bet · H601FöU1 · 2018-12-14 00:00:00 — I fråga om omorganisering av de regionala staberna konstaterar regeringen att det pågår flera processer som berör området. lämnade sitt betänkande Myndighetsgemensam indelning – samverkan på regional nivå (SOU 2018:10) till regeringen. I betänkandet identifierades tre verksamhetsområden där behovet av samordnad regional indelning är särskilt stort, däribland krisberedskap och totalförsvar. Kommitténs förslag innebär att ett antal myndigheter, däribland Försvarsmakten, delas in i sex geografiska områden. bereds kommitténs förslag inom . Försvarsmakten har tagit fram ett förslag till en ny lednings- och organisationsstruktur för myndigheten. I det arbetet ingår att se över de regionala stabernas organisation, ansvar och roll. Vidare beslutade regeringen om kommittédirektiv för utredningen , ledning och samordning inom civilt försvar (dir. 2018:79). Utredningen ska bl.a. analysera och lämna förslag på en ändamålsenlig geografisk indelning för civil ledning och samordning på regional nivå och på hur dessa områden ska ledas. I motion 2018/19:766 av m.fl. (SD) yrkar motionärerna att ställer sig bakom det som anförs i motionen om direktiv till Försvarsmakten (yrkande 3). Motionärerna framhåller att militära förmågor inte bör sparas bort. Målen för svensk försvarsförmåga bör därför vara bestämda och försvarsanslaget anpassas efter dessa. Enligt motionärerna bör regeringen och ansvara för anslagstilldelning, för större investeringar, för att sätta upp mål för totalförsvaret, för beredskapshöjningar samt för order om att inleda skarpa situationer. Försvarsmakten bör enligt motionärerna ansvara för att skapa en god krigföringsförmåga, för militär strategi och taktik samt för att genomföra operationer. I motionen redogörs för vilka direktiv till det militära försvaret som följer av de mål som motionärerna föreslagit. Utskottet vill återigen betona att såväl regeringens som behov av att följa upp måluppfyllelsen av olika verksamheter är en viktig utgångspunkt för resultatstyrningen och att det ska bidra till att förverkliga de politiska målen. Utskottet vill därför betona vikten av att resultatredovisningen i budgetpropositionen gör det möjligt att bedöma hur utvecklingen ser ut på olika områden i förhållande till dessa mål. När det gäller både målen inom utgiftsområdet och inriktningen för krigsförbanden i konstaterar utskottet att dessa gäller tills vidare och eventuellt ersätts med andra mål som kan besluta om för nästa försvarspolitiska inriktningsperiod. Enligt budgetlagen ska regeringen redovisa resultat i förhållande till de mål har beslutat. På samma sätt som inför inriktningspropositionen 2015 kan utskottet konstatera att grunden för möjligheter att följa kopplingen mellan mål, genomförda insatser och uppnådda resultat påverkas framöver när regeringen överväger om de kommande förslagen till mål inom utgiftsområdet kan förtydligas. Utskottet kan konstatera att såväl som regeringen har behov av att följa upp måluppfyllelsen inom utgiftsområdet och utgår därför, precis som i utskottets yttrande över Årsredovisning för staten 2017, att Försvarsberedningen behandlar dessa frågor i sitt fortsatta arbete. Vilka uppgifter Försvarsmakten ska lösa med utgångspunkt i de mål som har beslutat om regleras normalt både i myndighetens instruktion och i de årliga regleringsbreven. Utskottet ser därmed inga skäl att bifalla motionen om direktiv till Försvarsmakten. Regeringens redovisning av tillkännagivanden Regeringen har i budgetpropositionen valt att återrapportera till hur regeringen har tagit hand om ett antal av tillkännagivanden. Två av frågorna som tillkännagivandena avser bedömer regeringen vara slutbehandlade. Det gäller dels förankring av anskaffning av ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem (bet. 2017/18:FöU1 punkt 7, rskr. 2017/18:101), dels två tillkännagivanden för regeringen att ansvaret för att vidmakthålla materiel och tillhörande upphandling bör överföras till