bet · H501KU34 · 2018-04-25 00:00:00 — 2015/16:137), att det är viktigt att myndigheter och kommuner har beredskap för att hantera avhoppare som fortfarande förespråkar våldsbejakande ideologier eller som återvänder och misstänks för att ha begått grova brott utomlands (bet.2015/16:KU4, s. 33 f.), har regeringen anfört följande i skrivelse 2016/17:75 (s. 214). Den nationella samordnaren har i uppdrag att bistå kommunerna i att utveckla insatser för individer som vill lämna våldsbejakande extremistiska rörelser (dir. 2016:43). Regeringen har gett nya uppdrag till (Ku2016/02295/D), (Ku2016/02296/D) och Kriminalvården (Ju2016/06988/) om att vidareutveckla respektive myndighets arbete ytterligare när det gäller det förebyggande arbetet. Det handlar både om att förebygga radikalisering och rekrytering till våldsbejakande extremism och utveckla arbetet med individer som är involverade i våldsbejakande extremism. Studier visar att psykisk ohälsa inte är ovanligt bland unga som radikaliserats och dragits in i våldsbejakande extremism. har därför fått i uppdrag att göra en kartläggning av hälso- och sjukvårdens erfarenheter av ärenden som rör våldsbejakande extremism (Ku2016/02713/LS). Vidare har regeringen gjort förordningsändringar i förordning (2011:1508) för statsbidrag för verksamhet som värnar demokratin, som gör det möjligt för organisationer att söka verksamhetsbidrag för befintliga verksamheter som ger stöd till individer som vill lämna våldsbejakande extremistiska rörelser (Ku2016/02756/RS). avsätter regeringen till statsbidrag som kommuner och det civila samhället kan söka för att utveckla verksamheter som förebygger våldsbejakande extremism, inklusive stöd till dem som vill lämna sådana rörelser. Regeringen avvaktar redovisningarna av dessa uppdrag innan en bedömning av vidare åtgärder kan vidtas. Punkten är inte slutbehandlad. Därutöver har regeringen anfört följande i skrivelse 2017/18:75 (s. 263). _ _ _ Samordnarens uppdrag slutredovisades . _ _ _ gav regeringen ett utökat uppdrag till Kriminalvården i syfte att utveckla arbetet mot våldsbejakande extremism (Ju2017/08663/). Uppdraget innebär att myndigheten bl.a. ska intensifiera utbildningsinsatserna och utveckla beredskapen att arbeta med s.k. återvändare genom att i tillämpliga delar använda den manual som tagits fram av (). Regeringen har även gett i uppdrag att ta fram en nationell vägledning för arbete med enskilda individer och familjer som återvänder från strider för våldsbejakande extremistiska grupper i utlandet (Ku2017/01469/D). Vägledningen ska även utgöra ett stöd till i ärenden som rör individer som är involverade i andra våldsbejakande extremistiska miljöer i och dessa individers närstående. avsätter regeringen till statsbidrag som kommuner och det civila samhället kan söka för att bl.a. utveckla stödjande verksamheter för individer som vill lämna sådana rörelser. Regeringen avvaktar redovisningarna av dessa uppdrag innan en bedömning av vidare åtgärder kan vidtas. Punkten är inte slutbehandlad. När det gäller bl.a. behovet av avhopparverksamhet och om att regeringen bör överväga statlig avhopparverksamhet, har regeringen anfört följande i skr. 2017/18:75 (s. 271). Regeringen har inrättat ett nationellt centrum mot våldsbejakande extremism vid (Brå). Centret ska stärka och utveckla det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism genom att ge behovsanpassat stöd till aktörer som i sin verksamhet hanterar frågor om förebyggande av våldsbejakande extremism. Centret ska även samla och sprida kunskap och främja utvecklingen av och verka för en högre grad av effektivitet och samordning i det förebyggande arbetet. I arbetet med att förebygga våldsbejakande extremism har behovet av ett förstärkt stöd avseende individrelaterade åtgärder gentemot till exempel avhoppare och återvändare lyfts fram. I uppdraget till Brå att vidta förberedelser inför inrättandet av centret ingår att redovisa hur ett sådant stöd skulle kunna tillgodoses och vilket