bet · H501KrU5 · 2018-02-21 00:00:00 — m.fl. (V) anför i motion 2017/18:3603 yrkande 1 att regeringen bör utreda digitaliseringens möjligheter och begränsningar vad gäller tillgången till kultur samt vilka åtgärder som krävs för att överbrygga de skillnader i detta avseende som finns mellan städer och landsbygd. Utskottet vill än en gång understryka digitaliseringens stora potential för kulturområdet och kan konstatera att det pågår aktivt arbete för att förbättra kulturområdets förutsättningar att använda de nya modeller för produktion och tillgängliggörande av kultur som den digitala tekniken innebär. Inte minst har de resursförstärkningar som gjorts för att digitalisera biograferna varit betydelsefulla för att sprida både nationell och internationell professionell scenkonst. Likaså fortsätter arbetet med vidareutnyttjande av data där har i uppdrag att i samarbete med Lantmäteriet främja arbetet med att tillgängliggöra information och öppna data från statliga myndigheter enligt lagen (2010:566) om vidareutnyttjande av handlingar från den offentliga förvaltningen. Uppdraget sträcker sig fram till . Därefter får den myndighet för digitalisering av den offentliga sektorn som regeringen inrättar i uppdrag att främja tillgängliggörandet av öppna data samt främja öppen och datadriven innovation i den offentliga sektorn. Utskottet noterar också att samtliga regioner i har utarbetat program för området kulturella och kreativa näringar för att utveckla kulturlivet och vara en attraktiv region för sina invånare och besökare. Likaså var de kulturella och kreativa näringarna ett fokusområde inom regeringens exportstrategi 2016. arbetar EU utifrån en strategi för en inre digital marknad med tre huvudinriktningar: förbättra tillgången till digitala varor och tjänster för konsumenter och företag, skapa goda förutsättningar för att digitala nät och tjänster ska blomstra samt maximera tillväxtpotentialen för den europeiska digitala ekonomin. Inom ramen för strategin presenterade kommissionen ett förslag till handlingsplan för en mer modern europeisk ram för upphovsrätt som ska belöna investeringar i kreativitet och ge EU-medborgare tillgång till ett brett och lagligt utbud av innehåll som upphovsmän och andra rättighetshavare garanteras rimlig ersättning. Utskottet har tidigare påpekat vikten av att EU-initiativ inom upphovsrättsområdet tillvaratar både rättighetshavares och användares intressen och delar fortfarande regeringens ståndpunkt att det är viktigt att strategin genomförs stegvis (bet. 2015/16:KrU9 och 2015/16:KrU10). Mot bakgrund av ovanstående avstyrker utskottet motionerna 2017/18:3072 (M) yrkande 6, 2017/18:3603 (V) yrkande 1 och 2017/18:3819 (C) yrkandena 1 och 3. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om språk vid myndighetsutövning, svenska språkets ställning, en strategi för flerspråkighet och lokala språk och dialekter. (C) menar i motion 2017/18:199 att förutsättningarna och villkoren för att tillåta andra språk än svenska vid myndighetsutövning bör utredas. Motionären anför att det kan finnas situationer när både myndighetspersonen och parten har ett gemensamt hemspråk men samtal ändå måste föras genom tolk. Om båda parter är överens om att samtalet ska föras på ett gemensamt språk borde det vara tillåtet. (SD) begär i motion 2017/18:3388 yrkande 1 att det svenska språkets ställning i statliga medier ska stärkas och återtas. I samma motion yrkande 2 begärs att det svenska språkets ställning på universitet och högskolor ska stärkas. och (båda S) anför i motion 2017/18:1502 att möjligheten att ta fram en strategi för flerspråkighet bör ses över. Motionärerna anför att ligger i framkant när det gäller kunskaper i engelska men halkar efter i kunskapen i tredjespråk. Enligt motionärerna är förbättrad språkkunskap centralt för framtida framgång. I motion 2017/18:747 av m.fl. (S) anförs att lokala språk och dialekter bör stärkas och att direktiven till och folkminnen bör ses över för att främja