bet · H501SfU23 · 2018-06-07 00:00:00 — Regeringen bör utreda möjligheten att justera den övre åldersgränsen för merkostnadsersättning uppåt så att ersättning för den som fortfarande arbetar kan beviljas även för funktionsnedsättningar som uppkommer efter pensionsåldern. Åldersgränsen bör kopplas till faktisk pensionsålder. Även funktionsnedsättningar som inte är åldersbetingade kan uppstå eller förändras efter . Åldersgränsen för merkostnadsersättning, punkt 5 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4122 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2017/18:4127 av m.fl. (SD) yrkande 7. Förslaget om en riktålder inom socialförsäkringarna är ännu inte klart varför en ny högre åldersgräns för merkostnadsersättningen inte bör införas . Rätten till ersättning för en funktionsnedsättning bör emellertid som huvudregel följa den faktiska pensionsåldern för den som fortsätter att arbeta. Den som har en funktionsnedsättning och kan arbeta ska ha rätt till de stöd som underlättar arbete. Nivån på stödet bör således kunna höjas och stödet bör kunna nybeviljas för den som arbetar och får en funktionsnedsättning efter faktisk pensionsålder. Det är dock rimligt att merkostnadsersättningen upphör eller minskar för den som inte fortsätter att arbeta efter riktåldern. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2017/18:190 Proposition 2017/18:190 Reformerade stöd till personer med funktionsnedsättning: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i socialförsäkringsbalken. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584). 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift. 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229). 5.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 6.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2010:111) om införande av socialförsäkringsbalken. 7.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244). 2017/18:4088 av m.fl. (M, C, L, KD): avslår regeringens förslag i den del det avser upphörande av de särskilda bestämmelserna om ersättning till blinda och gravt hörselskadade i 50 kap. socialförsäkringsbalken. 2017/18:4089 av m.fl. (V): 1.Riksdagen avslår regeringens proposition 2017/18:190 Reformerade stöd till personer med funktionsnedsättning. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med ett förslag som tar hänsyn till hjälpbehov och som garanterar ersättning till fler människor med funktionsnedsättning, och detta tillkännager för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med ett förslag där konsekvenserna av att införa ett omvårdnadsbidrag har analyserats ytterligare, framför allt för gruppen ensamstående kvinnor, och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4122 av m.fl. (L): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att merkostnadsersättning bör kunna ges för hjälp i den dagliga livsföringen även om ingen fakturerbar tjänst utförts och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den övre åldersgränsen för merkostnadsersättning bör följa faktiskt deltagande i arbetslivet för den som arbetar efter riktåldern, och detta tillkännager för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om samordning mellan omvårdnadsbidrag och tillfällig föräldrapenning och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4127 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen avslår propositionen i den del den avser att handikappersättningen för vuxna ersätts med en merkostnadsersättning. 2.Riksdagen avslår propositionen i den del den avser upphörande av de särskilda bestämmelserna om ersättning till blinda och gravt hörselskadade i 50 kap. socialförsäkringsbalken. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återkomma med förslag på reformerat stöd till vuxna personer med funktionsnedsättning i samband med att är klar och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda och kartlägga mer noggrant vad ett reformerat stöd får för konsekvenser för de som har handikappersättning, och detta tillkännager för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återkomma med förslag som även inkluderar stöd till hjälpbehov för vuxna och tillkännager detta för regeringen. 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att underlätta ansökan och redovisning för de sökande och tillkännager detta för regeringen. 7.