frsrdg · H604JO1 · 2018-11-14 00:00:00 — S O C I A L T J Ä N S T Jag har svårt att se att AA hade någon verklig möjlighet att påverka innehål- let i hyreskontraktet och bilagorna till detta. Som jag förstår situationen fick han acceptera villkoren om han ville få tillgång till den aktuella lägenheten. Det kan dock inte uteslutas att AA, när han skrev under hyreskontraktet och dess bilaga, faktiskt samtyckte till tillsynsbesök. Avgörande för bedömningen är vil- ken information AA fick om vilka andra former av boenden som han kunde beviljas. Det framgår av journalanteckningarna att AA vid kontraktsskriv- ningen informerades bl.a. om reglerna för tillsyn. Det framgår inte om han även fick information om vilka alternativ som stod till buds. AA har dock fått sitt boende ordnat via socialnämnden och får därför förutsättas vara införstådd med de olika boendeformer som nämnden har att erbjuda. Jag finner inte skäl att vidta någon ytterligare utredningsåtgärd i denna del, men vill framhålla vikten av att den enskilde får tydlig information om vilka alter- nativ som finns. kom AA in med ett brev till förvaltningen där han meddelade att han återkallade sitt medgivande. Handläggaren skickade ett brev till AA med anledning av återkallelsen. Brevet kom dock i retur. Enligt re- missvaret pratade handläggaren med AA om villkoren för bo- ende i lägenheten och om hur tillsyn kommer att genomföras. Nämnden har uppgett att saken därmed reddes ut och att AA inte har tagit upp frågan därefter. Jag kan inte se att nämnden har brustit i hanteringen av återkallelsen, men vill ändå påpeka att ett samtycke från AA:s sida var en förutsättning för att kunna genomföra tillsynsbesök i lägenheten. Nämnden måste för- säkra sig om att det finns ett verkligt samtycke från den enskilde. Jag är dock kritisk till att nämnden tog in villkoret i hyreskontraktet där AA förband sig att ta emot regelbundna tillsynsbesök i lägenheten för att inte ris- kera att hyresrätten skulle sägas upp. Eftersom kommunen ingick ett avtal med AAsom innebar att lägenheten uppläts med nyttjanderätt till bostaden mot be- talning uppkom ett hyresförhållande mellan parterna. Hyreslagen kunde då till- lämpas på hyresförhållandet. Som har redovisats ovan är ett kontraktsvillkor som ger en hyresvärd en längre gående rätt att få tillträde till en bostad än vad bestämmelsen i 12 kap. 26 § JB stadgar inte giltigt. De tillsynsbesök som be- skrivs i kontraktet är betydligt mer långtgående än vad som följer av bestäm- melsen i jordabalken. Såvitt framgår av remissvaret har den rättsliga betydelsen av att det finns ett hyresförhållande inte beaktats i tillräcklig grad när det gäller utformningen av villkoren. Jag förutsätter att nämnden ser över sina villkor och anpassar dem till gällande bestämmelser. Jag har även i ett annat beslut (dnr 7179-2016) gjort uttalanden om villkor vid ett boende som beviljats enligt socialtjänstlagen. Frågorna är av så- dant principiellt intresse att jag finner skäl att lämna över kopior på besluten till och Inspektionen för vård och omsorg för kännedom. Jag överlämnar även en kopia av detta beslut till i kommun. S O C I A L T J Ä N S T En chef vid en socialförvaltning kontaktade som privatperson ett sjukhus angående sitt barnbarn. Eftersom det fanns en risk för att sjukhuset kunde tro att tjänstemannen ringde i tjänsten borde denne vid samtalet ha tydliggjort att hon ringde som anhörig och inte som befattningshavare inom (Dnr 7803-2016) Beslutet i korthet: En tjänsteman vid socialförvaltningen i kommun kontaktade BB i och ville att barnmorskan skulle göra en orosan- mälan om ett nyfött barn som fanns där och som kunde vara hennes barn- barn. Barnmorskan gjorde en orosanmälan till nämnda förvaltning. I en s.k. förhandsbedömning antecknades bl.a. att tjänstemannen vid telefonsamtalet med BB, enligt barnmorskans uppgift, hade presenterat sig som enhetschef vid den aktuella förvaltningen. Inom ramen för remissvaret uppgav tjänstemannen att hon inte presente- rade sig