bet · H501FiU49 · 2018-05-29 00:00:00 — Det innebär att en person som fått sin ansökan prövad och då fått avslag kan hamna i en sämre situation än den som ansökte om uppehållstillstånd men får sin ansökan prövad först efter det att hen fyllt . Flera remissinstanser har pekat på denna inkonsekvens. Det kommer att finnas personer som omfattas av förslaget och som fortfarande har ett öppet mål om uppehållstillstånd vid någon av migrationsdomstolarna. Som förslaget i utkastet till lagrådsremiss får förstås ska i dessa fall ett yrkande om ny möjlighet till uppehållstillstånd kunna göras till migrationsdomstolen, varvid detta yrkande ska prövas i sista hand. I likhet med remissinstansen anser vi inte att det är förenligt med instansordningsprincipen att migrationsdomstolarna i första hand ska pröva yrkandet. I propositionen anges att en bedömning av förutsättningarna för att pröva frågan om uppehållstillstånd på den grunden får göras i det enskilda fallet. Detta svarar dock inte på de oklarheter och brister som förslaget kan innebära. Det rimliga vore att öppna mål avseende personer som berörs av förslagen återförvisas till i denna del för prövning i enlighet med vad som gäller vid yrkanden om uppehållstillstånd p.g.a. anknytning. Avslutningsvis vill vi lyfta förslaget i den del som innebär att de personer som omfattas av den nya möjligheten till uppehållstillstånd har på sig att inkomma med en ansökan och att ansökan endast får göras . Som skäl för att begränsa ansökningstiden anges att det är viktigt att ansökan görs i nära samband med att lagen träder i kraft för att tiden fram till ett beslut om uppehållstillstånd ska bli så kort som möjligt. Detta kan i sig framstå som lovvärt. Även om många av dem som kan komma i fråga för ett uppehållstillstånd enligt de nya bestämmelserna sannolikt kommer att ha ett lagakraftvunnet avlägsnandebeslut när förslaget träder i kraft, är det högst oklart hur stor andel av de berörda personerna som faktiskt kommer att ha hunnit få ett sådant beslut vid ikraftträdandet. har haft och har fortfarande stora problem med långa handläggningstider. Dessutom överklagas flertalet av beslut till domstol, vilket innebär att ett antal unga kan komma att ha ett öppet ärende hos myndigheten eller domstolen när lagförslaget träder i kraft. Det framstår som verklighetsfrämmande att en person som ännu inte har fått ett lagakraftvunnet beslut om avslag på sin ansökan ska känna till och förstå vikten av att göra en ny ansökan, på en annan grund, för att få del av den nya möjligheten till uppehållstillstånd, oaktat om den enskilde har ett rättsligt biträde. Även för den som faktiskt har hunnit få ett lagakraftvunnet avlägsnandebeslut framstår som om avsikten är att ge de berörda en reell möjlighet till en ny prövning. Extra ändringsbudget (M) (M), (M), (M) och (M) anför: Vid voteringen i kammaren avser vi att stödja förslaget i reservation 1. I detta särskilda yttrande redovisas de närmare skälen för att avslå regeringens förslag, vilka redovisats i motion 2017/18:4179 (M). Inledningsvis kan konstateras att Lagrådet inte har kunnat tillstyrka att regeringens förslag läggs till grund för lagstiftning. Lagrådet har varit mycket skarpt i sin kritik mot förslaget och har bl.a. anfört att gränsen har nåtts för vad som är acceptabelt i fråga om hur lagstiftning kan utformas. Vidare har ett flertal remissinstanser på olika grunder också riktat mycket skarp kritik mot förslaget. Flera av de tunga remissinstanserna på migrationsområdet, Kammarrätten i samt förvaltningsrätterna i , och , dvs. alla migrationsdomstolar utom en, har också avstyrkt förslaget i dess helhet. Justitiekanslern avstyrker att förslaget genomförs i den remitterade utformningen och har inte kunnat tillstyrka förslaget på grund av att utformningen framstår som problematisk på flera sätt. har i sitt omfattande