frsrdg · H604RS5 · 2018-10-16 00:00:00 — Utredningen anför att till ombudsmän och riksrevisorerna visserligen kan söka vägledning i förordningen (2016:411) om tjänstepension, inkomstgaranti och avgångsvederlag till myndighetschefer och i regleringen på andra närliggande områden, men erfarenheten har visat att nämnden ändå kan ställas inför vanskliga avgöranden som får göras utan sådant författningsmässigt underlag som man normalt kan vänta sig i förvaltningsfrågor. Inte minst saknas en möjlighet att behandla frågor om tillträdande riksrevisorers villkor innan den som står inför att väljas har accepterat uppdraget. Utredningen bedömer därför att det behövs en närmare utredning av formerna och förutsättningarna för beslut om avgångsvillkor för riksrevisorerna. Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inte några synpunkter på den. Det är viktigt att de ekonomiska villkoren för ett uppdrag som riksrevisor är tydliga och förutsebara. Riksdagsstyrelsen anser i likhet med utredningen att 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG frågorna om avgångsvillkor för riksrevisorerna bör utredas vidare. Frågor om avgångsvillkor omfattas av tillkännagivande om en översyn av (bet. 2016/17:KU14, rskr. 2016/17:34). Riksdagsstyrelsen avser att besluta om en utredning av frågor om avgångsvillkor för riksrevisorerna. Riksdagsstyrelsens förslag: parlamentariska råd ska byta namn till råd för . I tillägg till de uppgifter som rådet har enligt nuvarande ordning ska det även verka för samråd och insyn i organisation. Enligt nuvarande ordning ska riksrevisorerna för rådet redovisa arbetet i de viktigaste granskningarna och hur granskningsplanen följs. Det föreslås att riksrevisorerna därtill ska informera rådet om verksamhet och organisation. Rådet ska samråda med och finansutskottet i frågor som berör utskottens ansvarsområden. Rådet består av en ledamot från varje partigrupp. Det föreslås att rådet dessutom ska bestå av lika många suppleanter. och finansutskottet ska bereda val av råd för . Av det sammantagna antalet ledamöter och suppleanter i rådet ska hälften nomineras av bland dess ledamöter och suppleanter och den andra hälften av finansutskottet bland dess ledamöter och suppleanter. ska, på eget initiativ eller på begäran av någon av riksrevisorerna, samråda med en riksrevisor om arbetsordning eller andra frågor av organisatorisk art. ska bereda ärenden om årsredovisning och revision av . Utskottet ska även bereda ärendet om anslaget för på statens budget. Detta får till följd att anslaget för ska flyttas från utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning till utgiftsområde 1 . Riksdagsstyrelsens bedömning: Ett särskilt tjänstemannastöd för utövandet av rådets funktioner bör knytas till och finansutskottet. Utredningens överväganden, förslag och bedömning självständighet och sambandet med Ett grundläggande motiv för det ursprungliga beslutet om att inrätta var att få till stånd en god och heltäckande statlig revision av hela beslutskedjan i den verkställande makten och därmed ge både och regeringen ett bättre kunskapsunderlag för det politiska beslutsfattandet. 5RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG sådant underlag skulle produceras av tre riksrevisorer med en i grundlag fastlagd självständighet i fråga om vad som skulle granskas, hur granskningen skulle bedrivas och vilka slutsatser granskningen skulle leda till. Granskningsresultatens tillförlitlighet och trovärdighet antogs vara beroende av en sådan självständighet och obundenhet. Se betänkande 2000/01:KU8 och den statliga revisionen som behandlar riksdagsstyrelsens förslag 1999/2000:RS1 i vilket det hänvisas till ett förslag av om att bilda en sammanhållen revisionsmyndighet med ansvar för den statliga redovisnings- och effektivitetsrevisionen. Den nya revisionsmyndigheten kom främst till för att tillgodose ett behov hos statsmakterna. Med en sådan utgångspunkt ter det sig naturligt att såg ett behov av samband med och insyn i myndigheten. I beslut om