som enhetschef, men att hennes namn kan vara känt inom olika myndigheter på grund av hennes yrkesroll och att barnmorskan av det skälet eventuellt kan ha uppfattat det som att hon ringde i tjänsten. JO uttalar i beslutet att det inte kan anses utrett att tjänstemannen vid samtalet med BB uppgav att hon ringde i egenskap av enhetschef. Mot bak- grund av vad tjänstemannen själv anfört om att hon kanske var känd för personalen vid BB borde hon enligt JO:s mening ha tydliggjort att hon ringde som anhörig till barnet och inte som befattningshavare inom social- tjänsten eftersom det annars fanns en risk för att BB uppfattade att hon ringde i tjänsten. Eftersom underlaget i ärendet inte medger några säkra slut- satser om vad som sas vid det aktuella telefonsamtalet undgår tjänstemannen kritik. JO påminner dock om vikten av att en tjänsteman inom uppträder på ett sätt som gör att det aldrig råder någon tvekan i fråga om huruvida han eller hon agerar i tjänsten eller som privatperson. Det får själv- fallet inte förekomma att en tjänsteman i ett privat sammanhang använder sin titel på ett sådant sätt att det kan uppfattas som ett påtryckningsmedel. I beslutet behandlar JO även frågan om det varit fråga om jäv vid hand- läggningen av förhandsbedömningen. I en anmälan till JO klagade på socialförvaltningen i kommun. Hon uppgav bl.a. följande: födde hon en son på BB i Gälli- vare. ringde sonens farmor , som var enhetschef vid individ- och familjeomsorgen i kommun, till BB. CC presenterade sig som enhetschef och bad BB att göra en orosanmälan om barnet. Två soci- alsekreterare vid förvaltningen utförde därefter en förhandsbedömning. AAhade fått information om att CC kontaktat BB hade hon inte samtyckt till detta utan begärt att en extern konsult skulle göra förhandsbedömningen. Till sin anmälan fogade AA bl.a. den s.k. förhandsbedömning som nämnden gjort . S O C I A L T J Ä N S T JO begärde att i kommun skulle yttra sig över AA:s anmälan. Nämnden anförde i ett yttrande bl.a. följande: 150922 inkommer en orosanmälan från en barnmorska på BB i . Denne uppger att de blivit uppringda av CC som presenterat sig som en- hetschef på och som uppmanat dem att göra en orosanmälan. Avdelnings- chef får kännedom om ärendet och uppger att hon känner till att en tidi- gare utredning är genomförd gällande AA:s första barn men att utredningen ej kunde påvisa några brister i AA:s föräldraförmåga. Bedömning görs att förhandsbedömning måste fullföljas då det inkom- mit orosanmälan. Enligt CC är faderskapet ej fastställt och det finns inga klara besked om vem som är far till det nu aktuella barnet men att CC upp- ger till DD att hon tror att det är hennes son som är far till det nyfödda barnet. På grund av en eventuell jävsituation övervägs om en konsult ska kopp- las in för att göra förhandsbedömningen då enhetschef kan vara farmor till det nyfödda barnet. Erfarenhet från samma vecka i annat ärende har vi- sat att det är mycket svårt att få en konsult att åta sig uppdrag i form av enbart förhandsbedömning. Bedömning görs att jävsfrågan är oklar och att en konsult som utförare hade varit bästa lösningen men svårigheten att få en konsult till att åta sig uppdraget riskerar att medföra mycket lång hand- läggningstid. Utifrån det görs bedömningen att två opartiska personer, so- cialsekreterare och verksamhetsledare/socialsekreterare , ska genom- föra förhandsbedömningen, under förutsättning att AA samtycker till detta. Om det i förhandsbedömningen framkommer minsta oro och indikation på att utredning bör inledas så skall konsult anlitas för att fullfölja förhands- bedömningen. Efter ett flertal misslyckade försök att nå AA per telefon kontaktas hon skriftligen och informeras om att det inkommit orosanmälningar varvid för- handsbedömning måste genomföras och att tid för samtal är inbokat 151006 på socialförvaltningen. 