bet · H501FiU20 · 2018-06-15 00:00:00 — Vi har gjort satsningar på förlossningsvård, på kvinnors hälsa och på bättre arbetsvillkor i vården. Och snart kan alla arbetslösa få tillgång till körkortslån, så att fler kan få körkort och jobb i hela landet. Till och med lanthandeln kan få stöd så att den blir kvar i byn. Sådant kan man göra med oss i , liksom att bygga hyresrätter med målet att bygga bort bostadsbristen. Vår strävan är att bygga ett jämlikare samhälle - ett starkare samhällsbygge som omfamnar fler och som gör livet såväl friare som tryggare för oss alla och inte bara för några få där uppe i toppen. En del politiska partier försöker i stället skrämmas och beskriver samhällsutvecklingen som otrygg och ohållbar. Det gör de i syfte att försöka vinna röster och plocka poäng. När kom in i 2010 var det i sig oroväckande. Ett rasistiskt parti hade röstats in, och vi var många som oroades över om deras politik skulle följas efter av de andra, etablerade politiska partierna. Vi undrade hur fort det skulle gå. Vi tänkte på utvecklingen i , men vi var få som trodde att retorik och stigmatiserande politik skulle få ett sådant genomslag som det har fått och så fort. Människor pekas ut. Rädsla trycks ut, och var du har dina rötter verkar vara det som ska styra politikens utformning. Mörkerkrafter stärks, och rasismen sprids. Vi väljer en annan väg. Vi väljer solidariteten och jämlikheten. Vi väljer att kämpa för att den här generationen ska bli den sista ojämställda generationen och för att de barn som föds ska slippa uppleva att de får lön och makt efter kön. Vi kan jobba för omfördelning av resurser så att inte 245 000 barn behöver leva i familjer som inte ens har råd med de mest nödvändiga utgifterna utan kan se fram mot såväl nya kläder som att vara med i idrottsklubben, åka på en cup eller på ett läger, att kunna gå på bio eller ta en fika - ja, kanske till och med att kunna åka på semester. Det tycker jag är rimligt. som en del familjer knappt har frukost på bordet månaden ut går en del till och äter frukost för . En del kan göra sådant utan att ens blinka. Medan de sitter där och sörplar på sin till gröten kanske de tänker på den där intervjun i med - miljardären, ni vet, som är den 15:e rikaste i . Han säger: Ja, vi har det faktiskt jäkligt bra nu när förmögenhetsskatten är borta och när arvs- och gåvoskatten är borta. Jag förstår att han är nöjd, för har politiken gynnat honom och de andra miljardärerna. har blivit lite av ett skatteparadis för de allra rikaste. Medan en del vill få oss att tro att det är migrationen som är problemet kan många andra se att det har skett en enorm omfördelning i det här landet . Från att ha varit världens mest jämlika land har blivit det land där klyftorna ökar snabbast. Jag tycker att det hade varit klädsamt om åtminstone med ett ord hade nämnt att just ekonomiska politik har ökat klyftorna väldigt kraftigt. har vi det minst omfördelande skattesystemet från hög- till låginkomsttagare bland EU:s 15 kärnländer. är det land bland som ligger näst sämst till när det gäller beskattning av arv, gåvor, förmögenheter och fastigheter. Med andra ord: Vi är näst bäst på att gynna dem som har det bäst ställt. Men se det räcker inte, verkar borgerligheten och tycka. De vill öka inkomstskillnaderna ännu mer till fördel för dem med högst inkomster och med stora rikedomar. Och Socialdemokraterna säger: Lagt kort ligger. Ekonomisk politik handlar som sagt om vad vi vill med samhället. De flesta reformer som vi har fått igenom är till för att förbättra livet för det stora folkflertalet, för alla, så att inte plånbokens tjocklek ska avgöra. Förslagen avvisas såklart i stor utsträckning eller i sin helhet av partierna till höger. För dem finns en fråga som är överordnad allt annat, oavsett konsekvenser och oavsett ekonomiskt läge och statsfinansernas skick. Det är skattesänkningar - och alltid sådana som gör att de som redan har mest får mest. Men det finns en sak till som också verkar vara prioriterad, och