stöd centrets verksamhet kan bidra med (Ju2017/07399/). gav regeringen även ett utökat uppdrag till Kriminalvården att utveckla arbetet mot våldsbejakande extremism. Bl.a. ska myndigheten utveckla beredskap för att arbeta med s.k. återvändare genom att i tillämpliga delar använda den manual för arbetet med återvändare och deras familjer som har tagits fram av (). Regeringen har utöver detta även gett i uppdrag att ta fram en nationell vägledning för arbete med enskilda individer och familjer som återvänder från strider för våldsbejakande extremistiska grupper i utlandet (Ku2017/01469/D). Regeringen avvaktar redovisningarna av dessa uppdrag innan en bedömning av vidare åtgärder kan vidtas. (se även redovisningen under rskr. 2015/16:137 punkt 9, åtgärder för att göra samhället mer motståndskraftigt mot våldsbejakande extremism). Punkten är inte slutbehandlad. Se även avsnitt Nationell samordning under rubrik Redovisning i skrivelse 75 av åtgärder som gäller förhindra radikalisering och rekrytering i digitala miljöer. Utskottet noterar att arbetet vid extremism (CVE) har påbörjats och att Brå i sin slutredovisning av uppdraget att förbereda för ett nationellt centrum mot våldsbejakande extremism bl.a. uttalade att en viktig uppgift blir att ta fram en handbok i förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism. Vidare noterar utskottet att det behovsanpassade stödet till kommuner m.fl. ska lämnas genom exempelvis nationella insatsteam, enligt det regeringsbeslut där Brå getts i uppdrag att förbereda inrättandet av ett nationellt centrum mot extremism vid . Utskottet noterar också att arbetet vid () på flera sätt uppmärksammats av regeringen. Mot den bakgrunden och då regeringen uttalat att tillkännagivandet om beredskap för att hantera avhoppare och återvändare inte är slutbehandlat anser inte utskottet att det nu finns skäl att föreslå något tillkännagivande till regeringen. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2017/18:3685 yrkande 51, 2017/18:3126 yrkande 3 och 2017/18:3898 yrkande 2. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om nationell samordning och en nationell kommunikationsstrategi och tillkännager det för regeringen. Jämför reservation 20 (V). I kommittémotion 2017/18:3735 yrkande 2 begär m.fl. (M) att ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska ta fram en konkret handlingsplan för det förebyggande arbetet mot radikalisering och terrorism. I motion 2017/18:229 av (L) begärs ett tillkännagivande om en specifik nationell samordnare med uppdrag att förbättra insatserna och de förebyggande metoderna mot högerextrema våldsverkare som radikaliseras i hemmen. Motionären uppmärksammar bl.a. individer som kan planera sina terrorhandlingar under radarn. Genom att utforma en metodik för uppsökande verksamhet riktad mot ensamma män som isolerat sig från samhället skulle troligtvis både självmord och mord kunna avstyras. För detta krävs det insikt i problemet och politiskt mod att genomföra reformerna, anför motionären. m.fl. (M, KD) begär i kommittémotion 2017/18:3126 yrkande 1 ett tillkännagivande om mobilisering av goda krafter i civilsamhället och näringslivet för att motverka våldsbejakande extremism och radikalisering, särskilt i digitala miljöer, och om en nationell kommunikationsstrategi mot våldsbejakande extremism och för demokratiska värderingar. Motionärerna framhåller vikten av olika kommunikatörer sprider positiva motbudskap om demokrati och våra grundläggande värden, mot extremisternas konspiratoriska världsbild. Staten är, enligt motionärerna, ofta inte en effektiv avsändare av argument vare sig mot extremism eller för frihet och demokrati. I de grupper där islamister värvar nya anhängare har svenska myndigheter generellt sett låg trovärdighet. I stället behöver det civila samhället mobiliseras. Motionärerna menar att regeringen bör ta initiativ till en nationell kommunikationsstrategi mot våldsbejakande extremism och för demokratiska värderingar. I det