bet · H601JuU1 · 2018-12-13 00:00:00 — Den kränkning som brottsoffret lidit efter att ha utsatts för brott bör i skadeståndshänseende värderas högre för att stå i bättre överensstämmelse med de etiska och sociala värderingar som är rådande . Utskottet anser att nivån på kränkningsersättningen till brottsoffer bör fördubblas. En sådan förändring skulle på ett tydligare sätt markera att det som brottsoffret utsatts för utgör en överträdelse av dennes rätt till sin person och integritet. Som utgångspunkt är det gärningsmannen som ska betala ersättning för skadestånd på grund av brott. Den ordningen bör bibehållas även med de högre nivåerna. Den kostnadsökning som förslaget innebär för staten i form av högre utgifter för brottskadeersättning belastar dock statskassan. Den ökade kostnaden för brottsskadeersättning beräknas uppgå till 2020 och 2021 när reformen får fullt genomslag och belastar anslag 1:11 Ersättning för skador på grund av brott. Utskottet föreslår således ingen anslagshöjning i denna del . Fördubblad kränkningsersättning kräver en lagändring och utskottet föreslår därför att tillkännager för regeringen att en sådan lagstiftning ska beredas för att kunna överlämnas till i, eller i anslutning till, budgetpropositionen . Utskottets ställningstagande som redovisats ovan innebär att utskottet delvis tillstyrker förslagen till anslag i och motioner rörande utgiftsområde 4 Rättsväsendet (motionerna 2018/18:2936 (M) yrkande 1 och 2018/19:2763 (KD) yrkande 1) samt delvis tillstyrker budgetpropositionens förslag till anslag. De motioner som föreslår en annan anslagsfördelning avstyrks. Mot bakgrund av vad som anförts tillstyrker utskottet delvis även motionerna 2018/19:132 (SD) yrkande 1 och 8, 2018/19:2453 (KD) yrkande 1, 2018/19:2763 (KD) yrkande 2 och 3, 2018/19:2819 (M, C KD, L) yrkandena 20 och 21, 2018/19:2868 (M) yrkandena 3 och 5 samt 2018/19:2936 (M) yrkandena 2, 3, 6 och 8–10. Det förslag som utskottet ställt sig bakom innebär däremot att motionerna 2018/19:132 (SD) yrkande 7, 12, 14 och 25, 2018/19:135 (SD), 2018/19:735 (SD) yrkandena 5, 6 och 15, 2018/19:2453 (KD) yrkandena 10 och 13, 2018/19:2871 (M) yrkande 8, 2018/19:2915 (KD) yrkande 21, 2018/19:2936 (M) yrkandena 4, 5, 7 och 11 avstyrks. Slutligen innebär utskottets ställningstagande för ett tillkännagivande om att en lagstiftning om fördubblad kränkningsersättning ska tas fram att utskottet tillstyrker motion 2018/19:2936 (M) yrkande 12. Anslag inom utgiftsområde 4 m.m., punkt 1 och 2 (S, V, MP) (S), (S), (S), (V), (S), (S) och (MP) anför: Den budgetproposition som lämnades till var beslutad av en övergångsregering. Särskilda principer tillämpades därför vid utformningen av propositionen, där utgångspunkten var den av beslutade budgeten . Efter valet röstade fler än hälften av den nyvalda ledamöter nej på frågan om statsministern hade tillräckligt stöd i . Detta trots att de rödgröna partierna utgör det största blocket med 144 mandat mot de borgerliga partiernas 143 mandat. Med anledning av detta entledigades samtliga statsråd och styrs av en övergångsregering. Eftersom någon ny regering ännu inte har tillträtt uppehåller de entledigade statsråden sina befattningar som en övergångsregering, i enlighet med regeringsformens bestämmelser. Detta är första gången som en övergångsregering lämnar en budgetproposition till . I regeringsformen, riksdagsordningen och budgetlagen finns bestämmelser om budgetpropositionen och dess innehåll. Någon särskild reglering om hur en budgetproposition som lämnas av en övergångsregering ska utformas finns inte. I en promemoria från Statsrådsberedningen har vissa riktlinjer utfärdats för det praktiska arbetet i . har vid granskningar av en övergångsregerings befogenheter hänvisat till dessa riktlinjer. Enligt riktlinjerna bör en övergångsregering endast avgöra löpande eller brådskande ärenden. Vidare anges att en övergångsregering inte bör lägga fram propositioner som är politiskt kontroversiella