riktlinjerna för en förändrad revision under ingick att för varje valperiod skulle välja en styrelse för . Styrelsen skulle vara parlamentariskt sammansatt. Meningen var att behov av samband med och insyn i myndigheten skulle tillgodoses genom ett sådant organ. Det skulle kunna komplettera revisionens iakttagelser med politiska erfarenheter och vara ett viktigt komplement till de slutsatser som den tjänstemannaledda granskningen lett fram till. Det parlamentariska inflytandet skulle utövas i sådana former att den revisionella granskningens oberoende inte kunde ifrågasättas. Styrelsen skulle bl.a. avgöra vilka revisionella iakttagelser som skulle underställas . Styrelsen skulle vara sammansatt på ett sätt som i princip svarade mot sammansättning. Även när styrelsen avskaffades och ersattes med ett parlamentariskt råd stod det klart att behovet av samband och insyn kvarstod. Det var noga taget endast formerna för detta som ändrades (se framst. 2009/10:RS4, bet. 2010/11:KU2, rskr. 2010/11:25). parlamentariska råd följer granskningsverksamheten. Rådet ska verka för samråd och insyn i verksamhet. Riksrevisorerna ska för rådet redovisa arbetet i de viktigaste granskningarna och hur granskningarna följs. Konstitutions- och finansutskottets ansvar Enligt utredningen är förutsättningarna för att i det långa loppet vidmakthålla ett fungerande samband mellan och i någon mån beroende av hur ansvaret för vad som gäller är organiserat inom . I är centrala funktioner i kontrollmakten samlade hos . bereder frågor om val av riksrevisorer och om att skilja dem från uppdraget samt om åtal mot riksrevisorer. bereder riksdagsärenden som rör den ekonomiska politiken och statens budget. Frågor av ekonomisk-politisk innebörd är i samlade hos finansutskottet. När det gäller är det finansutskottets uppgift att bereda ärenden i den mån de inte tillkommer 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Till finansutskottets uppgifter hör beredningen av det anslag på statens budget som beslutas för verksamhet. årsredovisning hänvisas till finansutskottet. Detsamma gäller den årliga rapporten och granskningsplanen. Utredningen påpekar att fördelningen av uppgifter i kan innebära en viss osäkerhet i fråga om ansvar som huvudman för . Såväl finansutskottet som har betydelsefulla uppgifter i förhållande till . Inte minst finansutskottets beredning av anslaget på statens budget för för med sig ett behov av samband liknande det som råder mellan regeringen och dess förvaltningsmyndigheter. Förstärkning av det parlamentariska sambandet Utredningen anser att föreskrifterna om parlamentariska råd bör utökas och förtydligas för att förstärka sambandet mellan och . Förstärkningen bör också komma till uttryck genom att rådet i fortsättningen benämns ”råd för ”. Enligt utredningen har det vid intervjuer med ledamöter i det framkommit att det inte alltid stått fullt klart mellan rådet och riksrevisorerna vilka uppgifter rådet kunnat ta sig an som sina. Synpunkter i samma riktning har kommit fram vid samtalen med de tidigare riksrevisorerna. En återkommande synpunkt har varit att inte engagerar sig tillräckligt i vad som rör , särskilt inte i utveckling som myndighet. Ett förtydligande i lag av vad sambandet med förväntas innebära skulle kunna förebygga att det med tiden blir till endast en formalitet. Det kan sålunda behöva göras klart att behov av insyn och samråd innefattar sådant som personalpolitik och rekryteringsbehov, personalvård och insatser för fortgående vidareutbildning och kompetensutveckling. Rätt till samråd med i myndighetsfrågor Utredningen konstaterar att det saknas regler för hur riksrevisorerna ska kunna närma sig huvudmannen i frågor om myndighetens inre förhållanden. Även om råd för kan ha en viktig funktion som plats för samråd mellan riksrevisorerna och riksdagsledamöter kan en uttrycklig föreskrift om samråd med ansvariga organ inom behövas för att ska kunna utöva ett arbetsgivaransvar gentemot riksrevisorerna. En sådan möjlighet är föreskriven i fråga om ombudsmän, som kan påkalla samråd med . I tilläggsbestämmelse 13.2.1 RO föreskrivs att , på eget initiativ eller på begäran av någon av ombudsmän, ska samråda med en ombudsman om arbetsordningen eller i andra frågor av organisatorisk art. Bestämmelsen innebär alltså en ömsesidig rätt att påkalla samråd. 5RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG En motsvarande föreskrift skulle vara på sin plats i fråga om riksrevisorerna. Inte minst om det uppkommer besvärande situationer i fråga om möjligheterna att leda myndigheten kan ett samråd med huvudmannen visa sig önskvärt. Det bör då stå klart vart riksrevisorerna har rätt att vända sig. Ef- tersom de är valda på förslag av och också kan skiljas från uppdraget på förslag av samma utskott ter det sig följdriktigt att det skulle vara till som riksrevisorerna skulle kunna vända sig för samråd i frågor om de inre förhållandena vid myndigheten. Utredningen föreslår en möjlighet för riksrevisorerna till samråd med om arbetsordningen eller andra frågor av organisatorisk art, på samma sätt som för ombudsmän. De närmare formerna för sådana samråd bör utskottet självt få råda över. Val av råd för I 13 kap. 8 § RO föreskrivs att väljer parlamentariska råd för valperioden. Rådet består enligt samma bestämmelse av en riksdagsledamot från varje partigrupp. Suppleanter ska inte utses. Utredningen anför att om ledamöterna i rådet skulle utses bland och finansutskottets ledamöter skulle det skapa en formell och praktisk koppling mellan finansutskottet, och rådet. Därtill menar utredningen att ordningen sannolikt skulle innebära att kunskap om och dess verksamhet byggs upp och tas om hand på ett bättre sätt. Utredningen anför att det även ur perspektiv bör anses mer ändamålsenligt att rådet består av ledamöter från och finansutskottet, eftersom det primärt är dessa utskott som ansvarar för kontakter med myndigheten. Synpunkter från rådets ledamöter kan då vara förankrade i utskotten innan de når riksrevisorerna. Det skapar förutsättningar för enklare och rakare kommunikation mellan och . Utredningen anser att ledamöterna i råd för bör ha valda suppleanter. Ett skäl som utredningen anför för detta är att det möjliggör för varje partigrupp i att ha en företrädare för i rådet och en för finansutskottet. Därigenom säkerställs att varje partigrupp i respektive utskott kan få löpande information om arbetet i rådet och om verksamhet, samt att det i varje partigrupp inom respektive utskott kan diskuteras och förankras synpunkter. Om detta bara skulle kunna förekomma i vissa av partigrupperna i det ena utskottet, och i de andra partigrupperna i det andra utskottet, skulle den formella och praktiska koppling mellan rådet, och finansutskottet som utredningens förslag syftar till inte kunna uppnås i samma utsträckning. Enligt utredningen är ett ytterligare skäl för en ordning med suppleanter att det ger möjlighet till arbets- och ansvarsfördelning mellan ledamoten och suppleanten från respektive parti. Utredningen anger att det är något som kan vara betydelsefullt, särskilt i mindre partier. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Hur val till rådet ska genomföras Val av ledamöter till parlamentariska råd görs enligt 13 kap. 8 § RO av . väljer också ordförande och en eller flera vice ordförande. Bestämmelserna om val inom , som finns i 12 kap. RO, tillämpas. Val inom ska enligt 12 kap. 2 § RO beredas av en särskild valberedning, utsedd inom , om inte något annat är föreskrivet. I tilläggsbestämmelse 12.2.1 RO föreskrivs vilka val som inte ska beredas av valberedningen och att valberedningen inte heller bereder val som enligt någon bestämmelse i riksdagsordningen ska beredas i särskild ordning. Utredningen anser att val till råd för i stället för att beredas av valberedningen ska beredas av och finansutskottet, som ska föreslå ordinarie ledamöter och suppleanter för kammaren, som då har att företa val. De båda utskotten ska även bereda val av ordförande och en eller flera vice ordförande i rådet. En sådan