det är att de sjuka och arbetslösa ska betala. Där sparas det hej vilt. Jag vet inte om det beror på att man verkligen tror att fattiga och otrygga människor blir friska fortare eller om det enbart är cynisk högerpolitik - eller om det är både och. De som redan är rika verka alltid behöva mer. De behöver mer för att de ska göra sitt bästa - ett bidrag till, eller jag menar ett avdrag till, och en skattesänkning till, och en till och en till. Detta får de, medan de sjuka ska bli fattigare och fattigare. Det är skillnad mellan höger och vänster i politiken. Det är skillnad på hur vi använder de gemensamma resurserna. Offentliga investeringar är dubbelt så effektivt som skattesänkningar när det gäller att skapa jobb. Om vi tittar på de ekonomiska politiska förslagen kan vi se att är stolta och nöjda över att ha de största skattesänkningarna av de borgerliga partierna. I kan vi läsa om hur drömmer om skattesänkningar med ytterligare ca 400 miljarder. har störst besparingar i välfärden av de borgerliga partierna men kommer inte upp i enorma besparingar. De är så stora att de är svåra att föreställa sig. Men det blir så när människor med inkomst ska ha stora skattesänkningar, för man behöver finansiera det. Liberalerna säger: Skolan först! Men i deras budget får skattesänkningarna ta mer utrymme, och framför allt gynnas män, det vill säga höginkomsttagare. Jag skulle vilja säga att Liberalerna är partiet där klyftorna kommer först. försöker blanda bort korten och vill gärna triangulera med Socialdemokraterna. Men om man kollar ser man att deras så kallade satsningar på välfärden finansieras med besparingar på välfärden. Det är väl känt att för är skattesänkningar alltid prioriterat, förutom för de sjuka - för de ska ha en skattehöjning. Jag undrar så vad det är som gör att det är just sjuka som aldrig någonsin ska få en skattesänkning utan en skattehöjning av . Och varför just sjukas ersättning dessutom alltid ska sänkas. Kanske någon moderat kan förklara det. Eller kanske någon sverigedemokrat kan förklara varför sjuka och arbetslösa ska betala mest i skatt vid lika inkomst, vilket är precis vad och borgarna vill. I vårändringsbudgeten läggs nya reformer fram. I spåren av metoo kommer satsningar för att förbättra sex- och samlevnadsundervisningen i skolan, för att utbilda domstolsväsendet och för att sprida information om den nya samtyckeslagstiftningen. Pengar går till att stärka de regionala skyddsombudens ställning och utbildning kring sexuella trakasserier och till arbete i frågan. Sammanlagt finns sju olika metoo-reformer i budgeten. Sjukvården tillförs resurser för att utöka tillgängligheten, satsa på mobila team eller för förstärkningar på andra sätt. Även pengar till 10 000 fler sommarjobb finns med. 10 000 fler unga kan nu få vara med och bidra, få erfarenhet, få egna pengar och få känna att man spelar en viktig roll. Dessutom tillförs pengar till fritidsgårdar för utökade öppettider och för fler aktiviteter. Även idrottsrörelsen och kulturföreningar får pengar till barns och ungas idrott och kulturutövande. I vårt ska barn och unga kunna känna hopp och framtidstro. Vi vill använda den ekonomiska politiken för ett för alla, inte bara för de få i toppen. Därför kommer vi inför valet att arbeta för ett högkostnadsskydd i tandvården, för trygghet i arbetslivet, för fler hyresrätter till rimliga hyror och för utökad välfärd med fler anställda i äldreomsorg, i vård och i förskola och skola. Och självklart ska det vara bättre arbetsvillkor och löner. Vi vill införa en avdragsrätt för a-kassan. Det är sådant vi prioriterar. Och vet ni - vi tycker faktiskt att de med högst inkomster, mest kapital och stora förmögenheter kan finansiera det. På så sätt utjämnar vi inkomstskillnader. Det är bra, inte minst för den ekonomiska utvecklingen och tillväxten. Med vår politik blir inte allt skimrande, och vi löser inte alla problem, men mycket blir så himla mycket bättre. Det blir ett för alla och inte bara dem i toppen. Det är liksom