frsrdg · H604JO1 · 2018-11-14 00:00:00 — Enligt uppfattning saknas det därför skäl att rikta kritik mot handläggaren. Det är dock en brist att Polis- myndigheten inte informerat om och infört rutiner samt ändamålsenligt systemstöd för hantering av aktuella ärenden. Som framgått ovan har det nu påbörjats ett arbete inom med att ta fram rutiner som gäller för dessa ärenden så att felaktigheter kan undvikas till dess att systemstödet har anpassats. Det finns anledning att vara kritisk till att , som svar på AA:s frågor och e-post, har hänvisat henne till . Polismyn- digheten borde ha tagit kontakt med AA för att reda ut frågan om vad som var fel samt även upplysa om möjligheten att få ett nytt pass med korrekt uppgift om födelsedatum. Det är förstås olyckligt att AA upplevt att myn- digheten har lurat henne och att hon blivit dåligt bemött. AA har erbjudits ett nytt pass med korrekta uppgifter. För varje folkbokförd person fastställer ett personnummer som identitetsbeteckning. Personnumret innehåller födelsetid, födelsenummer och en kontrollsiffra. Födelsetiden anges med sex siffror: två för året, två för må- naden och två för dagen i nu nämnd ordning. Födelsenumret består av tre siffror och är udda för män och jämnt för kvinnor. (Se 18 § första och andra stycket folkbokföringslagen.) Om det för en viss födelsetid inte finns fler födelsenummer att tilldela, får födelsedagen i stället anges med en närliggande dag . (Se 18 § tredje stycket folkbokföringslagen.) Möjligheten att tilldela en person ett personnummer med en födelsetid som avviker från den korrekta födelsedagen infördes . Bakgrunden till ändringen var att invandrare från vissa länder har en födelsetid som regi- strerats med ett fiktivt datum, ofta eller . Dessa födelse- tider har använts när ett personnummer har fastställts för personen i och har medfört att personnummer för födelsetider och tagit slut eller håller på att ta slut för vissa födelseår. Av förarbetena till lag- stiftningen framgår att uppgiften om den korrekta födelsetiden ska finnas till- gänglig i folkbokföringsdatabasen. (Se prop. 2008/09:111 s. 15 f. och s. En ansökan om pass ska göras hos och sökanden ska i sam- band med ansökan bl.a. styrka sin identitet, sitt svenska medborgarskap och övriga personuppgifter (se 2 och 6 §§ passlagen). Ett pass ska innehålla en maskinläsbar sida med personuppgifter, bl.a. fö- delsedatum, se rådets förordning (EG) nr 2252/2004 av om standarder för säkerhetsdetaljer och biometriska kännetecken i pass och re- sehandlingar som utfärdas av medlemsstaterna (bilagan). I ett beslut anförde JO Renfors följande. P O L I S , Å K L A G A R E O C H T U L L ska för varje folkbokförd person fastställa ett personnummer som bl.a. innehåller personens födelsetid. Ett personnummer utvisar alltså normalt vilken dag en person är född. har dock en möjlighet att tilldela en person ett personnummer med en födelsetid som inte återspeglar den korrekta födelsedagen. Jag kritiserade i ett beslut (dnr 2998-2016) Migra- tionsverket för att ha angett fel födelsedatum på AA:s uppehållstillståndskort. Detta ärende visar att det finns liknande problem i verk- samhet när det gäller utfärdande av pass. Ett svenskt pass ska bl.a. innehålla uppgift om innehavarens födelsedatum. Av utredningen framgår att har utfärdat en passhandling för AAi vilken myndigheten utgått från det tilldelade personnumret – 870102 – för att ange födelsedatum i stället för det datum som anges särskilt i folkbok- föringen, . Det är naturligtvis viktigt att personuppgifterna i ett pass är korrekta. Polis- myndigheten har som skäl för att det korrekta födelsedatumet inte har angetts i AA:s pass uppgett att myndigheten saknar såväl rutiner som ett ändamålsenligt systemstöd för hantering av passärenden i de fall där födelsedatum och person- nummer inte stämmer överens. Av utredningen framgår att AA efter att hon hämtat ut sitt pass gjorde uppmärksam på att hennes korrekta födelsedatum och hennes personnummer skiljer sig