arbetet är det viktigt att involvera t.ex. företag som arbetar med sociala medier, kommunikation och marknadsföring och sådana muslimska organisationer som tydligt tar avstånd från extremism och terrorism. Syftet bör vara att identifiera kommunikationsmetoder och utarbeta budskap som kan förväntas påverka olika målgrupper. m.fl. (L) begär i kommittémotion 2017/18:3583 yrkande 3 att ställer sig bakom det som anförs i motionen om en nationell stödlinje bemannad dygnet runt och tillgänglig via nätet och tillkännager detta för regeringen. Motionärerna anför att en fransk stödlinje mot radikalisering är väl utbyggd, och det finns där ett brett och systematiskt arbete mellan olika samhällsaktörer för att fånga upp larmsignaler. Däremot är det, enligt motionärerna, i alltför svårt att få hjälp för enskilda som känner oro för att någon är på väg att radikaliseras. Den nationella stödtelefon som startades är bara bemannad på vardagar, och inte ens hälften av alla inkommande samtal har besvarats. Motionärerna anser att en nationell orostelefon måste fungera dygnet runt, även , och att det måste gå att kontakta stödlinjen digitalt. Ett nationellt centrum mot våldsbejakande extremism har inrättats vid Brå, CVE. Enligt 7 § förordningen med instruktion för ska centrumet från i huvudsak kriminalpolitiska utgångspunkter stärka och utveckla det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism genom att – främja utvecklingen av förebyggande arbete på nationell, regional och lokal nivå – verka för en högre grad av samordning och effektivitet i det förebyggande arbetet – ge behovsanpassat stöd till kommuner, myndigheter och andra aktörer som i sin verksamhet hanterar frågor om förebyggande av våldsbejakande extremism, och – samla och sprida kunskap om förebyggande av våldsbejakande extremism baserad på forskning och beprövad erfarenhet samt verka för en kunskapsbaserad praktik. Enligt Brås webbplats startar centrets stöd- och rådgivningsfunktion för yrkesverksamma . För den som är orolig för att någon dras till en våldsam ideologi eller rörelse, hänvisas till Rädda Barnens orostelefon och oroschatt. Regeringen har, som nämnts ovan i avsnittet Inledning, givit Brå i uppdrag att vidta förberedelser inför inrättandet av ett nationellt centrum mot extremism vid . Enligt regeringsbeslutet ska Brå vidta nödvändiga förberedelser inför inrättandet av centret. Brå ska i relevanta delar inhämta kunskap från den nationella samordnaren för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism (Ju 2018:18), det nationella kompetensteamet mot hedersrelaterat våld och förtryck vid i samt andra berörda myndigheter och aktörer. Brå ska även inhämta kunskap från , som inrättat ett centrum mot våldsbejakande extremism. Erfarenheterna av det arbete som bedrivits mot våldsbejakande extremism ska tas till vara. Uppdraget ska redovisas . Nationellt centrum mot våldsbejakande extremism som inrättats vid Brå (CVE) har bl.a. i uppdrag att främja utvecklingen av förebyggande arbete på nationell, regional och lokal nivå, att verka för en högre grad av samordning och effektivitet i det förebyggande arbetet samt att ge behovsanpassat stöd till kommuner, myndigheter och andra aktörer som i sin verksamhet hanterar frågor om förebyggande av våldsbejakande extremism. Det behovsanpassade stödet till kommuner m.fl. ska lämnas genom exempelvis nationella insatsteam, enligt det regeringsbeslut där Brå getts i uppdrag att förbereda inrättandet av ett nationellt centrum mot extremism vid . Överenskommelse om åtgärder mot terrorism träffades en överenskommelse om åtgärder mot terrorism (S, M, MP, C, L, KD). Överenskommelsen har sin utgångspunkt i den tidigare Överenskommelse kring åtgärder mot terrorism (bet. 2015/16:KU4 s. 19, 25, 31 f.). I överenskommelsen berörs bl.a. nationella insatsteam mot extremism: En permanent funktion för nationell samordning inrättas och ett stärkt stöd till avhoppare byggs upp. I det ingår ett kunskapsuppdrag samt rollen att utveckla