151002 ringer AA och vill ändra mötes- platsen till sitt eget hem och ger sitt samtycke till att genomföra förhandsbedömningen. Vid hembesöket av EE och FF, tydliggörs att CC ej är deras chef men att AA kan begära att konsult genomför förhandsbedöm- ningen då CC arbetar på samma arbetsplats som dem. AA ger sitt samtycke till att EE och FF genomför förhandsbedömningen. Enligt så redogörs för samtliga orosanmälningar som inkommit, muntligt och skriftligt, d.v.s. hur de inkommit, vem som gjort dem och vad som är sagt. AA uppger då att hon är säker på att även den anonyma anmälan är skriven av enhetschef . Bedömning görs 151006, att det ej finns anledning till oro varvid förslag till beslut blir att ej inleda utredning. Beslut fattas , enligt delegation, av avdelningschef . EE meddelar beslutet till AA via telefon. I samtal med CC 170328 beskriver CC att hon i egenskap av farmor d.v.s. som privatperson tagit kontakt med BB i och framfört sin oro gällande AA:s nyfödda barn. CC uppger att hon är orolig eftersom AA druckit alkohol under graviditeten. Vidare uppger CC att hon inte presen- terat sig som enhetschef på , hon tror däremot att det kan vara så att hennes namn kan vara känt inom olika myndigheter pga. den yrkesroll hon har. bedömning är att AA fått kännedom om samtliga oro- sanmälningar som inkommit samt förutsättningarna inför förhandsbedöm- ningen. bedömer att det inte förekommit någon jävsi- tuation. AA kommenterade remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. S O C I A L T J Ä N S T Av utredningen framgår att CC kontaktade BB i som AA:s son föddes. BB gjorde en s.k. orosanmälan till socialförvaltningen i Kiru- na kommun. I den förhandsbedömning som nämnden därefter gjorde anteck- nades bl.a. följande: GG[barnmorska vid BB, JO:s anm.] uppger att CC ringt angående AA som fått ett barn . Enligt GG har CC presenterat sig som enhetschef på och sagt att hon vill att de gör en orosanmälan till […] GG uppger att de ej hade gjort någon orosanmälan om inte CC ringt då de ej uppmärksammat något konstigt utan att allt de sett verkar normalt. JO har tidigare uttalat att det aldrig får råda någon tvekan i fråga om huruvida en tjänsteman uppträder i tjänsten eller som privatperson. En tjänsteman bör vara restriktiv med att ange sin befattning när han eller hon agerar som privat- person. Det får självfallet inte förekomma att en tjänsteman i ett privat sam- manhang använder sin titel på ett sådant sätt att det kan uppfattas som ett på- tryckningsmedel (se t.ex. JO 2004/05 s. 54, dnr 228-2003, och JO:s beslut i ärende med dnr 4087-2013). Det har i förhandsbedömningen antecknats att barnmorskan uppgav att CC presenterade sig som enhetschef och att hon ville att BB skulle göra en orosan- mälan. BB gjorde en orosanmälan kort efter telefonsamtalet. CC har inom ra- men för remissvaret uppgett att hon inte presenterade sig som enhetschef, men att hon tror att hennes namn kan vara känt inom olika myndigheter på grund av hennes yrkesroll. Enligt min mening talar uppgifterna i förhandsbedömningen för att CC pre- senterade sig som enhetschef. Det är dock inte närmare klarlagt vad som sas vid telefonsamtalet mellan CC och BB. Dessutom finns det ett visst utrymme för felkällor, t.ex. när socialsekreteraren dokumenterade de uppgifter som barn- morskan lämnade om telefonsamtalet med CC. Det kan därför inte anses utrett att CC sa att hon ringde i egenskap av enhetschef. En annan sak är hur BB uppfattade CC:s telefonsamtal. Jag vill framhålla att det givetvis inte fanns något hinder mot att CC kontaktade BB som privat- person. Som CC uppgett var hon dock kanske känd för personalen vid BB, och det kan ha lett till att personalen uppfattade att hon ringde inom ramen för sitt arbete. Mot den bakgrunden borde hon vid telefonsamtalet med BB ha tydlig- gjort att hon ringde som anhörig och inte som befattningshavare inom social- tjänsten. Det är uppenbart att det fanns en risk för att BB uppfattade att hon ringde i tjänsten. Underlaget medger dock inte några säkra slutsatser om vad som sas vid telefonsamtalet. Jag nöjer mig därför med att påminna om vikten av att en tjänsteman