bet · H501KU11 · 2018-01-25 00:00:00 — Utskottet föreslår att lägger Justitieombudsmännens ämbetsberättelse för tiden –till handlingarna. I betänkandet finns ett särskilt yttrande (SD). Redogörelse /18:JO1 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Justitieombudsmännens ämbetsberättelse (SD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Öppet sammanträde Utskottets förslag till riksdagsbeslut lägger redogörelse /18:JO1 till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (SD), (M), (C), (MP), Dag Klackenberg (M), (S), (SD), (L), (V), Skånberg (KD), (S), (S) och (S). ombudsmän har i enlighet med 11 § lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän (fortsättningsvis benämnd instruk-tionen) överlämnat sin ämbetsberättelse (redog. 2017/18:JO1) för tiden –. Justitieombudsmännen lämnade muntligen information om sin verksamhet dels vid ett öppet sammanträde med utskottet, dels . En utskrift av de stenografiska uppteckningarna från det öppna sammanträdet finns i bilaga 2. I samband med utskottets beredning av ämbetsberättelsen besökte utskottets kansli ombudsmannaexpeditionen och gick där igenom ämbetets äldsta ärenden som ännu inte är avgjorda. tog då del av diarier, protokoll och andra handlingar. Inga följdmotioner har väckts med anledning av framställningen. Utskottets förslag i korthet lägger redogörelsen till handlingarna. Jämför det särskilda yttrandet (SD). Ämbetsberättelsen, som omfattar /17, inleds med en skrivelse till med uppgifter om myndigheten ombudsmäns (JO) organisation och verksamhet. Av redogörelsen framgår bl.a. följande. (chefsJO) entledigades på egen begäran från sitt uppdrag fr.o.m. . Till ny chefsjustitieombudsman valde . Hon tillträdde sitt uppdrag . omvalde till justitieombudsman för tiden fr.o.m. till dess nytt val har genomförts under fjärde året därefter. Ställföreträdande ombudsmannen avled i början av verksamhetsåret, och justitieombudsmannen begärde i slutet av verksamhetsåret att få bli entledigad från sitt uppdrag. Det framgår också att under verksamhetsåret tjänstgjorde de ställföreträdande justitieombudsmännen i viss omfattning med handläggning och avgörande av tillsynsärenden. Av redogörelsen framgår vidare att instruktionen ändrades per till följd av att en ny lag om budget och ekonomiadministration för myndigheter då trädde i kraft. Det anges även att JO:s arbetsordning ändrades under verksamhetsåret. Ändringen föranleddes av att hade tillträtt som chefsjustitieombudsman. Vidare framgår att bilagan till arbetsordningen ändrades i samband med en omfördelning av sammansättningen av ansvarsområden för chefsjustitieombudsmannen (ansvarsområde 2) och justitieombudsmannen (ansvarsområde 3). Det anges att omfördelningen behövdes för att ge mer utrymme åt chefsJO att ägna sig åt ämbetets administration och internationella verksamhet. Genom omfördelningen fick avdelningen för ansvarsområde 3 en större tilldelning av klagomålsärenden än övriga avdelningar. För att möta den ökade arbetsbelastningen tillfördes mer personal till avdelningen för ansvarsområde 3. Som särskilda händelser med koppling till verksamheten anges bl.a. följande. Vid en internrevision som innebar granskning av JO:s Opcatverksamhet påvisades vissa förbättringsområden. Detta ledde bl.a. till revidering av vissa styrdokument. För att förbättra förutsättningarna för kompetensutveckling och samarbete mellan avdelningarna utsåg chefsJO en medarbetare med särskilt ansvar för att föreslå och planera olika utbildningsinsatser. Myndighetsgemensamma seminarier har förekommit och planeras. En förstudie till ett elektroniskt arkiv genomfördes, och en upphandling pågick . Av de statistiska uppgifterna framgår i huvudsak följande. Det nyregistrerades 8 748 ärenden under verksamhetsåret, vilket innebär en relativt kraftig ökning med 708 ärenden (8,) i förhållande till /16. Av de nya ärendena var 8 532 ärenden klagomålsärenden. Det är denna ärendetyp som står för den stora ökningen. Det anges att den övervägande delen av ökningen gäller klagomål inom två tillsynsområden, nämligen socialförsäkrings- respektive utlänningsärenden. Antalet nya inspektionsärenden eller andra initiativärenden minskade från 76 till 72 ärenden, och antalet lagstiftningsremisser minskade från 155 till 144. Av ämbetsberättelsen framgår att ombudsmännen besvarade totalt 135 remisser under verksamhetsåret. Flertalet av remisserna kom från olika departement inom . Ett urval av remissyttrandena finns i bilaga 2 i ämbetsberättelsen. Under verksamhetsåret avslutades 8 307 klagomålsärenden, vilket är 447 