bet · H501TU6 · 2018-02-22 00:00:00 — – En uppföljning av transportsystemets tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning (2013/14:RFR5) visar att det fortfarande finns många hinder som försvårar resandet. Det görs olika insatser för att öka tillgängligheten, men detta arbete är i många delar inte samordnat och det finns mycket kvar att göra. Det behövs tydligare styrsignaler för att tillgänglighetsmålen ska kunna uppnås. Det är viktigt att prioritera resurser för tillgänglighetsarbetet och att aktörerna kan redovisa hur stora resurser som satsas på detta. I uppföljningen konstateras också att det är viktigt att regeringen även i fortsättningen redovisar och bedömer resultaten av de statliga tillgänglighetsinsatserna till . beslutade trafikutskottet att genomföra en uppföljning av kollektivtrafiklagen. Syftet med uppföljningen var att ge trafikutskottet ett kunskapsunderlag för beredningen av frågor som rör lokal och regional kollektivtrafik och särskilt lagen om kollektivtrafik. Arbetet har inriktats på att från ett centralt perspektiv ge en bred bild av kollektivtrafiklagens effekter på olika områden och konsekvenserna för resenärer, företag och myndigheter (2015/16:RFR14). Uppföljningen var också tänkt att tjäna som en utgångspunkt för mer fördjupade studier i något delområde av kollektivtrafiken. Huvudinriktningen för uppföljningen var att ur ett brukarperspektiv undersöka vilka effekter införandet av kollektivtrafiklagen har fått för resenärerna. Utifrån huvudinriktningen behandlades följande aspekter: – samordningen mellan olika kollektivtrafikföretag – samordningen mellan regional och interregional kollektivtrafik – bytespunkter, stationer och hållplatser – säkerhet och service – biljett- och betalsystem – kostnadsutvecklingen för kollektivtrafikresor. Utskottets förslag i korthet avslår olika motionsförslag om järnvägsmarknaden, bl.a. avseende järnvägens organisation och inrättandet av ett nationellt trafikförsörjningsprogram. Utskottet framhåller att järnvägen har en stor och betydelsefull roll i det svenska transportsystemet och hänvisar till pågående beredningsarbete. Utskottet framhåller även att en ökad rörlighet mellan våra grannländer och övriga är bra för . Jämför reservation 1 (M, C, L, KD), 2 (V), 3 (M), 4 (M) och 5 (V) samt motivreservation 6 (M, C, L, KD). m.fl. (V) anser i partimotion 2016/17:1142 yrkande 1 att regeringen bör återkomma med ett förslag som innebär att ges företräde till kommersiell persontrafik på stambanorna och att övriga aktörer ges tillgång i mån av kapacitetsutrymme. Motionärerna menar att den avreglerade järnvägstrafiken missgynnar den enskilda individen och leder till en försämrad och mer svåröverblickbar järnvägstrafik. I motionen pekas på att de privata operatörerna inom persontrafiken av naturliga skäl söker sig till de mest lönsamma fjärrsträckorna som t.ex. –. Motionärerna lyfter fram att vision för tågtrafiken är ett sammanhållet system där resenären ges hög tillgänglighet och punktlighet. m.fl. (L) framför i motion 2017/18:3462 yrkande 13 i denna del att tåget har en avgörande roll i arbetet mot målet om ett fossilfritt 2030. Motionärerna framhåller att utsläppen kan minska markant om fler väljer tåg i stället för flyg eller bil. Det är viktigt att resenärerna kan lita på att tåget kommer fram och kan använda restiden effektivt. Motionärerna understryker att konkurrens inom järnvägssektorn är bra och att forskning från bl.a. VTI () har visat att järnvägsmarknaden påverkats positivt av avregleringen och att konkurrens har bidragit till effektiviseringar och innovationer. m.fl. (M, C, L, KD) begär i kommittémotion 2017/18:3894 yrkande 6 att en konkurrensneutral tillgång till järnvägens infrastruktur i form av tåglägestilldelning, depåtillgång och signalsystem säkerställs. Motionärerna framhåller bl.a. att när det gäller tåglägestilldelning får aktörer som varit verksamma länge oftast fler önskemål tillgodosedda, och i förlängningen kan det leda till