remissvar pekat på en rad problemområden, bl.a. att den ålder som personerna i målgruppen för förslaget har åsatts ofta är en konstruerad ålder och att dessa personer kan vara äldre än den registrerade åldern. Det är mycket anmärkningsvärt att regeringen mot denna bakgrund går vidare med förslaget. Eftersom regeringen ändå väljer att göra det bör några av förslagets alla brister utvecklas närmare. I finns en bred uppslutning kring den reglerade invandringspolitiken. En individuell prövning av den enskildes skyddsskäl utgör grunden för en rättssäker asylprocess. Skyddsskälen måste alltid avgöra rätten till asyl, och ett avslag måste innebära en skyldighet att lämna landet. Om ett utvisningsbeslut inte efterlevs undergrävs trovärdigheten i invandringspolitiken. Med regeringens förslag blir det emellertid möjligt att bevilja uppehållstillstånd till personer som bedömts inte ha asylskäl och som fått avslag på sin asylansökan. De föreslagna ändringarna innebär vidare att den redan svårtillämpade lag-stiftningen kommer att kompliceras ytterligare. Detta kan komma att påverka rättssäkerheten. Huvudregeln i svensk rätt är att den sökande ska styrka sin identitet för att kunna beviljas uppehållstillstånd på annan grund än asyl. För asyl är det tillräckligt att identiteten är sannolik. Enligt förslaget ska uppehållstillstånd kunna beviljas även om identiteten är oklar. Remissinstanserna har varit kritiska och bl.a. bedömer att kontrollen av vilka som vistas i landet minskar. Åldern i beslut baseras inte på en bedömning av sökandens verkliga ålder, utan är resultatet av att åldern eller underårigheten inte gjorts sannolik. Det innebär att en person som har ljugit om sin ålder eller den som fått ett beslut om utvisning men som ändå stannat kvar kan beviljas uppehållstillstånd. Att låta handläggningstidens längd utgöra den i stort sett enda grunden för uppehållstillstånd är en ny princip i utlänningslagstiftningen och mycket olycklig. Inte heller i svensk rätt i övrigt finns denna princip. Lagförslaget kommer också med ökade offentliga utgifter. För staten beräknas kostnaderna till 2018, 2019 och 2020. Även om lagstiftningen inte aktiverar den kommunala finansieringsprincipen så kommer det, precis som flera kommuner vittnar om i sina remissvar och som är fallet med asylmigration generellt, belasta kommunernas ekonomi mer än den statliga ersättningen täcker. Detta är utgifter som regeringen vill att ska anta utanför den ordinarie budgetprocessen. Utgiftsökningarna är ofinansierade och innebär att statens finansiella sparande minskar . I propositionen behandlas också bestämmelsen om verkställighetshinder i nuvarande 16 e § fjärde stycket tillfälliga lagen. I förslaget tas regeln bort och ersätts av en bestämmelse om inhibition. Det finns en risk att den föreslagna ändringen inte är tillräcklig för att komma åt de svårigheter i verkställighetsarbetet som nuvarande regler har skapat. Förslaget riskerar att skapa falska förhoppningar om att uppehållstillstånd kan ges i fler fall. Det kan i sin tur leda till att fler personer med utvisningsbeslut avviker och att andelen ärenden som överlämnas till för utvisning med tvång ökar. Extra ändringsbudget (SD) (SD) och (SD) anför: Vid voteringen i kammaren avser vi att stödja förslaget i reservation 1. I detta särskilda yttrande redovisas närmare skälen för att avslå regeringens förslag, vilka redovisats i motion 2017/18:4164 (SD). anser att den föreliggande propositionen är ogenomtänkt och skadlig. Lagförslaget kommer att innebära att omkring 9 000 vuxna, företrädesvis afghanska män utan skyddsbehov, bereds möjlighet att stanna i landet. Förslaget är exceptionellt dåligt ur många perspektiv. Som ett resultat av regeringens och tidigare regeringars ansvarslösa migrationspolitik kämpar med enorma integrationsproblem, ett tilltagande utanförskap och en stor