skillnad på höger och vänster i politiken. vill jag också säga trevlig sommar till alla i finansutskottet. Jag vill rikta ett särskilt tack till och som lämnar finansutskottet - hur det blir med oss andra får vi se efter valet. Tack till ordföranden, och ett särskilt tack till finansutskottets kansli som är så proffsigt och underlättar vårt arbete på ett väldigt professionellt sätt. Tack ska ni ha! När det gäller passning till mig under anförandet skulle jag vilja konstatera en gång för alla att fram till precis nu har jag aldrig yttrat siffran 400 miljarder i någon som helst skattedebatt över huvud taget. vet att när artikeln hon refererade till publicerades var det första jag gjorde att beskriva att den inte var rättvisande för skattepolitik. Vill man ta del av den ska man läsa vår budget. Varför fortsätter att hänvisa till den artikeln efter att vi både har twittrat och talat om det vet bara . Jag däremot kom i min generositet så nära jag någonsin har varit att ge en komplimang i talarstolen när jag i mitt anförande sa att åtminstone har vett att inte tala högt om det faktum att man vill lämna EU. Men när fick chansen att förklara och försvara sitt EU-motstånd borde i rättvisans namn få samma möjlighet. Är det inte så att ytterkantspartierna i svensk politik borde dra slutsatser av den brexitsoppa vi nu ser? När ett av de största och tyngsta EU-länderna försöker gå ur EU lamslår det ekonomin, den offentliga sektorn och samhället. Det är ingen rimlig väg framåt. Det finns inget rimligt alternativ, och det är helt enkelt en oklok politik. måste man göra omprövningar när verkligheten förändras. Är det inte dags att skippar drömmarna om ett isolationistiskt som inte samarbetar med sina grannländer, ? Är det inte dags för att göra samma resa som har gjort och verklighetsanpassa politiken och acceptera EU-medlemskapet? röstade jag mot ett EU-medlemskap. Jag har inte ångrat mig en enda dag . Jag röstade även mot ett EMU-medlemskap, och jag tror att det är många som kan tacka dem som stod på nejsidan i den valrörelsen för det. Tänk om vi hade varit med där och vilket elände vi då hade fått ta del av! För är solidaritet och samarbete en kärna i allt vi gör. Vi vill samarbeta med andra länder. Vi vill ha en politik som bygger på demokratiskt och gemensamt fattade beslut. Men vi tycker också att det finns en väldigt viktig poäng med att de besluten fattas av de folkvalda i ländernas parlament. Vi tycker alltså att det är folket i som ska fatta beslut om politiken här, precis som vi tycker att folket i , och andra länder ska fatta besluten där. Vi har sett vad finanskrisen har betytt i EU. Vi har sett hur banker har gynnats och hur folk har fått betala ett väldigt högt pris. Vi har sett det i , och . Det EU har koncentrerat sig på är att rädda bankerna och inte att se till att människor har mat för dagen, en bostad att bo i och ett jobb att gå till. Vi respekterar däremot folkomröstningens resultat. finns det majoritet för att ska vara medlem i EU, och i EU jobbar vi för att göra utvecklingen så bra som möjlig och står upp för kvinnors rätt till abort, homosexuellas rättigheter och en social sammanhållningspolitik, det vill säga att vi ska hjälpa varandra i nöd och stötta varandra till utveckling så att människor inte ska lämnas i fattigdom utan få möjlighet att ta sig ur den genom jobb, investeringar och ett starkt socialt skyddsnät. Det där var ju glasklart - eller kanske ändå inte. Å ena sidan säger man att man inte vill vara med i EU, och rimligen skulle det innebära att man fortsätter att driva den frågan när så är lämpligt. Å andra sidan berättar man om alla saker som vill utveckla inom EU och alla frågor som man vill driva inom ramen för EU-medlemskapet. Det håller inte riktigt ihop. Det rimliga, , vore att erkänna att verkligheten har sprungit ifrån politiken på det här området. Också borde rätta politiken efter den verklighet vi ser och inse att det rimliga är att driva sina frågor inom ramen för det europeiska samarbetet. Det