bet · H501KU34 · 2018-04-25 00:00:00 — Utskottet noterar att CVE:s arbete har påbörjats och att Brå ska redovisa sitt uppdrag att vidta förberedelser inför inrättandet av centret senast den 29mars 2018. Mot den bakgrunden anser inte utskottet att det nu finns skäl att föreslå något tillkännagivande till regeringen. Utskottet avstyrker motionerna 2017/18:497 yrkande 3, 2017/18:3735 yrkande 3 och 2017/18:3898 yrkande 1. Utländska bidrag till svenska trossamfund Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att utreda hur många svenska trossamfund som tar emot utländska bidrag samt vilka belopp, ändamål och villkor som förekommer. Jämför reservation 22 (M, SD, KD). I kommittémotion 2017/18:3126 yrkande 2 begär m.fl. (M, KD) ett tillkännagivande till regeringen om en översyn av hur många svenska trossamfund som tar emot utländska bidrag samt vilka belopp, ändamål och villkor som förekommer. Motionärerna anför bl.a. att det är väl känt att saudier och ger ekonomiskt stöd till muslimsk verksamhet, t.ex. moskéer, på olika platser i världen. Vidare anför motionärerna att det är oklart i vilken utsträckning som trossamfund i tar emot utländska bidrag och i vilken mån dessa bidrag är förknippade med villkor av olika slag. För att få en tydligare bild av detta och därmed bättre kunna bedöma om sådana bidrag utgör ett påtagligt problem menar motionärerna att regeringen bör ta initiativ till en översyn av hur många svenska trossamfund som tar emot utländska bidrag samt vilka belopp, ändamål och villkor som förekommer. Motionärerna uppger att sådana mer eller mindre omfattande översyner har genomförts i andra europeiska länder samt hänvisar till i rapporten som tar emot pengar (dnr 2017:759) från som redogör för studier från , och . Rapporten som tar emot pengar har i rapporten som tar emot pengar (dnr 2017:759) behandlat frågan om vilka trossamfund i som tar emot pengar från och hur mycket de i så fall tar emot per trossamfund och år. I rapporten redovisas viss information från SCB och Svensk insamlingskontroll. Det är emellertid svårt, anförs det i rapporten, att utifrån dessa uppgifter dra några långtgående slutsatser om hur stora bidrag olika trossamfund eventuellt får från . har gjort två tillkännagivanden som rör stöd från stat och kommun i . föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att det bör utvecklas metoder och redskap för kommuner för att identifiera samfund och organisationer som inte bör få stöd från det allmänna eftersom de inte lever upp till grundläggande demokrativärderingar; följde utskottet (bet. 2015/16:KU4, rskr. 2015/16:136–137). gjorde , på förslag av utskottet, ett tillkännagivande om att regeringen ska utarbeta en strategi för att säkerställa att verksamheter eller åtgärder som riskerar att stödja radikalisering, våldsbejakande extremism eller terrorism inte tilldelas statliga eller kommunala medel (bet. 2016/17: KU23, rskr. 2016/17:294). I utskottsbetänkandet fanns en reservation i denna fråga (V). Utskottet, som inte ser skäl att föreslå ett tillkännagivande om att utreda hur många svenska trossamfund som tar emot utländska bidrag samt vilka belopp, ändamål och villkor som förekommer, avstyrker motion 2017/18:3126 yrkande 2. Rättighetsskydd för en enskild mot en annan enskild, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3291 av m.fl. (M) och 2016/17:1183 av (M). Inte bara stater utan även enskilda personer och organisationer kan kränka mänskliga fri- och rättigheter. Detta konstaterande ska även ses i ljuset av praxis. Enligt handlar inte enbart om skydd av mänskliga rättigheter gentemot stater, utan också om att konventionsstaterna har ett ansvar för att skydda enskilda från rättighetskränkningar utförda