frsrdg · H604JO1 · 2018-11-14 00:00:00 — Av utredningen framgår vidare att AA gjorde Mi- grationsverket uppmärksam på att hennes korrekta födelsedatum och hennes personnummer skiljer sig åt, att verket oriktigt registrerat hennes tilldelade per- sonnummer som födelsedatum i de uppehållstillståndskort som utfärdats samt att hon begärt att skulle åtgärda den oriktiga personuppgiften. Även om AA:s framställning formulerats som en begäran om rättelse enligt personuppgiftslagen måste det ha stått klart för verket att syftet varit att få ett uppehållstillståndskort med korrekta födelseuppgifter. vidtog ingen annan åtgärd än att man hänvisade AA till folkbokföring. borde i vart fall då, , tagit de problem som AA:s begäran illustrerade på allvar och sett över sina handläggningsrutiner samt de tekniska förutsättningarna att åstadkomma en lösning. dröjde det i stället till innan en översyn påbörjades och till innan verket beslutade om åtgärder för att säkerställa en korrekt hantering. handläggning i samband med att uppehållstillståndskort utfärdades för AA har således varit bristfällig. ska kritiseras för detta. Jag ser dock positivt på att nu har uppmärksammat och funnit en lösning på det aktuella problemet. Jag utgår från att de åtgärder som vidtas innebär att liknande situationer inte uppstår igen. Uttalanden om handläggningstider i tillståndsärenden (Dnr 5600-2016, 6033-2016, 6343-2016, 6670-2016, 6877-2016) har haft problem med handläggningstider som överskrider författningsreglerade tidsfrister i tillståndsärenden. kritiserade jag för långa handläggningstider i bl.a. ären- den om uppehållstillstånd på grund av anknytning och arbete (se JO 2015/16 s. 326, dnr 5497-2013). Därefter gjorde jag en särskild uppföljning av de åtgär- der som vidtagit för att komma till rätta med handläggnings- tiderna. Uppföljningen visade att handläggningstiderna fortsatte att öka i ären- den om uppehållstillstånd på grund av anknytning, trots åtgärder från Migra- tionsverkets sida. Handläggningstiderna hade även ökat i andra ärende- kategorier. Enligt min bedömning berodde de långa handläggningstiderna till stor del på omständigheter utanför kontroll. Jag uttalade där- för inte någon ytterligare kritik mot i mitt beslut , men betonade att situationen var allvarlig och att de långa handlägg- U T L Ä N N I N G S Ä R E N D E N ningstiderna drabbar enskilda svårt. Det yttersta ansvaret för att Migrations- verket kan fatta beslut inom rimlig tid och inom författningsreglerade tidsfrister ligger hos regering och riksdag. Jag lämnade därför över mitt beslut till Justitie- departementet. (Se JO 2016/17 s. 646, dnr 2132-2015.) Det har därefter fortsatt att komma in många klagomål till JO om långsam handläggning hos , och jag har följt utvecklingen på området bl.a. genom inspektioner hos samt genom den löpande kla- gomålshanteringen. Det bör också nämnas att Justitiekanslern () i två beslut prövade skadeståndsanspråk mot staten med hänvisning till lång handlägg- ningstid i ärenden om uppehållstillstånd på grund av anknytning, men kom fram till att staten inte var skadeståndsskyldig eftersom dröjsmålen inte var oaktsamma i skadeståndslagens mening mot bakgrund av de mycket speciella omständigheterna (dnr 3990-16-40 och 7552-16-40). JK framhöll dock att en överträdelse av en författningsreglerad tidsfrist i många fall kan bedömas som oaktsam och alltså medföra skadeståndsskyldighet för staten. september–kom var och en av AA, BB, CC, DDoch EE in med en anmälan till JO om långsam handläggning av ärenden om uppehållstillstånd på grund av arbete och anknytning. Ärendena framstod som särskilt anmärkningsvärda eftersom inte hade vidtagit några åtgärder alls i dem . Jag beslutade därför att utreda dessa ärenden. Ärende 1 (dnr 5600-2016) AAanmälde bl.a. att en ansökan om uppehållstillstånd på grund av arbete hade registrerats hos och att det fortfarande inte hade utsetts någon handläggare i ärendet . Vid mejlkon- takt med fick AA bara undanflykter till