att nya aktörer stängs ute från tågmarknaden, vilket inte är önskvärt ur konkurrenssynpunkt. I motionen påtalas även att enskilda aktörer har framfört att Jernhusen inte tar ut marknadsmässiga hyror från alla aktörer på marknaden. I yrkande 7 framhåller motionärerna att regeringen bör stärka förutsättningarna för den kommersiellt organiserade persontrafiken på järnvägen med utgångspunkt i SOU 2015:110 En annan tågordning – bortom järnvägsknuten. Motionärerna pekar på att det har uppstått en utträngningseffekt, både när det gäller spårkapacitet och resenärer, mellan kommersiell och samhällsorganiserad trafik. Det är viktigt menar motionärerna att den kommersiellt organiserade trafiken stärks för att såväl förbättra samverkan som stärka konkurrensen mellan dessa. I kommittémotion 2017/18:3833 av m.fl. (M) framhålls i yrkande 8 att regeringen bör verka för att liksom övriga medlemsländer skyndsamt implementerar det fjärde järnvägspaketet. Motionärerna anser bl.a. att åtgärder på EU-nivå är nödvändiga för att utveckla sammanhållna och effektivt fungerande marknader för järnvägstransporter i . Vidare menar motionärerna att marknadsöppningen för persontrafik inom det fjärde järnvägspaketet genom ökad konkurrens bidrar till att tillgodose resenärernas och samhällets krav på ett attraktivt, effektivt och långsiktigt hållbart trafikutbud av god kvalitet. (MP) begär i motion 2017/18:2108 yrkande 2 att kollektivtrafiklagen ändras och att det införs ett krav på att det ska upprättas ett nationellt tågtrafikförsörjningsprogram. I motionen pekar motionären bl.a. på den uppföljning som trafikutskottet gjort av kollektivtrafiklagen (2015/16:RFR14) där en iakttagelse var att tillgången till och villkoren för gemensam infrastruktur, inklusive informationssystem och samordnade biljettsystem, kan behöva regleras. Motionären lyfter vidare fram att det i rapporten bl.a. konstaterades att den transportpolitiska målbilden bör förtydligas när det gäller hur den framtida regionala målbilden för järnvägen ska se ut. I motionen framhålls även att Utredningen om järnvägens organisation (SOU 2015:110) ansåg att regeringen närmare bör överväga och ta ställning till vad dagens och framtidens järnvägsnät ska användas till. Motionären anser att det rimligen är politikens uppgift att först tala om vilken tågtrafik som är önskvärd, t.ex. höghastighetståg i /h, och därefter låta dimensionera järnvägsutbyggnaden efter det. I kommittémotion 2017/18:3833 av m.fl. (M) efterlyser motionärerna i yrkande 15 ett nationellt trafikförsörjningsprogram för järnvägen. Motionärerna framhåller att det ska vara tydligt för medborgarna vilken miniminivå av trafik som det offentliga garanterar. I motionen anges att för- och nackdelar med att upprätta ett nationellt trafikförsörjningsprogram för järnvägen därför bör utredas. m.fl. (V) anser i partimotion 2016/17:1142 yrkande 3 att SJ AB:s trafikerings- och företrädesrätt på länsgränsöverskridande sträckor bör återinföras och ägardirektiven ändras så att trafikeringsrätten för också innebär en skyldighet att genom plikt upprätthålla en väl fungerande kollektivtrafik på järnväg i hela landet. och (båda MP) konstaterar i motion 2017/18:2785 yrkande 1 att en konsekvens av att behöver se till att varje sträcka eller service är lönsam och inte får korssubventionera inom verksamheten, är att när en sträcka går med förlust läggs den antingen ned eller så går staten in och handlar upp trafiken. Motionärerna framhåller att vissa enskilda operatörer plockar russinen ur kakan, såsom sträckan –. I motionen anges att det i stället för bara krav på avkastning och vinstutdelning behövs ett långsiktigt uppdrag att utveckla tågtrafiken för att tillgodose behoven hos framtidens resenärer. Motionärerna anser att det i ett samhällsuppdrag till SJ bör bl.a. ingå att köra nattågstrafik i , sälja tågbiljetter till utlandet, trafikera vissa trafiksvaga banor som är samhällsekonomiskt motiverade m.m. har en stor och betydelsefull roll i