eller som har en tydlig partipolitisk inriktning. När det särskilt gäller en budgetproposition som lämnas av en övergångsregering anges att den inte bör innehålla förslag som har en tydlig partipolitisk inriktning. Av regeringsformen följer vidare att den senaste beslutade budgeten ska fortsätta att gälla för det fall inte beslutat om en ny budget. Vid framtagandet av denna proposition har regeringen därför bedömt att budgeten bör utformas med utgångspunkt i budgeten , i väntan på att en ny regering tillträder och kan lämna de förslag till ändringar som följer av dess politiska inriktning. Med beaktande av detta har särskilda principer tagits fram för utformningen av denna proposition. Principerna har tagits fram efter kontakter med företrädare för regeringspartierna och samt , , och Liberalerna. En övergångsbudget är ingen permanent lösning. Den tar sig inte an de stora samhällsproblemen med nya reformer. Det är den heller inte avsedd att göra. Den finns för att viktiga samhällsfunktioner, välfärden och myndigheter ska fungera ungefär som . Den behövs för att skapa stabilitet och är just en övergångsbudget i väntan på att en regering ska tillträda och presentera sin ekonomiska politik. Det är när en sådan proposition läggs fram av en nytillträdd regering, som det är rimligt att motionera som oppositionsparti. Vi anser att regeringen har redogjort för principerna, som tagits fram efter den process som varit, på ett klargörande sätt och tillämpat dem lojalt i arbetet med att ta fram budgetpropositionen . Men det ska inte tolkas som att övergångsregeringens budgetproposition ger uttryck för våra partiers politiska prioriteringar. Frågan har därför väckts om vi i likhet med oppositionspartierna borde lägga fram budgetmotioner under den allmänna motionstiden. Vi har dock valt att avstå den möjligheten och redogör nedan för våra skäl till det beslutet. I och med beredningen av övergångsregeringens förslag till statens budget har vi nu nått långt bortom den terräng där befintlig konstitutionell praxis kan ge vägledning. Hur partier och ledamöter väljer att agera har inte bara konsekvenser för den ekonomiska politiken utan lägger också grund för konstitutionell praxis för liknande situationer . Våra partier har alla gett uttryck för att i ett läge där landet leds av en övergångsregering måste riksdagsarbetet koncentreras mot att få på plats en handlingskraftig regering som åtminstone kan tolereras av en majoritet av ledamöterna. Vi förväntade oss en ordnad och ansvarsfull process med övergångsbudgeten och anser alltjämt att den bör passera genom som det var tänkt när lagstiftningen antogs och som de principer den är byggd på avser att säkerställa. Mot detta har framförts att tillämpningen av principerna för en övergångsbudget får negativa konsekvenser för samhällsviktiga funktioner som inte bara kan utan också bör korrigera. Det döljer det faktum att förhållandet mellan riksdag och regering är en delikat kombination av konstitutionella regler och upparbetad praxis. Det är fullt rimligt att vilja ändra på den relationen men det är knappast vad något parti har gett uttryck för vare sig nu eller i andra sammanhang. Det är inte rimligt att en övergångsregering, som inte kan avgå om den inte får igenom sin budget, ska uppdras att verkställa andra partiers ekonomiska politik. En nytillträdd regering kommer att behöva lägga fram en extra ändringsbudget med nödvändiga korrigeringar och det gäller oavsett vilket beslut fattar i detta ärende. Det kan dessutom inte uteslutas att försök till sådana korrigeringar i riksdagsbehandlingen riskerar att förvärra problemen genom att skapa ryckighet och oklarhet i myndighetsstyrningen. I debatten har det också påpekats att det inte är möjligt att i en extra ändringsbudget föreslå skattesänkningar. Detta stämmer när det gäller inkomstskatter, även om det inte är någon hemlighet att vi anser att investeringar i välfärd, klimat, rättsväsende och försvar måste gå före stora