av andra enskilda. Vi menar att det vore värdefullt att i regeringsformens andra kapitel slå fast att staten har en skyldighet att skydda enskilda från kränkningar av mänskliga fri- och rättigheter som utförs av andra enskilda. Vad vi efterlyser är ett allmänt stadgande om statens skyldighet att skydda enskilda från kränkningar av fri- och rättigheter som utförs av andra enskilda. Ett sådant stadgande skulle kunna tjäna som en påminnelse till lagstiftaren att beakta detta perspektiv i lagstiftningsarbetet, men också som en signal till alla som bor i att rättighetskränkningar är något mycket allvarligt och något som har tagit avstånd ifrån genom ett så tungt vägande stadgande som en grundlagsbestämmelse. Även om stadgandet formellt sett riktar sig till lagstiftaren är mottagarkretsen i själva verket alla invånare, om man resonerar utifrån en allmänpreventiv utgångspunkt. När det gäller frågan om att stärka det rättsliga skyddet för äganderätten till fast egendom, är vi eniga med utskottsmajoriteten. En äganderätts- och näringsfrihetskommission, punkt 2 (M, C, L, KD) av (M), (M), (C), (L), Skånberg (KD), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3130 av m.fl. (M) yrkande 4. Frågor om äganderättens och näringsfrihetens ställning aktualiseras ofta i dagens . Olika intressen och principer måste alltid vägas mot varandra om de kommer i konflikt när konkreta fall ska avgöras, t.ex. när äganderättens princip står mot intresset att bygga en ny väg, men frågan är om äganderätten och näringsfriheten får stå tillbaka i alltför hög grad . Vi menar att det är ett problem att det är lättare att inskränka äganderätten och näringsfriheten än vissa andra fri- och rättigheter i och med att begränsningsreglerna och reglerna om vilandeförklaring inte är tillämpliga på äganderätten och näringsfriheten. Mot bakgrund av äganderättens och näringsfrihetens grundläggande betydelse för ett fritt och välmående samhälle framstår det som angeläget att nu göra en omfattande kartläggning av hot mot och inskränkningar i äganderätten och näringsfriheten i dagens . En gemensam värdegrund, punkt 3 (M, C, KD) av (M), (M), (C), Skånberg (KD), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3288 av m.fl. (M) yrkande 1. Vi bor i ett land där människor med olika ursprung, yrken, intressen och identiteter lever tillsammans. Människor har olika politiska och religiösa uppfattningar. Samhället vilar dock på en värdegrund för hur vi ska förhålla oss till och bete oss mot varandra. Det är en viktig del av det som håller samman vårt samhälle. Dessa värderingar är också djupt förankrade hos de allra flesta som bor i . Det handlar exempelvis om alla människors lika värde, allas rätt till sitt liv och sin frihet, vikten av en fungerande rättsstat samt rätten att ha en religion men också att avstå från att ha en religion. För ett starkare behöver vi lyfta fram och öka stödet för de demokratiska värderingar och värderingar om mänskliga rättigheter som också är svenska värderingar. Värderingar om att varje människa ska ha frihet att råda över sitt eget liv och rätt att forma det efter sina val är starka i vårt land. Hedersrelaterat våld och förtryck utgör ett allvarligt hot mot mänskliga fri- och rättigheter i vårt land, och det behöver lyftas fram som en prioriterad MR-fråga. Det är också viktigt att lyfta fram och öka stödet för de demokratiska värderingar och värderingar om mänskliga rättigheter som också är svenska värderingar. måste än mer aktivt än gripa in till skydd för de människor som utsätts för hedersrelaterat våld och förtryck. Fler insatser krävs för att motverka hedersvåldet och förtrycket – både från myndigheter och från de grupper där förtrycket förekommer. Diskussionen