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda möjligheten att justera den övre åldersgränsen och tillkännager detta för regeringen. Proposition 2017/18:224 Proposition 2017/18:224 Lag om försäkringsmedicinska utredningar: 2.2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i socialförsäkringsbalken. Behandlingen avser det lagtekniska antagandet av 110 kap. 30 § och upphävandet av 110 kap. 22 § och rubriken närmast före. Ändring i regeringens förslag till lag om ändring i socialförsäkringsbalken Förmåner enligt denna avdelning är – merkostnadsersättning som lämnas för merkostnader till en person med nedsatt funktionsförmåga eller till en förälder som har ett barn med nedsatt funktionsförmåga, Förmåner enligt denna avdelning är – merkostnadsersättning till en person med nedsatt funktionsförmåga eller till en förälder som har ett barn med nedsatt funktionsförmåga, – assistansersättning till en funktionshindrad som behöver personlig assistans för sina grundläggande behov, och – bilstöd till personer med funktionshinder för att skaffa eller anpassa motorfordon. I detta kapitel finns bestämmelser om – vad som avses med merkostnader i 2 §, I detta kapitel finns bestämmelser om – vad som avses med merkostnader och i vilka fall en person ska anses blind eller gravt hörselskadad i 2 §, – personer som likställs med förälder i 3 §, – rätten till merkostnadsersättning i 4–8 §§, – ersättningsberättigande merkostnader i 9 §, – förmånstiden i 10 och 11 §§, – ersättningsnivå i 12 §, – ansökan i 13 §, – omprövning i 14 och 15 §§, och – utbetalning i 16 §. När det gäller merkostnadsersättning avses med en merkostnad en skälig kostnad som uppkommer på grund av en persons funktionsnedsättning och som går utöver en kostnad som är normal för en person utan funktionsnedsättning i motsvarande ålder. När det gäller merkostnadsersättning ska en person anses blind om hans eller hennes synförmåga, sedan ljusbrytningsfel har rättats, är så nedsatt att han eller hon saknar ledsyn. När det gäller merkostnadsersättning ska en person anses gravt hörselskadad om han eller hon även med hörapparat saknar möjlighet eller har stora svårigheter att uppfatta tal. Rätt till merkostnadsersättning har en försäkrad person för merkostnader, i sådan omfattning som anges i 12 §, till följd av att han eller hon har fått sin funktionsförmåga nedsatt, om det kan antas att nedsättningen kommer att bestå under . En försäkrad som är blind eller gravt hörselskadad har dock alltid rätt till merkostnadsersättning, om blindheten eller den grava hörselskadan har inträtt och det kan antas att denna funktionsnedsättning kommer att bestå under . Det som anges i andra stycket gäller dock inte för ett försäkrat barn som har en förälder som är underhållsskyldig enligt 7 kap. föräldra-balken eller som har en sådan särskilt förordnad vårdnadshavare som avses i 3 § 1. När det gäller rätt till merkostnadsersättning för ett försäkrat barn som har en förälder som är underhållsskyldig enligt 7 kap. tillämpas inte 4 §. Rätt till merkostnadsersättning har i sådana fall föräldern för merkostnader, i den omfattning som anges i 12 §, till följd av att barnet har fått sin funktionsförmåga nedsatt, om det kan antas att nedsättningen kommer att bestå . När det gäller rätt till merkostnadsersättning för ett försäkrat barn som har en förälder som är underhållsskyldig enligt 7 kap. tillämpas inte 4 § första stycket. Rätt till merkostnadsersättning har i sådana fall föräldern för merkostnader, i den omfattning som anges i 12 §, till följd av att barnet har fått sin funktionsförmåga nedsatt, om det kan antas att nedsättningen kommer att bestå . En person som avses i 3 § 1 har rätt till ersättning i stället för en förälder. Merkostnadsersättning ska lämnas med ett belopp som för år räknat motsvarar av prisbasbeloppet om merkostnaderna uppgår till men inte av prisbasbeloppet, av prisbasbeloppet om merkostnaderna uppgår till men inte av prisbasbeloppet, av prisbasbeloppet om merkostnaderna uppgår till men inte av prisbasbeloppet, av prisbasbeloppet om merkostnaderna uppgår till av prisbasbeloppet men inte av prisbasbeloppet, eller av prisbasbeloppet om merkostnaderna uppgår till av prisbasbeloppet eller mer. Merkostnadsersättning ska dock för en försäkrad som är blind alltid lämnas med ett belopp som för år räknat motsvarar av prisbasbeloppet. Om han eller hon får hel sjukersättning, hel aktivitetsersättning eller hel ålderspension ska merkostnadsersättning, från och med den månad när den andra förmånen lämnas, lämnas av prisbasbeloppet, om inte den försäkrades merkostnader är av sådan omfattning att högre ersättning ska lämnas enligt första stycket. Merkostnadsersättning ska dock för en försäkrad som är gravt hörselskadad alltid lämnas med ett belopp som för år räknat motsvarar av prisbasbeloppet, om inte den försäkrades merkostnader är av sådan omfattning att högre ersättning ska lämnas enligt första stycket. För kostnader som en försäkrad eller någon annan har med anledning