skattesänkningar. För oss är ökad jämlikhet centralt. Vi kan inte heller se att någon av de skattesänkningar som nu beslutat om i första steget av budgetprocessen skulle vara så viktig att den trumfar behovet av att skapa en för landet långsiktigt hållbar konstitutionell praxis – snarare tvärtom. Vi anser därför att lämpligaste praxis i lägen som detta är att riksdagspartierna bör ägna sig åt att bidra till att en regering kan tillträda och lägga fram en extra ändringsbudget på bord. I enlighet därmed anser vi det förslag som övergångsregeringen föreslår också borde bli beslut. När en ny regering kommit på plats, får partierna i lägga fram sin egna ekonomiska politik: antingen som regeringsbildare, förhandlingspart eller opposition. har genom sitt beslut i det första steget av budgetprocessen gett budgetpolitiken en annan inriktning än den vi vill ha, genom att bifalla och förslag. De utgiftsramar som beslutats och som gäller i det andra steget i budgetprocessen är andra än de vi förespråkat. Därför väljer vi att avstå från ställningstagande när det gäller anslagsfördelningen inom utgiftsområde 4. Anslag inom utgiftsområde 4 m.m., punkt 1 och 2 (SD) (SD), (SD) och (SD) anför: beslutade om ramar för statsbudgetens utgiftsområden och om en beräkning av statens inkomster. I enlighet med rambeslutsprocess ställs regeringens budgetförslag och övriga riksdagspartiers budgetförslag mot varandra som helheter, och budgeten beslutas sedan i två steg. De olika förslagen ska ses som sammanhållna enheter. har i steg ett, rambeslutet, ställt sig bakom och förslag till ekonomiska ramar för statsbudgeten och inriktning på budgetpolitiken. Vi väljer att inte delta i det nu aktuella beslutet om anslagens fördelning inom utgiftsområde 4. I stället redovisar vi i detta särskilda yttrande de förslag som presenterar i motionerna Budgetproposition (2018/19:1913) och Utgiftsområde 4 Rättsväsendet (2018/19:2359). En stat som inte upprätthåller lag och ordning är en stat i sönderfall. Upprätthålls inte den demokratiska rättsstaten återstår den starkes rätt, vilket innebär att det vakuum staten lämnar efter sig kommer att fyllas av andra aktörer som flyttar fram sina positioner där rättsstaten retirerar. ambition, att fler brott ska utredas och upp, innebär att det krävs en kraftig förstärkning av . Fler poliser är en förutsättning för att rättssamhället ska kunna bemöta hotet från den organiserade brottsligheten, stävja våldsamheterna i förorten och finnas tillgängligt för medborgarna. Målsättning är att utbilda 7 000 fler poliser utöver nuvarande utbildningsprogram fram och att 1 500 fler civilanställda ska anställas fram . Vi anser därutöver att personalstyrkan hos Nationellt forensiskt centrum bör öka. För att uppnå målet om fler poliser krävs det dessutom att polisyrket blir mer attraktivt. Vi föreslår därför en riktad lönesatsning. Även om det är arbetsmarknadens parter som bör avgöra hur resurserna ska fördelas är vårt syfte med denna satsning att den ska gynna dels poliser i yttre tjänst, där lönerna är som lägst, dels de som arbetar på obekväma arbetstider. Vidare har poliser i yttre tjänst flertalet gånger uttryckt oro över att deras vapenarsenal inte är tillräckligt för att exempelvis möta tungt beväpnade terrorister. Detta uppmärksammades inte minst efter terrorattacken på . vill därför specifikt satsa på ett utrustningslyft för polisen. Poliser ska inte skickas ut med bristande utrustning. Dessutom bör en hög andel av de tjänstgörande poliserna i yttre tjänst både vara utbildade för att använda och ges tillgång till förstärkningsvapen. Resursförstärkningen bör även användas för att kroppskameror successivt införs som en del av standardutrustningen för patrullerande poliser. Polisens datasystem är i behov av en modernisering. För att säkerställa att brottsbekämpningen är så effektiv som möjligt behövs välfungerande tekniska lösningar. Att kan fortsätta digitaliseringsprocessen anser vi vara avgörande inte bara