bet · H501FiU49 · 2018-05-29 00:00:00 — Vidare anför Lagrådet att regeringen i propositionen har gjort två justeringar i den av Lagrådet granskade lagtexten, varav den ena är rent redaktionell och den andra av lagteknisk karaktär och föranledd av ett påpekande från Lagrådets sida. Lagrådet har inte på nytt granskat de lagförslag som rådet redan granskat. Vad som i övrigt förekommit i lagstiftningsärendet efter Lagrådets tidigare yttrande föranleder enligt Lagrådet inte något ytterligare uttalande av Lagrådet. har i sitt yttrande (dnr 1887-2017/18) redovisat synpunkter i tre delar. I den första delen redovisas synpunkter som rör den materiella prövningen av frågan om uppehållstillstånd. I den andra delen redovisas synpunkter som rör prövningsförfarandet, och i den tredje delen redovisas synpunkter som rör statlig ersättning och mottagande av asylsökande. När det gäller identitetsfrågan, som behandlas i den första delen, konstaterar att den inställning som myndigheten redovisade i sitt yttrande över regeringens utkast till lagrådsremiss har omhändertagits genom att 16 f § i den tillfälliga lagen ändrats. Enligt den föreslagna lydelsen i propositionen får uppehållstillstånd beviljas även om den sökandes identitet är oklar och han eller hon inte kan göra sin uppgivna identitet sannolik. Att det nu tydligt framgår av bestämmelsen vad lagstiftaren anser ska gälla i fråga om den sökandes identitet kommer enligt att underlätta prövningen av dessa ärenden liksom den praktiska tillämpningen. kommer det att innebära en ny bedömningssituation för myndigheten att bevilja uppehållstillstånd till en stor grupp personer där identiteten är oklar. I sitt yttrande pekar myndigheten på några av de tillämpningssvårigheter som kommer att följa när ett tillstånd med studier på gymnasial nivå som grund ska beviljas en person som är eller har varit asylsökande och som inte kan bevisa vem han eller hon är. Det rör sig om den vandels- och säkerhetsprövning som enligt lagförslaget ska göras innan ett uppehållstillstånd beviljar enligt 16 f § i den tillfälliga lagen, den kontroll som måste göras i Schengens informationssystem (SIS), gränsdragningen för ytterligare utredningsåtgärder hos och risken för att barn kan vilja bedömas som vuxna. Myndigheten pekar också på att lagförslaget kan leda till ett sämre resultat för återvändararbetet. När det gäller synpunkterna som rör prövningsförfarandet skriver i sitt yttrande om ansökningsprocessen att majoriteten av de ärenden som berörs av lagförslaget kommer att vara under handläggning i migrationsdomstolarna. En förutsättning för att hanteringen av dessa ärenden ska bli snabb och enkel är att migrationsdomstolarna hanterar ansökan som en alternativ grund och att ansökan kan bedömas av domstolen som första instans (MIG 2007:31). Myndigheten anser att handläggningstiderna riskerar att bli långa om migrationsdomstolarna inte delar denna bedömning och i stället återförvisar målen till . När det gäller förslagen i propositionen om inhibition ser myndigheten positivt på den föreslagna lydelsen i 16 j §. Myndigheten bedömer också att bestämmelserna om återkallelse i 16 f § har en lämplig omfattning. Avslutningsvis, i den tredje delen, redovisar sina synpunkter som rör statlig ersättning och mottagande av asylsökande. Myndigheten anser att det är svårt att överblicka konsekvenserna av lagförslaget i den del som avser mottagande av asylsökande och statlig ersättning då man menar att dessa frågor inte analyseras närmare i propositionen. Otydlighet i fördelningen av biståndsansvaret mellan och kommunerna i fråga om boende förväntas kunna leda till tillämpningssvårigheter i mottagningsverksamheten samt medföra osäkerhet för enskilda sökande och ett ökat antal processer i förvaltningsdomstol. Yttrande från Kommuner och Landsting I sitt yttrande (dnr 1887-2017/18) hänvisar SKL till sitt yttrande över regeringens utkast till lagrådsremiss. SKL anser inte att det som därefter framkommit i ärendet