntor och värdepappersinnehav från sådant som är relaterat till guld- och valutainnehav. I tabell 9 har totala resultat på delats upp i Det realiserade resultatet från räntor och värdepapper uppgick till Här ingår ränteintäkter och räntekostna- der samt nettoresultatet av samtliga transaktioner och nedskrivningar som Dessutom ingår posten övriga intäkter, som i huvudsak består av utdelning på aktier i och avgifter från användarna av betalningssystemet , och kostnader för personal, administration och Det realiserade resultatet från guld- och valutatransaktioner, inklusive nedskrivningar, uppgick till . resultatet till följd av stigande räntor uppgick till – medan det som orsakades av förändrade guld- och valutakurser uppgick till Tabell 9 Resultatmatris, redovisade resultat, det vill säga det som tas upp i resultaträkning, omfattar allt resultat som har realiserats från räntor och värdepapperstransaktioner liksom från guld- och valutatransaktioner. redovisade resultat uppgick således till 3 589 + 337 = . Det resultat som ligger till grund för vinstutdelningen till staten, utdelningsgrundande resultat, omfattar såväl realiserat som orealiserat resultat kopplat till räntor och värdepapper, men exkluderar allt resultat som härrör från guld och valuta. Det utdelningsgrundande resultatet uppgick således till 3 589 – 2 317 = . Storleken på själva utdelningen får man fram genom att beräkna genomsnittet av det utdelningsgrundande resultatet och multiplicera detta . En sammanställning över hur de olika resultatmåtten förhåller sig till varandra finns i tabell 10. Tabell 10 Resultatmått 2017, varav försäljningar av värdepapper respektive guld och valuta varav nedskrivningar av värdepapper respektive guld och valuta (orealiserat resultat) varav värdeförändringar på värdepapper respektive guld och valuta varav kostnader för hantering av sedlar Vad är seignorage? seignorage är den del av redovisade resultat som kommer från rätten att ge ut sedlar och mynt. Värdet på alla utelöpande sedlar och mynt är upptaget som en skuld i balansräkning. Vid utgången av uppgick detta värde till . betalar ingen ränta på denna skuld, men har kostnader för hanteringen av sedlar och mynt. Av totala kostnader för personal, administration och avskrivningar på utgjorde kostnader för hanteringen av sedlar och mynt. Genom att ge ut sedlar och mynt kan finansiera tillgångar med samma värde, men har inga öronmärkta tillgångar som exakt svarar mot posten sedlar och mynt. När man uppskattar intäkterna från dessa tillgångar görs därför en schablonberäkning. Eftersom sedel- och myntstockens genomsnittliga andel av balansomslutningen var antas att av intäkterna kommer från de tillgångar som svarar mot sedlar och mynt. Beräknat på detta sätt kan av totala ränteintäkter från tillgångar på (exklusive ränteintäkter avseende inlåning från motparter på ) sägas komma från dessa tillgångar. samma sätt kan av det totala nettoresultatet av finansiella transaktioner, exklusive nedskrivningar, på anses komma från de tillgångar som svarar mot sedlar och mynt. bankens intäkter och kostnader som kan hänföras till sedlar och mynt upp- gick således till 258 + 78 – 191 = . Det är detta belopp som benämns seignorage. balansräkning och resultaträkning har upprättats enligt riksbankslagen med tillämpning av Regler för bokföring och årsredovisning i riksbank som fastställdes av direktionen (dnr 2016-00854) och trädde i kraft . Reglerna för löpande bokföring hänvisar till förordningen (2000:606) om myndigheters bokföring, och reglerna för årsredovisning hänvisar till Europeiska centralbankssystemets riktlinjer för redovisning (ECB/2016/34). ska enligt 10 kap. 3 § riksbankslagen i de delar som är aktuella tillämpa Europeiska centralbankssystemets (ECBS) riktlinjer för redovisning. Inget byte av redovisningsprinciper har gjorts . Följande grundläggande redovisningsprinciper har tillämpats: •Redovisningen ska återspegla den ekonomiska verkligheten och präglas av öppenhet. •Värderingen av tillgångar och skulder liksom resultatavräkningen ska präglas av försiktighet. •Avvikelser från redovisningsprinciperna får endast förekomma om det är rimligt att betrakta sådana avvikelser som oväsentliga totalt sett mot bakgrund av bokslut. •Kriterierna för värdering av balansräkningsposter och för resultatavräkning ska tillämpas konsekvent. •Vid värderingen av tillgångar och skulder ska det förutsättas att verksamheten kommer att fortsätta. •Inkomster och utgifter ska redovisas som intäkter och kostnader på