bet · H501KU33 · 2018-04-04 00:00:00 — Kommunala och regionala frågor Utskottet föreslår ett tillkännagivande om kommunernas roll i det brottsförebyggande arbetet. Utskottet föreslår att avslår övriga motionsyrkanden som gäller frågor om lokaliseringsprincipen, samverkan, representation i styrelsen, nämnder och utskott, byte av partitillhörighet, ersättare i fullmäktige, villkoren för förtroendevalda, partistöd, fullmäktigesammanträden , medborgerlig förslagsrätt, budgetprocessen, revision, kommunindelning, regionalisering, en likvärdig välfärd i hela landet, kommunala bidrag till trossamfund, lokalt brottsförebyggande arbete och pensionärsråd. I betänkandet finns sex reservationer (SD, C, KD, -). Cirka 40 motionsyrkanden från allmänna motionstiden /17 och 2017/18. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Representation i styrelsen, nämnder och utskott En likvärdig välfärd i hela landet Kommunala bidrag till trossamfund 1.Undantag från lokaliseringsprincipen för bredbandsutbyggnad, punkt 2 (KD) 2.Representation i styrelsen, nämnder och utskott, punkt 3 (SD, -) 3.Byte av partitillhörighet, punkt 4 (SD, -) 4.Partistöd, punkt 7 (SD, -) 5.Revision, punkt 12 (SD, -) 6.Regionalisering, punkt 14 (C) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motion från allmänna motionstiden /17 Motioner från allmänna motionstiden /18 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Nya former av kommunala samarbeten 2017/18:3855 av m.fl. (C) yrkande 20. Undantag från lokaliseringsprincipen för bredbandsutbyggnad 2017/18:1413 av m.fl. (S), 2017/18:2256 av m.fl. (M) yrkande 4, 2017/18:3672 av och (båda M) och 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 58. Reservation 1 (KD) Representation i styrelsen, nämnder och utskott 2017/18:3845 av och (båda SD). Reservation 2 (SD, -) 2017/18:1096 av (S) och 2017/18:2089 av (SD). Reservation 3 (SD, -) 2017/18:3615 av och (båda KD). 2017/18:218 av (L). 2017/18:3648 av och (båda SD). Reservation 4 (SD, -) 2017/18:1632 av och (båda SD). 2017/18:445 av (L) yrkandena 1.2 och 2 samt 2017/18:495 av (L) yrkandena 1.2 och 2. Kommunala budgetar i ett beslut 2017/18:2389 av (MP). Möjlighet för skolor att spara överskjutande medel 2017/18:2432 av (SD). 2017/18:1291 av (M), 2017/18:1712 av (MP) yrkandena 1–3, 2017/18:2798 av (M) yrkandena 1–3 och 2017/18:3843 av och (båda SD) yrkande 1. Reservation 5 (SD, -) 2017/18:422 av och (båda L) yrkande 1 och 2017/18:463 av (M). 2017/18:2345 av Boriana (M) yrkandena 1 och 2, 2017/18:3391 av (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2017/18:3855 av m.fl. (C) yrkandena 24 och 25. Reservation 6 (C) En likvärdig välfärd i hela landet 2017/18:133 av (L) och 2017/18:422 av och (båda L) yrkande 2. Kommunala bidrag till trossamfund 2017/18:2042 av och (båda SD) yrkande 1. ställer sig bakom det som utskottet anför om kommunernas roll i det brottsförebyggande arbetet och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3576 av m.fl. (L) yrkande 20 och 2016/17:2659 av m.fl. (KD) yrkande 6 och 2017/18:3125 av m.fl. (M, KD). 2017/18:243 av (C) och 2017/18:2229 av (S) yrkande 2. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (S), (M), (S), (C), (MP), Dag Klackenberg (M), (SD), (L), (V), Skånberg (KD), (S), (-) och (S). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet ca 40 motionsyrkanden om kommunala och regionala frågor från allmänna motionstiden /17 och 2017/18. Motionsyrkandena gäller frågor om lokaliseringsprincipen, samverkan, representation i styrelsen, nämnder och utskott, byte av partitillhörighet, ersättare i fullmäktige, villkoren för förtroendevalda, partistöd, fullmäktigesammanträden , medborgerlig förslagsrätt, budgetprocessen, revision, kommunindelning, regionalisering, en likvärdig välfärd i hela landet, kommunala bidrag till trossamfund, lokalt brottsförebyggande arbete och pensionärsråd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om samverkan och om undantag från lokaliseringsprincipen för att möjliggöra