bet · H501FiU30 · 2018-06-15 00:00:00 — Årsredovisning för staten 2017 Utskottet föreslår att regeringens skrivelse 2017/18:101 Årsredovisning för staten 2017 och redogörelse /18:RR4 redogörelse för granskning av Årsredovisning för staten 2017 läggs till handlingarna. Årsredovisningen för staten är ett viktigt komplement till budgetpropositionen och ger en möjlighet att följa upp och kontrollera de beslut som fattat om statens budget. Utskottet konstaterar att regeringen förklarar väsentliga skillnader mellan budgeterade belopp och utfall på både inkomsttitlar, anslag och bemyndiganden om ekonomiska åtaganden och utlåning. Skrivelse 2017/18:101 Årsredovisning för staten 2017. Redogörelse /18:RR4 redogörelse för granskning av Årsredovisning för staten 2017. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Årsredovisning för staten 2017 Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Skrivelse 2017/18:101 Bilaga 2 yttrande 2017/18:FöU11y Tabell 1 Den offentliga sektorns finansiella sparande Tabell 2 Utfall för statens budget 2017 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Årsredovisning för staten 2017 lägger skrivelse 2017/18:101 och redogörelse /18:RR4 till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (M), (S), (SD), (S), (C), (MP), (M), (L), (V), (KD), (S), (S), (M) och (SD). Ärendet och dess beredning Regeringen ska året efter budgetåret lämna en årsredovisning för staten till . Detta regleras i 10 kap. 5 § budgetlagen (2011:203), och det framgår av 6 § vad årsredovisningen för staten ska innehålla. Skrivelsen Årsredovisning för staten 2017 (skr. 2017/18:101) överlämnades till . Ett rättelseblad lämnades . Enligt 3 § lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. ska granska årsredovisningen för staten. Av 5 § samma lag framgår bl.a. att granskningen ska göras i enlighet med god redovisningssed och ha till syfte att bedöma om redovisningen och den underliggande redovisningen är tillförlitlig och räkenskaperna rättvisande. Granskningen ska varje räkenskapsår avslutas med en revisionsberättelse, som enligt tilläggsbestämmelse 9.17.6 riksdagsordningen får lämnas till . överlämnade riksrevisor redogörelsen för granskning av Årsredovisning för staten 2017 (redog. 2017/18:RR4) till . I betänkandet behandlas regeringens skrivelse och redogörelse. Inga motioner har väckts med anledning av skrivelsen eller redogörelsen. Samtliga utskott har getts tillfälle att yttra sig, och försvarsutskottet har valt att göra det. yttrande återfinns i bilaga 2. I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för det ekonomiska utfallet för staten 2017. Redogörelsen omfattar följande delar: • uppföljning av de budgetpolitiska målen • utfallet för statens budget • resultaträkning, balansräkning och finansieringsanalys • utvecklingen av statsskulden • redovisning och riskanalys av statliga garantier och utlåning och • nationellt intygande samt avgifter till och bidrag från EU. Årsredovisning för staten 2017 Utskottets förslag i korthet lägger regeringens skrivelse 2017/18:101 Årsredovisning för staten 2017 och redogörelse /18:RR4 redogörelse för granskningen av Årsredovisningen för staten 2017 till handlingarna. Uppföljning av de budgetpolitiska målen Uppföljningen av de budgetpolitiska målen i årsredovisningen för staten omfattar dels uppföljningen av den offentliga sektorns finansiella sparande, dels uppföljningen av utgiftstaket för staten. Tabell 1 Den offentliga sektorns finansiella sparande Skillnad jfr med budget 2017 Källa: Årsredovisning för staten 2017. Av tabell 1 framgår att den offentliga sektorns finansiella sparande uppgick till 2017, vilket innebär att sparandet var större än prognosen i budgetpropositionen . I förhållande till 2016 blev den offentliga sektorns finansiella sparande i stort sett oförändrat. Inkomsterna enligt nationalräkenskaperna (NR) blev högre än vad som beräknats i budgetpropositionen . Enligt regeringen förklaras merparten av detta, , av att inkomsterna från skatter och avgifter blev högre än i prognosen i budgetpropositionen . Det var huvudsakligen intäkter från skatt på kapitalvinster och konsumtion som blev högre än förväntat. Även inkomster från kapital och transfereringar blev högre än förväntat. Utgifterna, huvudsakligen