vitaliseringen av älvdalskan, främst i förhållande till barn och unga. Motionärerna anser att myndigheten i samverkan med intresserade kommuner ska ges möjlighet och resurser att ta fram läromedel i olika ämnen på fler språk och dialekter. I språklagen (2009:600) föreskrivs att svenska är huvudspråk i . Det innebär att svenska är samhällets gemensamma språk, som alla som är bosatta i ska ha tillgång till och som ska kunna användas inom alla samhällsområden. Det allmänna har enligt lagen ett särskilt ansvar för att svenskan används och utvecklas. och folkminnen har enligt förordningen (2007:1181) med instruktion för och folkminnen till uppgift att bedriva språkvård och på vetenskaplig grund öka, levandegöra och sprida kunskaper om språk, dialekter, folkminnen, namn och immateriella kulturarv i . Myndigheten ska särskilt bl.a. följa tillämpningen av språklagen och verka för att den offentliga förvaltningen använder svenska som huvudspråk. I språklagen föreskrivs att språket i domstolar, förvaltningsmyndigheter och andra organ som fullgör uppgifter i offentlig verksamhet är svenska. Inom vissa förvaltningsområden i landet har man enligt lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk rätt att använda samiska, finska och meänkieli. Enligt förvaltningslagen (1986:223) bör en myndighet som har att göra med någon som inte behärskar svenska vid behov anlita tolk. träder en ny förvaltningslag (2017:900) i kraft (prop. 2016/17:180, bet. 2017/18:KU2, rskr. 2017/18:2). I den nya lagen föreskrivs att ”en myndighet ska använda tolk och se till att översätta handlingar om det behövs för att den enskilde ska kunna ta till vara sin rätt när myndigheten har kontakt med någon som inte behärskar svenska”. Enligt förarbetena är det grundläggande syftet med regleringen om tolkar att säkerställa att den person som ärendet gäller och som berörs av ärendets utgång ska kunna förstå ärendets innehåll och själv göra sig förstådd, och att relevant material ska kunna beaktas vid prövningen, oavsett om materialet tillförs av den enskilde själv eller av någon annan (prop. 2016/17:180 s. 84). Vidare anförs att det ytterst är myndigheten som ska bedöma om och i vilken utsträckning det finns ett behov av tolk eller översättning i det enskilda ärendet samt att behovet av sådana åtgärder kan tillgodoses i tillräcklig utsträckning med hjälp av myndighetens egna resurser och utan att det är nödvändigt att använda en extern tolk eller översättare. Utskottet finner inte att motion 2017/18:199 (C) bör leda till någon åtgärd och avstyrker därför yrkandet. I sändningstillstånden –2019 för , och anges att respektive bolag har ett särskilt ansvar för det svenska språket och dess ställning i samhället samt att språkvårdsfrågor ska beaktas i verksamheten. vid och folkminnen har, som ett led i uppgiften att följa tillämpningen av språklagen, tagit fram en rapport om språkpolitik vid svenska och högskolor (Rapporter från 8, 2017). och högskolor har tagit fram språkpolicydokument/språkvalsdokument för att reglera frågan om språkval och andra sammanhängande frågor. har i rapporten gjort en genomgång av sådana dokument. I rapportens avslutande kapitel sägs bl.a. följande: Den bild som träder fram är en där svenska är huvudspråket vid nästan alla universitet och högskolor, med engelska som nära nog enda alternativ för undervisning, forskning, kommunikation och administration, och därmed meritering. Andra språk än svenska och engelska behandlas som en enhet. Svenskans och engelskans särställning gentemot alla andra språk är anslående. Svenskan framträder som knuten till det inhemska, till undervisning på grundnivå och till administration. Engelska knyts till det internationella, till undervisning på avancerad nivå, till forskarutbildning och till forskning. Även om många formuleringar strävar efter att öppna för att svenska ska förbli användbart som forskningsspråk är det tydligt att det framför allt är engelska som är det vetenskapliga språket och