svar. anförde bl.a. följande. Ansökan om arbetstillstånd kom in och fördes över till region för handläggning. Där- efter lämnades ärendet över till region . Regionen registrerade en första handläggare i ärendet . Efter det vidtog regionen inga handläggningsåtgärder. skickade regionen ärendet vidare till i enlighet med ett centralt beslut som fattat med anledning av det stora antalet ärenden som var registrerade i region . bedömdes ha kapacitet att handlägga och fatta beslut i ären- det tidigare än region . Bland de ärenden som tog över ingick omkring 2 200 ärenden som kommit in . Efter att en hand- läggare blivit registrerad i ärendet gjordes vissa komplette- ringar . fattade beslut i ärendet. U T L Ä N N I N G S Ä R E N D E N Ärende 2 (dnr 6033-2016) Av BB:s anmälan framgick bl.a. följande. ansökte BB:s sambo om uppehållstillstånd på grund av anknytning till BB. Migrations- verket svarade inte på frågor, och BB fick intrycket att myndigheten skickade standardiserade svar. anförde bl.a. följande. Ansökan om uppehållstillstånd kom in till myndigheten . påbörjades viss handläggning: bl.a. begärdes en komplettering av handlingar och en utred- ning vid en ambassad. och kom ambassadutred- ningen och de handlingar som efterfrågats in. Ärendet fördes därefter över till region för muntlig utredning med BB, som var bosatt i . kallades BB till muntlig utredning som skulle äga rum . Verket fattade beslut om uppehållstillstånd . Ärende 3 (dnr 6343-2016) CCanmälde bl.a. följande. Efter en ansökan om förlängt uppehållstillstånd på grund av anknytning vidtog inte några åtgärder i ärendet un- der 26 månader och svarade inte heller på frågor om när ärendet skulle börja handläggas. Även om CC:s partner hade rätt att stanna i ärendet handlades hade hon inte rätt att åka tillbaka till efter en utlands- resa. Hon kunde därför inte hälsa på sin dotter och sitt barnbarn. anförde bl.a. följande. kom en ansö- kan om förlängning av uppehållstillstånd på grund av anknytning in till myn- digheten. Ansökan var inledningsvis registrerad vid en enhet i . till ansvarade enheten i för ärendet. Ärendet förvaltades av teamledare utan att några faktiska handlägg- ningsåtgärder vidtogs. genomförde muntliga utredningar med sökanden och med CC. Verket fattade beslut . Ärende 4 (dnr 6670-2016) Av DD:s anmälan framgick bl.a. följande. ansökte hans fru om uppehållstillstånd på grund av anknytning till honom. De fick besked om att de skulle bli kallade till muntlig utredning, men de har ännu inte fått någon sådan kallelse. Vid kontakt med fick de till svar att de måste fortsätta att vänta på besked. anförde bl.a. följande. kom en ansö- kan om uppehållstillstånd på grund av anknytning in till myndigheten. Ärendet handlades inledningsvis av region , som be- gärde in en skriftlig utredning av DD. Han yttrade sig . fördes ärendet över till region för muntlig utredning av DD, som var bosatt i . till kom det in ett antal förfrågningar från DD om ärendet. DD fick bl.a. be- sked om långa handläggningstider och att han skulle få be- U T L Ä N N I N G S Ä R E N D E N sked om kallelse till muntlig utredning. höll Migrations- verket en muntlig utredning i . hade beslut inte fattats i ärendet. Ärende 5 (dnr 6877-2016) Av EE:s anmälan framgick bl.a. att hon ansökte om uppehållstillstånd på grund av anknytning till sin make och att Migrationsver- ket för anmälan till JO ännu inte hade gett några besked i ären- det. Att leva åtskild från sin make har haft en mycket negativ inverkan på henne och gjort hennes liv svårare. anförde bl.a. följande. Ansökan om uppehållstillstånd på grund av anknytning kom in till region . Ärendet fördes över till region . Regionen skickade ett frågeformulär till EE:s make , som svarade . till kom det in ett flertal förfrågningar, bl.a. om när beslut kunde fattas i ärendet. flyttades ärendet till region för muntlig utredning med EE:s make, som var bosatt i . Beslut i ärendet fattades . redovisade i huvudsak följande bedömning av