i staten, överskattades däremot sammantaget med ca . Samtliga delsektorer redovisade ett starkare sparande än beräknat. Ett genomsnitt för det finansiella sparandet , 2008–2017, används av regeringen som indikator för att i efterhand avgöra om det finansiella sparandet i den offentliga sektorn varit i linje med målet. Det strukturella sparandet används också som en indikator på hur målet uppfyllts, och i måttet beaktas konjunkturlägets påverkan på den offentliga sektorns sparande. Den bakåtblickande tioårsindikatorn visar att det genomsnittliga finansiella sparandet 2008–uppgick till av BNP, varav sparandet i ålderspensionssystemet uppgick till och sparandet i kommunsektorn uppgick till –0,. Sparandet i staten var således i genomsnitt 0 . Regeringen anger att resursutnyttjandet var lägre än normalt och bedömer att BNP-gapet i genomsnitt uppgick till –1,av potentiell BNP . Det strukturella sparandet försvagades något men bedöms enligt regeringen fortfarande ha varit i linje med det aktuella överskottsmålet på av BNP. Det slutligt fastställda utgiftstaket var . Enligt utfallet för statens budget uppgick de takbegränsade utgifterna till . I utfallet uppgick således budgeteringsmarginalen till . Sammantaget har av budgeteringsmarginalen använts för de reformer som regeringen föreslagit och beslutat om sedan utgiftstaket fastställdes. Utfallet för statens budget 2017 Tabell 2 Utfall för statens budget 2017 Skillnad jfr med statens budget Utgiftsområden exkl. statsskuldsräntor m.m. Källa: Årsredovisning för staten 2017. Statens budgetsaldo blev , och därmed bättre än vad som beräknades i statens budget . Inkomsterna i statens budget hade beräknats uppgå till . Statens skatteinkomster blev högre än beräknat. Det beror enligt regeringen alltså främst på högre intäkter från skatt på kapital och konsumtion. Övriga inkomster blev lägre än beräknat i budgeten. Det beror framför allt på att inkomster av försåld egendom uppgick till . Det beräknade beloppet i statens budget utgör en beräkningsteknisk schablon på . Statens inkomster minskade 2017 med jämfört med . Skatteinkomsterna ökade med , medan övriga inkomster minskade med . De högre skatteinkomsterna beror enligt regeringen på att statens skatteintäkter beräknas ha ökat med (4,), vilket i sin tur främst beror på högre intäkter från arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt. Utgifterna i statens budget uppgick till , (4,) lägre än totalt anvisat. Utgifterna ökade med (2,) . De allmänna bidragen till kommunerna ökade med (13,). Det beror enligt regeringen på att kommunerna och landstingen har kompenserats för ökade kostnader för bl.a. nyanlända, sjukvård, komvux, avgiftsfri tandvård och öppenvård för unga och gamla samt utökad matematikundervisning i . För utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. ökade utgifterna med (506,). Det beror enligt regeringen på flera faktorer. nettoutlåning minskade med , bl.a. beroende på att betalade tillbaka ett lån som landet tog som ett led i ett ekonomiskt reformprogram. Betalningen uppgick till . Resultaträkning, balansräkning och finansieringsanalys I resultaträkningen redovisas de totala konsoliderade intäkterna och kostnaderna för de statliga myndigheter som ingår i årsredovisningen. Konsolideringen innebär att transaktioner mellan myndigheter elimineras i resultat- och balansräkningarna. Resultaträkningen visar ett överskott på , vilket är mer än 2016. Det förbättrade resultatet beror enligt regeringen på flera faktorer. Skatteintäkterna ökade med , och resultatet från andelar i hel- och delägda företag förbättrades med . Nettokostnaden för statsskulden minskade med . Transfereringskostnaderna ökade med . I balansräkningen redovisas värdet av statens samtliga tillgångar, skulder och kapital . Statens nettoförmögenhet är skillnaden mellan tillgångarnas och skuldernas bokförda värde. Statsskulden svarar för den övervägande delen av skulderna och därmed den negativa netto-förmögenheten och motsvarar i huvudsak statens budgets ackumulerade underskott över åren. Vid utgången av 2017 var nettoförmögenheten –, dvs. staten hade en nettoskuld. Det är en förbättring med jämfört med då nettoförmögenheten var –. Finansieringsanalysen visar statens betalningar