ordning faller sig naturlig mot bakgrund av de båda utskottens samband med . Den föreslagna ordningen att ledamöter och suppleanter i rådet ska vara ledamöter eller suppleanter i något av utskotten innebär också att det faller sig än mer naturligt att valet ska beredas av just de utskotten. Valet ska avse en ledamot och en suppleant från varje partigrupp. Den inledande beredningen av valet bör därför kunna äga rum inom partigrupperna, som alltså ska nominera en ledamot och en suppleant var. Inom partigrupperna får avgöras från vilket utskott ordinarie ledamot ska nomineras. Partigruppens nominering till suppleant ska då gälla en ledamot från det andra utskottet. Utredningen pekar på att den föreslagna ordningen påminner om vad som gäller för en överenskommelse mellan utskott om att gemensamt bereda ett eller flera ärenden i ett sammansatt utskott (jfr 7 kap. 7 § RO). När två utskott samarbetar på detta sätt brukar alla ordinarie ledamöter i de två moderutskotten ingå som ledamöter eller suppleanter i det sammansatta utskottet. Respektive moderutskott utser då vanligen ledamöter och suppleanter i enlighet med vad varje partigrupp meddelat i utskotten. Det förutsätts alltså i detta sammanhang kunna ske en samordning inom respektive partigrupp mellan dess företrädare i två utskott. Utredningen menar att så också bör kunna förutsättas ske i samband med val till råd för . Det skulle med nuvarande utskottsorganisation kunna uppstå en situation där en partigrupp som har kommit in i med knapp marginal inte kan ta plats i alla utskott. Om en sådan partigrupp inte har ledamöter, och därmed inte heller suppleanter, i eller finansutskottet bör den inte av den anledningen anses fråntagen möjligheten att vara representerad i råd för . Huvudregeln är enligt utredningens förslag att rådet ska bestå av en ledamot från varje partigrupp i . I en sådan situation måste det anses åligga och finansutskottet att föreslå en ledamot och en suppleant till rådet även från en partigrupp som inte är representerad i utskotten. Kammaren kan sedan med tillämpning av 13 kap. 8 § andra stycket RO välja dessa. 5RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Utredningen påpekar att för valet kommer, liksom för övriga val i kammaren, tillämpliga bestämmelser i 12 kap. RO att gälla. Med val avses i detta kapitel inte bara när kammaren uttryckligen förrättar val utan också när talmannen anmäler nomineringar från partigrupperna och förklarar den anmälde vald. Att bestämmelserna i 12 kap. RO tillämpas konstaterar utredningen innebär bl.a. att valet ska genomföras efter valperiodens början och gälla till dess att genomför ett nytt val under nästa valperiod (12 kap. 5 § RO) och att den som har valts inte får lämna uppdraget utan att medger det (12 kap. 4 § RO). Om en ledamot lämnar sitt uppdrag ska den eller de partigrupper som han eller hon var vald för anmäla en efterträdare till talmannen. Talmannen förklarar den anmälda efterträdaren vald. Om en sådan anmälan inte görs eller om mer än en person anmäls, utser talmannen en efterträdare (12 kap. 14 § RO). Att 12 kap. tillämpas innebär också att det inte behövs någon särskild föreskrift om val av suppleanter. Utredningen konstaterar att huvudregeln, som framgår av tilläggsbestämmelse 12.9.2 RO, är att det ska väljas lika många suppleanter som ordinarie ledamöter, om inte annat är föreskrivet eller särskilt beslutas. Utredningen menar att med hänsyn till de särskilda roller som tilldelats och finansutskottet i relation till bör det i den reglering av rådets verksamhet som ges i instruktionen för särskilt föreskrivas att det finns en samrådsskyldighet i förhållande till dessa utskott. Samrådsskyldighetens närmare innebörd bör utformas i dialog mellan rådet, och finansutskottet. Utredningen anför att samrådsskyldigheten i vart fall bör innefatta att rådet söker samråd när principiellt viktiga frågor, t.ex. myndighetens organisation och granskningsverksamhetens inriktning eller kvalitet, aktualiseras i rådet. Rådet bör regelbundet, genom