arbetslöshet bland utrikes födda. Migrationspolitiken måste vara tydlig, restriktiv och förutsebar. Att i det läget bereda möjlighet för ytterligare tusentals vuxna människor som saknar skyddsbehov att beviljas uppehållstillstånd är enligt en synnerligen dålig idé. Det är en fullständigt orimlig prioritering att skjuta till till denna grupp människor. Dessa medel hade gjort betydligt större nytta inom välfärden och rättsväsendet, som är hårt belastade. Det föreslagna regelverket är oförutsebart, leder till minskad rättssäkerhet och innebär en incitamentsstruktur där de som varit lyhörda mot myndighetsbeslut och lämnat landet efter beslut om avslag på en asylansökan inte omfattas medan de som negligerat myndighetsbeslut eller ljugit om sin ålder och identitet premieras. Detta kan få oöverblickbara konsekvenser. Enligt lagförslaget kan uppehållstillstånd beviljas även om utlänningens identitet är oklar och han eller hon inte kan göra sin uppgivna identitet sannolik. Kontrollen över vilka som vistas i landet kommer i och med det att minska. Detta innebär enligt en säkerhetsrisk. Extra ändringsbudget (C) (C) anför: Den tillfälliga lagen, som avvisades av , har visat sig få svåra konsekvenser bl.a. för ensamkommande unga som kommit i kläm mellan den tillfälliga lagen och orimligt långa handläggningstider hos myndigheterna. I stället för att göra ett verkligt omtag har regeringen valt att lägga fram ett nytt förslag för att unga som drabbats av den bristfälliga lagstiftningen ska få en ny chans. har liksom Lagrådet och flera remissinstanser varit kritiskt mot lagförslagets komplexitet. Detta är den fjärde tillfälliga lagen på migrationsområdet . Även lagförslagets tidsbegränsning framstår som godtycklig och får negativa konsekvenser för ensamkommande ungdomar som i övrigt uppfyller samma krav som de som fick sin ansökan registrerad . Tusentals unga har försatts i en mycket utsatt situation genom sent agerande och dåligt underbyggd och tillfällig lagstiftning. De humanitära och medmänskliga konsekvenserna för de som berörs skulle emellertid bli för stora om lagförslaget stoppas. De unga ensamkommande ska inte straffas för att regelverket är oöverskådligt och dåligt genomarbetat. samlade bedömning är därför att propositionen kan bifallas. Därför kommer jag att i voteringen i kammaren stödja utskottets förslag. Ärendet är därtill ytterst illa berett, vilket har lyfts fram av Lagrådet. Sammantaget gör detta att inte kan stödja förslaget. Extra ändringsbudget (V) (V) anför: Jag har i utskottet yrkat på att ska anta propositionen men ställa sig bakom vad som anförs i motion 2017/18:4174 (V) och tillkännage för regeringen att den bl.a. bör utreda och återkomma med förtydliganden av propositionens förslag om åldersgräns, kravet på utvisningsbeslut och den korta ansökningstiden. Regeringen bör bemyndigas att genom föreskrift besluta om ett tidsbegränsat undantag om utvisning i utlänningslagen för de personer som kan komma att omfattas av detta förslag. I voteringen i kammaren kommer jag i första hand att rösta för reservation 2. Om denna reservation avvisas i den förberedande voteringen avser jag att i den sista röstningsomgången stödja utskottets förslag. Extra ändringsbudget (L) (L) anför: Vid voteringen i kammaren avser jag att stödja förslaget i reservation 1. I detta särskilda yttrande redovisas närmare skälen för att avslå regeringens förslag, vilka redovisats i motion 2017/18:4178 (L). Politik handlar om att ta ansvar också för de svåra avvägningarna där enskilda människor direkt berörs av besluten. När beslut rör enskilda människor och är som svårast är det desto viktigare att hålla fast vid rättssäkra processer. Asylrätten med individuell prövning måste värnas. Asylrätten innebär att varje människa har rätt att söka asyl, men inte att alla har rätt att få asyl. För en ung människa kan