inom uppträder på ett sätt som gör att det aldrig råder någon tvekan i fråga om huruvida han eller hon agerar i tjänsten eller som privatperson. Jag övergår nu till att behandla frågan om huruvida jäv har förekommit i samband med att förhandsbedömningen genomfördes. ska utan dröjsmål inleda en utredning av vad som genom ansökan, anmälan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och S O C I A L T J Ä N S T som kan ge anledning till någon åtgärd av nämnden (11 kap. 1 § socialtjänstla- gen [2001:453], SoL). När en anmälan rör barn eller unga ska socialnämnden genast göra en bedömning av om barnet eller den unge är i behov av skydd (11 kap. 1 a § SoL). Beslut att inleda eller inte inleda utredning ska, om det inte finns synnerliga skäl, fattas efter det att anmälan har kommit in, dvs. inom ramen för den s.k. förhandsbedömningen. En ny kommunallag (2017:725), KL, trädde i kraft . Vid handläggningen av AA:s ärende gällde den tidigare kommunallagen (1991:900). Bestämmelserna om jäv är dock oförändrade i sak. Jag kommer därför i det följande att hänvisa till den nya kommunallagen. Kommunallagens bestämmelser om jäv i 6 kap. 28–32 §§ gäller för anställda inom kommunen (7 kap. 4 § KL). I 6 kap. 28 § KL anges ett antal faktiska omständigheter som medför att en tjänsteman är jävig att handlägga ett ärende. Det kan t.ex. vara fråga om att ärendet angår tjänstemannen själv eller någon närstående till tjänstemannen. Vidare är en tjänsteman jävig om det i övrigt finns någon särskild omständighet som är ägnad att rubba förtroendet för hans eller hennes opartiskhet i ärendet, s.k. delikatessjäv. Den som är jävig får inte delta i eller närvara vid handläggningen av ärendet (6 kap. 30 § KL). En anställd som i och för sig är jävig får dock vidta åtgärder som inte någon annan kan utföra utan att handläggningen försenas avsevärt. Den som känner till en omständighet som kan antas utgöra jäv mot honom eller henne ska självmant ge det till känna. Om det har uppkommit en fråga om jäv mot någon och någon annan inte har trätt i hans eller hennes ställe, ska nämn- den besluta i jävsfrågan. CCär farmor till AA:s söner och var vid den aktuella tidpunkten enhetschef vid myndigheten. Som har redovisats ovan var det efter ett telefonsamtal från CC som BB gjorde en orosanmälan om AA:s nyfödda son. Jag uppfattar AA:s klagomål i denna del som att hon har gjort gällande att socialsekreterarna var jäviga att göra förhandsbedömningen eftersom det var CCsom hade gett upphov till den orosanmälan som de skulle bedöma. som förvaltningen tog emot orosanmälan samrådde socialsekreterarna med sin avdelningschef för att reda ut om det fanns en jävssituation. Vid samrådet konstaterades att faderskapet för den nyfödda sonen ännu inte var fastställt och att det därför inte var fråga om jäv. De gjorde bedömningen att socialsekrete- rarna kunde genomföra förhandsbedömningen, under förutsättning att AA sam- tyckte till detta. Därefter kom det in ytterligare orosanmälningar om AA:s son, varav en var undertecknad av CC. ägde ett möte rum mel- lan socialsekreterarna och AA. beslutade avdelningschefen att inte inleda någon utredning om sonen. AA har i sin anmälan uppgett att hon inte skulle ha samtyckt till att social- sekreterarna gjorde förhandsbedömningen om hon hade känt till att CC varit i kontakt med BB. Nämnden har anfört att socialsekreterarna informerade AA om samtliga orosanmälningar som hade kommit in till förvaltningen och att hon därefter samtyckte till att de gjorde förhandsbedömningen. Ord står mot ord i fråga om vilken information som lämnades av socialsekreterarna. Det är min bedömning att ytterligare utredningsåtgärder inte skulle klarlägga saken. S O C I A L T J Ä N S T Enligt vad som har kommit fram var CC inte delaktig i genomförandet av förhandsbedömningen. Hon var inte socialsekreterarnas chef. De arbetade dock vid samma myndighet. Socialsekreterarna och CC tycks inte ha haft någon nära relation till varandra. I detta sammanhang kan nämnas att