om våra mänskliga fri- och rättigheter, demokratiska värderingar och jämställdhet måste hållas levande. De värderingar som har gjort till ett av världens bästa länder att leva i är värda att försvara. Jämställdhet mellan kvinnor och män är av stort värde, och decennier av jämställdhetskamp har gjort till ett av världens mest jämställda länder. Det är mycket allvarligt när jämställdheten hotas av fundamentalistiska och traditionalistiska krafter som inskränker människors, ofta flickors, kvinnors och hbtq-personers, frihet. Att blunda för hedersvåld och hedersförtryck är att svika de människor som är utsatta. När värderingarna om jämställdhet och frihet utmanas så måste det motverkas dels genom en livskraftig värderingsdebatt, dels genom konkret politik. Det svenska samhället behöver arbeta mer aktivt med att motarbeta ojämställdheten samt stödja människor och organisationer som vill ha jämställdhet och respekt för individens frihet i alla delar av . Ett tredje juridiskt kön, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3596 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2016/17:58 av (L) yrkande 1, 2016/17:1079 av m.fl. (L) yrkande 13, 2016/17:2811 av m.fl. (S), 2017/18:750 av och (båda S), 2017/18:1820 av m.fl. (S) och 2017/18:2857 av (C). I vissa andra länder finns möjlighet för individen att efter egen begäran folkbokföras i en tredje könskategori, som är jämställd med man och kvinna, men inte är någotdera. Det kan vara en lösning för individer som inte vill kategoriseras som vare sig man eller kvinna. Det är viktigt att understryka att frågan om ett tredje juridiskt kön inte bara rör intersexuella. För personer som definierar sig som både man och kvinna, varken eller, eller som upplever att könstillhörigheten varierar skulle ett tredje juridiskt kön fylla en mycket viktig funktion. Alla människor har rätt att få sin könsidentitet respekterad och erkänd. Det är både en fråga om rättvisa och psykiskt välbefinnande samt en mänsklig rättighet. Ett tredje juridiskt kön skulle självklart vara en valmöjlighet för den enskilde, ingen ska kunna kategoriseras som ett tredje juridiskt kön mot sin vilja. Att erkänna ett tredje kön i lagstiftningen skulle dessutom innebära att vi rör oss från den nuvarande tvåkönade modellen och vidgar föreställningarna om den mänskliga existensen. Om vi inte är så fasta i våra föreställningar om vad som är typiskt manligt och kvinnligt skapas förutsättningar för en större variation av hur vi uttrycker oss i våra könsroller som det kan ändra negativa attityder och minska fördomar mot transpersoner, intersexuella och andra personer som ses som normbrytare. Detta skulle i sin tur leda till att diskrimineringen och våldet mot dessa grupper minskar. Regeringen bör därför tillsätta en utredning som ser över möjligheten att införa ett tredje kön som juridiskt sett är jämställt med kvinna och man. Ett tredje juridiskt kön, punkt 4 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1079 av m.fl. (L) yrkande 13, 2016/17:58 av (L) yrkande 1 och 2016/17:2811 av m.fl. (S), 2017/18:750 av och (båda S), 2017/18:1820 av m.fl. (S), 2017/18:2857 av (C) och 2017/18:3596 av m.fl. (V) yrkande 1. Det finns ett antal individer som inte vill kategoriseras som vare sig män eller kvinnor. I vissa andra länder har detta tillgodosetts genom att individen efter egen begäran kan folkbokföras i en tredje könskategori. Vi anser att för- och nackdelar med att införa ett tredje juridiskt kön bör utredas också i . Frågan är komplex och meningarna inom hbt-rörelsen flera. En grundläggande princip är att det tredje alternativet i så fall ska vara en valmöjlighet för de personer som själva önskar det, inte något som individer tilldelas. En