ärendena. Ansökningarna i de fem ärendena kom in till och överfördes mellan olika regioner. Den faktiska handläggningen av ansök- ningarna påbörjades först efter omkring ett och ett halvt till . I feb- ruari 2017 hade beslut ännu inte fattats i ett av ärendena. Handläggningen har främst fördröjts av det mycket stora antalet ansök- ningar om uppehållstillstånd, som lett till att ärenden hamnat i balanser och att ärenden överförts mellan enheter och regioner. Vidare har de långa handläggningstiderna berott på hög arbetsbelastning och handläg- gare som varit i behov av stöd och vägledning på grund av nyanställning. Enligt regeringens regleringsbrev till ska hand- läggningstiderna för ansökningar på grund av anknytning, arbete och studier vara så korta som möjligt utifrån ärendets beskaffenhet. Vidare ska verket ta fram handlingsplaner för hur handläggningen av tillståndsärenden kan förkor- tas genom produktivitetsökningar och effektiviseringar. Enligt verksamhetsplan och övergripande planering för bl.a. 2017 arbetar myndigheten för att öka antalet fattade beslut i tillståndsä- renden och väsentligt minska balansen av öppna anknytningsärenden samt hal- vera balansen av arbetstillståndsärenden senast vid årsslutet. Målsättningen är att handläggningstiderna för anknytningsärenden inte ska överskrida tidsgränserna i utlänningsförordningen . För att nå framgång i arbetet med att förkorta handläggningstiderna avser myn- digheten i huvudsak att etablera ett arbetssätt som innebär att ärenden ska sor- teras efter sin beskaffenhet tidigt i processen och vara klara för avgörande. Myndigheten kommer även att kontinuerligt följa resultat och avvikelser för att U T L Ä N N I N G S Ä R E N D E N använda det i den fortsatta planeringen och styrningen. För att följa och säkra den rättsliga kvaliteten ska myndigheten också genomföra nationella kvalitets- uppföljningar av bl.a. anknytningsärenden. har vidare i en särskild instruktion om åtgärder för att för- korta handläggningstiderna i ärenden om arbetstillstånd (SI- 01/2017) beslutat om ett antal åtgärder, t.ex. att utreda möjligheterna att skapa fördelningsenheter liknande de som finns på asylområdet, göra uppföljning i förhållande till huvudärendet och knyta enskilda ärenden till en ansvarig hand- läggare. Syftet är att nå en effektivare och snabbare handläggning. Varje ärende där någon enskild är part ska handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts (7 § förvaltningslagen, FL). Ärenden om uppehållstillstånd på grund av anknytning ska avgöras senast från det att ansökan lämnades in om det inte finns särskilda skäl (4 kap. 21 a § utlänningsförordningen). Ett ärende om uppehållstillstånd för arbete ska avgöras senast inom fyra må- nader från det att ansökan lämnades in. Den tiden får förlängas om det finns särskilda skäl eller om ansökan behöver kompletteras (4 kap. 21 b § utlännings- förordningen). I ärenden som avser myndighetsutövning mot enskilda ska uppgifter som en myndighet får på annat sätt än genom en handling och som kan ha betydelse för utgången i ärendet antecknas (se 15 § FL). JO har uttalat att alla uppgifter för ärendets bedömning ska redovisas i akten. Även uppgifter som enbart rör ärendets yttre gång och som inte direkt tillför ärendet sakupp- gifter måste därför i stor utsträckning dokumenteras. (Se JO 2011/12 s. 314, dnr 6090-2009, särskilt s. I ett beslut anförde JO Renfors följande. beslut i ärenden om uppehållstillstånd har stor betydelse för de som berörs. Om ett uppehållstillstånd beviljas innebär det att sökanden får vistas i , medan ett avslag som regel innebär att han eller hon måste lämna landet eller inte får komma hit. som det tar att handlägga ansökningar om uppehållstillstånd lever de som berörs i ovisshet om utgången. Det kan orsaka otrygghet och lidande samt i en del fall även ekonomiska för- luster att vänta på ett beslut som har avgörande betydelse för personliga och ekonomiska förhållanden. Att långa handläggningstider drabbar enskilda