Försvarsmakten (bet. 2017/18:FöU1 punkt 5, rskr. 2017/18:101 och bet. 2017/18:FöU6 punkt 13, rskr. 2017/18:265). Utskottet har inte några invändningar mot regeringens bedömning. Anslag inom utgiftsområde 6 Utskottets förslag i korthet anvisar anslagen inom utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap enligt utskottets förslag i bilaga 4 och med de anslagsvillkor som utskottet anger. Därmed bifaller proposition 2018/19:1 utgiftsområde 6 punkt 5 och bifaller delvis punkt 10 samt bifaller delvis ett femtontal motionsyrkanden (M, KD) i denna del. Övriga motionsförslag i denna del avstyrks. Jämför särskilt yttrande 1 (S, V, MP), 2 (SD), 3 (C) och 4 (L). Bakgrund och tidigare behandling Bestämmelser om beställningsbemyndiganden finns i 6 kap. 1 och 2 §§ budgetlagen (2011:203). Genom att lämna ett s.k. beställningsbemyndigande åtar sig att anvisa medel för de betalningar som måste göras när åtagandena infrias . Budgetlagens bestämmelser om beställnings-bemyndiganden syftar till att säkerställa att regeringen och dess myndigheter uppfyller regeringsformens krav på medgivande innan regeringen ger staten ansvar för ekonomiska åtaganden som kräver framtida anslag. bemyndigade regeringen att fatta beslut inom utgiftsområde 6 som inklusive tidigare åtaganden medförde ett behov av framtida anslag om (bet. 2017/18:FöU1, rskr. 2017/18:101). I budgetpropositionen redovisade regeringen att investeringsplanerna baseras på ett nytt regelverk för investeringsplanering. Syftet var att ge en samlad bild av de planerade totala investeringarna i staten för de kommande fyra budgetåren. I sammanställningen tas samhällsinvesteringar som bl.a. investeringar i vägar och järnvägar, försvarsmateriel och krisberedskap upp. Regeringen lämnade ett förslag till investeringsplan –2028 för att förbättra den långsiktiga strategiska styrningen av Försvarsmaktens materielförsörjning. Regeringens bedömning av investeringsplanens omfattning och inriktning för perioden –2028 hade sin utgångspunkt i en bedömning av Försvarsmaktens materielbehov. Regeringen ansåg att förslaget borde ses i ett helhetsperspektiv kopplat till målen för det militära försvaret, krigsförbandens krigsduglighet och försvarsmaktsorganisationens utveckling. När det gäller framhöll utskottet i sitt budgetbetänkande (bet. 2014/15:FöU1) att det var av stor vikt att skulle kunna fortsätta att utföra sina uppgifter och behålla kompetensen vid myndigheten varför de medel som regeringen då tillförde anslaget var särskilt centrala. Utskottet hade för avsikt att fortsätta att följa regeringens arbete med att skapa en långsiktigt ändamålsenlig och resurseffektiv verksamhet vid myndigheten. Utskottet ansåg att regeringen borde vidta nödvändiga åtgärder för att ekonomi och verksamhet ska komma i balans vid . Myndigheten hade då aviserat att de beräknade anslagen inte var tillräckliga för att finansiera myndighetens verksamhet i oförändrad omfattning. I fråga om förslaget om att etablera den europeiska försvarsfonden har regeringen redovisat arbetet och den föreslagna budgeten i en faktapromemoria (2017/18:FPM153), och beslutade vid EU-inträde om principer om neutralitet för statens budget (prop. 1994/95:40, bet. 1994/95:FiU5, rskr. 1994/95:67). Neutraliteten innebär att när ett beslut på EU-nivå leder till en ökning av den svenska EU-avgiften ska ökningen finansieras genom en utgiftsminskning inom det utgiftsområde till vilket EU-åtgärden kan hänföras. Vid utskottssammanträdet informerade () utskottet om slutsatserna i sin rapport i Försvarsmaktens investeringsplan (dnr 2018-00176). I rapporten konstaterar ESV att Försvarsmaktens investeringsplan inte följer det regelverk som styr statliga investeringar eller utgångspunkterna för materielförsörjningens planerings-, besluts- och uppföljningsprocess. I Försvarsmaktens investeringsplan redovisar myndigheten inte det förväntade utfallet. Summan av utgifter i objektraderna överstiger summan för finansiering varje budgetår . Utfallet för en