det språk på vilket internationalisering görs. Av språkvalsdokumenten att döma avser lärosätena att ta ett aktivt ansvar för att skydda svenskans roll som vetenskapligt språk och motverka en situation där svenskan blir lågspråk och engelskan blir högspråk. Detta görs genom att exempelvis reglera att den doktorand som skriver avhandling på ett annat språk än svenska ska ha en svensk sammanfattning, och genom att ge utrymme för den enskilde forskaren att publicera på svenska om den egna forskningstraditionen föreskriver detta. Att flera lärosäten sätter upp ett mål att fler avhandlingar ska skrivas på engelska, och att den som skrivit avhandling på svenska bör sprida sin forskning även på engelska, men inte vice versa, ger emellertid ett motstridigt budskap. Utskottet noterar att public service-bolagen har ett särskilt ansvar för det svenska språket och dess ställning samt att och folkminnen genom följer tillämpningen av språklagen. Det finns enligt utskottets bedömning inte skäl till tillkännagivanden i enlighet med motion 2017/18:3388 (SD) yrkandena 1 och 2 som därför avstyrks. En strategi för flerspråkighet Utskottet delar motionärernas bedömning att det är viktigt med kunskaper i olika språk. Utskottet finner dock inte skäl till ett tillkännagivande i enlighet med motionsyrkandet. Motion 2017/18:1502 (S) avstyrks därför. och folkminnen har i uppdrag att särskilt samla in, bevara, vetenskapligt bearbeta samt sprida kunskap och material om bl.a. dialekter i . En viktig del av verksamheten är att sprida kunskap om dialekter. Inom ramen för uppdraget bedrivs dialektforskning som är inriktad på variation och förändring i det svenska språksamhället, när det gäller både språkbruk och språksituation. Flera av forskningsprojekten är extern-finansierade eller bedrivs i samarbete med andra. Vidare ger institutet ut publikationer och arbetar bl.a. med två långsiktiga ordboksprojekt, i övre och Svenskt dialektlexikon. Inom ramen för uppdraget har myndigheten också tagit fram ett häfte med fakta om dialekter för elever och ett undervisningsmaterial om dialekter. Med hänvisning till institutets uppdrag och pågående arbete anser utskottet inte att motion 2017/18:747 (S) bör leda till någon åtgärd från sida och avstyrker därför yrkandet. Bibliotek för barn och unga Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en biblioteksstrategi riktad till barn från socioekonomiskt svaga miljöer. Jämför reservation 11 (M). m.fl. (M) anför i motion 2017/18:3071 yrkande 8 att det bör utvecklas en biblioteksstrategi riktad till barn från socioekonomiskt svaga miljöer. Motionärerna anför bl.a. att läsning är grunden för ett barns språkliga och intellektuella utveckling och att den digitala tekniken ger möjlighet att stötta barn och unga som har svårt att fokusera på en text i skrift. Utskottet konstaterar att en av de viktigaste prioriteringarna på kulturområdet har varit att främja barns och ungas läsande. Omfattande insatser har gjorts och görs inom kulturområdet och inom skolan. Här kan bl.a. nämnas Läsdelegationen, som syftar till att ge alla barn och ungdomar mer likvärdiga förutsättningar för en fullgod läsförmåga och lustfyllda läsupplevelser (dir. 2016:78). Delegationen ska redovisa sitt uppdrag . Vidare kan nämnas satsningen Bokstart som syftar till att stimulera små barns språkutveckling. Bokstart är en del av Statens kulturråds insatser för läs- och litteraturfrämjande arbete. Satsningen riktar sig till familjer och bedrivs genom samverkan mellan folkbibliotek, förskolor och barnhälsovård, där samtliga har i uppdrag att stödja barns språkutveckling, men utifrån skilda kompetenser och infallsvinklar. Enligt bibliotekslagen (2013:801) ska folkbiblioteken ägna särskild uppmärksamhet åt barn och ungdomar för att främja deras språkutveckling och stimulera till läsning, bl.a. genom att erbjuda litteratur utifrån deras behov och förutsättningar. (KB) fick 2015 i uppdrag av regeringen att ta fram förslag till en nationell