hårt framgår tydligt av de anmälningar som kommer in till JO och av de samtal som JO får från personer som befinner sig i den situationen. En myndighet ska självklart avgöra ärenden inom författningsreglerade fris- ter. Det är även i övrigt av stor vikt att ärenden vid kan avgö- ras inom rimlig tid, särskilt med hänsyn till att verksamheten har en så stor påverkan på enskildas liv. U T L Ä N N I N G S Ä R E N D E N handläggningstider i ärenden om uppehållstillstånd på grund av arbete och anknytning har legat över, och i många fall mycket över, författningsreglerade tidsfrister. Det förhållandet, lik- som att ärenden blir liggande utan att några faktiska handlägg- ningsåtgärder vidtas, är givetvis inte acceptabelt. De ärenden som har varit fö- remål för denna granskning illustrerar den aktuella situationen vid verket. Som konstaterat påbörjades inte någon faktisk handläggning av ärendena förrän efter omkring 18–24 månader, och hade beslut ännu inte fattats i ett av ärendena. Som jag har konstaterat tidigare är det dock ytterst en fråga för regering och riksdag att se till att har re- surser för att fatta beslut inom rimlig tid och inom gällande tidsfrister (se JO 2016/17 s. 646). har uppgett att myndigheten har genomfört insatser för att förkorta handläggningstiderna i tillståndsärenden. Jag ser naturligtvis positivt på att verket vidtar åtgärder för att komma till rätta med de långa handlägg- ningstiderna. I det sammanhanget vill jag framhålla vikten av rutiner som sä- kerställer en regelbunden uppföljning av ärendehanteringen. Det är också vik- tigt att åtgärder som vidtagits eller överväganden som gjorts dokumenteras, även när det gäller handläggningsfrågor. Det kan skapa mer gynnsamma förut- sättningar för den fortsatta handläggningen. Enligt min uppfattning är det för tidigt att dra några slutsatser av effekterna av de åtgärder som har vidtagits och planeras. Med hänsyn till det och mot bakgrund av att inte kommit till rätta med handlägg- ningstiderna kommer jag att fortsätta att följa utvecklingen. Med dessa uttalanden avslutar jag ärendena. Uttalanden om handläggningstid i ett asylärende (Dnr 7403-2016) har haft problem med långa handlägg- ningstider i bl.a. asylärenden. En orsak till detta har varit det stora antalet asyl- sökande . Jag har följt utvecklingen och de åtgärder som vidtagit för att hantera den uppkomna situationen. I ett beslut bedömde jag att handläggningstiderna till stor del berodde på omständigheter utanför kontroll. Jag uttalade därför inte nå- gon kritik i beslutet, men betonade att situationen var allvarlig och att de långa handläggningstiderna drabbar enskilda hårt. Jag uttalade även att det yttersta ansvaret för att kan fatta beslut inom rimlig tid ligger hos regeringen och och lämnade därför över mitt beslut till Justitiedepar- tementet (se JO 2016/17 s. 646, dnr 2132-2015). U T L Ä N N I N G S Ä R E N D E N Det har därefter fortsatt att komma in många klagomål till JO om långa handläggningstider hos , bl.a. i asylärenden med unga sö- kande. Jag har följt utvecklingen bl.a. genom inspektioner hos Migrationsver- ket och genom den löpande klagomålshanteringen (se bl.a. JO:s inspektions- protokoll , dnr 5625-2016, och , dnr 1865-2017). lämnade AA, som var god man för en underårig asylsökande, in en anmälan till JO om bl.a. långsam handläggning i hans asylärende. AA anförde att verket skickat en förfrågan till , där sökanden tidigare hade vistats, och att hon därefter inte hört något från verket. för an- mälan hade handläggningen hos pågått . (vikarierande generaldirektören ) yttrade sig över anmä- lan. Av yttrandet och de handlingar som hämtats in framgick i huvudsak föl- jande om handläggningen av ärendet. Sökandens ansökan om asyl registrerades hos den 21 ok- tober 2014. I samband med det hölls ett inledande samtal med sökanden, som uppgav att han var född men att han inte visste vilken månad och dag. Därefter förordnade verket ett offentligt biträde för sökanden. Verket fick