insatser tillsammans med myndigheter, kommuner och det civila samhället. Arbetet stärks operativt genom konkret stöd från insatsteam till kommuner som har problem i individrelaterade ärenden. Kommunerna ska få stöd i att ta fram lokala lägesbilder och handlingsplaner. Dessa ska kontinuerligt följas upp på nationell nivå. Nationell vägledning ska skyndsamt tas fram för att tydliggöra aktörernas ansvar för olika insatser när det gäller återvändare. För att stärka samhällets förmåga att kartlägga och förstå extremistisk propaganda, framförallt spridning och organisation på nätet, förstärks Totalförsvarets forskningsinstituts (FOI) uppdrag inom området. Lärare ska genom få kompetensutveckling i att hantera extremism och rasism i klassrummet och bland elever i riskzonen. Redovisning i skrivelse 75 av åtgärder som gäller förhindra radikalisering och rekrytering i digitala miljöer När det gäller tillkännagivande om att förhindra radikalisering och rekrytering i digitala miljöer, att det är viktigt att i digitala miljöer där det förekommer våldsförhärligande budskap som utgör verktyg för rekrytering till extremistiska organisationer och konstellationer sprida positiva motbudskap om demokrati och våra grundläggande värden (bet. 2015/16:KU4, s. 26 f.), har regeringen anfört följande i skrivelse 2016/17:75 (s. 214). Regeringen har gett () i uppdrag av regeringen att göra kartläggningar och analyser av våldsbejakande extremistisk propaganda –2018 (Ku2016/01373/D). Medie- och informationskunnighet har kommit att bli ett viktigt verktyg i det förebyggande arbetet mot hot, hat, rasism och våldsbejakande extremism. Regeringen har därför gett i uppdrag att utveckla och översätta det digitala utbildningsmaterialet för mig (Ku2016/01622/LS). Regeringen avvaktar redovisningarna av dessa uppdrag innan en bedömning av vidare åtgärder kan göras. Punkt 7 är därmed inte slutbehandlad. Därefter har regeringen lämnat följande redovisning i regeringens skrivelse 2017/18:75 (s. 262 f.). () har fått i uppdrag att göra kartläggningar och analyser av våldsbejakande extremistisk propaganda –2018 (Ku2016/01373/D). I linje med den nya överenskommelsen om åtgärder mot terrorism från som regeringen har slutit med , , och avser regeringen förstärka FOI:s uppdrag i syfte att göra ytterligare och mer fördjupade analyser och utveckla samverkan med internationella aktörer. har i samarbete med Forum för levande historia och tagit fram ett stödmaterial för pedagoger: och bilders makt – hur och varför? (Ku2017/00595/D). Materialets målsättning är att bidra till att stärka ungas förmåga att kunna urskilja starkt vinklade budskap samt stötta pedagoger i deras arbete. Materialet kompletterar myndighetens digitala utbildningsmaterial om medie- och informationskunnighet; för mig. Regeringen avvaktar redovisningarna av uppdraget till FOI innan en bedömning av vidare åtgärder kan göras. Punkt 7 är därmed inte slutbehandlad. Se även avsnittet Individer som återvänder under rubrik Redovisning i skrivelse 75 av åtgärder som gäller beredskap för att hantera avhoppare. behandlade utskottet ett motionsyrkande om ett tillkännagivande om att regeringen ska ta fram en konkret handlingsplan för det förebyggande arbetet mot radikalisering och terrorism (bet. 2017/17:KU:23). Utskottet ansåg det viktigt att regeringen säkerställer att de övergripande strategier som utarbetats för att förebygga våldsbejakande extremism omsätts i konkreta åtgärder, vilket är en förutsättning för att strategierna ska få genomslag i verkligheten. Utskottet fann för dagen inte skäl att göra något tillkännagivande med anledning av motionen. Vidare avstyrkte utskottet en motion om att tillsätta en särskild nationell samordnare för högerextrema våldsverkare som radikaliseras i hemmen, varvid utskottet uppmärksammade att som framhålls av samordnaren för våldsbejakande extremism tar samordnarens uppdrag sikte även på högerextrema miljöer och ensamagerande individer. Utskottet avstyrkte ett motionsyrkande om