bet · H501FöU3 · 2018-02-08 00:00:00 — • med befintlig förmåga och resurser bistå det övriga samhället och andra myndigheter vid behov. Utskottet godkände regeringens förslag om att de krav på Försvarsmaktens operativa förmåga som tidigare beslutat om skulle upphöra att gälla. ställde sig utskottet bakom vad regeringen anförde i propositionen om Försvarsmaktens operativa förmåga. Utskottet delade regeringens bedömning att det enskilt viktigaste är att öka den operativa förmågan i krigsförbanden och att säkerställa den samlade förmågan i totalförsvaret. Utskottet lade även stor vikt vid väl avvägda prioriteringar som tar hänsyn till den samlade operativa effekten och förmågan att möta ett väpnat angrepp. Utskottet avstyrkte samtliga motionsyrkanden om förändrad ambitionsnivå för Försvarsmakten. Vidare delade utskottet regeringens bedömning att planeringen för det civila försvaret bör återupptas och genomföras med utgångspunkt i en helhetssyn där hotskalan omfattar såväl fredstida krissituationer som höjd beredskap. biföll regeringens förslag till mål för det civila försvaret. Utskottet instämde i vad regeringen anförde om det civila försvaret och menade att förmågan att samutnyttja militära och civila resurser bör öka. Mot bakgrund av att regeringen aviserat en återupptagen planering av det civila försvaret ville utskottet inte föregripa detta arbete utan avstyrkte samtliga motionsyrkanden om det civila försvaret och dess mål. fastställde Försvarsmakten sin militärstrategiska doktrin (FM2016-7616:1). Doktrinen bestämmer inriktningen för hur militära maktmedel ska användas för att uppnå de säkerhetspolitiska målsättningar som regeringen och beslutar. I doktrinen står bl.a. att vid väpnat angrepp (krig) ska Försvarsmakten sträva efter balans mellan offensivt och defensivt agerande för att säkerställa tillräcklig uthållighet. I doktrinen framhålls att striden även ska kunna föras enskilt för att bibehålla handlingsfrihet och kunna övergå till gemensamma operationer tillsammans med andra stater och organisationer. I försvarsutskottets betänkande 2016/17:FöU3 konstateras att utskottet beredde frågor om Försvarsmaktens operativa förmåga i samband med behandlingen av propositionen Försvarspolitisk inriktning – försvar 2016–2020 (prop. 2014/15:109). Utskottet ställde sig bakom det som regeringen anförde om att Försvarsmaktens operativa förmåga bör utgå från målen för det militära försvaret samt krav på tillgänglighet i fredstid och beredskap för intagande av höjd beredskap. Utskottet betonade även vikten av väl avvägda prioriteringar som tar hänsyn till den samlade operativa värderingen och förmågan att möta ett väpnat angrepp. Utskottet såg inga skäl till att komplettera eller förändra prioriteringarna i den nu gällande försvarspolitiska inriktningen. I budgetpropositionen gör regeringen bedömningen att beredskapen för nationella operationer har upprätthållits (prop. 2017/18:1 utg. omr. Skyddet av den territoriella integriteten har upprätthållits genom att fartyg och flyg funnits tillgängliga med incidentberedskapsuppgifter. Incidentberedskapen har anpassats efter den höga militära aktiviteten i närområdet. I budgetpropositionen anger regeringen även att Försvarsmakten kunde erbjuda stöd till civil verksamhet . Huvuddelen av stödet var till och omfattade bl.a. ammunitionsröjningsinsatser, dykning, hundekipage och transporter. På regeringens uppdrag har Försvarsmakten upprätthållit beredskap för stöd till polisen med medeltung helikopter. Insatser har gjorts och inkluderar anpassningar av beredskap i ordinarie grupperingar, tillfällig basering på annan plats samt transporter. Överenskommelsen mellan som trädde i kraft har verkställts. Utskottet beredde frågor om Försvarsmaktens operativa förmåga i samband med behandlingen av propositionen Försvarspolitisk inriktning – försvar 2016–2020 (prop. 2014/15:109). Utskottet ställde sig bakom det som regeringen anförde om att Försvarsmaktens operativa förmåga bör utgå från målen för det militära försvaret samt krav på tillgänglighet i fredstid och beredskap för intagande av höjd beredskap. Utskottet betonade även vikten av väl avvägda prioriteringar som tar hänsyn till den samlade operativa värderingen och förmågan att möta ett väpnat angrepp. Utskottet ser inga skäl till att komplettera eller förändra prioriteringarna i den nu gällande försvarspolitiska inriktningen. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2017/18:2709 yrkande 2 och 2017/18:3434. I utskottets betänkande 2017/18:FöU1 bemyndigas regeringen att besluta att anskaffa ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem. tillkännagav även vad utskottet anförde om att anskaffningen behöver förankras i . Utvecklingen i omvärlden har visat på behovet av ett nytt luftvärnsrobotsystem med medellång räckvidd. Ett av kraven på ett nytt system är förmågan att bekämpa ballistiska robotar. Eftersom motionärens intention därmed kan anses ha tillmötesgåtts avstyrker utskottet motion 2017/18:3037. När det gäller Försvarsmaktens förmåga att hålla luftrum och sjövägar öppna för handelstrafik konstaterar utskottet att det ingår i myndighetens uppgift att upptäcka och avvisa kränkningar av det svenska territoriet, och därför avstyrker utskottet motionerna 2017/18:3222 yrkande 48 och 2017/18:2709 yrkande 1. Utskottet kan konstatera att regeringen i budgetpropositionen redovisat en omfattande övningsverksamhet som bidrar till att vidareutveckla det militära försvaret. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2017/18:3827 yrkande 8 som berör Försvarsmaktens operativa förmåga. I utskottets budgetbetänkande anfördes att i samband med sitt beslut om den försvarspolitiska inriktningen för försvar –2020 framhöll det som positivt att en av Försvarsmaktens fyra uppgifter även i fortsättningen är att bistå det övriga samhället vid allvarliga olyckor och fredstida kriser. Som utskottet tidigare gett uttryck för är uppgiften viktig, men den ska inte bli dimensionerande för Försvarsmakten. Undantag har gjorts för stödet till polisen med helikoptertransporter, men utskottet gjorde bedömningen att man inte ska lägga till fler undantag och utöka ändamålet för anslaget 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap ytterligare. Utskottet konstaterar att det finns områden där det går att utveckla Försvarsmaktens möjlighet att bistå det övriga samhället och på så sätt merutnyttja viktiga samhällsresurser. Utskottet konstaterar att Försvarsberedningen arbetar med en ny försvarspolitisk rapport som underlag till en ny försvarspolitisk inriktning. Försvarsmaktens stöd till samhället är en fråga som kommer att diskuteras i samband med detta. Utskottet vill inte förekomma Försvarsberedningens pågående arbete och avstyrker därför motionerna 2017/18:2017 yrkande 53, 2017/18:3221 yrkande 10 och 2017/18:3222 yrkande 22. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om försvarssamarbete med de nordiska länderna. Jämför reservation 5 (SD), 6 (C) och 7 (M, C, KD). I partimotion 2017/18:3684 av m.fl. (C) yrkande 28 anförs att det nordiska försvarssamarbetet bör utvecklas på ett sätt som möjliggör gemensam försvarsplanering. Motionärerna vill stärka det nordiska perspektivet i försvars- och säkerhetspolitiken, men de nordiska ländernas olika säkerhetspolitiska lösningar betyder att det finns begränsningar i hur djupt det samarbetet kan utvecklas. Enligt motionärerna är det först när alla nordiska länder är medlemmar i som den fulla potentialen i ett nordiskt försvarssamarbete förverkligas och gemensam försvarsplanering kan bedrivas. I motion 2017/18:3331 av m.fl. (SD) yrkande 2 anförs att det nordiska försvarssamarbetet inom ramen för Nordefco ska fördjupas. Möjligheter finns att fördjupa försvarssamarbetet med övriga nordiska länder inom ramen för Nordefco. Ett fördjupat försvarssamarbete kan enligt motionärerna ses som ett naturligt fortsatt steg eftersom gemensamt med övriga nordiska länder etablerade en solidaritetsförklaring . I