bet · H601UU2 · 2018-12-13 00:00:00 — Liberalerna vill bl.a. använda tillskottet inom anslaget 1:1 för ökade insatser vad avser demokrati och utbildning. Utskottet tillstyrker regeringens förslag i budgetpropositionen om att fastställa biståndsramen för internationellt utvecklingssamarbete till , vilket motsvarar av den bruttonationalinkomst (BNI) som beräknades vid budgeteringstillfället enligt EU:s nya beräkningsmodell för BNI (punkt 1). Utskottet noterar att det officiella utvecklingsbiståndet för , enligt preliminära siffror från , uppgick till , vilket i stort sett är oförändrat jämfört med i reala termer. Den genomsnittliga ODA-nivån uppgår till . Förutom är det endast , , och som når upp till FN:s mål om att av BNI ska gå till utvecklingsbistånd. Biståndet från EU:s medlemsländer motsvarar de av deras samlade BNI 2017, vilket är en minskning jämfört med . I slutsatserna från den tredje internationella konferensen om utvecklingsfinansiering (Action Agenda) framhålls bl.a. vikten av inhemsk resursmobilisering, kapital från den privata sektorn och internationellt utvecklingsbistånd som viktiga finansieringskällor för utvecklings- och hållbarhetsagendan. När det gäller utvecklingsbistånd upprepade respektive givarland sina tidigare åtaganden, inklusive åtagandet från ett flertal länder om att av BNI ska gå till internationellt bistånd och att mellan av BNI ska gå till de minst utvecklade länderna. I slutsatserna från konferensen välkomnas EU:s kollektiva åtagande om att uppnå målet om av BNI till bistånd för den nya globala hållbarhetsagendan, och att EU på kort sikt ska uppnå målet om 0,15–0,av BNI till de minst utvecklade länderna. Mot bakgrund av vad som här anförts föreslår utskottet att bifaller proposition 2018/19:1 utgiftsområde 7 punkt 1 och avslår motionerna 2018/19:1956 yrkande 2, 2018/19:2362 i denna del och 2018/19:2859 yrkande 9 i den mån de inte tillgodosetts genom det anförda. Utskottet står fast vid uppfattningen att ska utgå från och värna definition av bistånd. Denna anger att bistånd är flöden från den offentliga sektorn med det huvudsakliga syftet att främja ekonomisk utveckling och välstånd i fattiga länder och med ett gåvoelement om . Svenskt bistånd ska gå till de länder som klassas som ODA-mottagare enligt /Dacs kriterier. I budgetpropositionen redovisar regeringen kostnader i statsbudgeten som klassificeras som bistånd enligt /Dacs kriterier och därmed ingår i biståndsramen men som återfinns inom andra utgiftsområden, s.k. avräkningar. Regeringen föreslår i budgetpropositionen att avräkningarna ska uppgå till , vilket är en minskning med jämfört med föregående år. Utskottet konstaterar att avräkningar från biståndsramen gjorts . Avräkningarna omfattar framför allt kostnader för mottagande av asylsökande från låg- och medelinkomstländer, det svenska bidraget till den del av EU:s gemensamma bistånd som finansieras genom EU:s reguljära budget och de delar av utrikesförvaltningens förvaltningskostnader som avser utvecklingssamarbete. Avräkningarnas andel av biståndsramen har varierat som en trendmässig ökning kan noteras . Andelen avräkningar från biståndsramen uppgick , , , och 2018 till (efter justeringar i vår- respektive höständringsbudget). Utskottet noterar att regeringen genomför en heltäckande översyn av modellen för avräkningar av kostnader för asylmottagandet. Modellförslag utarbetas i enlighet med en definition som används av /Dac, efter beslut vid . Översynen är inte avslutad, och frågan kommer att hanteras vidare i en kommande budgetproposition. Utskottet avser att återkomma till frågan om förändringar av /Dacs regelverk utifrån de motionsförslag som väckts under allmänna motionstiden. Utskottet anser att anslaget 1:1 bör vara lägre än regeringens förslag. Genom en omfördelning inom anslaget ska det multilaterala biståndet fördubblas från dagens till med syfte att sänka de klimatpåverkande utsläppen globalt. Utskottet noterar att det bilaterala biståndet har ökat kraftigt men