av sådan utredning som avses i 14, 22 och 26 §§ lämnas ersättning i enlighet med föreskrifter som regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar. För kostnader som en försäkrad har för läkarundersökning eller läkarutlåtande i samband med ansökan om vårdbidrag, sjukersättning, aktivi-tetsersättning eller handikapp-ersättning lämnas ersättning enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om ersättning för kostnader som en försäkrad eller någon annan har med anledning av sådan utredning som avses i 14 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen även meddela föreskrifter om ersättning för kostnader som en försäkrad har för läkarundersökning eller läkarutlåtande i samband med ansökan om omvårdnadsbidrag, sjukersättning, aktivitetsersättning eller merkostnadsersättning. Motion 2017/18:4088 av m.fl. (M, C, L, KD) remitterades till följande instanser: Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) Myndigheten för delaktighet (MFD) Kommuner och Landsting (SKL) och Jämlikhet (FÖR) Funktionsrätt (tidigare Handikappförbunden) DHR (Delaktighet Handlingskraft Rörelsefrihet) och Ungdomar (RBU) Kammarrätten i , , , , MFD, SKL, Funktionsrätt , , , , och Förbundet har yttrat sig. FÖR har inkommit med yttrande efter remisstidens utgång. Utöver remissinstanserna har Unga med Synnedsättning, och (medlem av Funktionsrätt ) yttrat sig. Jag vill för säkerhets skull börja med att yrka bifall till reservationerna 4 och 5. Reformerade stöd till personer med funktionsnedsättning Vi debatterar socialförsäkringsutskottets betänkande 23, där regeringens proposition om reformerat stöd till personer med funktionsnedsättning behandlas. Regeringen föreslår att det ska införas två nya socialförsäkringsförmåner: omvårdnadsbidrag till föräldrar med funktionsnedsatta barn och merkostnadsersättning till barn och vuxna med funktionsnedsättning. De nuvarande förmånerna vårdbidrag och handikappersättning avskaffas därmed. anser att den del i regeringens förslag som gäller omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning för barn och föräldrar är bra, och det är särskilt bra att stödet nu kan kombineras med deltidsarbete och att det dessutom ska kunna betalas ut till båda föräldrarna. Regeringens ursprungliga förslag innebar däremot att de särskilda regler med schablonersättning för blinda och gravt hörselskadade som finns skulle upphöra att gälla och att ersättning i stället skulle kunna lämnas för de merkostnader som man har till följd av sin nedsättning, det vill säga att ingen garanterad ersättning skulle ligga som grund. Denna grupp har alltså , med nuvarande regler, rätt till ersättning på en viss nivå utan att behöva redovisa sina merkostnader. har ställt sig kritiska till detta och har liksom alliansen yrkat avslag på just denna förändring. har framfört att det skulle innebära en orimlig redovisningsbörda för den sökande och att detta eventuellt skulle resultera i ett orättvist utfall beroende på vilka resurser och vilken hjälp från omgivningen den sökande har. Att ansöka om merkostnadsersättning är en krävande process, och därför kan det vara svårt för den sökande att redovisa och svårt för att avgöra vad som är merkostnad. Förslaget blir därför inte rättssäkert och heller inte förutsägbart. Det är därför mycket glädjande att ett enhälligt utskott nu har ställt sig bakom förslaget att bibehålla de nuvarande särskilda reglerna för blinda och gravt hörselskadade och därmed tillstyrker motionerna från och Alliansen. En rad remissinstanser konstaterar att dessa funktionsnedsättningar i hög grad medför liknande behov för alla som är drabbade av dem och att en viss garanterad schablonersättning därför är fullt rimlig. Flera av remissinstanserna påpekade också att regeringens förslag riskerar att slå hårt mot deras medlemmar. Blinda och gravt hörselskadade är inte sällan en eftersatt grupp både ekonomiskt och arbetsmarknadsmässigt. Många har lägre inkomst och sämre ekonomiska möjligheter än befolkningen i stort. Regeringens förslag att ta bort schablonerna skulle minska deras möjligheter att styra över sitt liv. Jag är som sagt därför glad att regeringen svängde i frågan och väljer att inte gå vidare med förslaget. har jag full förståelse för vissa remissinstansers synpunkter om att villkoren ska vara lika för alla med funktionsnedsättning och att prövningen ska utgå från individens behov av stöd. Men jag anser precis som utskottet att det i detta fall handlar om personer som har mycket svårt att kompensera för förlusten av syn och hörsel. Utskottet noterar också att det kan finnas behov av att kunna återgälda hjälp från omgivningen. Det kan handla om till exempel