det vara extra svårt att hantera ett avslag som innebär att framtidsdrömmar inte går i uppfyllelse. För att på ett värdigt sätt ska kunna ta emot de med asylskäl måste fokus ligga på de som behöver hjälp mest. Det betyder också att de som inte har asylskäl och som har fått avslag måste lämna landet. Det är olyckligt att regeringen nu väljer att köra över både beslut och domstolarnas domar och dessutom nonchalerar kritik från Lagrådet. Politiker ska inte besluta vem som får stanna eller inte. Det är myndigheter och domstolar som ska avgöra i de enskilda fallen. Samtliga som omfattas av regeringens förslag saknar skyddsskäl. Ändå ska de få stanna, trots att andra som saknar skyddsskäl, t.ex. kvinnor från och , måste lämna landet. Förslaget innebär också att vuxna som gått under jorden får stanna, medan de som accepterat ett avslag och återvänt blir förlorare. Rättvisan i detta måste ifrågasättas. Dessutom urholkas legitimiteten för myndigheters och domstolars beslut. Förslaget är så komplext och krångligt att det riskerar rättssäkerheten. Ett redan krångligt regelverk och lagas så att det bli svårt att förstå för den enskilde och för att tolka och tillämpa. Lagrådet anser att gränsen har nåtts för vad som är acceptabelt i fråga om hur lagstiftning kan utformas, vilket är ovanligt skarp kritik. Förslaget innebär i praktiken att handläggningstider görs till asylskäl. Det är en ny princip i utlänningslagstiftningen och innebär att möjligheterna till uppehållstillstånd inte längre beror på den enskildes förhållanden, utan på agerande. Det kan starkt ifrågasättas om detta är en objektivt godtagbar princip. Det måste i stället vara individens skyddsskäl som ska vara avgörande. Uppehållstillstånd föreslås kunna beviljas även om identiteten är oklar. Med ett avskaffat beviskrav för identiteten minskar kontrollen över vilka som vistas i landet och det kan anses oklart om förslaget står i överensstämmelse med internationella åtaganden, t.ex. inom ramen för . För medborgarskap krävs styrkt eller sannolik identitet, vilket denna grupp inte kommer att kunna uppfylla. Regeringen har här brustit i analysen av långsiktiga konsekvenser, vilket även gäller för förslaget i stort. Redan nu gällande regler om uppehållstillstånd på grund av gymnasiestudier lägger ett tungt ansvar på rektorer och skolpersonal, som riskerar att hamna i mycket svåra etiska dilemman eftersom de ofrånkomligen involveras i beslut om uppehållstillstånd. Det finns en uppenbar risk att lärare och rektorer måste fatta beslut om t.ex. studieresultat som blir avgörande för om en person får stanna i landet, och även kan utsättas för tryck utifrån för att undvika utvisning. Detta är inte rimligt. Många i den aktuella gruppen läser på språkintroduktion. Det är formellt ett gymnasieprogram, men i praktiken handlar det om att lära sig grundläggande svenska för att därefter kunna läsa ett nationellt program. statistik visar att 3 679 personer påbörjade språkintroduktion i gymnasieskolan 2011. Av dem hade tagit gymnasieexamen och . Förslaget innebär att den som avslutat sin utbildning får på sig att hitta ett jobb med lön i nivå med kollektivavtal. Misslyckas personen måste han eller hon lämna . Personer utan gymnasieexamen har svårt att få jobb, och här finns en risk att personer i desperat jakt på jobb blir utnyttjade. Personer som inte lyckas få jobb ska enligt förslaget lämna . För dessa blir lagförslaget i praktiken en uppskjuten utvisning. Risken är då att fler går under jorden. Förslaget innebär risker dels för att fler personer som saknar skyddsskäl tar sig till för att söka asyl, dels för att återvändandet ytterligare försvåras. I propositionen föreslås att den nuvarande bestämmelsen om verkställighetshinder i 16 e § fjärde stycket tillfälliga lagen tas bort och ersätts av en bestämmelse om inhibition. Det finns en risk att de