att det inte har avspeglats i en ökad satsning på klimatåtgärder inom strategierna. Det bilaterala klimatbiståndet bör också öka, och utskottet vill säkerställa att av detta ska ha som huvudsyfte att minska växthusgasutsläppen . Detta ska återspeglas i nya bilaterala strategier och styrdokument. Därutöver anser utskottet att förmåga att genomföra demokratibistånd bör öka. Jämställdhetsperspektiv och särskilt fokus på kvinnors och flickors rättigheter ska också prägla utformningen av all utvecklingspolitik. har fortfarande ett ansvar för att bidra till att mödradödligheten minskar, att frågor om SRHR tas upp och behandlas i relevanta fora samt att frågorna hanteras ur ett tydligt rättighetsperspektiv. Insatser för att bekämpa förtryck mot minoriteter eller oliktänkande grupper behöver prioriteras. Religions- och övertygelsefrihet är en viktig fråga att ta hänsyn till i utformningen av svenskt utvecklingssamarbete, därför bör nya landstrategier som tas fram alltid innehålla en analys av situationen för religions- och övertygelsefriheten. Biståndet ska fokuseras till färre länder. Svensk biståndspolitik bör även stärka det civila samhället. Ett minskat utrymme för civilsamhället är ett utvecklingshinder, då det innebär att organisationer inte kan agera aktörer för utveckling, något som bl.a. Agenda 2030 slår fast som helt centralt för att de nya hållbara utvecklingsmålen ska kunna uppnås. bör sätta hårdare press på partnerländer där det civila samhällets utrymme krymper. När biståndsbudgeten ökar bör även större del kanaliseras via de svenska partiknutna organisationerna () som bidrar till att stärka civilsamhället och demokratiska partisystem. I ett antal motionsyrkanden föreslås utöver vad som anförts ovan olika prioriteringar inom anslaget 1:1 Biståndsverksamhet. Utskottet påminner om att , enligt riksdagsordningen (11 kap. 18 §), fastställer medelstilldelning för olika ändamål på anslagsnivå. Utskottet finner inte anledning att genom särskilda anslagsvillkor tillmötesgå dessa förslag om fördelning av medel inom anslaget 1:1. Utskottet avser att återkomma till frågor om politikens inriktning baserat på de motionsförslag som väckts under allmänna motionstiden. Utskottet föreslår att de som frigörs från anslaget 1:1 Biståndsverksamhet används för att öka anslaget 1:2 . Tillskottet ska användas för att stärka myndighetens fältnärvaro. När det gäller () delar utskottet regeringens bedömning att det är väsentligt att myndigheten stärker forskningens policyrelevans och att verksamhetens inriktning svarar mot ett i förändring. Utskottet tillstyrker regeringens förslag till medelstilldelning till anslaget 1:3 . Utskottet konstaterar vidare att (FBA) har rekryterat och sänt ut civil personal till internationella fredsinsatser och bedrivit utbildning och övning inom sitt verksamhetsområde. har FBA uppdragits att genomföra delar av flera biståndsstrategier, bl.a. när det gäller , , och . Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till medelstilldelning till anslaget 1:4 . Vidare delar utskottet regeringens uppfattning att uppföljning och utvärdering är en viktig grund för den framtida utformningen av internationella bistånd och att Expertgruppen för biståndsanalys () har en viktig roll i detta. Utskottet noterar att Statskontoret gjorde en översyn av och då konstaterade att verksamheten utvecklas i positiv riktning. Statskontoret rekommenderade regeringen att EBA:s verksamhet även i fortsättningen ska bedrivas i kommittéform. Utskottet tillstyrker regeringens förslag till medelstilldelning till anslaget 1:6 Utvärdering av internationellt bistånd. Anslaget 1:5 får användas för utgifter för internationella utvecklingssamarbete. Medlen används inom ramen för målen för svenskt internationellt utvecklingssamarbete och /Dacs definition av bistånd. Som framgår av avsnittet om regeringens resultatredovisning avser utskottet att påbörja ett arbete för att bedöma om en mer oberoende utvärdering av utvecklingssamarbete bör