ersättning för bensinkostnader eller barnpassning som en anhörig eller någon annan har bistått med och som man vill ersätta. Med handikappersättningen har detta varit möjligt tidigare och inneburit en värdefull frihet och stor trygghet. Förslaget om merkostnadsersättning skulle därmed kunna medföra kraftiga försämringar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Reformerade stöd till personer med funktionsnedsättning Även om vi är positiva är vi alltså ännu inte helt nöjda med detta, utan vi hade velat se ytterligare förbättringar av stödet till personer med funktionsnedsättning. Myndigheten för delaktighet har i sitt remissvar framhållit att det är angeläget att skapa ett system för individuella bedömningar som inte är alltför administrativt betungande för den enskilde eller handläggaren. I enlighet med detta anser vi att stödet till vuxna med funktionsnedsättning ytterligare behöver ses över för att undvika onödig byråkrati. ställer sig också kritiska till att den nya omvårdnadsersättningen för rena hjälpbehov inte ska omfatta vuxna. Här menar vi att det är högst oklart om merkostnadsersättningen ska täcka upp för dessa hjälpbehov. Denna otydlighet oroar mig och också många funktionsnedsatta. Av propositionen framgår också att det saknas statistik och sammanställningar över vilka hjälpbehov som tidigare åberopats som grund för handikappersättning. Vad konsekvenserna blir av att ta bort den delen av stödet menar vi är alltför osäkert. Organisationen bedömer att när hjälpbehovet i den nuvarande handikappersättningen tas bort kommer sannolikt trycket på andra samhällsstöd att öka, och de känner oro för att stödinsatser riskerar att utebli. Det är en oro som jag delar, och jag håller med om att det är viktigt att följa upp dem som blir av med stödet så att ingen hamnar mellan stolarna. Personer med psykisk funktionsnedsättning, som har svårt att ta del av LSS-insatser och är helt beroende av anhöriga, kan komma att drabbas när hjälpbehovsdelen för vuxna försvinner. I många fall kan behoven täckas upp av andra stöd, men vi menar att det just här ändå finns en risk att många hamnar mellan stolarna. Det är svårt att se konsekvenserna av regeringens förslag när vi ännu inte har sett resultatet eller redovisningen av och vilka förändringar som kan följa av den. Jag saknar helt enkelt en bättre kartläggning av konsekvenserna. Det är såklart förkastligt att angripa en redan hårt utsatt grupp, och därför menar vi att handikappersättningen för rena hjälpbehov bör vara kvar tills regeringen återkommer med ett helt nytt reformerat förslag som är mer rättssäkert och där ersättning för hjälpbehov är inräknad. Vi anser även att regeringen bör vänta tills är färdig innan ett nytt reformerat stöd presenteras. Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga att flera remissinstanser har kritiserat den övre åldersgränsen för att beviljas merkostnadsersättning. Vi menar att denna gräns behöver bli mer flexibel och justeras uppåt, då många väljer att stanna i arbetslivet . Regeringen bör därför utreda möjligheten att justera den övre åldersgränsen så att den kopplas till den faktiska pensionsåldern och så att ersättning för den som fortfarande arbetar kan beviljas även för funktionsnedsättningar som har uppkommit efter och som inte är åldersbetingade. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Reformerade stöd till personer med funktionsnedsättning Jag yrkar bifall till reservationerna 4 och 5. Ledamöter och åhörare! anser att syftet med regeringens förslag är bra, men det finns en risk att flera av förslagen får motsatt effekt. Vi delar regeringens problembild: att regelverket är otydligt och att det finns brister i förutsägbarheten i besluten. Vi anser dock inte att man med dessa förslag kommer till rätta med problemen. Till exempel skulle förutsägbarheten minska om den garanterade nivån togs bort för vissa grupper. En av konsekvenserna av förslagen i propositionen beräknas bli en kostnadsbesparing på . Minskningen beror enligt regeringen på att hjälpbehovsdelen i den nuvarande handikappersättningen försvinner, trots att merkostnaderna beräknas öka då fler kvalificerar sig för den ersättningen. Detta gör att vi ser en risk att besparingarna kommer att drabba dem som bedöms ha ett hjälpbehov de får ersättning för. Vi anser också att konsekvenserna av att göra om vårdbidraget till ett omvårdnadsbidrag inte är tillräckligt utredda och att därför bör avslå propositionen. Därmed yrkar jag bifall till reservation 1. Handikappersättningen har tre nivåer. Ersättning kan ges för hjälpbehov som överstiger och merkostnader över en viss nivå. Hjälpbehovet och merkostnaderna