även besked om att AA förordnats som god man. hölls ett utredningssamtal med sökanden i närvaro av AA. Sökanden uppgav då att han var född , men att han inte mindes vilken dag. Han berät- tade också att han varit på och blivit stoppad av polisen där. Den 9 feb- ruari 2015 genomfördes asylutredningen i närvaro av det offentliga biträdet och AA. Sökanden uppgav då att han var född . Med anledning av de uppgifter som sökanden hade lämnat vände sig verket med en begäran till enligt Dublinförordningen om att få upplysningar om sökanden. svarade att sökanden var okänd. gjorde bedömningen att sökanden inte förmått göra sannolikt att han var , och det registrerade födelseda- tumet justerades i enlighet med detta. Eftersom sökanden bedömdes vara kontrollerades hans fingeravtryck i databasen . Kontrollen visade att han hade sökt asyl på . Med anledning av uppgifterna skickade en ny be- gäran till om upplysningar om sökanden. kontaktade det offentliga biträdet, efter önskemål från sökanden och AA, för att informera sig om den fortsatta handläggningen. Handläggaren vid verket svarade att man väntade på svar från . skickade en påminnelse till . I ett svar från angavs att sö- kandens ”status was implicitly withdrawn on 1st February 2014”. U T L Ä N N I N G S Ä R E N D E N lämnade AA, efter begäran av , in en fullmakt för verket att ta del av sökandens asylansökan, inklusive utredningsprotokoll från asylutredningen och beslutet från . En ny begäran om information och eventuella handlingar skickades till . Dagen efter kontaktade det offentliga biträdet och påtalade den långa handläggningstiden. Ett svar inkom från med i hu- vudsak samma innehåll som . Verket fick inte del av några handlingar. bad det offentliga biträdet att lämna in ett slutligt yttrande. Biträdet yttrade sig och begärde att ärendet skulle tas med förtur på grund av att handläggningen dragit ut väsentligt . begärde uppgifter från social- nämnden enligt 17 kap. 1 § utlänningslagen. Nämndens yttrande kom in till verket . I ett beslut avslog sökandens asylan- sökan. Beslutet överklagades till Förvaltningsrätten i , migrations- domstolen, som beslutade att målet skulle handläggas med förtur på grund av att handläggningen oskäligt hade fördröjts. I yttrandet till JO beklagade dröjsmålet och uppgav att det till stor del orsakats av att de maltesiska myndigheterna inte förmedlade alla uppgifter till verket och att handläggningen även i viss utsträckning fördröjts på grund av det exceptionellt stora antalet asylansökningar 2015. Migrations- verket anförde även att sökanden själv i viss utsträckning hade bidragit till att ärendet fördröjts genom att inte medverka tillräckligt för att klargöra sin ålder. I ett beslut anförde JO Renfors följande. Varje ärende där någon enskild är part ska handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts (7 § förvaltningslagen). beslut i asylärenden har stor betydelse för de som berörs. Om ett uppehållstillstånd beviljas innebär det att sökanden får stanna i , medan ett avslag som regel innebär att han eller hon måste lämna landet. som det tar att handlägga ansökningar om uppehållstillstånd lever de som berörs i ovisshet om utgången. När det gäller ärenden som har stor inver- kan på enskildas liv kan vikten av att ärendena avgörs inom rimlig tid inte nog understrykas. Detta gäller särskilt asylärenden med underåriga sökande. Det kan orsaka otrygghet och lidande att vänta på ett beslut som har avgörande betydelse för framtiden. Att långa handläggningstider drabbar en- skilda hårt framgår tydligt av de anmälningar som kommer in till JO och av de samtal som JO får från personer som befinner sig i den situationen. Av utredningen framgår att det under långa perioder inte vidtogs några fak- tiska handläggningsåtgärder i ärendet på grund av att invän- tade uppgifter från och att det tog verket och att fatta beslut i ärendet. U T L Ä N N I N G S Ä R E N D E N Att ett ärende blir liggande utan att några faktiska handlägg- ningsåtgärder