göras och vilka aspekter av verksamheten som i så fall bör belysas. Utskottet kommer också att närmare granska administrativa kostnader för utvecklingssamarbetet. Utskottet tillstyrker förslaget till medelstilldelning för anslaget 1:5 : Internationellt utvecklingssamarbete (prop. yrkande 6). Mot bakgrund av vad som här anförts tillstyrker utskottet motion 2018/19:2930 yrkande 1 delvis i den del som avser anslagen 1:1 och 1:2. Yrkandena 6, 7 och 10 i motionen bifalls helt. I de delar som avser anslagen 1:3–1:6 tillstyrker utskottet även proposition 2018/19:1. Utskottet avslår motionerna 2018/19:1956 yrkandena 3–11, 2018/19:2362 i denna del, 2018/19:2618, 2018/19:2767 yrkandena 1, 6, 9 och 18, 2018/19:2859 yrkandena 10–12 samt 2018/19:2974. bistånd ska vara förutsägbart. För att främja detta behöver kunna ingå ekonomiska avtal inom biståndsverksamheten. bemyndigar därför regeringen att ingå fleråriga avtal och lämna garantier som medför behov av framtida anslag på en viss nivå. redogjorde för användningen av bemyndiganderamen för anslaget 1:1 Biståndsverksamhet och för konsekvenserna av en neddragning av densamma. Mot denna bakgrund tillstyrker utskottet förslaget om att regeringen ska bemyndigas att för anslaget 1:1 Biståndsverksamhet besluta om bidrag som inklusive tidigare åtaganden medför behov av framtida anslag på högst för perioden –2029 (prop. yrkande 5). Myndigheter som disponerar bemyndiganden under anslaget är bl.a. , , , , och . Bemyndiganderamen används för fleråriga åtaganden om bidrag till multilaterala organisationer, fonder och utvecklingsbanker samt för fleråriga avtal inom det bilaterala biståndet. Utskottet förutsätter att övergångsregeringen disponerar bemyndiganderamen på ett sådant sätt att handlingsutrymmet för en kommande regering inte begränsas. Vidare tillstyrker utskottet att regeringen bemyndigas att ikläda staten betalningsansvar för statliga garantier för biståndsverksamhet som inklusive tidigare utfärdade garantier uppgår till högst (prop. yrkande 2). Bemyndigandet omfattar ett statligt garantiåtagande i fråga om Sidas garantigivning. Regeringen föreslår också att ska tilldelas ytterligare i form av kapitaltillskott i enlighet med vad som aviserades i budgetpropositionen . Utskottet delar regeringens uppfattning att det är viktigt med förutsebarhet när det gäller nivån på de resurser som kan disponera och tillstyrker därmed att regeringen bemyndigas att besluta om kapitaltillskott till på högst (prop. yrkande 3). Utgiften ska belasta anslaget 1:1 Biståndsverksamhet. Mot bakgrund av vad som här anförts tillstyrker utskottet proposition 2018/19:1 utgiftsområde 7 punkterna 2, 3 och 5 samt avstyrker motion 2018/19:2930 yrkande 11. Utskottet har som ett led i sitt uppföljningsarbete tagit del av uppgifter om iakttagelser om myndigheterna inom utgiftsområdet. Av Riksrevisorernas årliga rapport framgår att granskningar av årsredovisningar för myndigheterna inom utgiftsområde 7 Internationellt bistånd visar att redovisningarna i allt väsentligt ger en rättvisande bild av myndigheternas verksamhet. noterar dock att en del myndigheter, däribland Sida, som disponerar anslag med bemyndiganden har ett delat ansvar för hanteringen. Beslut om utbetalning kan fattas av en myndighet, men utbetalningen genomförs av en annan myndighet som också har bemyndiganderamen. konstaterar att man tidigare påtalat riskerna med sådana brutna ansvarskedjor, t.ex. att Sida redovisar bemyndiganden som regeringen har fattat beslut om. konstaterar också att det saknas en tydlig process för hantering av åtaganden visavi internationella organisationer och hur dessa ska redovisas i enskilda myndigheters årsredovisningar eller i årsredovisningen för staten. Regeringen har t.ex. beslutat att ska finansiera andelar av Afrikanska utvecklingsfondens deltagande i det multilaterala skuldavskrivningsinitiativet som sträcker sig respektive 2054. åtagande delas in i en bindande och en icke bindande del. För den icke bindande delen