att anslaget 6:1 Allmänna val och demokrati skulle vara högre än regeringen föreslagit (bet. 2016/17:KU1). I denna del föreslog motionärerna en ökning av anslaget för att vidta åtgärder för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism och för att stärka respekten för de mänskliga rättigheterna. Förstärkningen av anslaget skulle enligt motionärerna bl.a. användas för att finansiera verksamhet inom ramen för en nationell kommunikationsstrategi och för att finansiera mer forskning om våldsbejakande extremism. Motionsyrkanden om en stödtelefon har behandlats av utskottet tidigare, (bet. 2016/17:KU23). Utskottet uttalade då att den utvärdering av stödtelefonen som regeringen låtit utföra (se samma bet. s. 68 f.) visade på behov av en nationell stödtelefon för anhöriga och yrkesverksamma, men att det funnits brister i den tidigare verksamheten. Utskottet förutsatte att de brister som utvärderingen påvisat skulle åtgärdas och att regeringen noga följer det fortsatta arbetet (reservation V). Utskottet välkomnar att regeringen i linje med överenskommelsen om åtgärder mot terrorism från avser att förstärka uppdraget till () i syfte att göra ytterligare och mer fördjupade analyser och utveckla samverkan med internationella aktörer. Utskottet välkomnar vidare att ett stödmaterial för pedagoger tagits fram som är tänkt att stärka ungas förmåga att urskilja starkt vinklade budskap. Internet och sociala medier används ofta för att sprida våldsförhärligande budskap och utgör ett kraftfullt verktyg i rekryteringen till extremistiska grupperingar. Utskottet vill framhålla vikten av ett proaktivt förhållningssätt för att upptäcka och agera mot våldsbejakande propaganda och rekrytering till terroristorganisationer, vänsterextrema, högerextrema och islamistiska. En del av ett framgångsrikt, proaktivt arbete för att motverka våldsbejakande extremism och radikalisering i digitala miljöer är att bemöta de extremistiska uttrycken där de visar sig och ifrågasätta och motbevisa påståenden och mytbildning. Det behövs även att olika typer av kommunikatörer sprider positiva motbudskap om demokrati och våra grundläggande värden. Det civila samhället behöver mobiliseras. Utomlands finns goda exempel på kommunikationsarbete som drivs av enskilda individer och ideella 30 organisationer, t.ex. den brittiska kampanjen #notinmyname (”inte i mitt namn”) som byggs upp av brittiska muslimer som tar avstånd från Daish. Fler exempel finns. Också i finns enskilda goda exempel, men mycket mer behövs. Utskottet anser att regeringen bör ta initiativ till en nationell kommunikationsstrategi mot våldsbejakande extremism och för demokratiska värderingar i syfte att bl.a. identifiera kommunikationsmetoder. Vidare bör det förebyggande arbetet ske på bred front och omfatta ett antal olika åtgärder. Allmänt sett behöver kunskapen öka i samhället, framför allt hos offentliga aktörer. Det är också viktigt att enskilda som känner oro för att någon är på väg att radikaliseras kan få hjälp, t.ex. genom en nationell stödtelefon. Utskottet föreslår att ställer sig bakom vad utskottet nu anfört och tillkännager detta för regeringen. Utskottet tillstyrker därmed delvis motionerna 2017/18:3735 yrkande 2, 2017/18:3126 yrkande 1 och 2017/18:3583 yrkande 3 samt avslår motion 2017/18:229. Utskottets förslag i korthet avslår motioner angående kommunernas ansvar när det gäller förebyggande av våldsbejakande extremism. Jämför reservation 21 (M, L, KD). (L) begär i motion 2017/18:497 yrkande 3 ett tillkännagivande till regeringen om att kommuner som har problem med våldsbejakande extremism bör vara skyldiga att ta fram handlingsplaner för att bekämpa våldsbejakande extremism. Motionären framhåller vikten av samverkan och utbildning samt anför att det är viktigt att tidigt upptäcka personer som är på väg in i radikala miljöer. I kommittémotion 2017/18:3735 av m.fl. (M) begärs i yrkande 3 ett tillkännagivande om att ansvaret för arbetet att motverka radikalisering och