den redovisningsperiod då de intjänas eller uppkommer oavsett tidpunkten för betalning. •Tillgångar och skulder ska justeras så att hänsyn tas till händelser som inträffar mellan räkenskapsårets utgång och den dag då direktionen godkänner årsredovisningen, förutsatt att dessa händelser påverkat värdet på tillgångarna eller skulderna per bokslutsdagen. Redovisning av tillgångar och skulder Tillgångar och skulder redovisas i balansräkningen endast om det är sannolikt att ett eventuellt framtida ekonomiskt resultat med anknytning till tillgången eller skulden kommer att utgöra ett flöde till eller från och att i princip alla risker och rättigheter med anknytning till tillgången eller skulden har överlåtits. Valutatransaktioner och värdepapperstransaktioner bokförs i balansräkningen på likviddagen. Realiserade vinster och förluster från nettoförsäljningar bokförs på affärsdagen. Guld och värdepapper värderas till de valutakurser och priser som råder på bokslutsdagen. Nedanstående valutakurser användes för omvärdering . I tabellen nedan har kurserna avrundats till fyra decimaler: Fordringar, tillgodohavanden och skulder värderas till det nominella värdet. Belopp i utländsk valuta omräknas till bokslutsdagens valutakurs med undantag för fordringar och skulder som redovisas under posterna Övriga tillgångar och Övriga skulder. Dessa värderas till affärsdagens valutakurs. Aktier och andelar värderas till anskaffningsvärdet. Materiella och immateriella anläggningstillgångar värderas till anskaffningsvärdet och skrivs av enligt plan. Avskrivningstiden för byggnader är och för övriga fastighetsanläggningar 5–. Avskrivningstiden för maskiner och inventarier inklusive datorer är 3–. och konst skrivs inte av. Direkta personalkostnader som kan hänföras till egenutvecklade itinvesteringar räknas in i anskaffningsvärdet för tillgången. Repoavtal redovisas som lånetransaktioner i stället för att påverka värdepappers- eller guldinnehavet. Med repoavtal avses ett avtal om försäljning av tillgångar, såsom värdepapper och guld, där säljaren förbinder sig att köpa tillbaka motsvarande tillgångar till ett överenskommet pris . De tillgångar som lämnar som säkerhet vid inlåningsrepor redovisas även i fortsättningen i balansräkningen och värderas enligt de regler som gäller för övriga värdepappers- och guldinnehav. Belopp som motsvarar erhållen köpeskilling redovisas som skuld, och de överförda tillgångarna redovisas inom linjen. Tillgångar som erhåller vid utlåningsrepor redovisas inte i balansräkningen eftersom de är att betrakta som säkerhet för lån. Belopp som motsvarar erlagd köpeskilling redovisas som en fordran. Skillnaden mellan repans båda likvidbelopp (avista och termin) periodiseras över repans löptid. Transaktioner som genomförs inom ramen för avtal om automatiserade repor redovisas i balansräkningen endast om säkerhet ställts i form av kontanter som inbetalats till ett konto hos . Utelöpande sedlar och mynt motsvaras av det nominella värdet och beräknas genom att värdet motsvarande de sedlar och mynt som har tagit emot från tillverkarna reduceras dels med värdet motsvarande de sedlar och mynt som ingår i lager, dels med värdet motsvarande de sedlar och mynt som har makulerat och avskrivit. Utelöpande sedlar och mynt som har upphört att vara lagliga betalningsmedel förs till resultaträkningen senast då dessa inte längre löses in av . De ska dock föras till resultaträkningen tidigare om endast ett mindre belopp förväntas återstå att lösa in och det görs en avsättning för detta belopp. Utelöpande minnesmynt och minnessedlar ska föras till resultaträkningen när utgåvan varit utelöpande . Realiserade vinster och realiserade förluster förs till resultaträkningen. Orealiserade vinster förs till ett värderegleringskonto i balansräkningen. Orealiserade förluster förs till resultaträkningen om de överstiger oreali- serade vinster som eventuellt tidigare finns bokförda på det korresponderande värderegleringskontot. Orealiserade förluster som förs till resultaträkningen får inte återföras mot nya orealiserade vinster de påföljande åren. Orealiserade förluster i ett visst värdepapper, en viss valuta eller guld nettas inte mot orealiserade vinster i andra värdepapper, valutor eller guld. Överkurser och underkurser på förvärvade värdepapper beräknas och redovisas som en del av ränteintäkterna och skrivs av under värdepapperens återstående löptid. För guld, instrument i utländsk valuta och värdepapper används genomsnittsmetoden för att fastställa