det svenska transportsystemet. Väl fungerande transporttjänster med tåg är viktigt för att uppnå flera mål om hög sysselsättning, grundläggande tillgänglighet, en ökad andel kvalificerad industriproduktion, minskad klimat- och miljöpåverkan samt färre dödade och skadade i trafiken. En mer konkurrenskraftig järnväg skulle kunna bli ett ännu mer attraktivt transportalternativ och bidra till att flytta över gods från väg till järnväg men också till att öka antalet resor med tåg. En förutsättning för detta är ett väl fungerande järnvägssystem med god samverkan mellan dess olika funktioner. öppnades marknaden för persontransporter på järnväg i för konkurrens. SJ:s ensamrätt till kommersiell persontrafik på järnvägsnät som förvaltas av staten avskaffades därmed. Detta innebär att alla tågoperatörer har likvärdig rätt att verka på det svenska järnvägsnätet. Utskottet vill i sammanhanget påminna om att föreskriver ett icke-diskriminerande tillträde till järnvägsinfrastrukturen. Utskottet vill därför bl.a. framhålla att exempelvis signalsystemen på järnvägsnät är konkurrensneutrala på så sätt att de inte gör skillnad på vilket järnvägsföretag som trafikerar linjen. Däremot finns det tekniska skillnader mellan olika tågtyper som medför begränsningar. Utskottet vill även lyfta fram att Transportstyrelsen med stöd av sin instruktion, järnvägslagen och järnvägsförordningen samt i enlighet med sitt regleringsbrev bedriver marknadsövervakning och marknadstillsyn. I styrelsens marknadstillsyn ingår även en tillsyn över att tillträdet till järnvägsinfrastrukturen är icke-diskriminerande. Transportstyrelsens arbete omfattar vidare kontroller av att gällande krav på marknaden följs, övervakning av marknadens utveckling och funktion i förhållande till politikens förväntningar samt prövningar av tvister och fastställelser av villkor. Utskottet har tagit del av att Transportstyrelsens mål för marknadstillsynen och marknadsövervakningen är att verka för en effektiv järnvägsmarknad med sund konkurrens och likvärdiga villkor. Utskottet kan konstatera att förutsättningarna för såväl den kommersiella (interregionala) persontrafiken på järnväg som den regionala som bedrivs inom ramen för de regionala kollektivtrafikmyndigheterna inte saknar problem, enligt järnvägsföretag och regionala kollektivtrafikmyndigheter. Frågan har belysts såväl av utskottets uppföljningsgrupp i rapporten – en uppföljning (2015/16:RFR14) som av Utredningen om järnvägens organisation. Utredningen om järnvägens organisation har framfört att förutsättningarna för den kommersiellt organiserade persontrafiken bör stärkas i förhållande till den samhällsorganiserade trafiken. Detta bör ske genom ökade krav på samråd och transparens i de regionala kollektivtrafikmyndigheternas verksamhet, vilket medför flera ändringar i kollektivtrafiklagen. I utredningens slutbetänkande En annan tågordning – bortom järnvägsknuten (SOU 2015:110) framförs bl.a. att regeringen, särskilt med hänsyn till kommande investeringar i nya stambanor för höghastighetståg, närmare bör utreda en förändring i den långsiktiga modellen för marknadstillträdet på järnväg. Utredningens betänkande bereds inom . Infrastrukturminister framförde också i sitt svar på skriftlig fråga bl.a. att utredningen om järnvägens organisation har identifierat flera problemområden för vidare analys som hanteras inom . Infrastrukturministern delgav vidare att det i det pågående arbetet med att genomföra det fjärde järnvägspaketet i svensk rätt även pågår en översyn av strukturen på järnvägslagstiftningen i enlighet med rekommendationer från utredningen. Utskottet finner inte skäl att föregripa beredningen och vidta några åtgärder med anledning av motionerna 2017/18:1142 (V) yrkande 1, 2017/18:3462 (L) yrkande 13 i denna del och 2017/18:3894 av (M, C, L, KD) yrkandena 6 och 7. Motionsyrkandena avstyrks därmed. Utskottet vill framhålla att en ökad rörlighet mellan våra grannländer och övriga är bra för . Utskottet anser därför