fler än föregående verksamhetsår. Det anges att det avslutades färre initiativärenden och inspektionsärenden på tillsynsavdelningarna än föregående verksamhetsår, medan Opcatenheten genomförde några fler inspektioner än året innan. Vidare anförs att trots att fler ärenden avgjordes än under tidigare verksamhetsår ökade balansen, på grund av den stora ärendetillströmningen, med drygt 200 ärenden och uppgick vid verksamhetsårets slut till 1 163 ärenden. I redogörelsen konstateras att det är prövningen av klagomålsärenden som tar huvuddelen av JO:s handläggningsresurser i anspråk. Det anförs att för att kunna möta den stora ärendetillströmningen har JO utvecklat sina rutiner och arbetssätt. I de fall JO tar emot ett stort antal klagomål mot samma förhållanden hos en myndighet är det således vanligt att klagomålen inte utreds individuellt. I stället utreds de aktuella förhållandena på ett mer övergripande plan i ett initiativärende. Ärenden med individuella klagomål avslutas med hänvisning till initiativärendet. Det förekommer även att JO, i stället för att utreda en anmälan där det finns skäl att misstänka att en myndighet brustit i handläggningen, i sitt beslut endast erinrar om gällande bestämmelser. Det anges att sådana beslut kan meddelas där det påstådda felet är vanligt förekommande och när JO anser att saken kan bero med en påminnelse om hur myndigheten ska agera i den situation som beskrivits i anmälan. Slutligen anförs att JO, för att även fortsättningsvis kunna hålla handläggningstiderna och ärendebalansen på en rimlig nivå, har begärt ytterligare medel för föredragandetjänster. Beslut till departement och myndigheter Av ämbetsberättelsen framgår att det under verksamhetsåret inte gjordes några framställningar till regeringen om översyn av lagreglering eller annan författningsreglering enligt 4 § instruktionen. Justitieombudsmännen överlämnade under verksamhetsåret nio beslut för kännedom till berörda departement eller myndigheter för att fästa deras uppmärksamhet på förhållanden som hade framkommit under ärendets utredning eller för kännedom. En förteckning över dessa beslut finns i bilaga 3 i ämbetsberättelsen. Justitieombudsmännens övergripande redovisning av deras iakttagelser inom respektive ansvarsområde JO har tillsyn över ansvarsområde 1, som omfattar bl.a. domstolarna, , plan- och byggområdet och . Han inleder med att räkna upp de inspektioner som han har genomfört under verksamhetsåret och hänvisar till inspektionsprotokollen som finns tillgängliga på JO:s webbplats. Vidare anför han att han under verksamhetsåret har inlett en förundersökning om misstänkt tjänstefel. Liksom i tidigare ämbetsberättelser uppmärksammar vissa beslut som gäller felaktig handläggning av vårdnadsmål i tingsrätterna. I det ena beslutet kritiserades två domare för att de, i sin strävan att göra det som är bäst för barnet, vid handläggningen av flera vårdnadsmål hade åsidosatt den s.k. omedelbarhetsprincipen, dvs. att domen ska grundas på det som har förekommit vid huvudförhandlingen i målet. I det andra beslutet uttalades kritik mot en tingsrätt på grund av långsam handläggning av ett interimistiskt yrkande om överflyttande av vårdnaden om ett barn. redogör vidare för fyra beslut där lantmätare hos det statliga Lantmäteriet kritiseras för uttalanden respektive hantering i strid med kravet på saklighet och opartiskhet i 1 kap. 9 § regeringsformen. I tre av de fyra besluten har berörda lantmätare agerat i syfte att ge service i enlighet med myndigheternas serviceskyldighet i 4 § förvaltningslagen (1986:223). Av redogörelsen framgår att i två beslut under verksamhetsåret har kritiserat överförmyndare och det inte har gjorts någon självständig bedömning av ensamkommande barns ålder vid prövningen av om godmanskap för barnen i fråga skulle upphöra. När det gäller konstaterar att tillströmningen av klagomål mot myndigheten har ökat och att myndigheten förefaller ha vissa problem. anför att merparten av klagomålen mot gäller samma sak som han utvecklade i förra ämbetsberättelsen, nämligen myndighetens hantering av influtna medel. gör enligt ofta felaktiga utbetalningar av influtna medel och dröjer sedan alltför länge med att verkställa en korrekt utbetalning. I ämbetsberättelsen redovisas två beslut i vilka kritiseras för felaktig medelshantering. Vidare redovisas ett beslut i vilket får kritik för långsam handläggning av ett ärende om skuldsanering. I ett annat beslut kritiseras myndigheten för att ha genomfört en visning av en lägenhet inför en exekutiv försäljning när bostadsrättsinnehavaren