enbart det förhållan- det att en chef arbetar vid samma avdelning som en part inte behöver vara ett hinder mot att chefen handlägger och fattar beslut i ett ärende som rör parten (se JO 2002/03 s. 252, dnr 3159-1999). Utifrån det som har kommit fram finns det inte skäl för mig att ha några synpunkter på att socialsekreterarna gjorde förhandsbedömningen. Jag vill dock tillägga att en tjänsteman som är jävig inte utan vidare får handlägga ett ärende även om den enskilde skulle samtycka till detta. Fråga om socialnämnden genom att avsluta en barnutredning och därefter inleda en ny hade kringgått bestämmelsen i 11 kap. 2 § SoL om inom vilken tid en barnutredning ska vara klar (Dnr 2565-2016) Beslutet i korthet: En utredning av om socialnämnden behöver ingripa till ett barns skydd eller stöd ska bedrivas skyndsamt och vara slutförd senast . Om det finns särskilda skäl får socialnämnden förlänga utredningen för (11 kap. 2 § socialtjänstlagen [2001:453], SoL). Bestämmelsen är grundläggande när det gäller hur ett barnärende ska hand- läggas. I det aktuella ärendet har i Säters kommun bedrivit tre efter varandra följande barnutredningar av . De två senare utredningarna har inletts i direkt anslutning till att den föregående utredningen har avslutats. JO konstaterar att avsikten med regle- ringen inte är att en socialnämnd ska bedriva utredningar om en familj mer eller mindre kontinuerligt när det handlar om i stort sett samma frågeställ- ning. JO konstaterar vidare att det inte är meningen att socialnämnden ska avsluta en utredning och sedan direkt inleda en ny utredning för att förlänga utredningstiden. Fyramånadersfristen blir i sådant fall verkningslös. JO rik- tar allvarlig kritik mot den agerat på ett sådant sätt att be- stämmelsen om att en barnutredning ska vara klar har kring- gåtts. I en anmälan klagade på i Säters kommun och anförde bl.a. följande: En släkting till henne gjorde en orosanmälan till soci- altjänsten i Säters kommun. Samma person hade gjort flera orosanmälningar tidigare, och i hade med anledning av dessa utrett familjen noggrant. AA ville inte delta i ytterligare utredningar, vilket hon talade om för i Säters kommun. Hon deltog emellertid i ett längre S O C I A L T J Ä N S T samtal med handläggaren per telefon, och hon samtyckte till att i fick hämta in handlingar från i . En barnutred- ning ska avslutas , men utredningarna av hennes barn, som påbörjats , hade knappt påbörjats när hade gått. för anmälan till JO var utredningarna fortfa- rande inte avslutade. Inledningsvis hämtade JO in journalanteckningarna och utredningarna om AA:s barn BB och CC. JO begärde därefter att i Säters kommun skulle yttra sig över vad som framfördes i AA:s anmälan om att utredningarna av hennes barn inte hade avslutats trots att det hade gått . Av nämndens yttrande skulle det framgå vilka utredningsåtgärder som hade vidtagits för att utredningarna skulle kunna slutföras . Nämndens arbetsutskott anförde i ett remissvar bl.a. följande: 150122 inkommer anmälan från mammas kusin. Utifrån att allvaret i anmälan är oroväckande, mamma inte kommer på möten på och efter ett telefonsamtal med mamma där det uppstår fler frågor om barnens situation görs en bedömning att utredning ska inledas 150126. 150126 utredning inleds utifrån ovanstående, mamma fortsätter att inte komma på möten hon blir kallad till, det framkommer i slutet av utred- ningen allvarlig information i ett barnsamtal som gör att denna utredning avslutas 150526 utan insats och en ny utredning inleds. 