biblioteksstrategi. KB ska bl.a. göra en fördjupad omvärldsanalys av biblioteksområdet för att belysa de utmaningar och möjligheter som biblioteksområdet står inför. I uppdraget ligger vidare att föreslå långsiktiga mål och strategier för att främja samverkan och kvalitetsutveckling i hela det allmänna biblioteksväsendet. Regeringen pekar i beslutet bl.a. på att ett av problemen med nuvarande litterära, kulturella och mediala konsumtionsmönster är den bristande jämlikheten i tillgängligheten till medier och kultur och att en ambition från regeringens sida är att motverka skillnader i fråga om såväl tillgänglighet som utbud. Regeringen anför vidare att det går att skönja en bristande likvärdighet som grundar sig på socioekonomiska faktorer och skillnader mellan könen. Genom att aktivt verka för att öka tillgängligheten till litteratur och andra medier i grupper som i lägre utsträckning tar del av dessa har biblioteken enligt regeringen en viktig demokratifrämjande roll. KB ska redovisa uppdraget . En fördjupad delredovisning ska lämnas . Bidrag till biblioteksverksamhet fördelas inom anslagen 1:2 Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete, 1:6 Bidrag till regional kulturverksamhet och 3:1 Bidrag till litteratur och kulturtidskrifter, alla inom utgiftsområde 17. För att stärka biblioteksverksamheten för hela landet tillförs totalt , varav till anslaget 1:2 och till anslaget 1:6. Motsvarande belopp beräknas även –2020. Vidare avsätts till anslaget 1:6 för en satsning på ett digitalt kompetenslyft via biblioteken. Utskottet delar motionärernas bedömning om läsningens betydelse. Läsning är grundläggande för demokratiskt deltagande, lärande och utbildning. Det är därför viktigt att alla barn och unga ges möjlighet till fullgod läsförmåga. Biblioteken har en viktig roll när det gäller att stimulera barns och ungas intresse för läsning och att motverka de kunskapsklyftor som finns i samhället. Mot bakgrund av de insatser som pågår på området och arbetet med en nationell biblioteksstrategi finner utskottet dock inte skäl för ett tillkännagivande i enlighet med motionsyrkandet. Motion 2017/18:3071 (M) yrkande 8 avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en åtgärdsplan för att säkra biblioteken som studiemiljö och om att bibliotekslagen bör kompletteras med en reglering om trygga bibliotek. Jämför reservation 12 (SD) och 13 (L). m.fl. (SD) anför i motion 2017/18:1740 yrkande 1 att regeringen i samverkan med berörda aktörer och institutioner bör ta fram en åtgärdsplan för hur biblioteken som studiemiljö ska kunna säkras från grupper som försöker använda biblioteken till annat än det tilltänkta syftet. I motion 2017/18:1911 av m.fl. (L) yrkande 5 anförs att tillgången till bibliotek är en grundläggande service i ett liberalt samhälle. har det blivit allt vanligare att det förekommer stök och betydligt allvarligare saker som hot, trakasserier och ibland våld mot andra besökare och mot bibliotekspersonal. För att biblioteken ska kunna fylla sina uppgifter måste de vara trygga. Bibliotekslagen behöver därför kompletteras med en reglering om trygga bibliotek och möjligheter att utfärda tillträdesförbud. Enligt bibliotekslagen (2013:801) ska biblioteken i det allmänna biblioteksväsendet[1] verka för det demokratiska samhällets utveckling genom att bidra till kunskapsförmedling och fri åsiktsbildning. De ska främja litteraturens ställning och intresset för bildning, upplysning, utbildning och forskning samt kulturell verksamhet i övrigt. Biblioteksverksamhet ska finnas tillgänglig för alla. Vidare föreskrivs i bibliotekslagen att folkbiblioteken ska vara tillgängliga för alla och anpassade till användarnas behov. Utskottet delar motionärernas bedömning om bibliotekens betydelse och roll i samhället. De senaste årens rapporter om att det förekommer hot och trakasserier och i vissa fall även våld på biblioteken är enligt utskottet oroande. För att biblioteken ska kunna fullgöra sitt uppdrag är det viktigt