var ett misstag, , att rösta nej 1994. Jag tror också att kommer att komma till den insikten vad det lider. Det låter som att redan är halvvägs in i den tankeprocessen. Man måste utgå från verkligheten som den ser ut. Politiska skygglappar är inget framgångsrecept om man gör anspråk på att på allvar bära människors förtroende. Ytterkantspartierna i svensk politik, och , säger samma sak. Man är emot EU-medlemskapet trots de överväldigande bevis för att det inte är vägen framåt som vi ser nu i efter brexitomröstningen. Jag ska som sagt ge det att det ändå låter som omVänsterpartiet är halvvägs in i någon form av tillnyktring. Jag tycker att det är bra, för det är bra om vi lämnar den tröttsamma frågan om ja eller nej bakom oss och i stället funderar på hur vi ska utveckla såväl den svenska som den europeiska politiken. Så pass viktigt är det europeiska samarbetet att vi, precis som i ett tidigare replikskifte sa, måste fundera på hur vi gör EU ännu bättre och hur vi bygger som plats i världen betydligt starkare än . röst behövs där, men då måste vi lägga frågan om ja eller nej bakom oss. Nationalism, brott mot mänskliga rättigheter och demokrati, public service som ifrågasätts, domstolar som avsätts - det finns avskräckande exempel runt om i . Vi är medlemmar i , och därför jobbar vi i EU för att förbättra och utveckla arbetet i EU. Det är precis på samma sätt som , som inte vill ha landsting, gör. De är med och styr här i i just i . Jag skulle kanske önska att de inte vore det - vi kan ju titta på Nya som ett exempel - men de är med där och jobbar där, på samma sätt som vi är med i EU och jobbar för att utveckla EU. Till exempel skulle vi vilja se en helt annan migrationspolitik. Vi tycker att , världens rikaste kontinent, borde kunna ta emot flyktingar och inte sätta upp murar. Det försöker vi jobba för, precis som vi försöker jobba för att kvinnor ska ha rätt till abort, att mänskliga rättigheter ska respekteras och att homosexuellas rättigheter ska respekteras. Det är sådant vi jobbar för i , och det tänker vi fortsätta att göra. Den dag det finns en majoritet i för att gå ut ur EU, ja, då kan vi fundera på om vi ska ställa krav på en folkomröstning. Men finns det ingen sådan majoritet. Vi kommer att jobba för att utveckla EU, och det kommer vi att göra på det sätt som vi tycker är bäst, det vill säga att vi ska värna människor och inte banker, vi ska se till att människor har en att fly till och vi ska stå upp för mänskliga och demokratiska rättigheter. De ska aldrig, aldrig kunna rubbas på något sätt. Därför tycker vi att det är väldigt intressant med utvecklingen i i och med brexit, men vi följer också utvecklingen i och och andra sådana länder. Det som händer där är något som vi aldrig någonsin vill vara en del av. har under den här mandatperioden varit besjälat av idén att stänga ned välfärdsverksamheter som fungerar bra och som brukar ha valt om de drivs privat och gör en vinst. Det har ni varit trots att ni har vetat att förslaget inte haft majoritet i och inte skulle gå igenom. Ni har ändå fortsatt driva processen med utredningar, lagförslag och så vidare. ser vi vad det leder till. Årets upplaga av rapporten , världens största undersökning av entreprenörskap, har just kommit. Där ser man att entreprenörskapet i har minskat medan det har ökat i andra innovationsdrivna länder. I rapporten konstateras att nedgången i entreprenöriell aktivitet uteslutande beror på en minskning i kvinnors entreprenörskap. Man kopplar detta till diskussionen och de förslag som regeringen har drivit om företagande i välfärdssektorn. Är detta något som bekymrar ? När beslutet om att inleda vinstexperimentet i välfärden togs låg en 15 sidor lång proposition till grund för det. De som hade skrivit propositionen var två moderater, som sedan själva har tjänat enormt stora pengar på hela utvecklingen. Vi vet att det finns väldigt många som är med i välfärden just för att tjäna stora pengar. kunde vi läsa om en skola här i som fick stänga igen