för brottsbekämpningen utan även för att förbättra servicen gentemot medborgarna. Vi anser även att ska kunna utöka användningen av kamerabevakning. Kamerabevakning är ett komplement till övrigt polisarbete, inte ett substitut. För att bidra med resursförstärkningar för upprätthållande av ordningen vid exempelvis upplopp föreslår vi att den tidigare nedlagda beredskapspolisen ska återinföras. Vid en terrorattack eller en större händelse kan detta vara avgörande för att säkra tryggheten för befolkningen. Mot bakgrund av de kravaller som utspelats i exempelvis och andra utanförskapsområden liksom risken för ytterligare terrorattacker, inte minst med tanke på den okontrollerade massinvandringen, tycks behovet vara större än någonsin av en förstärkningsresurs till polisen. Terrorism och extremism utgör allt större hot – både i omvärlden och i . har konstaterat att terrorhotet kommit att bli alltmer utbrett och att antalet terrordåd ökar. har även uttryckt en allvarlig oro över att personerna använder sin extremistiska ideologi för att främja terrorism. Vi vill se krafttag för att bekämpa dessa hot och skydda det svenska samhället. Att garantera medborgarnas säkerhet är en av statens viktigaste uppgifter. Vi vill därför införa en rad åtgärder: förbjuda propaganda för terrorism, straffa varje form av deltagande i eller stöd till terroristorganisationer, skärpa straffen för terroristbrott, frånta terrorister deras medborgarskap, tillåta hemlig dataavlyssning, tillåta signalspaning vid förundersökningar och ta bort sekretesshinder för underrättelseverksamheten i olika myndigheter. För att personalförstärkningen inom ska kunna få full effekt krävs det även att flertalet myndigheter inom rättsväsendet får mer resurser. Även om antalet ärenden till minskat är myndighetens arbetsbörda fortsatt hög, bl.a. till följd av en mer komplicerad brottslighet och stora förundersökningar. Även verksamheten hos Domstolar påverkas kraftigt av utvecklingen i samhället. har det varit ett ökande inflöde av mål vid domstolarna och prognoser visar på en fortsatt utveckling i den riktningen. Vi anser således att , och Domstolar bör tillföras ytterligare resurser. har föreslagit flertalet straffskärpningar, bl.a. ett borttagande av ungdomsrabatten och mängdrabatten samt skärpta straff för sexualbrott, vapenbrott och människohandel. Tillsammans med våra satsningar för en mer effektiv poliskår kommer detta att leda till att fler människor spenderar på anstalt. Vi anser därför att Kriminalvården bör tillföras ytterligare resurser för att kunna utöka antalet anstalts- och häktesplatser. Vi vill även att Brottsförebyggande rådets resurser utökas, bl.a. för utökad statistik gällande invandrarrelaterad brottslighet. Dessutom är det viktigt att stödja Brottsofferjouren arbete. Brottsofferjouren är en viktig ideell kraft som möter tiotusentals brottsutsatta människor. Slutligen vill vi att staten ska ta ansvar för att betala ut dömda skadestånd till brottsoffer och att skadestånd, framförallt för brott mot person, ska öka. Anslag inom utgiftsområde 4 m.m., punkt 1 och 2 (C) (C) anför: beslutade om ramar för statsbudgetens utgiftsområden och om en beräkning av statens inkomster. I enlighet med rambeslutsprocess ställs regeringens budgetförslag och övriga riksdagspartiers budgetförslag mot varandra som helheter, och budgeten beslutas sedan i två steg. budgetförslag är en sammanhållen helhet. Eftersom i steg ett, rambeslutet, har ställt sig bakom och förslag till ekonomiska ramar för statsbudgeten och inriktning på budgetpolitiken väljer jag att inte delta i det nu aktuella beslutet om anslagens fördelning inom utgiftsområde 4. I stället redovisar jag i detta särskilda yttrande de förslag som presenterar i motionerna budgetmotion 2019 (2018/19:2610) och Utgiftsområde 4 Rättsväsendet (2018/19:2621). Att värna ett välfungerande rättsväsende är en av statens kärnverksamheter. Människor ska kunna känna trygghet i hela landet, och deras