ger dem skäl att frångå vad som anfördes i det yttrandet. Några frågor och behovet av vissa åtgärder vill dock SKL särskilt uppmärksamma. SKL understryker vikten av att regeringen är lyhörd och agerar snabbt och handlingskraftigt om förslaget resulterar i en stor påfrestning på vissa kommuner. SKL framhåller att kravet på studiehjälp i 30 § förordning (2010:1122) om statlig ersättning ska tas bort. Om det inte görs ska bestämmelsen i 30 b § i samma förordning ändras så att ersättning avser kostnader för ekonomiskt bistånd i sin helhet, inte enbart försörjningsstöd. Vidare anser SKL att regeringens åtgärder inte är tillräckliga för att ge kommunerna rätt förutsättningar att möta den potentiellt ökade efterfrågan på sammanhållna yrkesutbildningar inom vuxenutbildningen och förutsätter att kommunerna kompenseras fullt ut för ökade kostnader. begränsar sitt yttrande (2017/18:KU9y) till propositionens förenlighet med regeringsformens beredningskrav och motionerna 2017/18:4179 (M), 2017/18:4164 (SD) och 2017/18:4178 (L) i denna del. hänvisar i sitt ställningstagande till att man tidigare framhållit att regeringen har ett betydande ansvar i arbetet med att upprätthålla god kvalitet i lagstiftningen och att remissbehandling och förhandsgranskning utgör väsentliga inslag i detta arbete. har även pekat på betydelsen av att inhämta myndigheters sakkunskap och att remisstider eller motsvarande bör vara så väl tilltagna att remissinstanserna ges en reell möjlighet att överväga förslagen. har konstaterat att beredningskravet inte är lika för alla fall och att beredningsrutinerna endast i liten utsträckning är reglerade i regeringsformen. Det finns därför ett utrymme för flexibilitet och en möjlighet att anpassa rutinerna för allvarliga och brådskande fall. I varje enskilt ärende har att ta ställning till om regeringens motivering till en skyndsam beredning är tillräckligt stark och om beredningsunderlaget kan anses tillräckligt. Frågan om huruvida beredningsunderlaget i ett enskilt ärende är tillräckligt för att ska kunna ta ställning till förslaget bör enligt bedömas av beredande utskott. I det sammanhanget kan även beaktas vad tidigare uttalat om beredningskravet, framhålls det i yttrandet. I yttrandet noteras även att det i en anmälan till har begärts att regeringens beredning och hantering av det nu aktuella ärendet ska granskas av utskottet. Anmälan kommer att behandlas under /19. har en avvikande mening i yttrandet, där man ifrågasätter om beredningskravet i 7 kap. 2 § regeringsformen är uppfyllt och om det finns särskilda skäl för att lämna en proposition med extra ändringsbudget. begränsar sitt yttrande (2017/18:SfU3y) till propositionens frågor som rör lagförslagen i propositionen och följdmotionerna i denna del. anser att propositionen i berörda delar bör tillstyrkas och att samtliga motionsyrkanden bör avstyrkas. konstaterar att den grupp ungdomar som lagändringen avser har vistats i utan sin familj och under den tiden har gått i skola och rotat sig här. Den långa väntan på ett beslut från och osäkerheten om ett beslut ska hinna fattas innan 18-årsdagen har i många fall gjort att vistelsetiden i har präglats av stor oro och ovisshet på ett sätt som gjort denna grupp särskilt utsatt. delar därför regeringens bedömning att det är angeläget att det görs lagändringar som innebär att så många som möjligt i denna grupp av unga vuxna, som kom till som ensamkommande barn och som väntat mycket länge på beslut i asylärendet, kan beviljas ett uppehållstillstånd för gymnasiestudier. Utskottet anser därför i likhet med regeringen att den tillfälliga lagen bör ändras. En utlänning som har fått, eller annars skulle få, ett beslut om utvisning ska kunna beviljas uppehållstillstånd för studier på gymnasial nivå, om ett antal förutsättningar är uppfyllda. Vidare kan socialförsäkringsutskottet dela regeringens bedömning att det är av största vikt att barn inte drabbas av åtgärder från lagstiftarens eller myndigheters