motion 2017/18:3220 av m.fl. (L, M, C, KD) yrkande 10 anför motionärerna att det bör utvecklas ett nordiskt samarbete kring totalförsvaret. Försvarssamarbetet mellan länderna har utvecklats och fördjupats. Enligt motionärerna är det nu viktigt att ytterligare stärka samarbetet genom att även samarbeta om det civila försvaret och därför bör regeringen få i uppdrag att göra en översyn över svenska och nordiska resurser som kan samutnyttjas och vilka områden som ska prioriteras. I motion 2017/18:2017 av m.fl. (SD) yrkandena 18 och 19 anförs att bör sträva efter en nära försvarssamverkan i fred med alla nordiska länder och sträva efter att samordna de olika nordiska samarbetsavtalen i en struktur. Det nordiska försvarssamarbetet bör formaliseras för att kunna fördjupas ytterligare. I yrkande 25 anförs att endast bör ingå avtal om gemensamt ägande av försvarsmateriel med de nordiska länderna. Hur den gemensamma materielen ska disponeras vid höjd beredskap och i krig ska bestämmas i förväg. Bakgrund och tidigare behandling Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet betonade i betänkande 2014/15:UFöU5 att syftet med det nordiska försvarssamarbetet är att stärka parternas nationella försvar, undersöka gemensamma synergieffekter och finna effektiva gemensamma lösningar. Utskottet konstaterade att det nordiska försvarspolitiska samarbetet har intensifierats sedan upprättandet av Nordic Defence Cooperation (Nordefco) 2009. Nordefco är en struktur för samarbetet och omfattar politisk inriktning, förmågeutveckling, personalfrågor, utbildning och övning. Sedan Nordefco etablerades har en positiv utveckling skett på flera områden, som t.ex. samarbeten om internationella operationer, logistik, utbildning, förmågeutveckling och övningsverksamhet. Utskottet såg liksom regeringen stora möjligheter till ett än mer fördjupat nordiskt försvarssamarbete, med den principiella begränsningen att samarbetet inte bör innebära ömsesidiga försvarsförpliktelser. I den försvarspolitiska propositionen framförde regeringen att den säkerhetspolitiska utvecklingen i vårt närområde stärker behovet av ett fördjupat nordiskt samarbete och att ett närmare samarbete såväl i som med de baltiska staterna bidrar till fredlig utveckling och långsiktigt höjer tröskeln för militära incidenter och konflikter. Regeringen bedömde att Nordefco har stärkt den försvars- och säkerhetspolitiska dialogen och ökat informationsutbytet. I betänkande 2013/14:FöU7 behandlade utskottet frågan om nordiskt samarbete och avtalsstruktur. Utskottet framhöll vikten av att underlätta och avbyråkratisera samverkansprojekt på nordisk basis inom försvars- och säkerhetsområdet. Utskottet bedömde därför att en översyn av lagar och regler borde göras som sedan kunde skapa än bättre förutsättningar för de fortsatta strävandena att fördjupa det nordiska samarbetet. Regeringen har efter försvarsbeslutet utrett vissa frågor som har bäring på det nordiska samarbetet. I betänkandet Säkerhet i ny tid (SOU 2016:57) konstaterar utredaren bl.a. att det politiska intresset för nordiskt samarbete har ökat . Utredaren gör bedömningen att de nordiska ländernas geografiska förutsättningar och intresseinriktningar är likartade men inte identiska. Trots vissa begränsningar menar utredaren att det finns en potential i det nordiska militära samarbetet. Dess sammantagna effekt för , liksom för de övriga nordiska länderna, förblir dock komplementär enligt utredarens bedömning. Det är enligt utredaren därför centralt att samarbetets vardagliga utformning skapar mervärde och är fullt kompatibel med engagemang i andra bi- och multilaterala forum. Regeringen har även låtit en särskild utredare analysera förutsättningarna för försvarssamarbeten enligt regeringsformen. Utredaren konstaterar i betänkandet Förutsättningar enligt regeringsformen för fördjupat försvarssamarbete (SOU 2016:64) att regeringsformen inte innehåller några bestämmelser som specifikt tar sikte på om det finns förutsättningar för