fri- och rättigheter ska skyddas. Vid kränkningar av dessa rättigheter ska skyldiga identifieras, dömas och straffas på ett rättssäkert sätt. Så byggs en välfungerande rättsstat. Polisen har en central roll i en fungerande rättsstat för att beivra, begränsa och lösa brottslighet. Jag vill se en kraftig resursförstärkning till polisen. Detta tillskott ska garantera polisens lokala närvaro, öka antalet arbetade polistimmar, höja polisernas löner samt skapa förutsättningar för bättre arbetsvillkor och en bättre arbetsmiljö. Oavsett var i man bor ska man kunna känna trygghet i att polisen är närvarande. Jag vill att poliser ska vara lokalt förankrade. Med kontinuitet och erfarna poliser, som stannar på samma tjänst, är det även lättare att arbeta långsiktigt med kontaktskapande, brottsförebyggande och trygghetsskapande åtgärder. Med ytterligare resurser kan fler poliser utbildas och anställas. Även fler civilanställda kan anställas, vilket frigör tid för polisen att fokusera på brottsbekämpning. Men för att öka antalet kvalificerade poliser krävs inte enbart att fler utbildas och anställs. Jag anser att det är minst lika viktigt att engagerade och kompetenta poliser ges möjlighet att kvarstå i tjänst. För att göra polisyrket mer attraktivt bör därför ytterligare resurser anslås i syfte att möjliggöra en höjning av polisens löner. Jag anser att dagens utveckling, där erfarna poliser i en oroväckande hög grad lämnar sitt yrke och där platserna på polisutbildningen inte fylls, måste vändas. När polisen tillförs mer resurser för att klara upp fler brott snabbare kommer kraven på den resterande rättskedjan att öka. Jag anser därför att ytterligare resurser bör satsas på att stärka hela rättskedjan. Det kommer att innebära att fler grova brottslingar kan dömas och att fler vardagsbrott kan upp. , Nationellt forensiskt centrum och Kriminalvården bör tillföras ytterligare resurser. Vidare är polisens personsäkerhet och vittnesskydd oerhört viktiga för att skydda rättssystemet. avser att återkomma med förslag om detta i kommande budget. Jag vill även ha ett starkare brottsofferperspektiv i rättsväsendet. Personer som har blivit utsatta för brott måste ha rätt och möjlighet att få information från rättsväsendet om det aktuella fallet samt om vilka resurser som finns tillgängliga för att stötta brottsoffret. Därtill måste det finnas professionell personal som kan erbjuda det stöd som behövs. Jag vill bl.a. att personer som har utsatts för brott enkelt ska kunna ta reda på vart de bör vända sig för att gå vidare med en polisanmälan och att brottsofferjourernas möjlighet att erbjuda hjälp ökar. De som har utsatts för grova brott och efterlevande till personer som mördats bör även erbjudas stöd när gärningspersonen får permissioner eller friges. Vidare måste det bli lättare för brottsoffer att få ut tilldömt skadestånd, och staten bör här ta ett större ansvar. Det bästa sättet att minska de negativa effekterna av brott, för brottsoffer, förövare och samhället, är att arbeta för att färre brott begås. Därför är det viktigt att det brottsförebyggande arbetet prioriteras. Det handlar dels om brottsprevention med fokus på att få individer att inte begå brott, dels om en strukturell brottsprevention på samhällelig nivå. För att öka människors känsla av trygghet vill jag förtydliga kommuners och andra offentliga aktörers brottsförebyggande ansvar samt utöka stödet till lokalt brottsförebyggande arbete, som involverar civilsamhällets organisationer. avser att återkomma med förslag om att stärka det brottsförebyggande arbetet i kommande budget. För att människor ska känna tillit till rättssystemet är det viktigt att vardagsbrott som drabbar många, t.ex. stölder, kortbedrägerier eller nättrakasserier, tas på större allvar. De brott som det är vanligast att människor utsätts för i vardagen är ofta de som riskerar att skapa en känsla av otrygghet och misstro mot rättsväsendet. har tidigare föreslagit att polisen bör få mer