våldsbejakande extremism ska ligga på högsta politiska nivå i kommunerna. Motionärerna framhåller att ska ha en trygghet att lita på och att det kräver att kraftfulla åtgärder mot terrorism vidtas. Motionärerna anför att i utanförskapsområden och för de människor som bor där, sker i allmänhet omfattande insatser från kommuners sida. För att arbetet med att motverka radikalisering och våldsbejakande extremism ska tas på största allvar och även få den tyngd som är nödvändig för att långsiktigt kunna nå framgång anser motionärerna att ansvaret för detta arbete ska ligga på högsta politiska nivå i kommunerna. Detta kan enligt motionärerna hanteras exempelvis genom att ansvaret tydliggörs genom att det inarbetas i en konkret handlingsplan för det förebyggande arbetet. Om det skulle visa sig vara otillräckligt eller av andra skäl inte bedömas vara lämpligt bör lagstiftning där ansvaret tydliggörs övervägas. I kommittémotion 2017/18:3898 av m.fl. (KD) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande till regeringen om att stärka det lokala förebyggande arbetet mot rekrytering och radikalisering. Motionärerna anför att det är viktigt att bryta det utanförskap som råder i vissa storstadsförorter som kan fungera som grogrund för extrema organisationer. Det är också viktigt att fler goda krafter står upp för tolerans och mot extremism, anför motionärerna, som menar att exempelvis föreningar och religiösa församlingar kan spela en viktig roll. Enligt motionärerna krävs det helt uppenbart en mer aktiv politik på området, och kommunerna måste ha konkreta strategier för hur man stärker tolerans, icke-diskriminering, grundläggande rättigheter, religionsdialog och annan samhällsdialog. Nationell strategi mot våldsbejakande extremism I den nationella strategi som den nationella samordnaren presenterade anförs bl.a. följande om kommunernas ansvar. För att säkerställa att det kommunala arbetet för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism fungerar i alla dimensioner – främja, förebygga, förhindra – krävs att en samordnande funktion koordinerar arbetet i samverkan med lokal och nationell nivå, verksamheter inom det civila samhället och den privata sektorn. Kommunerna ska ansvara för och leda samverkan med relevanta aktörer som kan stärka den lokala motståndskraften mot våldsbejakande extremism. Överenskommelser om åtgärder mot terrorism I överenskommelsen (S, M, MP, C, L och KD) nåddes enighet om att kommunerna har ett ansvar för ett strukturerat och konkret arbete med att förebygga radikalisering och rekrytering till våldsbejakande grupper. I överenskommelsen uttalas att det är viktigt att det lokala och centrala ansvaret samspelar vad gäller återvändare. Regeringen ska överväga vilka åtgärder som kan vidtas om det finns kommuner som inte lever upp till sitt ansvar. Det civila samhällets roll i arbetet mot våldsbejakande extremism kan inte nog understrykas. behandlade utskottet (bet. 2016/17:KU23) motioner om att tydliggöra kommunernas ansvar för förebyggande arbete mot terrorism och stöd till kommunerna för att arbeta mot våldsbejakande extremism. I motionerna framfördes bl.a. att man ville stimulera ett förstärkt förebyggande arbete i landets kommuner och stärka det lokala förebyggande arbetet mot rekrytering och radikalisering. Vidare framfördes att kommuner som har problem med våldsbejakande extremism bör vara skyldiga att ta fram handlingsplaner. Utskottet uttalade då följande: Den nationella samordnaren har presenterat delbetänkandet demokratin mot våldsbejakande extremism – Nationell samordning och kommunernas ansvar. I delbetänkandet analyseras bl.a. kommunernas ansvar för att förebygga radikalisering och rekrytering i våldsbejakande miljöer. Vidare lämnas förslag om att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska ta över samordningsuppdraget fr.o.m. med länsstyrelserna som regionala motorer. Delbetänkandet bereds i . Utskottet avstyrker motionsyrkandena med hänvisning till den pågående beredningen.