väsentlig del av investeringsplanens materielobjekt och vidmakthållande kommer därmed antingen att inträffa senare år än det som redovisas i investeringsplanen eller att utgå helt. För bedömer ESV att den ofinansierade verksamheten i investeringsplanen summerar till . ESV konstaterar att hanteringen innebär att informationen i investeringsplanen inte ger en översikt över materielobjektens förväntade utfall eller hur Försvarsmakten avser att prioritera materielförsörjningen inom beräknat anslag. Hanteringen innebär därför att Försvarsmakten inte har lämnat ett förslag till en prioritering av de ekonomiska ramarna med utgångspunkt i hur de kan bidra till störst operativ förmåga. ESV konstaterar vidare att av det redovisade utfallet för materielobjekten och åtgärderna för perioden –2025 kommer ca att utgå eller senareläggas efter 2025. De objekt som utgår ur planen kommer inte att bidra till den operativa förmågan . ESV anser att bristerna i form av överskattade materielleveranser och överskattat genomförande av vidmakthållandeåtgärder omöjliggör väl underbyggda beslut för att utveckla den operativa förmågan effektivt. ESV konstaterar vidare att Försvarsmakten har äskat om utökade resurser men att det huvudsakligen avser annan verksamhet än de ofinansierade materielobjekten och åtgärderna i investeringsplanen. Äskandet uppgår till –2025, varav ska täcka en del av den ofinansierade delen av investeringsplanen. Utifrån det som går att utläsa av Försvarsmaktens budgetunderlag uppfattar ESV att det samlade behovet av anslagstillskott för den nuvarande och nästa försvarsinriktningsperiod är . Även i Utredningen om Försvarsmaktens långsiktiga förutsättningar (SOU 2018:7) framhöll utredaren att en kraftig överplanering skapar en stor osäkerhet om vad som faktiskt kan realiseras och att det kan ses som en oförmåga att göra nödvändiga prioriteringar. Utredaren konstaterade även att överplaneringen dessutom pekar på skillnaderna mellan kravet på bibehållen förmågebredd samt på obalansen mellan politiska beslut och realiserbarhet och tilldelade medel. Utredaren underströk även att de väsentliga säkerhetsintressena i form av stridsflyg och ubåtar tillsammans står för en betydande del (cirka en tredjedel) av Försvarsmaktens budget för vidmakthållande och anskaffning, och utredaren konstaterade att det finns en ambition att bibehålla kompetensen för men att medel för detta inte finns med i nuvarande investeringsplaner. Att de väsentliga säkerhetsintressena skulle utgöra en så stor andel av materielanslagen påverkar enligt utredarens bedömning Försvarsmaktens förmåga negativt då andra viktiga system inte kan anskaffas eller omsättas. Utredningen noterade dessutom att relativt små procentuella fördyringar för större materielsystem får stora effekter på den övriga verksamheten inom Försvarsmakten. I Försvarsmaktens budgetunderlag från (FM2017-11490:26) beskriver myndigheten att man väljer att reducera men inte avveckla krigsförband och förmågor . Därigenom skulle ett beslut om ytterligare ekonomiska tillskott kunna medge att operativ förmåga och tillgänglighet bibehålls. Dessutom ger metoden Försvarsmakten möjlighet att växa både organisatoriskt och förmågemässigt. Bakgrunden är att Försvarsmakten i sitt budgetunderlag bedömer att en försvarsförmåga som långsiktigt skulle dimensioneras med utgångspunkt i de ekonomiska nivåer som aviserades skulle behöva omstruktureras och ambitionssänkas när det gäller både organisation och förmågor. Regeringen framhåller att det enskilt viktigaste är att öka den operativa förmågan i krigsförbanden och att säkerställa den samlade förmågan i totalförsvaret. Den operativa förmågan ökade något sammantaget 2017 i jämförelse med 2016 enligt regeringens bedömning. konstaterar regeringen att det forfarande finns brister i Försvarsmaktens förmåga att hantera händelseutvecklingen som kan uppstå vid ett försämrat omvärldsläge och då ytterst ett väpnat angrepp. Försvarsmakten hade 2017 liksom förmåga att