att gränsöverskridande trafik bör främjas och underlättas, exempelvis genom att det ska vara lätt för resenärer att köpa biljetter till och i . pågår det inom EU ett arbete med att bygga upp ett enhetligt järnvägssystem inom . Arbetet syftar till att öka järnvägens effektivitet och konkurrenskraft i förhållande till de övriga trafikslagen. Järnvägstransporter över gränserna hindras av att den europeiska marknaden är uppdelad i nationella nät, som bygger på sinsemellan olika tekniska lösningar och som styrs av olika nationella regler. För att överbrygga dessa hinder har EU presenterat ett antal regelpaket, de s.k. järnvägspaketen. Syftet med de europeiska bestämmelserna är dels att standardisera komponenter för att sänka järnvägens kostnader och öka konkurrenskraften, dels att göra det möjligt att framföra tågen mellan olika medlemsländer utan några tekniska problem. Kommissionens förslag om det fjärde järnvägspaketet offentliggjordes , och det bestod av sex förslag till rättsakter som kan delas upp i två pelare, en teknisk och en politisk. Förhandlingarna inom EU av det fjärde järnvägspaketet är avslutade, och beslut om rättsakterna togs . Rättsakterna ska börja tillämpas , och inom pågår arbete med att genomföra järnvägspaketet i svensk rätt. Utskottet vill i sammanhanget även peka på att det inom pågår ett arbete med att ta fram en nationell strategi för gränsöverskridande järnvägstrafik för att minska sårbarheten i transportsystemet. Utskottet ser med tillfredsställelse på det arbete som bedrivs inom för att utveckla ett effektivt och hållbart transportsystem utan gränshinder. Utskottet finner inte skäl att ta något initiativ med anledning av motionsförslaget utan förutsätter att regeringen genomför järnvägspaketet i enlighet med förpliktelser som följer av vårt medlemskap i . Motion 2017/18:3833 (M) yrkande 8 avstyrks därmed. Ett nationellt trafikförsörjningsprogram för järnvägen Förutsättningarna för att bedriva kollektivtrafik varierar mycket mellan olika delar av landet, vilket medför behov av en flexibel kollektivtrafiklagstiftning som möjliggör att verksamheten utformas efter lokala och regionala önskemål som den medger ett ökat inslag av konkurrens för att stimulera utveckling och ökad effektivitet. Ansvaret för att tillhandahålla lokal och regional kollektivtrafik ligger mot den bakgrunden också på lokal- och regional nivå – hos de regionala kollektivtrafikmyndigheterna. När dessa tar fram trafikförsörjningsprogram är utgångspunkten de transportpolitiska målen och andra nationella, regionala och lokala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling och tillväxt. Enligt nuvarande transportpolitiska princip ska interregional kollektivtrafik i första hand tillhandahållas på kommersiell grund. Staten har möjlighet att se till att det finns ytterligare interregional kollektivtrafik om tillgängligheten annars skulle vara alltför bristfällig. Det görs genom att avtal ingås med kollektivtrafikföretag eller den regionala kollektivtrafikmyndigheten och att ekonomisk ersättning betalas. Staten har dock inte uttalat att den ansvarar för en viss landbaserad kollektivtrafik, och det finns inget dokument som anger vad det offentliga anser är ett tillfredsställande utbud av interregional kollektivtrafik. Utredningen om järnvägens organisation föreslog bl.a. att regeringen närmare skulle överväga och ta ställning till vad dagens och framtidens järnvägsnät ska användas till. Som en följd av detta bör beslut tas om att ge prioritet för viss trafik på utpekade banor och/eller vissa tider . Utredningen föreslog att järnvägslagens regler om prioritering av trafik bör ändras så att kravet på samhällsekonomisk effektivitet tas bort. Utredningens förslag bereds inom . uppföljningsgrupp ansåg också att behovet av en nationell trafikförsörjningsplan för järnvägen som även anger vad järnvägen och dess olika delsträckor ska användas till behöver utredas. Uppföljningsgruppen ansåg att dagens system utan övergripande