föreslagna ändringarna inte är tillräckliga för att komma till rätta med de svårigheter som nuvarande regler har skapat. Extra ändringsbudget (KD) (KD) anför: Vid voteringen i kammaren avser jag att stödja förslaget i reservation 1. I detta särskilda yttrande redovisas närmare skälen för att avslå regeringens förslag, vilka redovisats i motion 2017/18:4180 (KD). Svensk lagstiftning, och i synnerhet vår asyllagstiftning, måste präglas av rättssäkerhet, förutsebarhet och logik. Den måste också premiera de personer som följer regelverket och talar sanning. Dessa centrala förutsättningar uppnås inte med regeringens förslag, utan snarare det motsatta. Till exempel hamnar den som vid ankomsten felaktigt uppgett en lägre ålder än den faktiska i en bättre situation än vad personen borde hamna i. Detsamma gäller de som obstruerat mot gällande regler och inte självmant återvänt till sitt hemland efter ett lagakraftvunnet avvisningsbeslut. Vissa av de som angav en korrekt ålder vid ansökningstillfället och de som faktiskt har återvänt hem hamnar i en sämre situation. Det är mycket olyckligt att handläggningstiderna har varit långa, vilket har drabbat enskilda. Men i en värld där 65 miljoner människor befinner sig på flykt är det en orättvis och godtycklig princip att låta längden på handläggningstiderna, och inte den enskildes förhållanden och asylskäl, avgöra möjligheten till uppehållstillstånd. Regeringens förslag innebär en ny och oprövad princip i svensk rätt. Att två personer i samma situation som har ansökt om asyl behandlas olika beroende på när har registrerat deras respektive ansökan och fattat beslut gör att förslaget kan bryta mot principen om allas likhet inför lagen. Förslaget komplicerar dessutom ett redan komplicerat regelverk ytterligare. Redan gällande lagstiftning är, i aktuella delar, synnerligen komplicerad och tekniskt svår att tränga igenom, med ett stort antal snarlikt formulerade para-grafer om olika men snarlika grupper. går regeringen alltså fram med ett lagförslag som ytterligare komplicerar detta. Det är inte ansvarsfullt. Asylrätten måste värnas, men ska migrationspolitik vara reglerad. En konsekvens av detta är att de personer som i asylprocessen inte bedöms vara flyktingar eller ha andra skyddsskäl, och inte heller på annan grund uppfyller kriterierna för uppehållstillstånd, måste återvända till sitt hem-land. Detta är också en del i att värna asylrätten. Regeringens förslag frångår dock denna princip. En förutsättning för att de personer som har fått ett lagakraftvunnet utvisningsbeslut ska omfattas av lagförslaget är att de fortfarande befinner sig i , alltså att de aktivt har trotsat beslut som har fattats av svenska myndigheter och domstolar. Att premiera ett sådant beteende får en mycket negativ effekt på den svenska migrationspolitikens legitimitet. Incitamenten att återvända självmant skulle minska och en olycklig signal skulle sändas utanför landets gränser om att den som tar sig till , ofta via farliga vägar och människosmugglare, och håller sig kvar kan förväntas få uppehållstillstånd, oavsett om vederbörande har behov av internationellt skydd eller inte. Den utbildningsform som i praktiken står till buds för den aktuella gruppen är yrkesutbildning inom vuxenutbildningen. finns dock inga platser till nya ungdomar inom denna utbildningsform, och inte heller någon plan eller några pengar för att skapa sådana platser. Unga som kommit till i relativt hög ålder har dessutom svårt att ta sig igenom svensk utbildning med godkända betyg. Detta talar för att regeringens förslag i stor utsträckning kom-mer att inge falska förhoppningar hos en redan utsatt grupp och skjuta åter-vändandet Uppehållstillstånd ska enligt propositionen få beviljas även om utlänningens identitet är oklar. Regeringen har med detta frångått rådande praxis om styrkt identitet som en