genomföra nationella operationer. Försvarsmakten har haft förmåga att upptäcka och avvisa kränkningar av det svenska territoriet samt att värna suveräna rättigheter och nationella intressen. Försvarsmakten ökade förmågan att ta emot militärt stöd 2017 jämfört med . Förmågan har bl.a. övats under försvarsmaktsövningen . Försvarsmakten har lämnat ett omfattande stöd till det övriga samhället samt till civila myndigheter (totalt 96 tillfällen, vilket är en ökning i förhållande till 2016). Försvarsmakten har, med stöd av , fortsatt arbetet med att utveckla och stärka cyberförsvarsförmågan, inklusive förmågan att genomföra aktiva operationer i cybermiljön. Regeringen bedömer vidare att Försvarsmakten har haft förmåga att genomföra internationella insatser enligt fattade beslut samt haft förmåga att bedriva omvärldsbevakning för att upptäcka och identifiera hot i internationella insatsområden. När det gäller försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten redovisar regeringen att de fortsatte att fördjupas . I budgetpropositionen redovisar regeringen att krigsorganisationen delvis utvecklades i enlighet med och regeringens beslut. Det finns delar som inte har utvecklats i enlighet med beslutad inriktning. Det är främst de förband som har lägst krigsduglighet, som också har haft en lägre tillväxt enligt regeringen. När det gäller förmågan att kunna agera med två krigsdugliga brigader har denna utvecklats, men flera brister kvarstår fortfarande. Med krigsduglighet avses hur väl ett förband i sin helhet kan utföra sina uppgifter efter mobilisering. Värderingen av förbandens förmåga beror främst på tillgången till materiel och till övad personal. När det gäller materiel framhåller regeringen att materieluppfyllnadsgraden utgör en samlad bedömning av i vilken utsträckning krigsorganisationen överlag förfogar över den materiel som krävs för att lösa sina uppgifter. Materieluppfyllnadsgraden varierar mellan krigsförbanden. medförde brister i tillgången till materiel att det, i likhet med föregående år, fanns begränsningar i flera krigsförbands förmåga att lösa sina uppgifter. Liksom medförde brister i krigsplaceringen av materiel att värderingen var förenad med osäkerhet. Den sammantagna värderingen gav ett likvärdigt utfall jämfört med föregående år. I resultatredovisningen beskrivs hur armé-, marin- och flygstridskrafter men även försvarsmaktsgemensamma stridskrafter som logistikförband, depåförband och lednings- och underrättelseförband utvecklades . I fråga om personal redovisar regeringen att krigsplaceringsläget av personal i huvudsak var gott . Det generella krigsplaceringsläget var , vilket regeringen beskriver som det måltal som är möjligt att uppnå. Vidare har personal krigsplacerats i mobiliseringsreserver knutna till krigsförbanden. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) publicerade en vägledning till myndigheter som har en viktig roll i totalförsvaret för deras arbete med krigsorganisation och krigsplacering. Den ska ge konkret stöd i arbetet med att planera och analysera hur myndigheternas verksamheter ska organiseras under höjd beredskap. Vägledningen är en del av Försvarsmaktens och MSB:s uppdrag att främja och utveckla en sammanhängande planering för totalförsvaret under den försvarspolitiska inriktningsperioden. Totalt omfattas ett femtiotal myndigheter av uppdraget. När det gäller internationella insatser var 1 730 individer, varav 228 kvinnor och 1 502 män insatta i internationella insatser och övrig internationell tjänstgöring . Det är en ökning jämfört med föregående år, då 1 384 individer var insatta i internationella insatser. uppgick antalet till 1 509 personer. När det gäller personalförsörjningen framhåller regeringen vidare att all militär grundutbildning (MGU) som påbörjas fr.o.m. sker med värnplikt enligt lagen om totalförsvarsplikt. Utbildningens innehåll överensstämmer i allt väsentligt med utbildningsinnehållet i MGU, och ansökte 22 563 individer till MGU (kvinnor och