styrning leder till en tågplan som kan vara långt ifrån den optimala med givna resurser i form av bankapacitet. Uppföljningsgruppen ansåg vidare att om man vill fortsätta på den inslagna vägen bör behovet av en nationell myndighet för stöd till de regionala kollektivtrafikmyndigheterna övervägas. Mot bakgrund av pågående beredningsarbete finner utskottet inte att det finns skäl att ta något initiativ med anledning av motionerna 2017/18:2108 (MP) yrkande 2 och 2017/18:3833 (M) yrkande 15. Mot bakgrund av motionsförslagen om samhällsuppdrag för SJ vill utskottet påminna om att riktade ett tillkännagivande till regeringen om att se över hur uppdragen för , och kan tydliggöras så att samhällets behov av klimatsmarta järnvägstransporter kan tillgodoses (bet. 2013/14:TU9, rskr. 2013/14:342). Av regeringens skrivelse 2016/17:75 skrivelser till regeringen – åtgärder framgår att ärendet bereds inom . I sammanhanget vill utskottet dock peka på att vissa bolag med statligt ägande har särskilda samhällsuppdrag som beslutats av . Bolagen har ett uppdrag att bedriva verksamhet som syftar till att generera andra effekter än ekonomisk avkastning för ägaren. Utskottet vill i sammanhanget också påminna om att det övergripande målet för svensk transportpolitik är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgare i hela landet. För att nå de transport- och miljöpolitiska mål som har fastställts av regeringen och krävs att järnvägstrafiken upprätthålls och utvecklas. Utskottet anser inte att det finns anledning att föregripa den pågående beredningen. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2017/18:1142 (V) yrkande 3 och 2017/18:2785 (MP) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om drift och underhåll. Utskottet framhåller vikten av ett väl fungerande järnvägsunderhåll och hänvisar till pågående beredningsarbete. Jämför reservation 7 (M, C, L, KD). är enligt verkets instruktion infrastrukturförvaltare för det järnvägsnät som tillhör staten, om inte något annat beslutats. Statens spårinnehav uppgår till av det totala nätet. Utöver finns det 480 små eller mycket små infrastrukturförvaltare. Utskottet har behandlat motioner om underhåll av statens järnvägs-infrastruktur vid ett flertal tidigare tillfällen. tillkännagav för regeringen att den bör återkomma med förslag på hur underhållet av järnvägsinfrastrukturen ska organiseras (bet. 2011/12:TU5, rskr. 2011/12:247). Utskottet framförde att det är en nödvändig åtgärd för att få en effektiv, samordnad och säker underhållsverksamhet. tillkännagav för regeringen att regeringen bör se till att skyndsamt bygger upp kompetens så att verket självständigt kan inspektera både järnvägsanläggningens status och entreprenörernas utförda arbete och se över hur staten kan ta det samlade ansvaret för järnvägsunderhållet på statens järnvägsinfrastruktur i takt med att underhållskontrakten löper ut (bet. 2013/14:TU19, rskr. 2013/14:342). I betänkande 2014/15:TU13 bedömde utskottet bl.a. att det inte fanns anledning att ta något initiativ förrän beredningen av Utredningen om järnvägens organisation . I betänkande 2016/17:TU17 framhöll utskottet vikten av underhåll av järnvägs-infrastrukturen och hänvisade till pågående beredningsarbete. och (båda MP) begär i motion 2017/18:2785 yrkande 4 att järnvägsunderhållet förstatligas. Motionärerna anser att det driftsnära underhållet, inklusive felavhjälpning och förebyggande underhåll, bör ske i egen regi. I motionen framhålls att det är de delarna som mest påverkar att tågen går i rätt tid utan alltför långa driftsavbrott. Motionärerna konstaterar bl.a. att det är ett problem med en splittrad organisation och ett kortsiktigt tänkande. Detta är, menar motionärerna, svårt att lösa utan att en aktör får det samlade ansvaret. I motion 2017/18:3462 yrkande 13 i denna del av m.fl. (L) framhålls att det är viktigt att befintliga järnvägar underhålls. Nya satsningar får inte påverka det långsiktiga underhållet negativt. Motionärerna framhåller