annan viktig princip är att det fortsatta behovet av könsuppdelad statistik beaktas. Diskriminering m.m., punkt 5 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3130 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2016/17:2560 av och (båda SD) yrkandena 2 och 3, 2016/17:2932 av och (båda SD) yrkandena 3 och 4, 2017/18:878 av m.fl. (SD, -) yrkandena 3 och 4 samt 2017/18:3881 av m.fl. (V) yrkande 6. I 2 kap. 12 § regeringsformen stadgas att lag eller annan föreskrift inte får innebära att någon missgynnas därför att han eller hon tillhör en minoritet med hänsyn till etniskt ursprung, hudfärg eller annat liknande förhållande eller med hänsyn till sexuell läggning. Det kan jämföras med formuleringen i 1 kap. 1 § diskrimineringslagen (2008:567) som lyder ”Denna lag har till ändamål att motverka diskriminering och på andra sätt främja lika rättigheter och möjligheter oavsett kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning, sexuell läggning eller ålder”. Vi anser att diskrimineringslagen har en rimligare utgångspunkt än regeringsformen, när det gäller avgränsningen av diskrimineringsskyddet. Den centrala skillnaden mellan dessa båda bestämmelser är att den förstnämnda uttryckligen säger att diskrimineringsskyddet enbart gäller den som tillhör en minoritet, medan den begränsningen inte finns i diskrimineringslagen. Även den som i t.ex. etniskt hänseende tillhör majoritetsbefolkningen, den som vad avser sexuell läggning tillhör majoriteten genom att vara heterosexuell och den som tillhör största religiösa samfund kan alltså utsättas för diskriminering på etnisk, sexuell respektive religiös grund i diskrimineringslagens mening – men omfattas inte av diskrimineringsförbudet i regeringsformen. Självklart är det angeläget att ha ett starkt skydd för personer som i något avseende tillhör en minoritet, eftersom diskriminering inte sällan innebär att en majoritet på ett orättfärdigt sätt tar sig rätten att göra något på en minoritets bekostnad. är det viktigt att se vad det är som typiskt sett gör att diskriminering är orättfärdigt: Att en individ blir behandlad annorlunda – sämre – på grund av en egenskap som individen inte själv har kunnat påverka. Kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, funktionsnedsättning, sexuell läggning eller ålder är givna omständigheter som individen har att förhålla sig till, men inte kan ändra på (annat än i några få undantagsfall), och därför uppfattar vi det som orättfärdigt att hålla faktorer av det slaget mot en individ som något negativt. Men det blir inte mindre orättfärdigt att särbehandla en individ utifrån exempelvis hans eller hennes kön eller etnicitet bara för att han eller hon tillhör en majoritet i det aktuella hänseendet. Särbehandlingen bygger likafullt på en omständighet som individen inte har kunnat påverka. Därmed har diskrimineringslagen en rimligare utgångspunkt än regeringsformen, när det gäller avgränsningen av diskrimineringsskyddet. Vi anser därför att utformningen av diskrimineringsförbudet i 2 kap. 12 § regeringsformen bör övervägas vid nästa översyn av regeringsformen. Då skulle man även kunna överväga om ytterligare diskrimineringsgrunder bör införas i regeringsformen. Diskrimineringslagen innehåller, som framgår ovan, fler grunder än regeringsformen. Diskriminering m.m., punkt 5 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2560 av och (båda SD) yrkandena 2 och 3, 2016/17:2932 av och (båda SD) yrkandena 3 och 4 samt 2017/18:878 av m.fl. (SD, -) yrkandena 3 och 4 samt 2017/18:3130 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2017/18:3881 av m.fl. (V) yrkande 6. Vi anser att dagens grundlagsreglering när det gäller diskriminering är olycklig då