män). Regeringen redovisar vidare att 1 727 individer har slutfört MGU (kvinnor och män) och att av de inryckande är kvinnor. När det gäller personalförsörjningen i övrigt beskriver regeringen bl.a. att Försvarsmakten nått målet för rekryteringen till den grundläggande officersutbildningen genom att 148 elever antagits. Sammantaget har planer för officersrekrytering följts, men utflödet översteg inflödet . Vidare redovisar regeringen att personalkostnaderna ökade med jämfört med . Utöver lönehöjningar förklaras de ökade kostnaderna med kostnader för övningsdygnstillägg och ledighetsskulder relaterade till försvarsmaktsövningen . Övriga personalkostnader har ökat med , vilket främst följer av utbildningskostnaderna vid enligt nytt avtal. I fråga om styrning av Försvarsmakten redovisar regeringen att Statskontoret fått i uppdrag att analysera och bedöma om de ekonomiska underlag som Försvarsmakten lämnar är ändamålsenliga som underlag för budgetprocessen och att viss rapportering från ESV också ska beaktas inför myndighetens redovisning (Fö2018/00223/MFI). I budgetens resultatredovisning för materiel- och logistikförsörjning anges att återinvesteringskvoten försämrats jämfört med och att värdet för åter- och nyanskaffning av beredskapsinventarier var lägre än avskrivningarna . Vidare redovisas att omkostnader uppgår till av de fakturerade intäkterna och att utfallet för de investeringar som belastar anslaget 1:3 var ca lägre än planerat i förhållande till riktlinjebeslut för investeringar i enlighet med investeringsplanen. För armé-, logistik- och marinmateriel var utfallet 44, än planerat belopp. Inom marinen har produktionsstörningar lett till att leveranser och projektstarter försenats. Regeringen redovisar att utfallet var högre i förhållande till planen vad avser flyg- och ledningsmateriel, . Det högre utfallet beror bl.a. på mer omfattande delleveranser för JAS 39 E än planerat. På motsvarande sätt var utfallet ca högre när det gäller samhällsinvesteringar som belastar anslaget 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap. Högre utfall noterades för armé- och flygmateriel på det anslaget . Det högre utfallet för armématerielen beror enligt regeringen till största delen på ökad återanskaffning av finkaliberammunition. Regeringen redovisar status för 28 pågående materielprojekt i större detalj i budgetpropositionen, och för cirka en tredjedel av dem anges att inga medel upparbetats i projektet. Regeringen redovisar vidare att materielförsörjningen är behäftad med betydande osäkerheter och att planerade investeringar successivt förskjutits med en lägre materieluppfyllnadsgrad än planerat i krigsorganisationen som följd. I budgetpropositionen anges att det industri- och marknadsrelaterade arbetet har bedrivits med hög ambitionsnivå inom EU och att Europeiska kommissionen presenterade en försvarsfond tillsammans med ett förordningsförslag om ett europeiskt försvarsindustriellt program (EDIDP). Kommissionen har även presenterat ett förordningsförslag för en fortsatt försvarsfond under nästa sjuåriga , EDF 2021–2027, som innehåller både forsknings- och industriutvecklingsaktiviteter. Regeringen redovisar att har deltagit i de initiala diskussionerna om EDF med inriktningen att värna nationell kompetens och medlemsstaternas rätt att vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa en effektiv och säker materielförsörjning samt verka för att ge svenska aktörer så goda förutsättningar som möjligt att delta. Regeringen redovisar att ytterligare resurser tillfördes forsknings- och utvecklingsverksamheten i budgetpropositionen , i enlighet med försvarsöverenskommelsen 2017. Vidare framhålls att Försvarsmakten och fått i uppdrag att utöka redovisningen av forsknings- och utvecklingsverksamheten. Syftet är att förbättra möjligheterna till strategiska överväganden och att vidareutveckla såväl effektivitet som kvalitet i verksamheten. 