krävs godkännande från innan den blir bindande, och det är inte säkert att den icke bindande delen kommer att realiseras och utbetalas. Vid utgången av 2017 var de bindande åtagandena , medan de icke-bindande uppgick till . Sida administrerar de berörda anslagen åt , och enbart de bindande åtagandena redovisas i Sidas bemyndigande-redovisning. konstaterar att det är svårt att tillämpa gällande regelverk för de åtaganden som skuldavskrivningsinitiativet innebär. Medan anslagsförordningen hanterar beslut som fattas av enskilda myndigheter avser detta överenskommelser mellan svenska staten och internationella institutioner. Utskottet utgår från att regeringen beaktar synpunkter och vid behov vidtar åtgärder. Biståndsram och anslag inom utgiftsområde 7, punkt 2 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: fastställer biståndsramen för av vid budgeteringstillfället beräknad bruttonationalinkomst (BNI) beräknat enligt EU-förordningen för nationalräkenskaperna ENS 2010. 2018/19:1956 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2018/19:2362 av m.fl. (SD) i denna del och avslår proposition 2018/19:1 utgiftsområde 7 punkt 1 och motionerna 2018/19:2859 av m.fl. (C) yrkande 9 och 2018/19:2930 av m.fl. (M) yrkande 1 i denna del. b) Anslagen och anslagsvillkoren för utgiftsområde 7 anvisar, men de anslagsvillkor som reservanterna angett, anslagen inom utgiftsområde 7 Internationellt bistånd enligt reservanternas förslag i bilaga 5 i betänkandet. Därmed bifaller proposition 2018/19:1 utgiftsområde 7 punkt 6 och motionerna 2018/19:1956 av m.fl. (SD) yrkandena 3–11 och 2018/19:2362 av m.fl. (SD) i denna del, bifaller delvis proposition 2018/19:1 utgiftsområde 7 punkt 4 och avslår motionerna 2018/19:2618 av m.fl. (C), 2018/19:2767 av m.fl. (KD) yrkandena 1, 6, 9 och 18, 2018/19:2859 av m.fl. (C) yrkandena 10–12, 2018/19:2930 av m.fl. (M) yrkandena 1 i denna del, 6, 7 och 10 samt 2018/19:2974 av m.fl. (L). c) Bemyndigande om ekonomiska åtaganden d) Bemyndigande om garantier för biståndsverksamhet e) Bemyndigande att besluta om kapitaltillskott till utgångspunkt är att tillerkänna alla nationer samma grundläggande fri- och rättigheter som vi kräver för vår egen nation. Vi anser vidare att grundläggande mänskliga fri- och rättigheter är universella, lika viktiga och gällande för alla människor. långsiktiga mål med biståndspolitiken är att mottagarländerna ska kunna ta ekonomiskt och humanitärt ansvar för sin befolkning och respektera grundläggande demokratiska och mänskliga rättigheter. I dagens värld behöver fler människor i utvecklingsländer få ett hopp om en ljusare framtid i sitt eget land. Genom att bidra till utveckling kan vi också förebygga konflikter och skapa bättre förutsättningar för internationell fred och säkerhet. En sådan förändring är tidskrävande och behöver i första hand komma inifrån, drivas av inhemska krafter och individer som har en förståelse för och kunskap om lokala förutsättningar. Mot den bakgrunden vill verka för en biståndspolitik som skapar förutsättningar för människor i fattigdom och förtryck att förbättra sina levnadsvillkor utifrån deras grundläggande behov i den omedelbara vardagen. Fokus bör ligga på fattigdomsbekämpning och att barnens bästa ska få stå i centrum. Genom en grundlig översyn av ineffektivt bistånd, större koncentration av biståndet till de minst utvecklade länderna och färre inriktningar kan vi effektivisera utvecklingsbiståndet. Bistånd ska inte handla om givarens ideologiska utgångspunkt, utan om effektiva och ändamålsenliga satsningar där varje krona ska göra så mycket nytta som möjligt. Den del av biståndsramen som överstiger det av FN rekommenderade av BNI måste alltid vägas mot de behov som finns under andra utgiftsområden. –2018 budgeterade för det största biståndsanslaget av alla riksdagspartier. Vi konstaterar dock att nu är på väg in i en delvis annan situation. Behoven av investeringar inom vården, rättsväsendet, försvaret och äldreomsorgen är mycket