ett fördjupat internationellt försvarssamarbete som sådant. Regeringsformen bedöms inte lägga några hinder i vägen för försvarssamarbeten så länge de konstitutionella regler som har relevans för frågan iakttas vid beslutsfattandet. I budgetpropositionen betonar regeringen det fortsatta behovet av ett nära försvarssamarbete och säkerhetspolitisk dialog mellan de nordiska länderna inom Nordefco (prop. 2017/18:1 utg. omr. avser regeringen att fortsätta att prioritera det pågående arbetet med införandet av engemensam luftlägesbild, etablerande av en kvalificerad flygövning, förenklad tillståndshantering av alternativbaser för flyg samt förberedelser inför det svenska ordförandeskapet i Nordefco . Genomförandet av försvarssamarbetet med ska fortsätta i linje med samförståndsavtalet. Likaså avser regeringen att stärka det försvarspolitiska samarbetet med bl.a. när det gäller totalförsvar, krishantering, övning, utbildning och försvarsmateriel. Slutligen ska fortsätta att bidra till det nordisk-baltiska kapacitetsbyggandestödet Nordic Baltic Capacity Initiative (NBAP). Försvarsberedningen skriver i sin rapport – Inriktningen av totalförsvaret och utformningen av det civila försvaret 2021–2025 (Ds 2017:66) att det finns goda förutsättningar för ett närmare samarbete i , med de baltiska länderna samt med andra länder i vårt närområde i frågor som rör utveckling av civilt försvar. bör bredda och fördjupa redan befintligt bi- och multilateralt erfarenhetsutbyte när det gäller civilt försvar till att innefatta operativ planering och förberedelser för förhållanden bortom fred. Försvarsberedningen konstaterar att det finns behov av och möjlighet att utveckla det bilaterala samarbetet i synnerhet med och . Man förordar även att förutsättningar för trilateralt samarbete mellan , och undersöks närmare eftersom ett sådant samarbete bedöms förstärka alla tre ländernas beredskap och är naturligt ur ett geografiskt perspektiv. Utskottet delar motionärernas uppfattning om det nordiska samarbetets betydelse. Utskottet konstaterar att samarbetet inom Nordefco har utvecklats positivt på flera områden, t.ex. samarbeten om internationella operationer, logistik, utbildning, förmågeutveckling och övningsverksamhet. Utskottet ser positivt på att samarbetet inom Nordefco är konkret. Utskottet har tidigare även framfört vikten av att avbyråkratisera samverkansprojekten inom det nordiska försvars- och säkerhetsområdet och därför efterfrågat en översyn av lagar och regler med syftet att underlätta ett fördjupat samarbete. Utskottet noterar att regeringen mottagit betänkandena Säkerhet i ny tid (SOU 2016:57) och Förutsättningar enligt regeringsformen för fördjupat försvarssamarbete (SOU 2016:64) och att dessa nu bereds inom . Utskottet välkomnar detta. Utskottet delar regeringens bedömning att det nordiska samarbetet bidragit till Försvarsmaktens operativa förmåga och till att höja tröskeln för incidenter, kriser och konflikter i närområdet. Utskottet delar även Försvarsberedningens bedömningar om förutsättningarna för ett närmare samarbete i . Med vad som anförts ovan och i väntan på en ny försvarspolitisk inriktning ser utskottet inte att det för tillfället finns skäl att vidta ytterligare åtgärder. Utskottet avstyrker därmed samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om det svensk-finska samarbetet. I motion 2017/18:3222 av m.fl. (M) yrkande 50 anför motionärerna att man bör erbjuda det fördjupade svensk-finska samarbetet som en resurs i Natos sjöövervakning i . Den sjöstyrka som håller på att byggas upp ska kunna genomföra sjöövervakningsoperationer och sjöfartsskydd. Motionärerna anser att styrkan även bör kunna samverka med Natostyrkor för att stärka säkerheten och stabiliteten i . Bakgrund och tidigare behandling I betänkande 2014/15:UFöU5 instämde det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet i regeringens bedömning att ytterligare fördjupat bilateralt samarbete med är av särskild vikt och har blivit än viktigare