sina ledamöter, informera respektive utskott om sin verksamhet och sin bild av förhållandena vid . Utredningen gör bedömningen att det bör knytas ett särskilt tjänstemannastöd till och finansutskottet för utövandet av rådets funktioner. Utredningen anför att en analys av ansvarsfördelningen mellan och finansutskottet i fråga om funktioner som huvudman för tyder på en viss osäkerhet i frågan om regleringen är fullt ändamålsenlig. För att komma till rätta med denna osäkerhet föreslår utredningen en ordning som innebär att ansvaret för frågor om som myndighet samlas hos . Det skulle innebära att beredningen av förslaget till anslag på statens budget för flyttades till . Även beredningen av årsredovisning och upphandlingen av årlig revision av myndigheten skulle då naturligen 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG En sådan ordning menar utredningen skulle stämma bättre överens med fackutskottsprincipen än den nuvarande genom att ansvaret för lagstiftning och budget vilade på samma utskott. Utredningen framhåller att det är än mer betydelsefullt att detta skulle innebära en betydande långsiktig fördel genom att en sammanhållen beredning av anslagsfrågorna för kontrollmakt i dess helhet samlades hos . samlade ansvar för budgetberedning och för frågor i av ekonomisk-politisk innebörd skulle inte begränsas av en sådan omreglering. För finansutskottets del skulle förändringen innebära att utskottets ansvar för att säkerställa relevans, kvalitet och produktivitet i verksamhet framträder mer renodlat. Utredningen påpekar att förändringen inte kräver att riksdagsordningens beskrivning av finansutskottets uppgifter ändras. Utredningen noterar att anslag för den internationella verksamheten ligger inom utgiftsområde 7, vilket bereds av utrikesutskottet. Ut- redningen föreslår ingen ändring i fråga om det anslaget. Frågan är om övergången till råd för kräver några övergångsbestämmelser. Utredningen konstaterar att ett nytt val av det nuvarande parlamentariska råd, om inget annat föreskrivs, kommer att äga rum efter riksdagsvalet , troligen . Den lagstiftning som följer av de ovan beskrivna förslagen om ändring av rådets namn och sammansättning samt ordningen för val av rådet m.m. föreslås träda i kraft . Enligt utredningen är det därför sannolikt att väljer råd för och att valet ska gälla fr.o.m. . parlamentariska råd tillkom genom ändringar i riksdagsordningen som trädde i kraft . Utredningen konstaterar att det inte fanns några övergångsbestämmelser till lagändringarna. valde kammaren ledamöter i . Valet gällde enligt kammarens protokoll från valet till dess att ett nytt val förrättats under början av nästa valperiod (kammarens protokoll ). valdes ledamöter samt ordförande och vice ordförande i parlamentariska råd. Dessa val gällde fr.o.m. till dess att ett nytt val förrättats under början av nästa valperiod (kammarens protokoll ). Tydligen ansåg man alltså att styrelsen upphörde i och med att reglerna för den slopades, och att mandaten för de valda styrelseledamöterna också upphörde i och med detta. Utredningen anför att den ordning som tillämpades när parlamentariska råd tillkom också bör kunna tillämpas vid den nu föreslagna övergången till råd för . Det krävs alltså inte några övergångsbestämmelser. 5RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG En majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslagen och bedömningen eller har inga synpunkter. vill emellertid lyfta frågan om rådets ställning och pekar på att rådet, liksom parlamentariska råd enligt gällande ordning, kommer att vara en del av och regleras av instruktionen för . menar att det finns skäl att överväga om en annan organisationsform är mer lämplig för rådet, t.ex. en parlamentarisk delegation, och understryker att det inte bör finnas utrymme för någon oklarhet i fråga om rådets institutionella ställning. När det gäller den föreslagna möjligheten för riksrevisorerna till samråd med om arbetsordningen eller i andra organisatoriska frågor menar att den