fördelade på posterna statens verksamhet, investeringar, utlåning och finansiella aktiviteter. Finansieringsanalysen visar även förändringen av, och respektive posts påverkan på, statens nettoupplåning . Statens nettoupplåning definieras som förändringen av statsskulden justerad för orealiserade valutakursförändringar. Statens verksamhet gav enligt finansieringsanalysen ett positivt kassaflöde på , vilket netto är lägre än året innan. Den största förändringen jämfört med föregående år rör enligt regeringen kortfristiga placeringar som har ökat med . Utbetalningarna av transfereringar ökade med , medan kassaflödet från intäkter var högre. Investeringsverksamheten gav ett negativt kassaflöde med , vilket är lägre än föregående år. Årets investeringar uppgick till . Statens nyutlåning minskade och amorteringarna ökade. Nettobetalningar från finansiella aktiviteter gav ett negativt kassaflöde med , vilket är en försämring med , till stor del beroende på att förutbetalda överkurser hänförda till statens upplåning har minskat. Statsskulden minskade med , men staten har gjort en nettoökning av sina lån med . Nettoupplåningen justeras nämligen för orealiserade valutakursförändringar i utlåningsverksamheten. Utvecklingen av statsskulden och statsskuldens kostnader Statens budget visade ett överskott på 2017. Det innebär att överskottet minskade med jämfört med , när budgeten visade ett överskott på . Den konsoliderade statsskulden minskade från 2016 till 2017, dvs. Huvudorsaken till att statsskulden minskade är budgetöverskottet. Att minskningen inte var lika stor som budgetsaldot beror framför allt på att överskattade statens lånebehov i sin upplåningsplan. Statsskulden i årsredovisningen för staten är konsoliderad och skiljer sig från den okonsoliderade statsskuld som redovisar. Skillnaden utgörs av elimineringar av myndigheters innehav av svenska statspapper. Vissa myndigheter som hanterar medel avsatta för ändamål vid sidan av statens budget har rätt att placera på den svenska statspappersmarknaden. Dessa tillgångar räknas bort vid beräkningen av den konsoliderade statsskulden. Elimineringen av statliga myndigheters innehav av statspapper uppgick till 2017. Utgifterna inom anslaget för statsskuldsräntor m.m. på statens budget uppgick till 2017. Jämfört med ökade ränteutgifterna med . Enligt resultaträkningen uppgick nettokostnaden för statsskulden (räntor, över- och underkurser, valutakursförändringar m.m.) till , vilket till skillnad från den utgiftsmässiga redovisningen är en minskning jämfört med . Statliga garantier och utlåning har () förtydligat redovisningsreglerna för garanti- och utlåningsverksamheten för att göra dem mer enhetliga. En konsekvens av övergången till det nya regelverket är att jämförelsetalen har justerats. Statens garantiportfölj ökade med och uppgick till , jämfört med 2016. Näst efter insättningsgarantin (per ) utgjordes de största åtagandena av kreditgarantier () och garantier om tillförsel av kapital (). Pensionsgarantier uppgick till . I ovanstående belopp avseende statens garantiportfölj ingår inte investerarskyddet, eftersom åtagandet inte kan beloppsbestämmas. Nationellt intygande samt avgifter till och bidrag från EU Genom medlemskapet i EU hanterar svenska myndigheter olika slags medel från och till EU:s budget. De medel som får i form av återflöde från EU-budgeten kommer huvudsakligen från och . får också stöd till bl.a. transeuropeiska nätverk samt forsknings- och utbildningsprogram. För den senare bidragskategorin ligger dock ansvaret för att administrera och förvalta medlen på kommissionen och andra institutioner inom EU, inte på medlemsstaten, och de omfattas därför inte av regeringens intygande. Regeringens nationella intygande avseende EU-medel omfattar EU-medel hänförliga till de fleråriga budgetramarna 2007–2013 och 2014–2020, även kallade programperioder. Den senaste perioden håller nu på att avslutas. Det nationella intygandet innehåller en årlig räkenskapssammanställning över medel mottagna från EU:s budget samt en redogörelse för hur dessa medel har fördelats på olika åtgärder. Med EU-medel avses i detta sammanhang de medel som förvaltas inom ramen för delad förvaltning mellan medlemsstaten och kommissionen. Medlen