anskaffningskostnaden för sålda poster när valutakurs- och priseffekter beräknas. Vid nettoförvärv av valuta och guld läggs den genomsnittliga anskaffningskostnaden för dagens förvärv av varje enskild valuta och guld till den föregående dagens innehav så att ett nytt vägt genomsnitt av valutakursen eller guldpriset erhålls. Vid nettoförsäljning beräknas det realiserade resultatet baserat på den genomsnittliga anskaffningskostnaden den för innehavet i fråga. Derivatinstrument värderas kontrakt för kontrakt inom varje grupp av derivatinstrument. Grupper med positivt värde redovisas som tillgång och grupper med negativt värde som skuld. Valutaterminer bokförs till ett värde som motsvarar kontraktets valutabelopp multiplicerat med skillnaden mellan bokslutsdagens och affärsdagens valutakurs (avista). Skillnaden mellan affärsdagens valutakurs (avista) och den avtalade terminsvalutakursen periodiseras som ränta under kontraktets löptid. På affärsdagen bokförs såld valuta, multiplicerad med skillnaden mellan affärsdagens valutakurs (avista) och den genomsnittliga anskaffningskursen, som realiserat resultat. Avistaledet i valutaswappar bokförs på likviddagen till affärsdagens valutakurs (avista). Terminsledet i valutaswappar bokförs på samma sätt som valutaterminer, det vill säga till ett värde som motsvarar kontraktets valutabelopp multiplicerat med skillnaden mellan bokslutsdagens och affärsdagens valutakurs (avista). Skillnaden mellan affärsdagens valutakurs (avista) och den avtalade terminsvalutakursen periodiseras som ränta under kontraktets löptid. Till skillnad från vid valutaterminer uppkommer inga realiserade valutakursresultat vid bokföring av valutaswappar. Ränteswappar bokförs, för både de inkommande och utgående transaktionerna, till ett värde som motsvarar skillnaden mellan kontraktets nominella belopp och det nominella beloppet omräknat till bokslutsdagens pris. Det framräknade beloppet omräknas till kronor med bokslutsdagens valutakurs. Guldoptioner bokförs på affärsdagen till ett belopp som motsvarar erlagd alternativt erhållen premie. Vid bokslut justeras det bokförda värdet till ett värde som motsvarar kontraktets antal uns omräknat till bokslutsdagens optionspris och valutakurs. Optionspriset beräknas utifrån en vedertagen beräkningsmodell. Futurekontrakt bokförs som realiserat resultat till ett belopp som motsvarar det värde som beräknats vid den dagliga avräkningen. Fordringar i utländsk valuta på Banktillgodohavanden, lån och värdepapper Utlåning i svenska kronor till kreditinstitut i relaterad till Värdepapper i svenska kronor utgivna 2017/18:RB1 BALANSRÄKNING Skulder och eget kapital Utelöpande sedlar och mynt Skulder i svenska kronor till kreditinstitut i relaterade till Skulder i svenska kronor till Skulder i utländsk valuta till Skulder i utländsk valuta till hemmahö- Motpost till särskilda dragningsrätter som tilldelats av IMF Upplupna kostnader och förutbetalda intäkter Summa skulder och eget kapital Inom linjen förda poster, se not 38. Nettoresultat av finansiella transaktioner och Avskrivningar av materiella och immateriella Kassaflöde från den löpande verksamhetens resultat Erhållet netto av finansiella transaktioner Erhållna avgifter och provisioner Betalda avgifter och provisioner Kassaflöde från den löpande verksamhetens tillgångar Värdepapper i utländsk valuta Värdepapper i svenska kronor Kassaflöde från den löpande verksamhetens skulder Utelöpande sedlar och mynt Skulder i svenska kronor till kreditinstitut i relaterade till penningpolitiska transaktioner Skulder i svenska kronor till hemmahörande utanför Skulder i utländsk valuta till hemmahörande i Skulder i utländsk valuta till hemmahörande utanför Kassaflöde från den löpande verksamheten Tabellen fortsätter på nästa sida. Förvärv och avyttringar av materiella och immateriella Förvärv och avyttringar av finansiella tillgångar Likvida medel vid periodens början Kassaflöde från den löpande verksamheten Kursdifferens i likvida medel Likvida medel vid periodens slut Specifikation av likvida medel Bankkonton, bankutlåning och utlåningsrepor i utländsk valuta, se not 3 Kassaflödesanalysen visar in- och utbetalningar samt likvida medel vid periodens början och slut. Kassaflödesanalysen delas in i betalningar från den löpande verksamheten, investeringsverksamheten och finansieringsverksamheten. Kassaflöden som är hänförliga till den löpande verksamheten härrör från huvudsakliga verksamhet. Kassaflödet från den löpande verksamheten utgår från resultatet.