utbyggnad av bredband över kommungränser. Jämför reservation 1 (KD). I flera motioner begärs ändringar i kommunallagen så att lokaliseringsprincipen inte hindrar utbyggnaden av bredband över kommungränser. Sådana yrkanden finns i kommittémotion 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 58 och motionerna 2017/18:2256 av m.fl. (M) yrkande 4, 2017/18:3672 av och (båda M) samt 2017/18:1413 av m.fl. (S). Motionärerna anför att samhället blir alltmer beroende av goda uppkopplingsmöjligheter. Kommunallagens lokaliseringsprincip hindrar fiberutbyggnad över kommungränserna, med ökade kostnader eller utebliven utbyggnad som följd. I kommittémotion 2017/18:3855 av m.fl. (C) yrkande 20 begärs att nya former av kommunala samarbeten ska underlättas för att förbättra invånarnas service och stärka det demokratiska inflytandet för medborgarna. Av 2 kap. 1 § kommunallagen (2017:725) följer att en kommuns eller ett landstings åtgärd måste vara knuten till kommunens respektive eget område eller dess medlemmar (lokaliseringsprincipen). Enligt 2 § i samma kapitel får kommuner och landsting inte ha hand om sådana angelägenheter som enbart staten, en annan kommun, ett annat landsting eller någon annan ska ha hand om. Lokaliseringsprincipen syftar bl.a. till att hindra kommuner och landsting från att konkurrera med verksamhet utanför det egna området genom att sälja tjänster till andra kommuner eller landsting. Lokaliseringsprincipen är inte absolut utan måste bedömas från fall till fall. Detta hänger samman med att faktorer som befolkningens rörlighet och ofullkomligheter i kommunindelningen innebär att en åtgärd kan ha anknytning till medlemmarna även om åtgärden som sådan inte vidtas i kommunen. Det finns alltså inget förbud mot att en kommun eller ett landsting engagerar sig i markinnehav och anläggningar inom en annan kommuns eller landstings område förutsatt att dessa anordningar behövs för den egna kommunen eller (prop. 2016/17:171 s. 299 f.). Undantag från lokaliseringsprincipen finns också i speciallagstiftning, t.ex. i 7 kap. 1 § ellagen (1997:857) som anger att bl.a. kommunala energibolag utan hinder av lokaliseringsprincipen får bedriva elproduktion och elhandel samt viss nätverksamhet. samverkan kan förekomma i offentligrättslig form genom kommunalförbund och gemensamma nämnder, samt i privaträttslig form genom olika former av samverkansavtal. En stor översyn av möjligheterna till samverkan gjordes (prop. 1996/97:105). Genom denna reform skapades bl.a. möjligheten till gemensamma nämnder. Kommunalförbundsreglerna förenklades, och bestämmelserna om kommunalförbund togs in i kommunallagen. Frågan om samverkan har därefter utretts utan att det resulterat i några lagändringar (se SOU 2007:72 och SOU 2012:30). Statskontoret har på regeringens uppdrag analyserat behovet av ytterligare samverkan genom avtal inom kommunsektorn. Uppdraget redovisas i rapporten avtalssamverkan (2016:23). Regeringen gav en parlamentarisk kommitté i uppdrag att utarbeta en strategi för att stärka kommunernas kapacitet att fullgöra sina uppgifter och möta de utmaningar som följer bl.a. av den demografiska utvecklingen och den snabba urbaniseringstakten (Fi 2017:02, dir. 2017:13). Kommittén, som har antagit namnet , ska utifrån kommunernas varierande förutsättningar dels identifiera och analysera de utmaningar som väntas ha särskilt stor påverkan på kommunernas förmåga att klara av sina uppgifter, dels analysera i vilken utsträckning som bl.a. samverkan kan bidra till att stärka kommunernas förmåga att möta samhällsutvecklingen. Kommittén fick även i uppdrag att utreda förutsättningarna för att ge kommunerna generella möjligheter att avtalssamverka. Uppdraget ska slutredovisas . Den del av uppdraget som avser avtalssamverkan redovisades i delbetänkandet En generell rätt till avtalssamverkan (SOU 2017:77). Kommittén föreslår att det i kommunallagen ska införas en generell möjlighet att avtalssamverka. Den nya bestämmelsen innebär att en kommun eller