redovisas på budgetens anslag och inkomsttitlar. Intygandet, som ingår som en del i årsredovisningen för staten, överlämnas till , med kopia till och revisionsrätt. I intygandet bedömer regeringen om EU-räkenskaperna i allt väsentligt är rättvisande samt intygar att det finns ett ramverk för staten som syftar till att säkerställa en betryggande intern styrning och kontroll av EU-medlen. Räkenskaperna som ligger till grund för sammanställningen anges vara upprättade enligt god redovisningssed och har granskats av . Regeringens intygande baseras även på ramverket för intern styrning och kontroll. Genom ramverket ställer regeringen krav på att ansvariga myndigheter lämnar en försäkran som gör det möjligt för regeringen att utfärda ett nationellt intygande. Intygandet syftar till att öka insyn i hur fullgör sitt förvaltningsansvar och hur tilldelade EU-medel används. medför intygandet krav på den interna styrningen och kontrollen hos de myndigheter som ansvarar för att förvalta medlen. Regeringens övergripande ambition är att säkerställa ett effektivt förvaltnings- och kontrollsystem för EU-medlen för att med rimlig säkerhet kunna garantera de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet. Det är enbart de medel som får och förvaltar gemensamt med kommissionen som omfattas av regeringens intygande. Intygandet gäller den svenska förvaltningen av EU-medel från Europeiska garantifonden för jordbruket Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling Europeiska havs- och fiskerifonden Asyl-, migrations- och integrationsfonden Fonden för inre säkerhet och Fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt. Baserat på en samlad bedömning av ansvariga myndigheters intyganden och bedömningar avseende hanteringen av EU-medel, ESV:s revisionsutlåtanden och uttalande från granskningen av myndigheternas räkenskaper och deras interna styrning och kontroll lämnar regeringen följande intygande. Sammanställningen av EU-räkenskaperna, omfattande resultat- och balansräkning samt en kassamässig redovisning, har upprättats enligt god redovisningssed. Regeringen bedömer att räkenskaperna i allt väsentligt är rättvisande. Betryggande intern styrning och kontroll Det finns ett ramverk för staten som syftar till att säkerställa en betryggande intern styrning och kontroll av EU-medlen. Intäkterna från EU ökade 2017 med , vilket främst beror på att verksamheten för den pågående programperioden har ökat jämfört med . Intäkterna för programperioden –2013 har ökat med . Merparten av ökningen avser medel från Europeiska socialfonden. Lämnade bidrag som finansierats från EU-budgeten ökade 2017 med sammantaget jämfört med året innan. avgift till EU uppgick till och är därmed (18,) lägre än vad som anvisades i statens budget. Jämfört med 2016 minskade avgiften till EU med (). Det beror främst på retroaktiva nedsättningar för de mervärdesskattebaserade och BNI-baserade avgifterna enligt Europeiska unionens beslut om egna medel som trädde i kraft och kassamässigt reglerades . Kostnaden för avgift till EU uppgick till (se not 4). Det är mer än det kassamässiga utfallet som uppgick till . Skillnaden beror på retroaktiva rabatter som avsåg åren 2014–2016 men som reglerades kassamässigt 2017. Betalningarna från EU minskade med . De medel som får som återflöde från EU-budgeten kommer huvudsakligen från Garantifonden och Landsbygdsfonden. Anslagen för EU-bidrag på statens budget uppgick till . Dessa utgifter ska motsvaras av medel från respektive fond inom EU-budgeten. uppgick inkomsterna från EU-budgeten till . Beroende på periodiserings- och valutakursdifferenser samt finansiella korrigeringar skiljer sig utfallet för anslagen från vad som redovisats som bidrag från EU på inkomsttitlar med . revisionsberättelse över Årsredovisning för staten 2017 Enligt 3 § lagen om revision av statlig verksamhet m.m. ska granska årsredovisningen för staten. Granskningen ska enligt 5 § andra stycket samma lag avslutas med en revisionsberättelse. Redogörelse /18:RR4 utgör redovisning av granskningen till . Enligt uppfattning har regeringen i alla väsentliga avseenden upprättat de finansiella delarna av Årsredovisning för staten 2017 (s. 161–247 i skrivelsen) i enlighet med 10 kap. 5–10 §§ budgetlagen, och