åt, att myndigheten oriktigt registrerat hennes tilldelade personnummer som födelsedatum i passet samt att hon begärde att Po- lismyndigheten skulle åtgärda den oriktiga uppgiften. vidtog ingen annan åtgärd än att man hänvisade AA till , trots att AA bifo- gade såväl ett personbevis som en kopia av sitt identitetskort där det stod att hen- nes födelsedatum var . Oavsett om man hos polisen utgick från att uppgiften om födelsedatumet berodde på ett misstag hos borde det förhållandet att utfärdat en passhandling där personuppgif- terna avvek från uppgifterna i folkbokföringen och AA:s giltiga identitetskort rimligen ha lett till att utredde saken närmare. var det först efter att JO:s utredning inletts som myndigheten uppmärksammade sitt eget fel och gav AA möjlighet att få ett pass med korrekta personuppgifter. handläggning i samband med utfärdandet av AA:s pass har således varit bristfällig. ska kritiseras för detta. Jag ser självklart positivt på att nu har uppmärksammat det aktuella problemet och påbörjat en anpassning av systemstödet samt infor- merat samtliga passhandläggare om hur de ska agera när ett födelsedatum av- viker från personnumret innan ett nytt systemstöd finns på plats. Jag utgår från att de åtgärder som vidtas innebär att liknande situationer inte uppstår igen. utformning och motivering av beslut om ändring och omprövning enligt 113 kap. 3 § respektive 113 kap. 7 § socialförsäkringsbalken behöver förtydligas (Dnr 2606-2016) Beslutet i korthet: beslutade att fastställa AA:s sjukpen- ninggrundande inkomst till ett visst belopp. Efter att AA hade begärt om- prövning av beslutet beslutade att i samband med om- prövningen sänka den sjukpenninggrundande inkomsten med stöd av 113 kap. 3 § socialförsäkringsbalken, SFB. JO anser att omprövningsbeslutet är otydligt till sin utformning eftersom det inte framgår tillräckligt klart vilken del av beslutet som utgör ändring på eget initiativ och vilken del som utgör omprövning på begäran av AA. I beslutet framhåller JO även vikten av att en myndighets beslut innehåller en tydlig beslutsmo- tivering och att de föreskrifter som ett beslut grundar sig på anges i beslutet. beslutade att fastställa AA:s sjukpenning- grundande inkomst av anställning till och av annat förvärvsar- bete till . Efter att AA hade begärt omprövning beslutade För- säkringskassan att ändra beslutet och fastställa AA:s sjukpenninggrundande inkomst av anställning till . Den sjukpenninggrundande inkomsten av annat förvärvsarbete fastställdes till . Förvaltningsrätten i beslutade att undanröja omprövningsbeslutet och återförvisa målet till för förnyad prövning av AA:s begäran om omprövning. Förvaltningsrätten ansåg att hade ändrat beslutet från till nackdel för AAi strid med 113 kap. 8 § SFB. beslutade därefter i ett nytt beslut, , att ändra AA:s sjukpenninggrundande inkomst av anställning och fastställde den till . Den sjukpenninggrun- dande inkomsten av annat förvärvsarbete ändrades också och fastställdes till . Ändringarna gjordes med stöd av 113 kap. 3 § SFB. I beslutet tog även ställning till AA:s begäran om omprövning, men detta ledde inte till någon ändring. AA överklagade beslut från till Förvaltningsrätten i som meddelade dom . I en anmälan till JO framförde BB klagomål mot . Hon an- förde bl.a. följande: AA begärde omprövning av ett beslut som rörde hennes S O C I A L F Ö R S Ä K R I N G Vid omprövningen ändrade Försäkringskas- san AA:s sjukpenninggrundande inkomst till nackdel för henne. Omprövnings- beslutet undanröjdes sedan av förvaltningsrätten. Trots det beslutade Försäk- ringskassan på nytt att ändra AA:s sjukpenninggrundande inkomst till nackdel för henne i strid med 113 kap. 8 § SFB. förfarande är inte lagenligt. JO hämtade in akt om sjukpenninggrundande inkomst. anmodades därefter att yttra sig över det som hade framförts i BB:s anmälan till JO. I sitt remissvar anförde följande (bi- lagor här uteslutna): beslutade att fastställa AA:s sjukpen- ninggrundande inkomst av anställning