sida som får negativa effekter som inte var avsedda, och konstaterar att avsikten med regeringens förslag är att motverka en sådan situation. delar också regeringens bedömning att det faktum att förslaget är tydligt avgränsat såväl som till persongrupp kan förutses minimera eventuella risker för att unga söker sig till eller stannar kvar i hopp om nya möjligheter till uppehållstillstånd. anser mot den bakgrunden inte heller att gruppen bör vidgas. För att komma i fråga för uppehållstillstånd enligt de föreslagna bestämmelserna ska ett antal individuella kriterier vara uppfyllda, varför socialförsäkringsutskottet inte kan se att förslaget skulle innebära att den individuella prövningen frångås. Mot bakgrund av att så många som möjligt i den aktuella gruppen av unga vuxna ska kunna beviljas uppehållstillstånd för gymnasiestudier för att sedan få möjlighet att söka arbete, etablera sig på arbetsmarknaden och beviljas permanent uppehållstillstånd samt att det rör sig om en tillfällig ordning och en klart avgränsad grupp unga vuxna, som levt länge med oro, utan familj och som rotat sig i , anser socialförsäkringsutskottet i likhet med regeringen att identitetskravet kan sänkas. uppfattning är att identitetskraven för att få uppehållstillstånd fyller viktiga funktioner och att det är angeläget att upprätthålla dessa krav. Utskottet anser dock att det för den nu aktuella, tydligt avgränsade gruppen kan accepteras att dessa krav frångås. konstaterar också att en vandels- och säkerhetsprövning ska göras före ett beslut om uppehållstillstånd och att uppehållstillstånd kan vägras om det vid denna prövning kommer fram uppgifter som utgör skäl för att inte ge uppehållstillstånd. Vidare noterar socialförsäkringsutskottet att generaldirektör vid sammanträdet angav att det i denna typ av ärenden mycket sällan uppdagas problem av säkerhetskaraktär. Dessutom angavs att den +som befinner sig i och begår ett brott ofta kan knytas till brottet genom biometri, oavsett om uppgiven identitet är oklar. delar regeringens bedömning att även om det finns risk för att förslaget ytterligare komplicerar ett regelverk som redan är komplicerat, så riskerar det ändå inte att leda till sådana tillämpningssvårigheter att det kan påverka rättssäkerheten. Enligt socialförsäkringsutskottet är det inte rimligt att den grupp som omfattas av förslaget ska riskera ytterligare långa handläggningstider. Därför delar utskottet regeringens bedömning att ett krav bör finnas att ansökan ska ha inkommit till och att en ansökan får göras endast . Vid socialförsäkringsutskottets sammanträde informerade generaldirektör om att av uppskattningsvis ca 6 400 av de aktuella personerna har pågående mål angående uppehållstillstånd i domstol. Om domstolarna återförvisar målen till på grund av en ansökan om uppehållstillstånd enligt de föreslagna reglerna behöver pröva hela ärendet på nytt, vilket man konstaterade leder till ökade handläggningstider. konstaterar att den nuvarande bestämmelsen i 16 e § fjärde stycket tillfälliga lagen om att verkställighet inte får ske innan frågan om uppehållstillstånd har prövats har skapat tillämpningsproblem. Därför ser socialförsäkringsutskottet med tillfredsställelse på att bestämmelsen ersätts av en ny, tydlig bestämmelse om inhibition i 16 j § tillfälliga lagen. Med anledning av att några motionärer anfört att reglerna medför påfrestningar för skolans personal konstaterar socialförsäkringsutskottet att frågan om uppehållstillstånd prövas av och att de underlag som behövs vid bedömningen, t.ex. individuella studieplaner, är sådana dokument som ingår i skolans ordinarie rutiner att ta fram. Avslutningsvis uppmärksammar socialförsäkringsutskottet följande. Propositionens förslag till 1 a § i förslag till lag om ändring i lagen om uppehållstillstånd för studerande på gymnasial nivå hänför sig i sin helhet till 1 § i samma lag, och saknar självständig betydelse. 