den utesluter svenskar och lätt leder till ett resonemang som landar i att ”alla är jämlika men vissa är mer jämlika”. För oss är det självklart att ingen ska behöva utsättas för diskriminering och definitivt inte på grundval av några omständigheter som rör den enskilde som person. Vidare vänder vi oss emot att, som grundlagen stadgar, det allmänna ska främja minoriteters egen kultur och samfundsliv i . Detta är enligt vår mening extra olyckligt då det inte överensstämmer med principen om att invandrare i ska assimileras, inte integreras. Sådana kulturella undantag bör endast vara förbehållna fem erkända historiska minoriteter. Diskriminering m.m., punkt 5 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3881 av m.fl. (V) yrkande 6 och 2016/17:2560 av och (båda SD) yrkandena 2 och 3, 2016/17:2932 av och (båda SD) yrkandena 3 och 4, 2017/18:878 av m.fl. (SD, -) yrkandena 3 och 4 samt 2017/18:3130 av m.fl. (M) yrkande 2. Kampen för hbtq-personers juridiska rättigheter har tagit viktiga kliv framåt. Lagstiftningen ger dock fortfarande inte hbtq-personer och då särskilt transpersoner ett heltäckande straffrättsligt skydd. Därför bör det införas ett grundlagsskydd mot lagar och föreskrifter som missgynnar någon på grund av könsidentitet eller könsuttryck. Regeringen bör återkomma till med ett förslag som innebär att könsidentitet och könsuttryck läggs till i uppräkningen i 2 kap. 12 § regeringsformen. Återkallande av medborgarskap, punkt 7 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3735 av m.fl. (M) yrkande 26, 2017/18:1519 av (M) och 2017/18:3179 av m.fl. (M) yrkandena 7 och 8 samt 2016/17:173 av (SD) yrkandena 2 och 3, 2016/17:2299 av och (båda SD) yrkande 3, 2016/17:2932 av och (båda SD) yrkande 11, 2016/17:3302 av m.fl. (KD) yrkande 44, 2016/17:3409 av m.fl. (SD) yrkande 42, 2017/18:878 av m.fl. (SD, -) yrkande 11, 2017/18:887 av och (SD, -) yrkande 4, 2017/18:2377 av (SD) yrkandena 2 och 3, 2017/18:3394 av m.fl. (KD) yrkande 39 och 2017/18:3890 av m.fl. (SD) yrkandena 49 och 51. Inom EU har 19 länder regler om förlust av medborgarskap till följd av frivillig tjänstgöring i utländsk militär styrka eller på grund av gärningar som är till allvarlig skada för statens vitala intressen. Vi anser att de svenska reglerna om medborgarskap bör harmoniseras med reglerna i andra jämförbara länder, framför allt , , och . Det finns i ingen möjlighet att återkalla ett medborgarskap då en person har fått medborgarskapet genom oriktiga uppgifter eller mutor. Detta skiljer oss från exempelvis , , , , , och . En återkallelse av medborgarskap på grund av oriktiga uppgifter eller mutor får enligt folkrätten ske även om det leder till statslöshet, och så fungerar det i länder som och . Att personen som berörs skulle bli statslös ska därför inte hindra återkallelse, men ska särskilt beaktas inom ramen för en proportionalitetsbedömning, där en avvägning ska göras mellan å ena sidan hur klandervärt beteendet är och å andra sidan hur ingripande ett återkallelsebeslut blir för den enskilde. Vi vill att en sådan möjlighet, som kräver grundlagsändring, införs. Det finns i inte heller någon möjlighet att återkalla medborgarskap till följd av frivillig tjänstgöring i utländsk militär styrka eller till följd av gärningar som är till allvarlig skada för statens vitala intressen. Detta skiljer oss från länder som , och . I förbereds en motsvarande lagstiftning. Vi vill att en sådan möjlighet till återkallelse införs även i . Även här krävs grundlagsändring. Med gärning som är till allvarlig skada för statens vitala intressen kan t.ex. avses ett terroristbrott. Däremot avses inte allvarliga brott i allmänhet. En möjlighet till återkallelse i dessa situationer bör