ett landsting får träffa avtal om att dess uppgifter helt eller delvis ska utföras av en annan kommun eller ett annat landsting. Genom ett sådant avtal får en kommun eller ett landsting utföra uppgifter åt en annan kommun eller ett landsting utan hinder av lokaliseringsprincipen. Denna rätt innebär alltså ett generellt undantag från lokaliseringsprincipen för kommunala samverkansavtal. Några ändringar av övriga regler som styr de kommunala befogenheterna föreslås inte. Det som kommuner och landsting vill samverka kring måste därför även fortsättningsvis falla inom befogenheten för samtliga samverkande kommuner och landsting. Regeringen föreslår i proposition 2017/18:151 En generell rätt till avtalssamverkan att en kommun eller ett landsting ska få ingå avtal om att dess uppgifter helt eller delvis ska utföras av en annan kommun eller ett annat landsting. Genom ett sådant avtal får en kommun eller ett landsting utföra uppgifter åt en annan kommun eller ett annat landsting utan hinder av lokaliseringsprincipen. Ändringarna föreslås träda i kraft . Utredningen om utvärdering av bredbandsstrategin Frågan om lokaliseringsprincipen och ett eventuellt behov av undantag för att underlätta utbyggnaden av fiberinfrastruktur berördes av Utredningen om utvärdering av bredbandsstrategin i betänkandet Bredband för in (SOU 2014:21). Utredningen anser att utbyggnaden av bredbands-infrastruktur med hög överföringshastighet behöver stimuleras om regeringens bredbandsmål ska nås. Det skulle enligt utredningen eventuellt kunna gynna utbyggnaden om ett undantag från lokaliseringsprincipen införs i lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter. Eftersom utredningen inte har haft möjlighet att utreda alla de frågeställningar som behöver besvaras för att bedöma alla konsekvenser av ett sådant undantag anser den att regeringen skyndsamt ska ta initiativ till att utreda möjligheterna och konsekvenserna av att göra ett undantag från lokaliseringsprincipen för kommuner vad gäller utbyggnad av infrastruktur för bredband med hög överföringshastighet (s. 144). Regeringen presenterade en ny bredbandsstrategi: helt uppkopplat 2025 – en bredbandsstrategi. Målet för tillgången till snabbt bredband i hela innebär att av alla hushåll bör ha tillgång till bredband om minst /s. På något innebär målet att bör av hushållen ha tillgång till bredband om minst 1 Gbit/s, ha tillgång till minst /s och tillgång till minst /s. För att uppnå målen behövs enligt regeringen nya aktiviteter på flera områden. Det behöver bli tydligare hur olika aktörer på bredbandsmarknaden bör förhålla sig till varandra och hur bredbandsutbyggnaden påverkas av deras inbördes förhållande. Utbyggnaden måste göras smidigare och underlättas på flera sätt för att skapa förutsättningar för en ökad kostnadseffektivitet. Det måste skapas förutsättningar för att utbyggnaden ska kunna nå allt fler människor och saker där dessa befinner sig. Regeringen gav i uppdrag att, inom ramen för ett uppdrag som gäller kommunernas roll i arbetet med utbyggnaden av bredbandsnäten, se över möjligheterna till undantag från lokaliseringsprincipen. Uppdraget ska redovisas . föreslår, som framgår ovan, att kommuner och landsting ska få en generell möjlighet att avtalssamverka. Förslaget omfattar även bredbandsutbyggnad. Utredningen konstaterar att den större frågan om lokaliseringsprincipen generellt bör undantas för bredbandsutbyggnad, dvs. utan att det sker genom samverkan i avtalsform, är föremål för utredning av (SOU 2017:77 s. 224). har i rapporten i världsklass? – Regeringens insatser för att uppfylla det bredbandspolitiska målet (RiR 2017:13) bl.a. gjort iakttagelsen att är ett av de länder i världen där hushåll och företag har högst tillgång till internet via bredband, men att det finns skillnader mellan stad och landsbygd. Av regeringens skrivelse 2017/18:54 om regeringens insatser för att uppfylla det bredbandspolitiska målet framgår att regeringen instämmer i iakttagelse. Regeringen redogör