förutsättning för uppehållstillstånd som grundar sig på annat än skyddsskäl. Ett sänkt beviskrav leder till minskad kontroll över vilka som vistas i landet. Tillförlitligheten till den vandels- och säkerhetsprövning som kommer att kunna göras kan därför ifrågasättas. Mångfalt fler lärare kommer på grund av förslaget att hamna i situationen att deras bedömningar av enskilda elever kan avgöra frågan om förlängt uppe-hållstillstånd. Detta kan inte anses ligga inom ramen för en lärares ansvarsområde. Lagstiftningen kan dessutom förväntas påverka och återvändandearbete negativt. som den tillfälliga migrationslagstiftningen gäller har bestämmelserna om synnerligen och särskilt ömmande omständigheter som grund för uppehållstillstånd tagits bort. Detta har inneburit att grunden för uppehållstillstånd inte längre finns för några av de mest sårbara av de personer som befinner sig här. Om dessa bestämmelser hade gällt hade fler ensam-kommande barn och unga beviljats uppehållstillstånd, dock utan att grund-läggande fundament i asylrätten åsidosatts. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2017/18:252 Extra ändringsbudget – Ny möjlighet till uppehållstillstånd: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i . 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2017:353) om uppehållstillstånd för studerande på gymnasial nivå. 3.Riksdagen godkänner vad regeringen föreslår om ändrade ramar och anvisar anslag enligt tabell 1.1. 2017/18:4164 av m.fl. (SD): 2017/18:4165 av m.fl. (-): 2017/18:4173 av m.fl. (L): ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av framtida åtgärder sett till konsekvenserna av den föreslagna lagstiftningen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4174 av m.fl. (V): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med ett förslag där datumgränsen i förslaget till 16 f § 1 lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i tas bort samt att regeringen bemyndigas att genom föreskrift besluta om ett tidsbegränsat undantag om utvisning i utlänningslagen när det gäller de personer som kan komma att omfattas av detta förslag, och detta tillkännager för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med ett förslag där förslaget till 16 f § 3 lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i vidgas till att gälla de som väntat på beslut om utvisning samt att regeringen bemyndigas att genom föreskrift besluta om ett tidsbegränsat undantag om utvisning i utlänningslagen när det gäller de personer som kan komma att omfattas av detta förslag, och detta tillkännager för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen på nytt bör utreda och återkomma med förtydliganden av propositionens förslag om åldersgränsen, kravet på utvisningsbeslut och den korta ansökningstiden, samt att regeringen bör bemyndigas att genom föreskrift besluta om ett tidsbegränsat undantag om utvisning i utlänningslagen när det gäller de personer som kan komma att omfattas av detta förslag, och detta tillkännager för regeringen. 2017/18:4178 av m.fl. (L): 2017/18:4179 av och (båda M): avslår proposition 2017/18:252 Extra ändringsbudget – Ny möjlighet till uppehållstillstånd. 2017/18:4180 av m.fl. (KD): avslår proposition 2017/18:252 Extra ändringsbudget – Ny möjlighet till uppehållstillstånd. Utskottets förslag till ändrade ramar för utgiftsområden och ändrade anslag förslag överensstämmer med regeringens förslag. Beslutad ram/anvisat anslag av ram/ anslag Ny ram/ Ny anslags-nivå Rättsliga biträden m.m. vid domstolsprövning i utlänningsmål Offentligt biträde i utlänningsärenden Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering Lagrådsyttrande som utskottet begärt Yttrande från Kommuner och Landsting yttrande 2017/18:KU9y yttrande 2017/18:SfU3y [1] och rådets direktiv /32/EU av om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd (omarbetning).