på grund av att ägarna inte tyckte att vinsterna var tillräckligt stora. Det finns ett stort folkligt stöd för att få slut på vinstjakten i skolan. Svenska folket tycker helt enkelt att det är rimligt att de skattepengar de betalar ska gå till just eleverna i skolan, till lärarna, till lärarnas fortbildning, till skolböcker och inte till att berika ägarna. Det förslag som låg på bord möjliggjorde en avkastning på det operativa kapitalet. Om ägarna hade investerat kunde de få avkastning. Om de inte hade investerat egna pengar fick de ta ut lön, som andra som jobbar i skolan eller på vårdcentralen. Jag tycker att det är en rimlig och logisk hantering av välfärden. Välfärden är nämligen inte som vilken marknad som helst. Att lägga ned en skola är inte samma sak som att gå till affären och byta en vara som är ett felköp. Vi kan aldrig någonsin hantera välfärden på det sättet. Jag tycker att och de borgerliga partierna borde fundera över vad välfärdsexperimentet har lett till. Är det rimligt att avkastningen för att driva en skola är högre än för att driva en bank i dagens ? Snacka om experiment som ni vill genomföra, ! Ni vill stänga ned välfungerande och högkvalitativa små och medelstora verksamheter som elever, föräldrar och äldre själva har valt. Vilken osäkerhet ni slänger in dem i! Jag håller med om att det finns problem som behöver rättas till. Men det har vi försökt göra genom det som du också kommer med: tillståndskrav och ökade kvalitetskrav. Det ska inte gå att göra vinster och ha dålig kvalitet. Men din politik innebär att man stänger ned alla. De som håller bra kvalitet och de som inte klarar kvalitetskraven ska behandlas lika. Det är nämligen driftsformen som är i fokus för din politik. När det gäller avkastningen har många, inte minst mindre företag, visat gång på gång att det i praktiken är noll i vinstmöjligheter som kommer att erbjudas. Min fråga gällde inte alls detta. Vi ser nu ett minskat entreprenörskap i , och det handlar uteslutande om att kvinnors entreprenörskap och företagande minskar. Jag undrar om är bekymrad över detta. Det kan alltså härledas direkt till den politik och den retorik som ni har ägnat er åt . Är bekymrad över detta? Hur tror att det här påverkar möjligheterna att rekrytera personal och att göra detta till ett attraktivt område att söka sig till om man är intresserad av välfärdsutveckling? Man kan också vara intresserad av att äga inflytande över sin verksamhet och över sin tid, av att få bättre arbetsmetoder och av att se till att det finns fler arbetsgivare att välja mellan. Hur ska det gå till? Är över huvud taget bekymrad när det gäller den dimensionen av frågan? De företag som är i välfärden för välfärdens egen skull kan självklart fortsätta. Jag förstår att har slut på argument; då försöker man gärna skrämmas i stället. Alla som är i välfärden och som vill vara där för verksamhetens egen skull kan fortsätta. Men de som var och är där för att tjäna stora pengar kommer kanske inte att fortsätta vara särskilt intresserade av det. Men meningen med välfärden har heller aldrig varit att man ska vara där för att tjäna stora pengar. Jag anser att förtroendevalda ska se till att skattemedel går till det som de är avsedda för och inte till annat. Det är även uppgift. Om man ska kunna anställa folk i välfärden måste vi se till att det finns bra arbetsvillkor och löner och att välfärdens resurser går till just välfärden. Det är inte för inte som det i just privatiserad välfärd är sämre arbetsvillkor och lägre löner. I den här staden där vi står nu skiljer det flera tusen i lön mellan en anställd i en friskola och en anställd i den kommunala skolan. Det är på det sättet de privata bolagen gör vinster. Inom välfärden är personalen den stora kostnaden, och om man vill göra vinst är det där man drar ned. Jag tycker inte att det är rimligt att man kan driva ett privat bolag som är helt finansierat av skatter. Är det synen på entreprenörskap, att det är skatter som ska finansiera