föreslagna lydelsen av lagtexten inte överensstämmer med att förslaget presenteras som en möjlighet till samråd. anför att utformningen av lagtexten i stället ger vid handen att samråd ska äga rum. menar att den utredning som får till uppgift att göra en översyn av ledningsstrukturen för och antalet riksrevisorer även ska få till uppgift att överväga det lämpliga i att införa en möjlighet till samråd med för riksrevisorerna. En fråga som menar bör övervägas är hur ett sådant samråd ska förhålla sig till självständiga rätt att besluta om sin arbetsordning. Statskontoret tillstyrker förslaget att stärka parlamentariska råd. påpekar att förslagen inte förändrar rådets roll i grunden och att det finns stor risk för att rådets verksamhet även i fortsättningen kommer att uppfattas som oklar. Även är inne på samma linje. Universitet tillstyrker den föreslagna förstärkningen av parlamentariska råd. pekar emellertid på att ansvaret för kommer att ligga på tre riksdagsorgan: finansutskottet, och rådet. menar att det finns en risk för att det delade ansvaret för kan leda till att ansvaret faller mellan stolarna eller att de olika riksdagsorganen intar olika ståndpunkter vad gäller myndighetsstyrningen. är också av uppfattningen att en uppdelning av styrningen av mellan , finansutskottet och råd för riskerar att leda till att ansvaret för förblir oklart. är tveksamt till att varje parti i ska ges en plats i råd för . efterlyser en diskussion om rådets sammansättning i stället ska spegla styrkeförhållandena i kammare på samma sätt som utskotten. är vidare tveksamt till att ledamöterna i råd för endast ska kunna väljas från och finansutskottet. menar att en koncentration av styrningen till två utskott innebär en risk för att övriga utskott hamnar alltför långt från verksamhet och att förslaget därmed kan komma att försvaga kunskapen om hos som helhet. tillstyrker förstärkningen av parlamentariska råd och namnbytet till råd för . 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG även högskolan framhåller att koncentrationen av kunskapen om till två utskott riskerar att försvaga engagemanget för och kunskapen om hos i sin helhet. avstyrker att ett särskilt tjänstemannastöd knyts till och finansutskottet för utövandet av rådets funktioner. Högskolan menar att det kan komplicera och byråkratisera samordningen mellan utskotten. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag och bedömning Riksdagsstyrelsen delar utredningens bedömning att sambandet mellan och behöver stärkas och att detta ska ske genom en förstärkning av parlamentariska råd. Denna förstärkning ska manifesteras genom att rådet byter namn till råd för . Förstärkningen innebär en betoning av rådets funktion att vara verktyg för samråd och insyn i verksamhet och organisation. Det ska införas en skyldighet för riksrevisorerna att informera rådet om verksamhet och organisation. Därutöver ska riksrevisorerna, enligt nuvarande ordning, redovisa arbetet i de viktigaste granskningarna och hur granskningsplanerna följs. För att rådet ska fungera som ett verktyg för samråd och insyn i verksamhet och organisation är det viktigt att rådet för en dialog med de utskott som ansvarar för verksamhet, dvs. Riksdagsstyrelsen ställer sig därför bakom förslaget att råd för ska samråda med och finansutskottet i frågor som berör utskottens ansvarsområden. har anfört att det finns skäl att överväga om en annan organisationsform är mer lämplig för rådet. Därtill har betonat vikten av klarhet i fråga om rådets institutionella ställning. Frågan om att inrätta en ny nämnd i som sambandsorgan har utretts och avfärdats av utredningen. I fråga om rådets institutionella ställning kan riksdagsstyrelsen konstatera att enligt utredningens lagförslag finns det vid råd för . Av lagtexten framgår alltså att rådet har sitt organisatoriska hemvist i . Riksdagsstyrelsen gör i det här läget ingen annan bedömning än utredningen. Riksdagsstyrelsen anser i likhet med utredningen att ansvaret för frågor om som myndighet ska samlas hos .