1 § upphör att gälla (SFS 2017:354) medan 1 a § fortsätter att gälla även därefter. utgår från att regeringen om det bedöms behövligt återkommer till med förslag till lagändring. I yttrandet finns två avvikande meningar (M, SD, V, L, KD) och fem särskilda yttranden (M, SD, C, L, KD). Enligt 9 kap. 6 § första stycket riksdagsordningen får regeringen vid högst två tillfällen under löpande budgetår lämna en proposition med förslag till ändringar i statens budget. En sådan proposition lämnas i anslutning till budgetpropositionen eller den ekonomiska vårpropositionen. Förslag till ändringar i statens budget får enligt andra stycket i samma bestämmelse endast lämnas vid andra tillfällen om det finns särskilda skäl. Att detta endast får förekomma om det finns särskilda skäl är centralt för att säkerställa att helhetsperspektivet i budgetbehandlingen upprätthålls. Exempel på sådana särskilda skäl kan vara förändrade ekonomiska förutsättningar med anledning av en oväntad ekonomisk utveckling eller oförutsedda händelser som ställer krav på snabba åtgärder. Utskottet har inga invändningar mot regeringens bedömning att det finns särskilda skäl för att lämna det aktuella förslaget till ändringsbudget. När regeringen föreslog den tillfälliga lagen var en av utgångspunkterna att regelverket inte skulle ändras för barn och barnfamiljer som hade kommit till innan aviseringen av lagändringen . En konsekvens av det mycket stora antalet asylsökande som sökte sig till blev långa handläggningstider hos . De långa handläggningstiderna har i sin tur inneburit att många av dem som kom till som ensamkommande barn innan aviseringen har, eller kommer att ha, blivit vuxna innan fattat ett beslut i deras asylärende. Därmed har deras möjligheter att beviljas uppehållstillstånd försämrats. meddelade regeringen därför sin avsikt att lämna förslag om en ny möjlighet till uppehållstillstånd för studier på gymnasial nivå för en viss grupp ensamkommande unga. Utskottet delar regeringens bedömning om att det är angeläget att de ändringar som föreslås i den tillfälliga lagen kan träda i kraft . Utskottet konstaterar att en ansökan om uppehållstillstånd enligt förslaget endast får göras , vid endast ett tillfälle och . vill utskottet framhålla, liksom vid tidigare tillfällen då utskottet behandlat förslag till extra ändringsbudget sedan de nya bestämmelserna i riksdagsordningen om ändringsbudget trädde i kraft , den centrala betydelsen av att regeringens möjlighet att föreslå extra ändringsbudget inte används vid andra tillfällen än när det finns särskilda skäl. Om användandet av extra ändringsbudgetar avviker från detta och processen kring ändringar i statens budget under löpande budgetår blir mindre stram, kommer det att urholka principen om en fullständig och samlad budgetbehandling. Utskottet konstaterar att Lagrådet riktat kritik mot regeringens beredning av förslagen, t.ex. mot att bestämmelsen om beviljande av uppehållstillstånd även om utlänningens identitet är oklar och han eller hon inte kan göra sin uppgivna identitet sannolik inte fanns med i det av regeringen remitterade utkastet till lagrådsremiss, och därmed inte har varit föremål för sedvanligt remissförfarande. Efter de kompletterande upplysningar som utskottet inhämtat under sin beredning av förslagen får dock beredningskravet enligt regeringsformen anses vara tillgodosett. Utskottet noterar också att det av socialförsäkringsutskottets yttrande framgår att generaldirektör lämnade upplysningar och svarade på frågor med anledning av propositionen vid socialförsäkringsutskottets sammanträde . Lagförslagen i den extra ändringsbudgeten rör socialförsäkringsutskottets ämnesområde. har i sitt yttrande tillstyrkt regeringens lagförslag och avstyrkt motionsyrkandena. Utskottet delar socialförsäkringsutskottets ställningstaganden när det gäller lagförslagen. Utskottet föreslår också en liten redaktionell rättelse. I förslaget till 5 § första stycket lagen (2017:353) om uppehållstillstånd för studerande på gymnasial nivå ska ”uppehållstill-stånd” ersättas med ”uppehållstillstånd”. Utskottet har framhållit vikten av att processen kring ändringsbudgeten är lika stram som processen kring budgetpropositionen. Enligt utskottets tidigare ställningstaganden är utgiftstaket och överskottsmålet de yttre restriktionerna för utgiftsökningar. De takbegränsade utgifterna beräknas enligt den ekonomiska vårpropositionen 2018 bli inklusive förslagen i Vårändringsbudget . Utgiftstaket är , vilket ger en budgeteringsmarginal på . De föreslagna anslagsökningarna i den extra ändringsbudgeten innebär att de takbegränsade utgifterna ökar med 2018 och att budgeteringsmarginalen minskar med motsvarande belopp. Statens budgetsaldo minskar också med 2018 till följd av förslagen i propositionen. Det finansiella sparandet som procent av BNP påverkas och blir en tiondels procent lägre än det som redovisats i vårpropositionen 2018. Någon skillnad på det strukturella sparandet 2018 jämfört med det som redovisas i vårpropositionen 2018 beräknar regeringen inte att det blir till följd av förslagen. Utskottet noterar att regeringen även redovisar utgiftseffekter av förslagen men konstaterar att endast tar ställning till förslagen till anslagsförändringar som avser det löpande när det gäller förslag till ändringsbudget. Med det anförda tillstyrker utskottet regeringens proposition om extra ändringsbudget 2018 med lagförslag och förslag om ändrade ramar och anslag. Utskottet avstyrker samtliga här aktuella motionsyrkanden. Extra ändringsbudget (M, SD, L, KD) av (M), (M), (SD), (M), (SD), (L), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följande lydelse: Ny möjlighet till uppehållstillstånd avslår regeringens lagförslag. 2017/18:4164 av m.fl. (SD) i denna del, 2017/18:4165 av m.fl. (-) i denna del, 2017/18:4178 av m.fl. (L) i denna del, 2017/18:4179 av och (båda M) i denna del och 2017/18:4180 av m.fl. (KD) i denna del och avslår proposition 2017/18:252 punkterna 1 och 2. Ändrade utgiftsramar och anslag avslår regeringens förslag till godkännande av ändrade ramar och ändrade anslag. 2017/18:4164 av m.fl. (SD) i denna del, 2017/18:4165 av m.fl. (-) i denna del, 2017/18:4178 av m.fl. (L) i denna del, 2017/18:4179 av och (båda M) i denna del och 2017/18:4180 av m.fl. (KD) i denna del och avslår proposition 2017/18:252 punkt 3. Åtgärder med anledning av konsekvenserna av förslagen Regeringen föreslår en ny möjlighet till uppehållstillstånd för vissa ensamkommande unga. Förslaget kan av flera olika anledningar inte antas av . Personer som har ansökt om asyl i men som saknar asylskäl bör inte få uppehållstillstånd i . Regeringens förslag innebär att de som inte har rättat sig efter svenska myndigheters och domstolars beslut och som ljugit om sin ålder kan beviljas uppehållstillstånd. Förslaget innebär ett ännu mer komplicerat regelverk än som redan finns och medför mer godtycklighet och mindre rättssäkerhet i migrationssystemet. Att en person ska kunna styrka sin identitet för att kunna beviljas uppehållstillstånd har länge varit en huvudregel. I regeringens förslag tillåts personer som inte kan visa sin identitet stanna i landet. Det innebär säkerhetsrisker. Det finns dessutom stora brister i beredningen av förslaget. Detta har konstaterats av Lagrådet, som därför inte kunnat tillstyrka det. Sammantaget bör förslaget inte antas. Utöver det ovan sagda utvecklas skälen för detta i särskilda yttranden (1, 2, 5 och 6). Extra ändringsbudget (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följande lydelse: Ny möjlighet till uppehållstillstånd Ändrade utgiftsramar och anslag Åtgärder med anledning av konsekvenserna av förslagen ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4174 av m.fl. (V) yrkandena 1–3 och 2017/18:4173 av m.fl. (L). Ytterligare utredning och tidsbegränsat undantag från utvisning Regeringens förslag är ett steg i rätt riktning och genomförandet bör inte bromsas upp. bör därför bifalla propositionen. bör det fattas beslut om att