150527 inleds därmed utredning. Utredningen avslutas 150929, utan in- sats. Mamma är inte intresserad av insatser från dock kvarstår många frågor och oro för barnen, beslut fattas om att inleda ännu en utred- ning. 150929 utredning inleds med anledning av ovan och avslutas 160128 med insats om uppföljning jml SoL l l:4a, för att trygga upp barnens situ- ation, insatsen avslutas 160407. Utredning inleds 150126 efter att en orosanmälan gällande BB och CC in- kommit och mamma inte vill komma till det möte som hon blivit kallad till. Hon har bemött oron per telefon men vill inte komma till pga. inkomstbortfall. Hon vet att hennes barn har det bra, uppger hon. Den andra utredningen (150527) inleds utifrån den oroväckande in- formation som framkommer i slutet av första utredningen dels från an- mälan men även från skolan och från BB, se ovan. I denna utredning har det framkommit en stor oro för hur barnen har det. Barnen upplever att de själva kommer i andra hand och att de vill ha mer tid med mamma. [− − −] Efter fyra månaders utredningstid kvarstår en stor oro för barnen och mamma motsätter sig insatser, vilket gör att socialsekreterarna bedömer att det finns ett behov av att inleda en ny utredning och ha fler barnsamtal samt försöka få till stånd ett möte med mamma, utredningen avslutas 150929 utan åtgärd. Mamma blir informerad brevledes om att denna utredning avslutas och att en ny utredning inleds. S O C I A L T J Ä N S T En tredje utredning inleds 150929 återigen eftersom oroväckande in- formation från BB och skolan framkommer i slutet av förra utredningen. bedömer att det finns en bristande omsorgs förmåga hos mamma samt att hon fortfarande väljer att inte medverka i utredning kring sina barn. mottager ett brev från mamma där hon be- möter uppgifterna i de anmälningar som kommit in. Från barnen själva och från skola framkommer fortsatt oro att barnen får ta ett vuxenansvar och att barnen upplever att mamma inte finns tillgänglig. Sammantaget brister mamma till den grad i båda barnens grundläggande omsorg, att socialsekreterarna övervägt om det finns grunder för ett om- händertagande jml Lag om särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Detta utifrån omfattande brister hos mamma, där barnen ute- lämnas och det finns en brist av vuxentillsyn i hemmet och försvårandet av utredning där mamma inte har kunnat ge en annan bild. Med det sagt finns en stor oro för hur barnen har det och hur deras levnadssituation ser ut. Eftersom det kvarstår så pass stor oro för barnen och mamma mot- sätter sig insatser, bedömer socialsekreterarna att det finns ett behov av att bevilja uppföljning enligt SoL ll:4a, för att se hur barnens mående och situation förbättras eller försämras. Ny bedömning kring barnen kommer att göras under uppföljningen. Oron är så pass stor att utredningen inte kan avslutas utan insats. Detta beslut går att fattas utan vårdnadshavares samtycke. Mamma får information om detta brevledes. har socialsekreterarna gjort anmälda och oan- mälda hembesök där ingen är hemma. Att mamma inte medverkar i utred- ningen stärker oron ytterligare om att barnen är ensamma. Barnsamtal har skett på skolan och med stöd av beslut jml SoL 11 2 ef- tersom mamma inte lämnat samtycken till barnsamtal. Mamma har blivit informerad per telefon om att barnsamtalen har ägt rum. När mamma inte har svarat i telefon har lämnat meddelande på det telefon- nummer som all kontakt tidigare gått via. Då inte erhållit något nytt nummer har detta nummer använts. Information om barn- samtal har delgetts på telefonsvararen där mamma presenterat sig själv vid namn. Både socialsekreterare och socialsekreterare har skrivit brev med information till mamma, då det inte har gått att ha kontakt med henne på annat sätt. Kontakter med andra så som skola, sjukvård, nätverk, polisregister och kronofogden har beslut tagits jml SoL 11:2. Begäran om handlingar från i har gjorts, med samtycke från mamma och handlingarna har genomläst. Där går det att läsa att mamma kommit på några av de bokade möten men att hon valt att inte komma på en del möten där. Handläggning har skett på ett riktigt sätt utifrån de förutsättningar som fun- nits i utredningarna. AA fick tillfälle att yttra sig över remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. S O C I A L T J Ä N S T En utredning av om socialnämnden behöver ingripa till ett barns skydd eller stöd ska inledas utan dröjsmål. Utredningen ska bedrivas skyndsamt och vara slutförd senast .