påtagliga. kan en stor del av kostnaderna inom offentlig sektor hänföras till invandring från länder som traditionellt mottagit bistånd från . Att mäta biståndsramen som en kvot av BNI är också ett något trubbigt instrument som exempelvis inte tar hänsyn till var befinner sig i konjunkturcykeln. Under en högkonjunktur kan utgifterna öka dramatiskt som vi vet att en lågkonjunktur står för dörren. Mot den bakgrunden föreslår en lägre biståndsram om av BNI . Den lägre biståndsramen innebär breda besparingar, men även fortsatta satsningar inom biståndets kärnområden som ekonomisk utveckling inklusive jord- och skogsbruk, hälsa, vatten och sanitet, humanitärt bistånd och flyktinghjälp. Utanför biståndsverksamheten föreslår vi besparingar på Sidas förvaltningskostnader. Inom biståndsverksamheten föreslår vi besparingar på området demokrati och mänskliga rättigheter, inklusive jämställdhet och förvaltning samt vissa av instrument. I linje med våra övergripande prioriteringar föreslår vi också satsningar på kärnstödet till de stora multilaterala humanitära organisationerna, som Vaccinalliansen , och Globala fonden mot aids, tuberkulos och malaria, UNHCR och . Det samlade svenska biståndet enligt vårt förslag ligger något under utfallet . Biståndet genom Sida och Sidas förvaltningskostnader ligger något under utfallet . övergripande fokus inom biståndet är färre och större projekt och färre mottagare. Större fokus på grundläggande behov och ett minskat fokus på stöd till myndigheter, civilsamhällesorganisationer, medier och demokratisering. vill se en biståndspolitik som skapar förutsättningar för människor i fattigdom och förtryck att förbättra sina levnadsvillkor utifrån deras grundläggande behov i den omedelbara vardagen. Flertalet av världens fattiga lever på landsbygden och majoriteten av dessa ger högsta prioritet åt tillgång till livsmedel och inkomst i pengar. En tiondel av världens befolkning har dessutom inte tillgång till rent vatten. Med de fattigas behov som utgångspunkt prioriterar vi därför tematiska satsningar på tillgång till grundläggande behov såsom dricksvatten, grundläggande sanitet, livsmedel och inkomst, vilket ger möjlighet att påverka sin egen vardag och omgivning. ser mötandet av sådana grundläggande behov som en förutsättning för att bygga fungerande samhällen som inbjuder till politiskt engagemang och respekterar demokratiska principer och mänskliga rättigheter. anser att barnens rättigheter och bör få en mycket större plats i biståndspolitiken än vad de har . Barn är oftast de som är de mest utsatta i krig och katastrofer. Många barn är offer för de värsta formerna av barnarbete, sexuellt utnyttjande och våld. De grundläggande principerna i om barnets rätt till liv och utveckling och att barnets bästa ska vara vägledande i alla beslut som rör barn ska vara centralt i arbetet för fattigdomsbekämpning och utveckling inom biståndspolitiken. I regeringens arbete för demokrati och mänskliga rättigheter finns ett tydligt fokus på medborgerliga och politiska rättigheter och stöd till statliga institutioner, myndigheter, civilsamhällesorganisationer och medier. Detta har i grunden ett gott syfte, men vi ifrågasätter i vilken grad ett alltför långtgående fokus på detta bidrar till att skapa förutsättningar för människor i fattigdom och förtryck att förbättra sina levnadsvillkor utifrån sina prioriteringar i den omedelbara vardagen. Så länge fattigdom, matosäkerhet och humanitära kriser råder anser att det finns utrymme för besparingar inom stödet till statliga institutioner; en del av det stödet går dessutom direkt till regeringsförvaltningen i länder där regeringen inte arbetar för landets bästa. anser att den typen av stöd bör användas med större försiktighet. Vi anser också att det bör finnas ett etiskt golv som mottagare av den typen av bilateralt bistånd måste hålla sig över. Att exempelvis betala ut i sektorbudgetstöd till finans- och planeringsministerium, som staten i det landet bedriver en brutal