att besökarna upplever dem som öppna, välkomnande och trygga miljöer och att personalen upplever dem som trygga arbetsplatser. Det är i första hand arbetsgivaren, i dessa fall bibliotekens huvudmän, som har ansvar för arbetsmiljön. Enligt arbetsmiljölagen (1977:1160) ska arbetsgivaren vidta alla åtgärder som behövs för att förebygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycksfall. I Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse med föreskrifter om åtgärder mot våld och hot i arbetsmiljön (AFS 1993:2) anges att arbetsgivaren ska utreda de risker för våld eller hot om våld som kan finnas i arbetet samt vidta de åtgärder som kan motiveras av utredningen. Arbetet ska ordnas så att risk för våld eller hot om våld så långt som det är möjligt förebyggs. Utskottet är inte berett att nu förorda tillkännagivanden i enlighet med motionerna men kommer att noga följa utvecklingen på området. Utskottet utgår från att åtgärder vidtas i enlighet med regleringen på arbetsmiljöområdet. Motionerna 2017/18:1740 (SD) yrkande 1 och 2017/18:1911 (L) yrkande 5 avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att bibliotekslagen bör skärpas i fråga om urval av böcker. (M) yrkar i motion 2017/18:3444 att bibliotekslagen ska skärpas så att urval utifrån religiösa, moraliska eller politiska synpunkter förbjuds. Enligt motionären är det inte rimligt att svenska bibliotek avstår från att ta in böcker eller till och med gallrar ut befintliga titlar som inte anses förenliga med vad biblioteksledningen anser vara en god värdegrund. I förarbetena till bibliotekslagen (2013:801) anförs bl.a. att grunden för det allmännas stöd till biblioteksväsendet finns i övertygelsen att demokratin fördjupas genom att välinformerade individer får bättre möjligheter till insyn, inflytande och deltagande i den demokratiska processen (prop. 2012/13:147). Det framhålls att uppgiften att bidra till fri åsiktsbildning understryker betydelsen av att biblioteken intar en neutral hållning i förhållande till den information som tillhandahålls. Vidare anges att verksamheten ska präglas av öppenhet för olika perspektiv och stå fri från censur och andra hindrande åtgärder samt att yttrandefriheten är den grund som den fria åsiktsbildningen vilar på. Enligt bibliotekslagen ska, som har framgått ovan, varje kommun ha folkbibliotek, och dessa ska vara tillgängliga för alla och anpassade efter användarnas behov. Utbudet av medier och tjänster ska präglas av allsidighet och kvalitet. I förarbetena konstateras att bestämmelsen i någon mån inskränker den kommunala självstyrelsen, vilket dock bedömdes som godtagbart. Begreppet kvalitet innebär enligt förarbetena bl.a. att folkbiblioteken ska göra ett aktivt urval baserat på kvalitetskriterier, t.ex. när de planerar inköp. Innebörden av kravet på allsidighet är bl.a. att utbudet ska vara allsidigt sammansatt och inte inskränkas utifrån ideologiska, politiska eller religiösa utgångspunkter. Det framhålls i propositionen att frågan om utbud är betydelsefull av flera skäl, inte minst eftersom den rör förutsättningarna för det offentliga samtalet och allas möjlighet att få tillgång till information. Att olika åsikter och framställningar ges utrymme i det informationsutbud som biblioteken tillhandahåller ger användarna möjlighet att på egen hand bilda sig en informerad uppfattning i omdiskuterade frågor. riktade JO kritik mot dels i , dels i för handläggning av låneframställningar. I båda fallen bedömde JO att biblioteken inte hade levt upp till bibliotekslagens och regeringsformens krav på objektivitet vid sin handläggning av de aktuella låneframställningarna (JO dnr 2654-2016 respektive 4560-2016). När det gällde hade beslutat att varken köpa in eller fjärrlåna en bok med hänvisning till att den var främlingsfientlig och brast i vederhäftighet. När det gällde hade bl.a. beslutat att inte köpa in eller fjärrlåna en bok med hänvisning till kvalitetsbrister, framför allt när det gäller saklighet och