till och av annat förvärvsarbete till . begärde AA omprövning av besluten. I samband med omprövningen upptäckte felaktig- heter i grundbesluten och beslutade därför att på eget initiativ ändra beslu- ten. Det nya beslutet, som fattades , innebar att AA:s sjukpenninggrundande inkomst av anställning sänktes från till (bilaga 1). Beslutet innebar vidare att hennes sjukpenninggrundande inkomst av annat förvärvsarbete sänk- tes från till . Beslutet mo- tiverades med att AA:s sjukpenninggrundande inkomst av anställning fel- aktigt hade avrundats från till i grundbesluten trots att avrundning alltid ska ske nedåt till jämnt antal . Trots detta angavs hennes sjukpenninggrundande inkomst av anställning i uppställ- ningen av de olika tidsperioderna på beslutets första sida vara . Beslutet att sänka AA:s inkomst av annat förvärvsar- bete från till motiverades med att fel- aktigt hade inkluderat tidigare utbetald sjukpenning i grundbesluten. Av beslutsbrevet framgick att AA begärt omprövning till sin fördel av grund- besluten men något uttryckligt ställningstagande till hennes begäran fanns inte med i beslutet. AA överklagade beslutet till Förvaltningsrätten i . beslutade förvaltningsrätten att undanröja det över- klagade beslutet och visa målet åter till för förnyad pröv- ning av AA:s begäran om omprövning (bilaga 2). Som skäl för beslutet an- förde förvaltningsrätten att genom det överklagade beslutet ändrat tidigare grundbeslut från till nackdel för AA. Detta bedömdes vara i strid med bestämmelsen i 113 kap. 8 § socialförsäkrings- balken (SFB) som innebär att beslut inte får ändras till den enskildes nackdel när denne begärt omprövning. Med anledning av förvaltningsrättens beslut fattade två nya beslut i omprövningsärendet (bilaga 3). Båda be- sluten togs in i samma beslutsbrev under rubriken ”Rättelse och omprövning av beslut om sjukpenninggrundande inkomst”. Under rubriken ”Rättelsebe- slut” beslutade att på eget initiativ sänka AA:s sjukpen- ninggrundande inkomst av anställning från till . Rättelsebeslutet innebar även att hennes sjukpen- ninggrundande inkomst av annat förvärvsarbete sänktes från till . Skälen för beslutet var desamma som i det överklagade beslutet, dvs. dels att det lägre beloppet felaktigt hade avrundats uppåt i stället för nedåt, dels att utbetald sjukpenning felaktigt S O C I A L F Ö R S Ä K R I N G hade lagts till grund för det högre beloppet. Under rubriken ”Omprövningsbe- slut” omprövade grundbesluten på AA:s begäran och fann att ingen ändring skulle ske. I skälen för beslutet anförde Försäkrings- kassan att grundbesluten visserligen var felaktiga eftersom avrundning av den sjukpenninggrundande inkomsten skett uppåt och sjukpenning lagts till grund för beräkningen. konstaterade dock att grundbeslu- ten inte kunde ändras till AA:s nackdel i omprövningsbeslutet eftersom det var AAsom begärt omprövning. AA har överklagat besluten till Förvaltningsrätten i . AAhar i sin anmälan bland annat anfört att inte haft rätt att meddela ett för henne negativt beslut eftersom det var hon som initierade omprövningen av grundbesluten. ska dock under vissa förutsättningar som anges i 113 kap. 3 § SFB ändra ett felaktigt beslut även om felaktigheten upptäcks i samband med att den enskilde begär ompröv- ning av ett grundbeslut till sin fördel. Däremot är givet- vis även skyldig att vid omprövningen ta ställning till om beslutet kan ändras på det sätt som den enskilde har begärt. Enligt vägledning för omprövningsärenden (2001:7) ska myndigheten redovisa alla de frågor som är aktuella att avgöra i en enskilds ärende i ett och samma beslut, s.k. sammanhållna beslut. Detta gäller exempelvis om avgörandet rör ändring enligt 113 kap. 3 § SFB i något avseende och en om- prövning av beslutet i övrigt. Enligt vägledningen ska i den ena delen pröva den enskildes begäran om omprövning. I den andra delen, genom vilken ändrar det tidigare beslutet, ska myndigheten ange att den på eget initiativ tagit upp frågan om ändring på annat