investeringarna, vinsterna, reklamen, lokalen och personalkostnaderna - hela rubbet? De gör faktiskt det. När det är på det sättet tycker jag att vi ska ha ett regelverk på plats som tillförsäkrar att åtminstone huvuddelen av pengarna går till det de är avsedda för och att de inte hamnar i privata fickor. Det känner jag ett stort folkligt stöd för. Jag vill börja med att tacka för en intressant och klargörande debatt, så här långt. Precis som många talare före mig kan jag konstatera att ekonomin nu går starkt i stora delar av världen. Vad som kanske inte har framgått lika tydligt när vi har lyssnat på oppositionen är att i en stark världsekonomi går ännu starkare. tillväxt har varit högre än i de flesta jämförbara länder. Det beror inte minst på den starka svenska arbetsmarknaden. Sedan regeringen tillträdde har politiken lagts om, från stora skattesänkningar till investeringar för fler jobb. Och vi ser resultat. Sysselsättningsgraden hos den vuxna befolkningen är den högsta som EU:s har uppmätt i något EU-land . Andelen försörjda inom de offentliga försäkrings- och ersättningssystemen befinner sig på den lägsta nivån . Och sedan regeringen tillträdde har det skapats 300 000 fler jobb i , varav över 100 000 i våra välfärdsverksamheter - skolan, vården och omsorgen. Ungdomsarbetslösheten, som var så hög att fick krisstöd från EU, är nu på den lägsta nivån . Den som är ung och saknar arbete erbjuds jobb, utbildning eller andra insatser . Ingen ung människa ska behöva börja sitt vuxna liv i långtidsarbetslöshet. Långtidsarbetslösheten har minskat och ligger bara lägre i två andra EU-länder. Tiden för att etableras på arbetsmarknaden har nästan halverats. Och har hälften av de nyanlända jobb. I stället för ineffektiva skatterabatter för den som redan arbetar har regeringen gjort det möjligt för fler att skaffa sig den kompetens som arbetsgivarna efterfrågar. Fullt utbyggt kommer det nya att omfatta 100 000 fler möjligheter att utbilda sig eller lära sig ett yrke som leder till jobb. När fler arbetar ökar skatteintäkterna. Det ger politiken muskler att möta de investeringsbehov som kommer att stå inför - det ska jag återkomma till. Men det ger oss också möjlighet att spara inför sämre tider. Den förra regeringen hade ett växande underskott, och uppgick det till . Det har vänts till överskott, som vi har haft samtliga år den här mandatperioden. Det gör att vi har kunnat betala av på statsskulden som är den lägsta . Sida vid sida med en stram och ansvarsfull finanspolitik har regeringen också kunnat genomföra stora investeringar i vår gemensamma välfärd, till vård, skola och omsorg. Tack vare ett resurstillskott motsvarande 2 600 utbildningsplatser utbildas nu fler sjuksköterskor, specialistsjuksköterskor och inte minst barnmorskor. Lärarutbildningen har byggts ut med 10 000 platser som yrket har blivit mer attraktivt tack vare höjda löner för 65 000 lärare. stärks likvärdigheten i skolan med ökat statligt stöd till de skolor som har de tuffaste förutsättningarna, och stödet till förskolan gör att barngrupperna nu är de minsta . Även kampen mot brottsligheten har intensifierats med det största resurstillskottet till polisen som övriga delar av rättskedjan stärks. Dubbelt så många studerar nu till polis jämfört med när regeringen tillträdde. ska ha 10 000 fler anställda. För att stävja smuggling och handel med vapen och narkotika har fått sin största anslagsökning . För att bekämpa brottets orsaker genomför regeringen också ett långsiktigt reformprogram för att minska segregationen och öka stödet till kommuner och områden med socioekonomiska utmaningar. Vi har också stärkt barnfamiljers ekonomiska villkor genom höjda barnbidrag som ensamstående föräldrars situation har underlättats genom att underhållsstödet har höjts. Pensionärer som har det knapert har fått det lite lättare att få ekonomin att gå ihop tack vare höjda bostadstillägg och avgiftsfri öppenvård för den som är , och inte minst har vi avskaffat skatteklyftan för alla pensionsinkomster .