att det behövs ett robust, tryggt och säkert järnvägssystem. Men det är inte bara stora satsningar på underhåll som krävs utan även att de medel som avsätts används på ett ändamålsenligt och effektivt sätt. I motionen anges att det är viktigt att ansvarigt verk systematiskt arbetar med uppföljning och att förbättra sin roll. m.fl. (KD) önskar i kommittémotion 2017/18:3766 yrkande 23 att drift och underhåll av väg och järnväg även i fortsättningen ska upphandlas i konkurrens. I yrkande 24 anförs att bör stärka sina funktioner för tillstånds- och leveranskontroll samt uppföljning vid upphandling av väg- och järnvägsunderhåll. I kommittémotion 2017/18:3894 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 8 begärs att en fortsatt konkurrensutsatt marknad för underhåll av järnvägen ska främjas och att försöket med att återförstatliga delar av detta avbryts som fortsätter med att följa upp och besiktiga underhållet. Motionärerna framhåller att skattemedlen tack vare att järnvägens underhåll och investeringar har upphandlats i konkurrens har kunnat användas mer effektivt. För att järnvägen ska vara framkomlig och kunna användas på det avsedda sättet är det nödvändigt att infrastrukturen underhålls. Ett väl fungerande järnvägsunderhåll är således en viktig del i att åstadkomma ett effektivt järnvägssystem. Utskottet anser därför att det är positivt att det i budgetpropositionen anges att antalet tågstörande fel per tågkilometer orsakade av brister i infrastrukturen har fortsatt att minska för alla bantyper förutom de med ringa eller ingen trafik. I budgetpropositionen pekar regeringen på att det innebär att utvecklingen nu har varit positiv för dessa bantyper . I infrastrukturpropositionen Infrastruktur för framtiden (prop. 2016/17:21) konstaterar regeringen att medlen till drift, underhåll och reinvesteringar av järnväg behöver öka och ges hög prioritet för att värna nyttan av redan genomförda investeringar. Regeringen framhåller att ökade resurser möjliggör en upprustning av det befintliga järnvägssystemets standard. I propositionen anger regeringen vidare att det är av stor vikt att avsätter nödvändig tid i spåren för underhållsåtgärder och att resurserna till drift, underhåll och reinvesteringar ökas för att skapa ett robustare järnvägssystem med ett lägre behov av avhjälpande underhåll till följd av infrastrukturfel. Utskottet välkomnar uttalandena och anser att de kraftiga och angelägna satsningar som regeringen har gjort på järnvägsunderhållet är mycket positiva. Statsrådet konstaterade i sitt svar på en skriftlig fråga att den svenska järnvägsanläggningen till stora delar är sliten till följd av att det har satsats för lite resurser på underhåll som trafiken har ökat kraftigt i stora delar av järnvägsnätet. Statsrådet framhöll att följderna av det bristande underhållet har varit uppenbara med återkommande trafikstörningar och förseningsproblematik. Statsrådet påtalade att anslaget till järnvägsunderhåll (för den kommande planeringsperioden –2029) utökas jämfört med den nuvarande infrastrukturplanen. Utskottet vill i sammanhanget också peka på att regeringen i budgetpropositionen genomförde en fortsatt tillfällig förstärkning av drift och underhåll av järnvägsinfrastrukturen med , liksom ytterligare en förstärkning av underhållet till järnvägar med –2019 för åtgärder på järnvägar i landsbygd (prop. 2015/16:1 utg.omr. 22, bet. 2015/16:TU1, rskr. 2015/16:98). Utöver dessa satsningar föreslog regeringen i budget-propositionen bl.a. en särskild satsning om för kapacitetshöjande åtgärder i järnvägssystemet som förbättrar kapaciteten och robustheten i transportsystemet (prop. 2016/17:1 utg.omr. 22, bet. 2016/17:TU1, rskr. 2016/17:100). I budgetpropositionen anger regeringen vidare att den ser behov av att fortsätta att identifiera åtgärder som ytterligare kan förbättra järnvägens funktionssätt. Regeringen framhåller att underhållet måste organiseras så att största möjliga nytta uppnås av de medel som anslås.