sätt än vad den enskilde begärt. konstaterar att myndigheten i beslutet inte uttryckligen tog ställning till AA:s begäran om omprövning. Be- slutet framstår därför endast som ett ändringsbeslut enligt 113 kap. 3 § SFB. I beslutet har dock hållit isär beslutet om ändring enligt 113 kap. 3 § SFB från beslutet om omprövning enligt 113 kap.7 § SFB även om motiveringen av båda besluten kunde ha varit något tydligare. borde vidare i både beslutet den 22 ok- tober 2015 och tydligare ha angett vilka punkter i 113 kap. 3 § SFB som tillämpats för att ändra grundbesluten. beklagar det inträffade och de olägenheter hanteringen medfört för AA. Med anledning av det inträffade har en genomgång hållits med handläg- garna vid den aktuella omprövningsenheten om vikten av att tydligt hålla isär och motivera ett ändrings- och omprövningsbeslut som fattas med stöd av både 113 kap. 3 § och 113 kap. 7 § SFB. Vidare bereds inom en ny mall i omprövningsärenden som syftar till att tydlig- göra skillnaden mellan de två olika prövningarna som varit aktuella i detta fall. Sammanfattningsvis konstaterar att myndigheten i beslutet bara har prövat frågan om ändring av grundbesluten på initiativ men att i beslutet även har omprövat grundbesluten på AA:s initiativ i enlighet med myndighetens vägledning för hur s.k. sammanhållna beslut ska utformas vid både ändring enligt 113 kap. 3 § och omprövning enligt 113 kap. 7 § SFB. Hon anförde bl.a. följande: Hon anser inte att höll isär ändringsprövningen och ompröv- ningen i beslutet eftersom bedömningarna återfanns i ett och samma beslutsbrev. Det har inte skett någon förändring i lag eller praxis som S O C I A L F Ö R S Ä K R I N G gör att det nu går bra att vid omprövning ändra ett beslut till nackdel för den enskilde. JO har inför beslutet tagit del av Förvaltningsrätten i Malmös dom den i mål nr 6159-16. I ett beslut anförde stf JO följande. BBhar framfört klagomål mot beslut från . Klagomålet rör bl.a. den bedömning som har gjort i beslutet. JO uttalar sig normalt sett inte om rena bedömningsfrågor, och jag har inte för avsikt att göra något undantag i detta ärende. Det är i stället en domstols uppgift att ta ställning till sådana frågor, och jag noterar att beslut har prövats av Förvaltningsrätten i efter överklagande dit. Jag anser dock att det finns skäl att göra vissa uttalanden om utformningen av För- säkringskassans beslut i samband med ändring och omprövning enligt 113 kap. 3 § och 113 kap. 7 § SFB. En myndighets beslut ska, enligt 20 § förvaltningslagen (1986:223), som huvudregel innehålla de skäl som har bestämt utgången, om ärendet avser myn- dighetsutövning mot någon enskild. Motiveringskravet syftar bl.a. till att ga- rantera att myndigheterna prövar sina ärenden på ett sakligt och enhetligt sätt. För att motiveringen ska fylla sin funktion krävs det att den håller en viss kva- litet. JO har tidigare uttalat att det är den egentliga motiveringen som ska anges och att den föreskrift som motiveringen grundar sig på ska återges. Det ska också gå att utläsa vad som har varit avgörande i det enskilda fallet (se bl.a. JO 2013/14 s. 490, dnr 6160-2011 och JO 2015/16 s. 311, dnr 6945-2013). Enligt 113 kap. 3 § SFB ska , vid vissa särskilt angivna felaktigheter, ändra ett beslut som har fattats av myndigheten och som inte har prövats av domstol. Bestämmelsen innebär att det i vissa fall finns en skyldig- het för att ändra beslut som har blivit felaktiga. En ändring med stöd av den här bestämmelsen får, med vissa undantag, göras även till den enskildes nackdel. I 113 kap. 7 § SFB finns bestämmelser om omprövning på begäran av någon enskild. Enligt den bestämmelsen ska ompröva ett beslut som har fattats av myndigheten om det skriftligen begärs av en enskild som beslutet angår och beslutet inte har meddelats enligt 3 §. Vid en omprövning enligt denna bestämmelse får beslutet inte ändras till den enskildes nackdel. Det följer av 113 kap. 8 § SFB. I vägledning (2001:7) Version 13, s. 32 anges bl.a. föl- jande: Om den enskilde har begärt ändring till sin fördel av ett tidigare beslut, men bedömer att beslutet i stället ska ändras till nackdel för den enskilde, meddelas två beslut. I ett beslut avslår den enskildes begäran om önskad ändring. I det andra beslutet, genom vilket ändrar det tidigare beslutet, anges att på eget initiativ tagit upp frågan om ändring på annat sätt än vad den en- skilde har begärt. Det är lämpligt att de båda besluten tas upp i samma be- slutsbrev. S O C I A L F Ö R S Ä K R I N G har i sitt remissvar konstaterat att myndigheten inte uttryck- ligen tog ställning till AA:s begäran om omprövning i sitt beslut och att beslutet därför endast framstår som ett ändringsbeslut enligt 113 kap. 3 § SFB. Jag delar uppfattning att beslutet från är otydligt till sin utformning. Det framgår inte tillräckligt klart vilken del av beslutet som utgör ändring på eget ini- tiativ och vilken del som utgör omprövning på begäran av AA. Jag har inte något att invända mot att en ändringsprövning och en omprövning tas upp i samma beslutsbrev. Eftersom en ändring till den enskildes nackdel får göras endast med stöd av 113 kap. 3 § SFB är det emellertid särskilt viktigt att beslu- tets olika delar framgår på ett tydligt sätt. beslut har undanröjts av Förvaltningsrätten i och ersattes av ett nytt beslut . I det nya beslutet framgår med större tydlighet vad som utgör ändring med stöd av 113 kap. 3 § SFB och vad som utgör omprövning med stöd av 113 kap. 7 § SFB. I likhet med vad har anfört i sitt remissvar anser jag dock att beslutet kunde ha utformats tydligare i fråga om vilken eller vilka punkter i 113 kap. 3 § SFB som tillämpades för att ändra grundbeslutet. Det hade lämpligen gjorts genom en hänvisning och en kort redogörelse för den aktuella punkten i beslutsmotiveringen. Av remissvar framgår att en genomgång har hållits med handläggarna vid den aktuella omprövningsenheten om vikten av att tydligt hålla isär och motivera ändrings- och omprövningsbeslut som fattas med stöd av både 113 kap. 3 § och 113 kap. 7 § SFB. Inom bereds också en ny mall i omprövningsärenden som syftar till att tydliggöra skillnaden mellan de två olika prövningarna. Jag ser positivt på att vid- tar åtgärder för att förbättra beslutens utformning. Myndigheten kan dock inte undgå kritik för de brister som har kommit fram vid JO:s utredning. Uttalanden om vikten av att information på ”Mina sidor” är korrekt och att det framgår att en upplysning som lämnas där i sig inte utgör ett beslut (Dnr 7314-2016) Beslutet i korthet: Av ”Mina sidor” framgick att myn- digheten hade beslutat om sjukpenning t.o.m. ett visst datum och att det krävdes ett nytt läkarintyg om den försäkrade ville begära ytterligare sjuk- penning därefter. Det framgick dock inte att det endast var ett provisoriskt beslut om ersättning . I sitt beslut framhåller JO vikten av att upplysningarna på ”Mina sidor” är klart och tydligt formulerade. S O C I A L F Ö R S Ä K R I N G I en anmälan till JO klagade på . Hon kompletterade där- efter sin anmälan genom flera skrivelser. AA anförde bl.a. följande: Hon an- sökte om sjukpenning hos . fick hon ett kommuniceringsbrev hemskickat. Hon tog då kontakt med handläggaren för att gå igenom ett antal punkter. Vid telefonsamtalet begärde hon att få doku- mentationen av samtalet skickad till sig. Hon fick dokumentationen dagen efter och konstaterade att den var ofullständig. Hon begärde då en komplettering av dokumentationen, vilket handläggaren nekade till. betalades sjukpenning ut till henne. Hon trodde att det innebar att hade beslutat att bifalla hennes ansökan. På ”Mina sidor” stod det att hon hade beviljats sjukpenning t.o.m. och att hon skulle komma in med ett nytt läkar- intyg om hon ville ha sjukpenning efter det. Hon ringde upp handläggaren för att fråga varför hon skulle komma in med ett nytt läkarintyg när det läkarintyg som hon hade lämnat in till sträckte sig . Handläggaren hade då inte någon aning om vilket be- slut hon pratade om och