lagstiftningen ska förbättras. Det finns ett stort behov av ytterligare utredning och förtydliganden i tre delar som beskrivs nedan. Regeringen bör på nytt utreda och återkomma med förtydliganden av propositionens förslag om åldersgränsen, kravet på utvisningsbeslut och den korta ansökningstiden. Regeringen bör också bemyndigas att genom föreskrift besluta om ett tidsbegränsat undantag från bestämmelserna om utvisning i utlänningslagen avseende de personer som kan komma att omfattas av detta förslag. På så sätt kan regeringens förslag träda i kraft och de unga som har möjlighet att få uppehållstillstånd enligt regeringens förslag få det som den grupp som berörs av vårt förslag enligt ovan inte utvisas i avvaktan på att dessa förslag behandlas av . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. De problem som regeringens förslag avser att åtgärda har uppkommit p.g.a. den tillfälliga lagen och långa handläggningstider, vilket har drabbat ensamkommande barn extra hårt. För dem är det framför allt ändringarna av bestämmelserna om särskilt och synnerligen ömmande omständigheter som den tillfälliga lagen föreskriver som försvårat möjligheterna att få uppehållstillstånd. De kraftigt förlängda handläggningstiderna på uppemot 15 månader eller mer har skapat en stor utsatthet i gruppen unga ensamkommande och bidragit till bl.a. försämrad psykisk hälsa och därmed ökad suicidrisk inom gruppen. Att åtgärder nu vidtas för att motverka några av de negativa effekter som den tillfälliga lagen och omläggningen av migrationspolitiken orsakat är positivt. Som de flesta remissinstanserna framfört har förslaget flera brister. Ett förslag som är mindre komplext, mer förutsebart och lättare att tillämpa hade varit att föredra. Datumgränsen bör tas bort och tidsgränsen ändras Datumgränsen i förslaget till 16 f § 1 den tillfälliga lagen och tidsgränsen eller längre avseende beslut om utvisning i förslaget till 16 f § 3 i samma lag innebär att beslutet om utvisning ska ha fattats 15 månader eller senare från registreringsdatumet men tidigast . Det innebär att många barn och unga fortfarande kommer att uteslutas. Vi anser inte att det är förenligt med en rättssäker asylprocess att införa bestämmelser som innebär att tidpunkt snarare än skyddsbehov blir avgörande för vilka som kan komma att beviljas uppehållstillstånd. Vi vill därför, i likhet med många remissinstanser, att datumgränsen ska tas bort. Regeringen bör återkomma med ett förslag där datumgränsen i förslaget till 16 f § 1 p i den tillfälliga lagen tas bort. Regeringen bör också bemyndigas att genom föreskrift besluta om ett tidsbegränsat undantag om utvisning i utlänningslagen avseende de personer som kan komma att omfattas av detta förslag. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Tidsgränsen bör ersättas med en tidsgräns , vilket bättre överensstämmer med huvudregeln i EU-direktivet om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd för hur länge ensamkommande ska vänta på beslut. Regeringen bör återkomma med ett förslag där förslaget till 16 f § 3 p i den tillfälliga lagen vidgas till att även gälla de som väntat på beslut om utvisning som regeringen bemyndigas att genom föreskrift besluta om ett tidsbegränsat undantag om utvisning i utlänningslagen avseende de personer som kan komma att omfattas av detta förslag. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Tre delar av förslaget är bristfälligt utrett och utformat I tre delar anser vi att förslaget är bristfälligt utrett och utformat. Det gäller den föreslagna åldersgränsen, kravet på att den unge ska ha fått eller skulle ha fått ett utvisningsbeslut och den korta ansökningstiden. En förutsättning för att omfattas av den nya möjligheten till uppehållstillstånd är att avslagsbeslutet har fattats eller skulle ha fattats när utlänningen är eller äldre. Någon bedömning om personen i fråga skulle ha fått uppehållstillstånd eller inte om hens ansökan hade prövats kommer inte att göras.