vidtas är givetvis inte acceptabelt. Den omständigheten att en sö- kande lämnar motstridiga uppgifter om sin ålder och inte medverkar till att klargöra den kan visserligen innebära att handläggningstiden blir längre men ursäktar inte långa perioder av passivitet. Jag ifrågasätter inte att det fanns ett behov av att begära uppgifter från men är mot bakgrund av de svar som myndigheten på lämnade tveksam till om det var korrekt av verket att anta att det hade upprättats ett utrednings- protokoll där. Under alla förhållanden borde ha påmint mer frekvent eller på annat sätt ha försökt ta reda på varför man inte fick de uppgif- ter man efterfrågade, vilket hade kunnat förkorta handläggningstiden. Jag no- terar även att först i ett mycket sent skede begärde in uppgif- ter från socialnämnden. En sådan utredningsåtgärd hade kunnat vidtas tidigare och parallellt med kommunikationen med myndigheten på (se även Mi- grationsverkets återrapportering enligt regleringsbrevet för – Redovisning och analys av arbetet med medicinska åldersbedömningar, s. 10 f.). Det finns inte skäl att ifrågasätta att handläggningen även fördröjdes av det mycket stora antalet asylansökningar som kom in till verket 2015. Det ärende som har varit föremål för denna granskning illustrerar hur situationen vid Mi- grationsverket har sett ut . Som jag har konstaterat tidigare är det ytterst en fråga för regeringen och att se till att har resurser för att fatta beslut inom rimlig tid (se JO 2016/17 s. 646). träffade jag ledning och diskuterade bl.a. de insatser verket gjort för att förkorta de långa handläggningstiderna. Jag ser naturligtvis positivt på att verket vidtagit åtgärder för att komma till rätta med de långa handläggningstiderna. I det sammanhanget vill jag framhålla vik- ten av rutiner som säkerställer en regelbunden uppföljning av ärendena. Mot bakgrund av att de åtgärder som vidtagit ännu inte fått fullt genomslag och att inte kommit till rätta med handläggningstiderna kommer jag att fortsätta att följa utvecklingen. Avslutningsvis vill jag erinra om vikten av att de upplys- ningar och yttranden som lämnas till JO är korrekta. Jag har noterat att verkets yttrande till JO i flera avseenden innehåller uppgifter om handläggningen av asylärendet som inte överensstämmer med vad som framgår av handlingarna i verkets akt, och alltså är felaktiga. U T L Ä N N I N G S Ä R E N D E N Vid en inspektion av i , , konstaterade JO brister i hanteringen av avskiljanden och häktesplaceringar som görs av säkerhetsskäl och brister i sådana beslut (Dnr 939-2018) Protokollet i korthet: Den 13–inspekterade JO Migrations- verkets förvarsenhet i , . Inspektionen avsåg främst förva- rets hantering av avskiljanden och häktesplaceringar som görs av säkerhets- skäl och utformningen av sådana beslut. Det allmänna intrycket vid inspektionen var att arbetet vid förvaret på många sätt fungerar tillfredsställande, men att verksamheten är tyngd bl.a. av överbeläggning och av problem med förvarstagna som har narkotika- missbruk. JO konstaterar vissa brister, bl.a. −att det saknas enhetliga rutiner för hur omständigheter som läggs till grund för beslut om avskiljande och säkerhetsplacering dokumenteras och att dokumentationen när avskiljanden upphört inte gjorts enhetligt −att många beslut saknade en tydlig individuell bedömning, och att det i en del beslut var svårt att förstå varför de omständigheter som redovisa- des lett till slutsatsen att ett avskiljande var nödvändigt eller varför ett avskiljande inte kunde fortsätta i förvarslokalen −att olika bedömningsnivåer tillämpades −att många beslut saknade en bedömning av om kunnat vidta åtgärder för att undvika en säkerhetsplacering, t.ex. genom att pla- cera den förvarstagne i ett annat förvar −att avskiljande använts som en form av bestraffning för att förvarstagna använt eller innehaft narkotika, och att förvarstagna säkerhetsplacerats i syfte att komma till rätta med ett generellt problem med narkotika på förvaret