sa att ännu inte hade fattat något beslut i hennes ärende. Till anmälan och de kompletterande skrivelserna bifogade AA ett antal bi- lagor, bl.a. en kopia av den journalanteckning som hon fick skickad till sig och utdrag från ”Mina sidor”. uppmanades att yttra sig över det som AA hade anfört i sin anmälan (handling 1) om att hon hade nekats ”komplettering av dokumenta- tion” samt över det som AA hade anfört i en komplettering till anmälan (handling 4) om utbetalningen som gjordes . Handling 8 som hänvisar till nedan avser ett utdrag från ”Mina sidor” som AA lämnade in till JO. I sitt remissvar anförde följande: Ansökan om sjukpenning från AA kom in till . Genom beslut beviljade , som var föräldraledig, hel sjukpenning i förhållande till vård av barn . gjordes den första utbetalningen av sjukpenning. har utbetalning av sjukpenning gjorts i enlighet med utbetalningsrutiner. kom ett elektroniskt läkarintyg för perioden den 10 ok- tober 2016 till in till . En personlig handläggare bedömde att läkarintyget behövde kompletteras och skickade en elektronisk begäran om komplettering till den sjukskrivande läkaren. antecknade handläggaren i journalen att hon bedömde att den försäkrade hade rätt till sjukpenning . Vidare lade handläggaren in kommande utbetalningar till och med i utbetalningssystemet TP via systemet PUMA. kom den begärda kompletteringen från läkaren in till . Handläggaren skickade läkarintyget för scanning. S O C I A L F Ö R S Ä K R I N G till konsulterade handläggaren en försäkringsmedicinsk rådgivare och inhämtade anspråk från AA. kvalitetssäkrades ärendet av en specialist och ett kom- municeringsbrev om avslag på sjukpenning skickades till AA. Av kommu- niceringsbrevet framgick att utifrån handlingar och kon- sultation med den försäkringsmedicinska rådgivaren bedömde att AA trots sina besvär kunde vårda sitt barn och att övervägde att inte betala någon sjukpenning för tiden till och med . Bifogat med kommuniceringsbrevet fanns en kopia av konsultationen med den försäkringsmedicinska rådgivaren samt komplettering från läkaren. ringde AA handläggaren med anledning av att hon fått kommuniceringsbrevet. AA uppgav att hon ansåg att Försäkringskas- san borde kontaktat ortopeden. AA ifrågasatte även den försäkringsmedi- cinska rådgivarens bedömning och ville ha ett utlåtande från denne. Hand- läggaren lämnade information om att hon skulle ta upp detta med den för- säkringsmedicinska rådgivaren. AA uppgav att hon ville få en kopia av journalanteckningen från samtalet. skickade handläggaren en kopia av journalanteckningen till AA. pratade handläggaren med den försäkringsmedicinska rådgivaren angående utlåtandet som AA begärde. Den försäkringsmedi- cinska rådgivaren hänvisade till den tidigare anteckningen och uppgav att han inte hade något mer att tillägga. ringde handläggaren och informerade om sitt samtal med den försäkringsmedicinska rådgivaren. AA uppgav då att hon skulle skicka in synpunkter. kom synpunkter in till från AA. Synpunkterna handlade bland annat om att dokumentationen från samtalet som hon fått skickad till sig var ofullständig, att hon begärt ett utlåtande från den försäkringsmedicinska rådgivaren och att utredningen inte var full- ständig då borde ha kontaktat ortopeden. skrev handläggaren i journalen att hon tagit del av synpunkterna och att hon bedömde att de inte tillförde någon ny medicinsk information som ändrade den tidigare bedömningen. ringde AA till den personliga handläggaren med an- ledning av att övervägde att inte längre betala ut sjuk- penning. Den l december beslutade att AA inte skulle få sjuk- penning för perioden till och med . Begäran om uppgifter – handling 1 AAframför i anmälan att den dokumentation AA begärt att få var ofull- ständig och att hon begärt komplettering av dokumentationen. Vidare anges att handläggaren meddelat att hon inte tänkte lämna någon komplettering samt att den försäkringsmedicinska rådgivaren inte ville lämna ett utlåtande om hennes medicinska bedömning.