sammanvägs i beslutet. fick ca 64 000 personer handikappersättning. Av dessa var kvinnor och män. Det finns inga exakta siffror på hur många som kommer att drabbas om denna ersättning tas bort, men man räknar med att kommer att få lägre ersättning eller ingen ersättning alls, framför allt för att hjälpbehov som grund tas bort. Regeringen anser att detta ligger i linje med det nationella målet för funktionshinderspolitiken, som är att uppnå jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet för personer med funktionsnedsättning i ett samhälle med mångfald som grund. Vi anser dock att regeringens förslag riskerar att minska den sociala tryggheten och motverka full delaktighet genom sin utformning. Kravet på den strikta merkostnadsredovisningen riskerar dessutom att inskränka andra rättigheter som finns i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, artiklar som handlar om frihet, valmöjlighet och integritet. Utredningen för att få merkostnadsersättning riskerar att bli integritetskränkande och frihetsbegränsande och därmed försvåra jämlikhet i levnadsvillkor och delaktighet. I propositionen föreslog regeringen att slopa schablonersättningen till blinda och gravt hörselskadade. Ersättningen skulle i stället fastställas med utgångspunkt i de konsekvenser som en funktionsnedsättning medför, och det efter en individuell bedömning. Det kan låta rättvist och självklart att det är individens behov som ska avgöra och att det ska vara tydligt vad som ligger till grund för ersättningen. Att handläggaren ska göra en individuell behovsprövning anser vi i grund och botten är bra, eftersom en funktionsnedsättning kan få olika konsekvenser för olika individer. Tyvärr har vi sett en ökad restriktivitet i bedömningarna gjorda av i till exempel beslut inom sjukförsäkring och assistansersättning, detta trots att LSS är en rättighetslagstiftning. Därför är det bra att ett enigt utskott beslutat att ha kvar schablonersättningen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Reformerade stöd till personer med funktionsnedsättning Många undersökningar visar att personer med funktionsnedsättningar är en ekonomiskt utsatt grupp som till stor del står utanför arbetsmarknaden. I gruppen synskadade ligger arbetslösheten på , oavsett om det är hög- eller lågkonjunktur. Bland dem som har arbete är snittlönen låg. Människor med funktionsnedsättning tillhör de mest ekonomiskt utsatta i samhället. De flesta kan nog också förstå att om man inte kan se eller höra något, har problem att förflytta sig själv eller problem att förstå och uttrycka sig uppstår en mängd problem i vardagen som kan vara kostnadsdrivande. Handikappersättningen har betytt mycket och har kunnat kompensera för bristerna hos andra stödsystem. Detta förslag bör vägas samman med andra försämringar för gruppen med funktionsnedsättning. Det stämmer att handikappersättningen utformades i när till exempel inte LSS fanns med insatser som assistans och ledsagning. Tyvärr vet vi att denna rättighetslag, som har betytt så mycket för människor med funktionsnedsättning, inte alltid fungerar . Antalet avslag ökar, och många har blivit av med sin assistans. Synskadade har oftast ingen rätt till assistans. Insatsen ledsagning har kraftigt minskats, och om den beviljas är det få timmar som ges. Vi i kan därför inte heller gå med på att hjälpbehovet som grund tas bort förrän LSS börjar fungera som en rättighetslagstiftning igen och garanterar att människor får det stöd och den hjälp som de behöver. Vårdbidraget betalas vanligen ut till den förälder som barnet är folkbokfört hos. av dem som får vårdbidrag är kvinnor. Omvårdnadsbidraget och merkostnadsersättningen ska fördelas till båda föräldrarna om båda vårdar barnet. Det ska fördelas efter föräldrarnas önskemål, och vid olika uppfattningar får bedöma behov utifrån hur mycket barnet bor och vistas hos varje förälder. När det gäller det nya omvårdnadsbidraget riskerar förändringen att utbetalning ska ske till båda vårdnadshavarna att försämra ekonomin ytterligare för ensamstående kvinnor, som redan är ekonomiskt utsatta. Syftet att öka jämställdheten och att öka mäns ansvarstagande för barn är bra. Men så länge ensamstående kvinnor är mer ekonomiskt utsatta än män är det fel väg att gå att försämra för dem. Som vi vet är det oftast kvinnor som tar störst ansvar för barn, och speciellt för barn med särskilda behov. Det framgår av propositionen att kvinnor går ned i arbetstid när de har funktionsnedsatta barn, medan män med funktionsnedsatta barn går upp i arbetstid. Regeringen har i sin konsekvensbeskrivning för jämställdheten utgått från att detta kommer att öka mäns ansvarstagande för barnen.