lämnat information utöver de finansiella delarna i enlighet med 10 kap. 5–10 §§ budgetlagen, som är förenlig med årsredovisningens finansiella delar. uttalande omfattar inte skrivelsens kapitel 1.1 Den offentliga sektorns finansiella sparande. Enligt innehåller kapitlet ett antal mycket komplexa parametrar och bygger delvis på uppskattningar och bedömningar. anser att information som till stor del bygger på uppskattningar och bedömningar är behäftad med olika grader av osäkerhet och inte möjlig att verifiera med tillräckliga och ändamålsenliga revisionsbevis. Utöver detta konstaterar att en stor del av indata kommer från en tredje part, t.ex. kommuner och landsting. anser att de revisionsbevis som erhållits är tillräckliga och ändamålsenliga som grund för uttalanden. I yttrande 2017/18:FöU11y redogör försvarsutskottet för sin behandling av Årsredovisning för staten 2017 i de delar som berör utskottets beredningsområde. konstaterar i yttrandet att utskottet vid ett flertal tillfällen uttalat att man delar regeringens uppfattning att det är prioriterat att den operativa förmågan i krigsförbanden ökar och att en central del för den operativa förmågan är krigsförbandens materiel. Utskottet konstaterar vidare att det av årsredovisningen framgår att delar av tilldelade anslagsmedel för anskaffning av materiel inte använts, att antalet genomförda leveranser från () till Försvarsmakten har minskat och att antalet försenade leveranser har ökat. Det ger en bild av att leveransförmågan vid FMV har försämrats . Den kompletterande information som utskottet hämtat in från FMV ger dock en något mindre alarmerande bild av myndighetens leveransförmåga genom att uppgifterna fått en förklaring som visar på ett bättre leveransläge än vad redovisningen ger intryck av. Det finns enligt försvarsutskottet en brist på tydlighet i det underlag som utskottet har att förhålla sig till, vilket utskottet anser är olyckligt. Materiel- och logistikförsörjningen till Försvarsmakten är en komplicerad verksamhet som det är svårt att skapa sig en helhetsbild av. Därför har regeringen bl.a. i samband med budgetpropositionerna (prop. 2015/16:1) och 2018 (prop. 2017/18:1) föreslagit en rad åtgärder för att förbättra tydligheten inom materiel- och logistikförsörjningsprocessen, vilka försvarsutskottet ställt sig bakom (bet. 2015/16:1, bet. 2017/18:1). framhåller att det nu är av yttersta vikt att dessa åtgärder genomförs så att tydligheten och insynen i processen för materiel- och logistikförsörjningen förbättras. Utskottet utgår även från att Försvarsberedningen behandlar frågan i sitt fortsatta arbete. har betonat att årsredovisningen för staten är ett viktigt komplement till budgetpropositionen och en möjlighet för att följa upp och kontrollera de beslut fattat om statens budget (se t.ex. bet. 2015/16:FiU28 och bet. 2016/17:FiU15). Utskottet har konstaterat att transparens och tydlighet är centralt för ett högt förtroende för finanspolitiken och därmed också för årsredovisningen för staten. Utskottet har också välkomnat regeringens ambition att inom ramen för budgetlagens bestämmelser förtydliga redovisningen och förbättra transparensen i årsredovisningen för staten. Årsredovisningen för staten är enligt utskottets mening ett viktigt komplement till budgetpropositionen. Den ger en möjlighet för att följa upp och kontrollera de beslut som fattat om statens budget. Utskottet anser att transparens och tydlighet är centralt för ett högt förtroende för finanspolitiken och därmed också för årsredovisningen för staten. Enligt utskottet har regeringen i Årsredovisning för staten 2017 förklarat väsentliga skillnader mellan budgeterade belopp och utfallet, vilket är i enlighet med 10 kap. 6 § budgetlagen. instämmer i försvarsutskottets synpunkt att det är av stor vikt att årsredovisningen för staten ger ett tydligt underlag som utskotten kan förhålla sig till. Utskottet föreslår med det ovan anförda att lägger regeringens skrivelse 2017/18:101 och redogörelse /18:RR4 till handlingarna. Förteckning över behandlade förslag Skrivelse 2017/18:101 Regeringens skrivelse 2017/18:101 Årsredovisning för staten 2017. Redogörelse /18:RR4 redogörelse för granskning av Årsredovisning för staten 2017. yttrande 2017/18:FöU11y