mot bakgrund av händelseutvecklingen i vårt närområde. Samarbetet, som ytterst syftar till att upprätthålla säkerheten i , ska vara en möjlighet till gemensamt agerande men inte innebära några utfästelser. Utskottet välkomnade att regeringen hade för avsikt att tillsätta en utredning med uppgift att se över de rättsliga förutsättningarna för det svensk-finska samarbetet. I den försvarspolitiska propositionen anförde regeringen utöver detta att försvarssamarbetet mellan och bör utvecklas till att omfatta operativ planering och förberedelser för ett gemensamt användande av civila och militära resurser i olika scenarier. Exempel på detta kan vara hävdandet av respektive lands territoriella integritet eller utövande av rätten till självförsvar enligt artikel 51 i FN:s stadga. Sådan planering bör enligt regeringen vara ett komplement till, men skilt från, respektive lands nationella planering. Regeringen konstaterade att och har en likartad säkerhetspolitisk utgångspunkt och att samarbetet med redan är omfattande och inkluderar ett betydande övningssamarbete. I budgetpropositionen redovisar regeringen att det fördjupade samarbetet med har en särställning och ska fortsätta utvecklas inom samtliga stridskrafter och på materiel- och logistikområdet (prop. 2017/18:1 utg. omr. Arbetet ska enligt regeringen fortsätta i fråga om operativ planering och förberedelser för ett gemensamt användande av civila och militära resurser bortom fredstida förhållanden. fortsatte försvarsmakterna utvecklingen av den svensk-finska stridsgruppen (, SFNTG). Inom marinen pågår även samarbetet Sea Surveillance Co-operation (Sucfis) genom vilket försvarsmakternas sjölägescentraler delar sjölägesinformation. Utskottet anser att det svenska samarbetet med är av särskild vikt och kan konstatera att regeringen har en hög ambition för detta samarbete. Utskottet ser positivt på att åtgärderna berör flera stridskrafter och verksamhetsområden. Bland annat noterar utskottet att regeringen gått vidare med utvecklingen av SFNTG. Utskottet ser positivt på att det finns ett aktivt utbyte mellan den svenska och den finska försvarsmakten och menar att regeringens arbete tillgodoser intentionerna om ett fördjupat marint samarbete. Utskottet anser att inriktningen på samarbetet är positiv och menar att det inte finns skäl att tillstyrka motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om deltagande i vissa internationella samarbeten. Jämför reservation 8 (SD), 9 (C) och 10 (V). I motion 2017/18:2017 av m.fl. (SD) yrkande 15 anförs att bör avsäga sig deltagandet i ytterligare beredskapsperioder för EU:s stridsgrupper och lämna alla eventuella förberedelser för ett sådant deltagande. Motionärerna ser det som en del i militariseringen av EU, vilket de motsätter sig. I partimotion 2017/18:3684 av m.fl. yrkande 29 anförs att försvarssamarbetet med de baltiska länderna bör fördjupas. Våra gemensamma utmaningar innebär att vi behöver arbeta mer tillsammans, vilket kan ske genom säkerhetspolitisk dialog, militär samverkan och inom det civila beredskapsområdet. I motion 2017/18:3745 av m.fl. (KD) yrkande 5 anförs att bör ge regeringen i uppdrag att verka för att EU utvecklar försvarskompetens mot asymmetrisk krigföring. Att EU börjat bygga upp kapaciteten för att möta icke konventionell krigföring är enligt motionärerna positivt. Försvarsalliansen har påbörjat ett arbete för att bygga upp kompetensen på detta område och därför bör EU utveckla sin kompetens på området i samverkan med Natos redan etablerade kunskapscenter. I partimotion 2017/18:554 av m.fl. (V) yrkande 3 anförs att Europeiska försvarsbyrån () bildades med syftet att utveckla försvarskapaciteten, stärka samarbetet om krigsmateriel, stärka försvarsindustrin i samt främja militär forskning och utveckling. växer och har anställd personal på plats. Enligt motionärerna är en del av EU:s militarisering och upprustning, och de yrkar därför på att verkar för att militariseringen av EU stoppas och att lämnar . Bakgrund och tidigare behandling har beslutat att målet för det militära försvaret ska vara att enskilt och tillsammans med andra, inom och utom landet, försvara och främja vår säkerhet (prop. 2014/15:109, bet. 2014/15:FöU11, rskr. 2014/15:251). I det sammansatta utrikes- och försvarsutskottets behandling (bet. 2014/15:UFöU5) av den försvarspolitiska propositionen delade utskottet regeringens syn att samarbetet i EU intar en särställning i svensk utrikes- och säkerhetspolitik. Utskottet instämde även i regeringens bedömning att ett starkt europeiskt samarbete, med EU som kärna, är av stor vikt mot bakgrund av den ryska aggressionen i . Utskottet anförde bl.a. att bör bidra aktivt till den konceptuella utvecklingen inom den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken och fortsätta att bidra till EU:s civila och militära krishanteringsinsatser. Utskottet anförde även att närmare samarbete med de baltiska staterna samt med andra länder och aktörer i vårt närområde bidrar till att stärka säkerheten i . Utskottet ville liksom regeringen se ett fördjupat och breddat samarbete med , och , t.ex. genom ökad övningsverksamhet. I den försvarspolitiska inriktningspropositionen framhöll regeringen även att aktivt bör söka deltagande i bilaterala och multilaterala samarbeten med tyngdpunkt i norra . Ett exempel på denna typ av samarbete är, enligt regeringen, det brittiskledda samarbetet Joint Expeditionary Force där styrkor från bl.a. , och de baltiska länderna ingår. Vidare anförde regeringen att militära samarbeten stärker förutsättningarna för deltagande i internationella krishanteringsinsatser inom ramen för FN, EU, Nato och . Regeringen ansåg att svenskt deltagande i sådana operationer i första hand bör ske i samarbete med andra länder, i synnerhet våra grannländer. Regeringen konstaterade att deltar i arbetet i den europeiska försvarsbyrån (, ). Inom ramen för samarbetar länderna i frågor som rör förmågeutveckling, försvarsmateriel, forskning och försvarsindustri. Regeringen bedömde det som viktigt att försvarssamarbetet utvecklas eftersom det bidrar till att höja de europeiska ländernas försvarsförmåga. I utskottets betänkande 2016/17:FöU3 skrev utskottet att har beslutat att målet för det militära försvaret ska vara att enskilt och tillsammans med andra, inom och utom landet, försvara och främja vår säkerhet. Utskottet har tidigare framhållit att säkerhet byggs solidariskt tillsammans med andra och att hot mot fred och säkerhet avvärjs i gemenskap och samverkan med andra länder och organisationer. Utskottet delade därför regeringens bedömning att aktivt bör söka deltagande i bilaterala och multilaterala samarbeten med tyngdpunkt i norra . Utskottet menade även att den nu fastlagda inriktningen var positiv för utvecklingen av svensk försvarsförmåga. Utskottet utgick därför från att regeringen även fortsättningsvis skulle redovisa hur de internationella samarbetena utvecklades och ansåg därför inte att det fanns skäl att vidta ytterligare åtgärder. I budgetpropositionen anför regeringen att bi- och multilaterala försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten fortsätter att förstärkas mot bakgrund av den försämrade säkerhetspolitiska situationen i vårt närområde (prop. 2017/18:1 utg. omr. är militärt alliansfritt. internationella försvarssamarbeten begränsas ytterst av att vi inte åtar oss försvarsförpliktelser. I linje med vad regeringen tidigare anfört är EU viktigaste utrikespolitiska plattform. Samarbetet vilar på mellanstatlig grund. Regeringens uppfattning är att ska fortsätta att verka aktivt inom EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik, vilket bl.a. inkluderar genomförandet av EU:s rådsslutsatser om den europeiska globala strategin inom området säkerhet och försvar. Försvarsmakten ska understödja detta arbete. Enligt regeringen är det särskilt viktigt att bidra till den fortsatta utvecklingen av EU:s civila och militära krishanteringsförmåga inom hela uppgiftsspektrat.