resurser i syfte att möjliggöra en ökad prioritering av vardagsbrottsligheten, och avser att återkomma med förslag om detta i kommande budget. Samtliga former av våldsbejakande extremism är farliga. Jag anser därför att förmåga att förhindra och förebygga planering och utförande av terroraktioner på svensk mark måste förstärkas. Polisen har själva angett att de saknar resurser för att effektivt kunna arbeta mot terrorism i hela landet. har därför föreslagit att ytterligare resurser tillförs för att kunna intensifiera arbetet för att bekämpa terrorism. De ytterligare medlen behövs för att stärka det särskilda nationella insatskonceptet och den . avser att återkomma i kommande budget med förslag om mer resurser till arbetet för att bekämpa terrorism. För att förhindra radikalisering vill jag stoppa offentliga medel till organisationer som sprider våldsbejakande och antidemokratiska budskap eller som verkar för rekrytering till, eller uppmanar till stöd för organisationer som terroristlistas av EU eller FN. Vidare vill jag göra det enklare att straffa brottslingar och terrorsympatisörer som återvänder från utlandet genom att förbjuda samröre med terrororganisationer. En annan viktig åtgärd är att möjliggöra för myndigheter att dela fler uppgifter med varandra. För att arbetet mot terrorism ska fungera krävs ett regelverk som gör det möjligt att utbyta information effektivt och rättssäkert. står inför många utmaningar när det gäller frågor som rör brott och straff. Den grova organiserade brottsligheten, som ofta utnyttjar samhällets mest utsatta i sin brottslighet, måste stoppas genom bl.a. förebyggande verksamhet och genom ett ökat samarbete mellan olika myndigheter. Därtill finns en rad komplexa frågor som rör unga lagöverträdare, som bör mötas av tydliga och konsekventa reaktioner och skärpta straff, som det säkerställs att straffet i sig inte bidrar till att driva den unge in i ett kriminellt vuxenliv. Vissa frågor på trygghetsområdet behöver lyftas särskilt. Det gäller bl.a. sexualbrott och hedersbrott, men även de utsatta områden där kriminaliteten skapar otrygghet och förstör unga människors liv. Jag vill se skärpta straff för exempelvis sexualbrott, brott mot barn, mord och andra grova våldsbrott. Jag vill även ha en nollvision för våld och förtryck i nära relationer och sexualiserat våld samt öka tryggheten för brottsoffer genom att ge större möjlighet att byta målsägandebiträde. Vidare utsätts alltför många kvinnor för ovälkomna sexuella närmanden. Jag anser att arbetet mot sexuellt ofredande i offentlig miljö bör stärkas. I kommande budget avser att återkomma med förslag om detta. Jag vill också införa en ny brottsrubricering – grovt sexuellt ofredande – och höja straffet för sexuellt övergrepp. Jag vill därutöver se ökade krafttag mot barnpornografi. Jag anser bl.a. att barnpornografibrott ska räknas till sexualbrotten, vilket skulle leda till att brottet prioriterades högre och förhoppningsvis leda till fler fällande domar. anser att hedersbrotten måste tas på stort allvar. När det gäller hedersproblematik finns det stora brister i kunskap hos polis, åklagare och domstolsväsende, vilka har centrala roller för att brottsoffren ska kunna få rätt hjälp och stöd. Jag anser att det behövs en ordentlig satsning på utbildning i hedersproblematik för att de som söker stöd från samhället ska kunna få rätt hjälp. kommer att återkomma med förslag om detta i kommande budget. Jag vill därutöver se en förändring i svensk lag som säkerställer att hedersmotiv ses som en försvårande omständighet vid straffvärdesbedömningen. Anslag inom utgiftsområde 4 m.m., punkt 1 och 2 (L) (L) anför: beslutade om ramar för statsbudgetens utgiftsområden och om en beräkning av statens inkomster. I enlighet med rambeslutsprocess ställs regeringens budgetförslag och övriga riksdagspartiers budgetförslag mot varandra som helheter, och budgeten beslutas sedan i två steg. Liberalernas budgetförslag är en sammanhållen helhet.