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap Regeringen föreslår ett anslag på 33 . Anslaget får användas för att finansiera utbildnings- och övningsverksamhet för utvecklingen av försvarsmaktsorganisationen, planering, insatser samt försvarsunderrättelseverksamhet. Anslaget får vidare användas till att finansiera åtgärder med avsikt att bibehålla materielens eller anläggningens tekniska förmåga eller prestanda samt åtgärder för att upprätthålla minsta bestånd av beredskapsvaror i lager. Anslaget får även användas för stöd till frivilliga försvarsorganisationer samt för stöd till veteran- och anhörigorganisationer. Även fasta kostnader för multinationella samarbeten får finansieras från detta anslag. Anslaget får vidare användas för det säkerhetsfrämjande samarbetet med andra länder samt till exportfrämjande åtgärder inom försvarssektorn. 1:2 Försvarsmaktens insatser internationellt Regeringen föreslår ett anslag på 1 . Anslaget får användas för särutgifter för den verksamhet med förband utomlands som Försvarsmakten genomför efter beslut av och regeringen. Vidare får anslaget användas för del av de gemensamma kostnader som kan komma att uppstå i samband med EU-ledda insatser internationellt, som finansieras via den s.k. Athenamekanismen. Vidare får anslaget användas för särutgifter för Försvarsmaktens bidrag till insatser internationellt som inte innebär sändande av en väpnad styrka till andra länder, förutom militärobservatörer, samt sekondering av personal till internationella stabsbefattningar kopplade till pågående insatser. 1:3 Anskaffning av materiel och anläggningar Regeringen föreslår ett anslag på 12 . Anslaget får användas för att finansiera utveckling, anskaffning, återanskaffning och avveckling av anslagsfinansierad materiel och anläggningar. Anslaget finansierar även åtgärder för anslagsfinansierad materiel och anläggningar, där avsikten är att förändra teknisk förmåga eller prestanda inklusive förlängning av livstiden. Vidare får anslaget användas för finansiering av förstagångsanskaffning av beredskapsvaror samt anskaffning med syfte att öka minsta bestånd av beredskapsvaror i lager. Anslaget finansierar omställnings- och avvecklingskostnader som kan komma att uppstå inom ramen för pågående omstrukturering av logistik- och materielförsörjningen samt forskning och utveckling. 1:4 Forskning och teknikutveckling Regeringen föreslår ett anslag på . Anslaget får användas för att finansiera forskning och teknikutveckling. Anslaget får vidare finansiera det nationella flygtekniska forskningsprogrammet (NFFP), verksamhet vid luftstridssimuleringscentrum (FLSC) samt övrig flygteknisk forskning. Anslaget får också finansiera forsknings- och utvecklingsverksamhet som genomförs inom ramen för det svenska deltagandet i den europeiska försvarsbyrån (). 1:5 Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten Regeringen föreslår ett anslag på . Anslaget får användas för att finansiera den verksamhet som Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten bedriver med att kontrollera försvarsunderrättelseverksamheten hos de myndigheter som bedriver sådan verksamhet, samt för att verkställa beslut om tillgång till signalbärare. Regeringen föreslår ett anslag på . Anslaget får användas för Totalförsvarets rekryteringsmyndighets förvaltningsutgifter. Vidare får anslaget användas för ersättningar för kost, resor och logi till totalförsvarspliktiga. Regeringen föreslår ett anslag på . Anslaget får användas för att finansiera det treåriga officersprogrammet och annan grundläggande officersutbildning vid . Vidare får anslaget finansiera forskning och utveckling m.m. inom vissa av högskolans kompetensområden. Anslaget får även användas för att finansiera kurser inom ramen för Partnerskap för fred (PFF) samt viss forskning och analysstöd för regeringens behov. Regeringen föreslår ett anslag på 1 Anslaget får användas för att finansiera signalspaning och informationssäkerhetsverksamhet m.m. som bedriver och kapitalkostnaden för den teknikutveckling som behövs för dessa verksamheter.