källhantering, men också till att boken på ett flertal punkter stred mot den interkulturella handlingsplanen. I båda JO-besluten anfördes följande: JO konstaterar att ett folkbibliotek varken kan eller ska tillhandahålla alla böcker och att ett urval måste göras. Urvalet ska ske med utgångspunkt i det demokratiuppdrag som folkbiblioteken har och som innebär att de genom ett allsidigt och kvalitativt utbud ska bidra till kunskapsförmedling och fri åsiktsbildning utan inskränkningar utifrån ideologiska, politiska eller religiösa utgångspunkter. JO uttalar att biblioteken i sitt urval självklart inte behöver förhålla sig neutrala till brister i den vetenskapliga kvaliteten eller rena sakfel i en bok. Så länge ett yttrande inte är brottsligt finns det däremot inte något utrymme för ett folkbibliotek att ta hänsyn till de värderingar och åsikter som förs fram. Ett urval som sker på sådan grund står i direkt strid med bibliotekslagens krav på allsidighet och fri åsiktsbildning och är inte heller förenligt med objektivitetsprincipen i 1 kap. 9 § regeringsformen. Utskottet finner inte skäl till någon åtgärd i enlighet med motionsyrkandet och avstyrker därmed motion 2017/18:3444 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om framtidens filmpolitik. Jämför reservation 14 (SD). m.fl. (SD) yrkar i motion 2017/18:1610 yrkande 1 att den svenska filmpolitiken ska förändras. I samma motion yrkande 2 begärs att regeringen i samråd med partier och branschens berörda aktörer ska presentera ett nytt helhetsförslag för filmpolitik. De filmpolitiska insatserna i finansierades –2016 genom ett avtal mellan staten och olika aktörer på filmområdet. har staten helhetsansvar för den nationella filmpolitiken. Hela filmpolitiken finansieras via statsbudgeten och styrs av mål som fastställts av (prop. 2015/16:132, bet. 2015/16: KrU11, rskr. 2015/16:289). I budgetpropositionen 2015 föreslog regeringen att den nya filmpolitiken skulle finansieras genom en höjning av mervärdesskatten för tillträde till biografföreställningar från till . beslutade i enlighet med regeringens förslag (prop. 2015/16:1 utg.omr. 17, bet. 2015/16:FiU1, rskr. 2015/16:51). behandlade regeringens proposition 2015/16:132 Mer film till fler – en sammanhållen filmpolitik. Utskottet föreslog att skulle godkänna regeringens förslag till nya mål för den nationella filmpolitiken (bet. 2015/16:KrU11). Utskottet föreslog vidare sju tillkännagivanden om en utredning om filmpolitikens framtid, Stiftelsen Svenska Filminstitutets roll och framtida organisationsform, finansieringen av filmpolitiken, insatser mot olovlig hantering av film, produktionsincitament för filminspelning, former för samverkan och inflytande samt filmarvet. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2015/16:289). beslutade om ett nytt tillkännagivande om former för samverkan och inflytande inom filmområdet (bet. 2017/18:KrU1, rskr. 2017/18:91). Utskottet är inte berett att föreslå tillkännagivanden med anledning av motionsyrkandena. Motion 2017/18:1610 (S) yrkandena 1 och 2 avstyrks därför. Nordiska produktionsincitament för film Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om gemensamma nordiska produktionsincitament för film med hänvisning till pågående beredningsarbete. Jämför reservation 15 (SD). m.fl. (SD) yrkar i motion 2017/18:1610 yrkande 8 att möjligheterna till gemensamma nordiska produktionsincitament för film bör utredas. har goda förutsättningar att vara ett land som förutom svenska filmbolag även lockar utländska filmbolag. Det som hindrar filmproduktionen i är dock de höga kostnader som produktionerna är förknippade med. Regeringen gav , i enlighet med tillkännagivande (bet. 2015/16:KrU11, rskr. 2015/16:289), i uppdrag att i samverkan med Stiftelsen utreda lämpligheten i och förutsättningarna för att ska kunna införa någon form av produktionsincitament och finansieringsstimulanser för filminspelningar. Uppdraget redovisades i rapporten filminspelningar till (rapport 0239).