häxjakt på hbtq-personer, anser vi oförsvarbart. Situationen för yttrandefrihet och medier har generellt sett försämrats i exempelvis och , trots att dessa länder är några av de största mottagarna av bistånd för den offentliga förvaltningen och demokratisering. Bistånd med syftet att förbättra respekten för mänskliga rättigheter är naturligtvis lovvärt i sig men måste genomföras med insikt om de djupa kulturella skillnader som ofta finns mellan givare och mottagare. Lagar som västvärlden ser som djupt omoraliska, exempelvis den som styr kvinnors rättigheter i , är inte utformade godtyckligt eller bottnar i okunskap utan är produkten av afghanska värderingar. Erfarenheter på området visar att värderingar väldigt sällan är till salu eller kan förändras med hjälp av information utifrån. Statliga organisationer i de svagaste länderna är inte sällan genomsyrade av korruption. Fallet med , som förvaltats så illa att den förvärrat den militära konflikten i landet, sätter fingret på svårigheten att genomföra den typen av bistånd. Att bygga fungerande demokratiska samhällen är tidskrävande och måste i första hand drivas på av inhemska krafter och individer som har en förståelse för och kunskap om lokala förutsättningar. Vetenskapen visar att för fattiga, marginaliserade människor är frågan om att göra sin röst hörd och utöva inflytande i första hand en fråga om deras ställning i den omedelbara närmiljön. Ekonomiska förutsättningar och en acceptabel levnadsstandard är alltså en förutsättning för bygget av demokrati och mänskliga rättigheter, inte tvärtom. Sammanfattningsvis föreslår därför ett relativt minskat fokus på området demokrati och mänskliga rättigheter. Känsliga naturområden som regnskog måste brukas hållbart. Den tropiska skogen rymmer mellan av alla jordens växt- och djurarter men är en viktig ekonomisk resurs. När omfattande skogsarealer huggs ned förändras det lokala och regionala klimatet, bl.a. i form av minskad nederbörd. Avskogningen medför också omfattande utsläpp av koldioxid. Därför är det viktigt att verka för att vissa delar ska kunna skyddas helt medan andra ska kunna nyttjas hållbart. Klimatförändringar är ett globalt problem. anser att offentliga medel som avsätts för att bekämpa klimatförändringar därför måste riktas dit de gör mest nytta. Studier visar att utsläppsminskningar i är betydligt mindre kostnadseffektiva jämfört med motsvarande minskningar i utvecklingsländer. Detta gäller särskilt energiutvinning eftersom många utvecklingsländer fortfarande förlitar sig på kolkraft. vill därför särskilt satsa på utsläppsminskningar i utvecklingsländer och anta en målsättning om att av det bilaterala biståndet används för miljö, klimat och energi. Vi vill också öka kärnstödet till den gröna klimatfonden jämfört med nuvarande bidrag. Konflikter orsakar förutom mänskligt lidande även fattigdom. Ett förebyggande arbete för att minska risken för krig och konflikter, parat med ett arbete för fred och försoning, är därför också viktigt. Krig och konflikter försvårar också för ett gott utvecklingssamarbete och direkta humanitära insatser. En god samordning med säkerhetsfrämjande insatser är därför angeläget. Fred och försoning är därmed på vissa platser en förutsättning för att kunna genomföra både humanitära och ekonomiska hjälpinsatser. vill därför se en målsättning om att av det bilaterala biståndet avsätts till insatser för fred och säkerhet. Ökad sysselsättning och ekonomisk utveckling är avgörande för målet om biståndsoberoende. Om utvecklingsländer ska få en chans till ekonomisk tillväxt är handelslättnader av olika slag en viktig åtgärd. Tillgången till EU:s inre marknad är en viktig faktor för att människor ska kunna lyftas ur fattigdom. För att ge önskad effekt måste detta också kombineras med insatser som motverkar korruption och kapitalflykt. Att skapa ekonomisk tillväxt i utvecklingsländer är behäftat med ett antal svårlösta problem. Dessutom ser situationen väldigt olika ut från land till land.