för vissa åtgärder som vidtagits efter det att inlett sin granskning, bl.a. det ovannämnda uppdraget till , och anger att den avser att avvakta resultaten av åtgärderna för att sedan utvärdera behovet av ytterligare åtgärder. Skrivelsen behandlas av trafikutskottet i betänkande 2017/18:TU9. har tidigare berett ett flertal motionsyrkanden om undantag från lokaliseringsprincipen vid bredbandsutbyggnad. konstaterade senast (bet. 2015/16:TU19 s. 36) att frågan om ett undantag från lokaliseringsprincipen för att underlätta utbyggnaden av fiberinfrastruktur behandlats av den nämnda Utredningen om utvärdering av bredbandsstrategin och att utredningens förslag bereddes inom . fann det angeläget att så många hushåll som möjligt får tillgång till någon form av fiberanslutning och förutsatte att frågan om undantag från lokaliseringsprincipen beaktades noggrant av regeringen i översynen av politiken på området för att bestämmelsen inte ska få verka som hämsko för den fortsatta utbyggnaden av kommunala fibernät. konstaterade också att utredningen påpekat att det redan finns undantag för de kommunala energibolagen som skulle kunna utsträckas till de kommunala stadsnäten. En reservation lämnades (M, C, L, KD). Liknande motionsyrkanden behandlades även av i betänkande 2016/17:KU17. Utskottet uttalade då att det är mycket angeläget att så många hushåll som möjligt har tillgång till snabbt bredband och att det krävs ett flertal olika åtgärder för att bredbandsstrategin ska uppnås. Utskottet konstaterade även att regeringen beslutat att ge i uppdrag att se över förutsättningarna för undantag från lokaliseringsprincipen vid bredbandsutbyggnad. Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning till att de i huvudsak fick anses tillgodosedda genom detta uppdrag (s. 13). Även frågan om nya former av kommunala samarbeten har tidigare behandlats av , senast i samband med behandlingen av regeringens proposition 2016/17:171 En ny kommunallag. Utskottet ansåg att det pågående utredningsarbetet om avtalssamverkan inte borde föregripas och avstyrkte motionsyrkandena (bet. 2016/17:KU30 s. 60). Regeringen föreslår i proposition 2017/18:151 att det i kommunallagen ska införas en generell möjlighet att avtalssamverka. I fortsatta arbete ingår också att analysera i vilken utsträckning som bl.a. samverkan kan bidra till att stärka kommunernas förmåga att möta samhällsutvecklingen. Mot denna bakgrund anser utskottet att det inte finns skäl till något tillkännagivande till regeringen med anledning av motion 2017/18:3855 yrkande 20. Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande när det gäller undantag från lokaliseringsprincipen för att möjliggöra utbyggnad av bredband. Utskottet noterar också att förslaget om avtalssamverkan innebär att kommuner ska kunna avtalssamverka om de allmänna befogenheterna, däribland sådan bredbandsverksamhet som bedöms vara kompetensenlig. Utskottet avstyrker mot denna bakgrund motionerna 2017/18:3766 yrkande 58, 2017/18:2256 yrkande 4, 2017/18:3672 och 2017/18:1413. Representation i styrelsen, nämnder och utskott Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att alla partier med representation i en folkvald församling också ska ges representation i dess nämnder, utskott och styrelse. Jämför reservation 2 (SD, -). I motion 2017/18:3845 av och (båda SD) begärs att alla partier med representation i en folkvald församling också ska ges representation i dess nämnder, utskott och styrelse. Motionärerna anför att fördelningen av platser i nämnder, utskott och styrelse ofta innebär att mindre partier blir utan representation i dessa organ. För att säkerställa att väljarnas förtroende förvaltas på bästa sätt bör det införas en lagreglering om att alla partier i en folkvald församling också ska ha en representant närvarande med yttranderätt, men inte nödvändigtvis rösträtt, i församlingens alla nämnder och utskott och i styrelsen. I varje kommun och i varje landsting finns det en beslutande församling, ett