införas för att värna säkerhetsintressen och respekten för det svenska medborgarskapet. Återkallelse i dessa fall får – till skillnad från återkallelse vid oriktiga uppgifter eller mutor – enligt folkrätten inte leda till statslöshet och får inte tillämpas på den berördes barn. Enligt Europarådskonvention om nationalitet har åtagit sig att sträva efter att inte göra någon skillnad mellan infödda och naturaliserade medborgare. Denna skrivning har medfört att och inte gör någon skillnad beroende på hur medborgarskapet har uppkommit vid tillämpning av de regler som de har respektive håller på att införa om återkallelse av medborgarskap. bör agera på motsvarande sätt. Vi anser att frågan om återkallelse av medborgarskap bör utredas i . Återkallande av medborgarskap, punkt 7 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: a) antar som vilande reservanternas förslag i bilaga 2 till lag om ändring i regeringsformen. b) ställer sig bakom det som anförs i reservationen om medborgarskap eller uppehållstillstånd på falska grunder och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2299 av och (båda SD) yrkande 3, 2016/17:2932 av och (båda SD) yrkande 11, 2016/17:3409 av m.fl. (SD) yrkande 42, 2017/18:878 av m.fl. (SD, -) yrkande 11, 2017/18:887 av och (SD, -) yrkande 4 och 2017/18:3890 av m.fl. (SD) yrkandena 49 och 51, 2016/17:173 av (SD) yrkandena 2 och 3 samt 2017/18:2377 av (SD) yrkandena 2 och 3 samt 2016/17:3302 av m.fl. (KD) yrkande 44, 2017/18:1519 av (M), 2017/18:3179 av m.fl. (M) yrkandena 7 och 8, 2017/18:3394 av m.fl. (KD) yrkande 39 och 2017/18:3735 av m.fl. (M) yrkande 26. Det förekommer att människor ljuger eller mutar tjänstemän för att få uppehållstillstånd och senare medborgarskap i . Vidare förekommer det att individer ger sig av för att delta i främmande makts styrkor på ett sätt som strider mot internationell lag eller intressen, såsom terrorism. Vi tycker att felaktigt förvärvade eller uppenbart förbrukade medborgarskap ska kunna återkallas, även om det innebär att en sådan person blir statslös. Den som dömts för terroristbrott ska alltså kunna få sitt svenska medborgarskap indraget, inte bara då personen har dubbelt medborgarskap utan även om det gör en person statslös. Den som erhåller medborgarskap eller uppehållstillstånd på falska grunder, genom att ljuga om sin identitet eller andra förutsättningar, ska omgående få dessa ogiltigförklarade samt utvisas ur landet som följd. Det ovan sagda anser vi att bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vi anser att regeringsformen bör ändras så att det blir möjligt att återkalla medborgarskap som förvärvats genom oriktiga eller ofullständiga uppgifter eller genom annat otillbörligt förfarande. Återkallande av medborgarskap, punkt 7 (KD) av Skånberg (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3302 av m.fl. (KD) yrkande 44 och 2017/18:3394 av m.fl. (KD) yrkande 39 och 2016/17:173 av (SD) yrkandena 2 och 3, 2016/17:2299 av och (båda SD) yrkande 3, 2016/17:2932 av och (båda SD) yrkande 11, 2016/17:3409 av m.fl. (SD) yrkande 42, 2017/18:878 av m.fl. (SD, -) yrkande 11, 2017/18:887 av och (SD, -) yrkande 4, 2017/18:1519 av (M), 2017/18:2377 av (SD) yrkandena 2 och 3, 2017/18:3179 av m.fl. (M) yrkandena 7 och 8, 2017/18:3735 av m.fl. (M) yrkande 26 och 2017/18:3890 av m.fl. (SD) yrkandena 49 och 51. När det är uppenbart att en person fått svenskt medborgarskap genom mutor eller bestickning bör det, genom en grundlagsändring, vara möjligt för domstol att återkalla medborgarskapet. I det fallet ligger ansvarsbördan på myndigheten. Förbud mot slöja på offentliga platser, punkt 8 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:790 av (SD) och 2017/18:2355 av (SD).