fullmäktige. Av 3 kap. 3 § kommunallagen (2017:725), förkortad KL, följer att fullmäktige ska tillsätta en styrelse. Fullmäktige ska också, enligt 3 kap. 4 §, tillsätta de nämnder som utöver styrelsen behövs för att fullgöra kommunens eller uppgifter. Val av ledamöter och ersättare i bl.a. nämnder ska enligt 5 kap. 58 § KL vara proportionella under de förutsättningar som anges i 2 § lagen (1992:339) om proportionellt valsätt. Detta innebär att om ett visst antal ledamöter begär det, ska ledamöter i bl.a. styrelser och nämnder i kommuner och landsting utses proportionellt i enlighet med mandatställningen i fullmäktige. Bestämmelserna om proportionella val syftar till att säkerställa att även en politisk minoritet ska kunna få platser i nämnder och styrelser. Detta innebär att en minoritetsgrupp i fullmäktige kan driva igenom proportionella val och därmed få möjlighet till representation i den kommunala nämndorganisationen. Ledamöter och ersättare i en nämnd väljs av fullmäktige till det antal som fullmäktige bestämmer (6 kap. 16 § KL). I styrelsen ska antalet ledamöter och antalet ersättare vara minst fem. Om ersättarna inte väljs proportionellt, ska fullmäktige bestämma i vilken ordning de ska tjänstgöra. Har ersättarna valts proportionellt, ska de tjänstgöra enligt den turordning som anges i 25 § lagen om proportionellt valsätt. förstärkning av den kommunala demokratins funktionssätt och Utredningen om en kommunallag för framtiden föreslog båda att det införs en möjlighet för kommuner och landsting att besluta om en försöksverksamhet med majoritetsstyre –2022 (SOU 2012:30 och SOU 2015:24). För försöksverksamheten föreslogs att minoriteten skulle garanteras viss information om och insyn i styrelsens ärenden. Regeringen gjorde i proposition 2016/17:171 En ny kommunallag (s. 168 f.) bedömningen att det inte finns något behov av att genomföra en försöksverksamhet med majoritetsstyre. Regeringen anförde att utredningarnas förslag är förknippade med en rad problem, såsom svårigheter med att garantera oppositionen insyn och arbetsförutsättningar och risken för konflikter mellan styrelsen och övriga nämnder om den politiska sammansättningen i styrelsen och de övriga nämnderna skiljer sig alltför mycket åt. Den avgörande invändningen är enligt regeringen härutöver att det är oklart på vilket sätt en försöksverksamhet med majoritetsstyre skulle vitalisera den kommunala demokratin. Regeringen föreslog mot denna bakgrund inte någon lagstiftning. kommunallag, som trädde i kraft , innehåller inte några ändringar i sak som gäller bestämmelserna om tillsättande av nämnder eller val av ledamöter och ersättare i nämnder. Utskottet har tidigare behandlat motioner i samma fråga. Utskottet har då avstyrkt motionerna och anfört att reglerna om proportionella val medför att en minoritetsgrupp i fullmäktige kan driva igenom proportionella val och därmed få möjlighet till representation i den kommunala nämndorganisationen (bet. 2012/13:KU22, 2013/14:KU12 och 2014/15:KU18). I det sistnämnda betänkandet konstaterade utskottet även att det fanns utredningsförslag om försöksverksamhet med majoritetsstyrelse som, om det genomfördes, skulle få betydelse för frågan om representation i kommun- och landstingsstyrelser (bet. 2014/15:KU18 s. 12). En reservation lämnades (SD). Motionsyrkanden om representation i styrelsen, nämnder och utskott behandlades senast av utskottet i samband med behandlingen av regeringens proposition 2016/17:171 En ny kommunallag. Utskottet noterade det utredningsarbete som hade gjorts och såg inte skäl att förespråka ytterligare utredning (bet. 2016/17:KU30 s. 29). En reservation lämnades (SD, -). Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande och avstyrker motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ökat partiinflytande när en förtroendevald byter partitillhörighet. Jämför reservation 3 (SD, -). (SD) yrkar i motion 2017/18:2089 att kommunallagen ska ändras så att de politiska partierna kan styra över vilka ledamöter och ersättare som ska vara partiets representanter i nämnder, styrelser m.m. i kommuner och landsting. Motionären anför att om ett parti förlorar förtroendet för en ledamot på grund av hans eller hennes misskötsamhet borde partiet få byta ut representanten. Skulle det dessutom gå så långt att ledamoten lämnar partiet och blir s.k. politisk vilde uppstår ett demokratiskt problem, eftersom väljare riskerar att sakna representation. Även (S) anser i motion 2017/18:1096 att ett parti bör kunna tvinga en förtroendevald som byter partitillhörighet att lämna ett uppdrag som tilldelats honom eller henne genom indirekta val. Motionären framhåller att den förtroendevalde har blivit nominerad till uppdraget av ett visst parti och att han eller hon därmed representerar det partiet. Den förtroendevalde bör därför skiljas från uppdraget om han eller hon lämnar partiet. Beslutanderätten i kommuner och landsting utövas av valda församlingar (fullmäktige) som utses av röstberättigade medlemmar i allmänna val. Enligt 4 kap. 3 § kommunallagen (2017:725), förkortad KL, väljs ledamöter och ersättare i fullmäktige bland dem som har rösträtt. Av 1 kap. 7 § KL framgår att rösträtt vid val av ledamöter och ersättare i kommunfullmäktige har den som är folkbokförd i kommunen, senast på valdagen fyller och är medborgare i eller i någon annan av Europeiska unionens medlemsstater (unionsmedborgare), är medborgare i eller , eller för det fall de är andra utlänningar, har varit folkbokförda i i följd före valdagen. Rösträtt vid val till har enligt 1 kap. 8 § KL den som är röstberättigad vid val till kommunfullmäktige i en kommun inom . Vid val av andra förtroendevalda än till fullmäktige gäller i huvudsak samma valbarhetskriterier (4 kap. 3 § KL). Bedömningen av valbarheten ska dock göras vid varje valtillfälle oberoende av vad som framgår av gällande röstlängd. Bestämmelser om upphörande av uppdraget för förtroendevalda finns i 4 kap. 6–10 §§ KL. Fullmäktige får enligt 9 § återkalla uppdraget för en förtroendevald som har valts av fullmäktige, om den förtroendevalde har vägrats ansvarsfrihet. Uppdraget får även återkallas om den förtroendevalde har dömts för ett brott av viss svårhetsgrad. Enligt 10 § får fullmäktige återkalla uppdragen för samtliga förtroendevalda i en nämnd bl.a. när den politiska majoriteten i nämnden är densamma som i fullmäktige. Motioner om ökat partiinflytande när en förtroendevald under en pågående mandatperiod byter partitillhörighet har tidigare behandlats av utskottet. Motionsyrkandena har då ofta gällt förtroendeuppdrag i fullmäktige och i . För en mer utförlig redogörelse av gällande ordning i fråga om riksdagsledamöter och ledamöter i fullmäktige kan hänvisas till betänkande 2016/17:KU30 s. 20 f. Under /02 behandlade utskottet en motion om partibytares rätt i förhållande till de uppdrag de innehar (bet. 2001/02:KU13). Utskottet instämde i vad som anfördes i motionen om att det kan uppkomma problem i den politiska beslutsprocessen om politiskt förtroendevalda under en pågående mandatperiod byter parti och ändå behåller uppdrag som det varit partigruppernas sak att besätta (s. 38). Denna problembild kunde enligt utskottet visserligen vara intressant att belysa. Utskottet såg dock stora svårigheter med att genom någon form av reglering finna en lösning på problemet. En sådan reglering skulle ovillkorligen innebära ingrepp i de grundläggande principer som det rådande valsystemet bygger på. Enligt utskottet borde ordningen alltjämt vara den att frågan om vem som ska inneha den typ av uppdrag som var aktuellt är upp till respektive partigrupp, och att eventuella personförändringar löses internt inom gruppen. Utskottet framhöll att en utgångspunkt i detta sammanhang är att varje enskild ledamot bär sitt mandat med det parlamentariska ansvar det innebär. Därmed var utskottet inte berett att föreslå att skulle vidta någon åtgärd med anledning av vad som anfördes i motionen och avstyrkte den därför (KD reserverade sig).