satt i köket iklädd endast en blöja. redovisar slutligen ett urval av de lagstiftningsremisser som han har besvarat under verksamhetsåret. ChefsJO har under verksamhetsåret haft tillsyn över ansvarsområde 2, som omfattar bl.a. kriminalvården, försvaret och hälso- och sjukvården. Fram till omfattade tillsynen också socialförsäkringsområdet och ärenden om tillämpningen av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad LSS. Hon konstaterar att socialförsäkringsärendena ökade påtagligt under verksamhetsåret och redan under dess tredje kvartal passerade det antal ärenden som inkommit under föregående verksamhetsår. Vidare anför inledningsvis bl.a. att en förundersökning har inletts om misstänkt dataintrång och brott mot offentlighets- och sekretesslagen. anför att kriminalvården är den verksamhet som ger upphov till flest ärenden inom ansvarsområde 2. Hon noterar att både antalet anmälningar, andelen remitterade ärenden och andelen kritikbeslut har minskat jämfört med föregående verksamhetsår, men konstaterar att det är svårt att veta vad minskningen beror på. I sammanhanget nämner hon att inspektionerna vid egen tillsynssektion har kommit igång . lyfter fram två beslut på kriminalvårdens område som enligt henne understryker vikten av att grundläggande rättsstatliga principer tillämpas också i förhållande till personer som frihetsberövats på grund av brott. I det ena beslutet riktade chefsJO allvarlig kritik mot en man hade tillämpat fängelselagens bestämmelser om placering av intagna i avskildhet och för brister i motiveringarna av dessa beslut. I det andra beslutet uttryckte chefsJO att hon var mycket kritisk till bristfälliga proportionalitetsbedömningar i en anstalts säkerhetsarrangemang i samband med intagnas transporter till och vistelser vid sjukvårdsinrättningar. Av ämbetsberättelsen framgår att avser att följa upp Kriminalvårdens arbete med bl.a. frågor om dokumentation av tvångsmedelsanvändning och individualisering av såväl riskbedömningar som säkerhetsarrangemang. När det gäller socialförsäkringsområdet konstaterar att klagomålen gäller många olika frågor, men att det är uppenbart att långa handläggningstider har varit ett stort problem. redovisar ett beslut i vilket hon uttalade allvarlig kritik mot på grund av långa handläggningstider hos myndighetens omprövningsenheter. Hon anger att under verksamhetsåret avskrevs ett åttiotal andra ärenden om samma fråga med hänvisning till detta beslut. Enligt fördröjer en utdragen omprövningsprocess den enskildes rätt till domstolsprövning och är ett allvarligt rättssäkerhetsproblem. I ämbetsberättelsen redovisas även ett beslut i vilket fick allvarlig kritik för att under utredningen av ett ärende om försäkringstillhörighet ha begärt in dels utredningsmaterial från en bank utan att ha haft stöd för det, dels uppgifter för tid som inte omfattades av utredningen. När det gäller ärenden enligt LSS lyfter fram ett beslut i vilket hon kritiserade en nämnd som utan rättslig grund hade fattat beslut om att lägga ned utredningar om insatser enligt LSS i stället för att pröva en ansökan i sak. I beslutet gjorde chefsJO uttalanden om under vilka förhållanden en myndighet kan avstå från en sakprövning respektive när den har en skyldighet att ta ställning till en ansökan i sak. konstaterar att den största andelen kritikbeslut hos JO finns inom ärendegruppen offentlighet och sekretess samt yttrande- och tryckfrihet. I denna ärendegrupp redovisar hon ett beslut som avsåg och hantering av allmänna handlingar. I ärendet framkom att tjänstemän vid dessa myndigheter i vissa fall hade använt sina privata e-postadresser och underlåtit att diarieföra allmänna handlingar. ChefsJO riktade allvarlig kritik mot myndigheterna på grund av detta. Hon var också kritisk till att hade uttalat att offentlighetsprincipen i ett visst läge skulle ha varit ”direkt kontraproduktiv”. Uttalanden som kan ge upphov till misstankar om att en myndighet avsiktligt har försökt att komma undan grundlagens krav på handlingsoffentlighet medför enligt chefsJO en betydande risk för allvarlig förtroendeskada. fick även kritik för att ha lämnat ut handlingar utan att ha sekretessprövat dem. JO inleder med att notera att han under verksamhetsåret har haft tillsyn över ansvarsområde 3, som fram till omfattade , hälso- och sjukvården samt utbildningsväsendet. Från och med detta datum har socialförsäkringen, arbetsmarknadsområdet och LSS tillkommit, medan hälso- och sjukvården utgått från hans tillsynsområde. konstaterar att antalet ärenden på de områden som han hade tillsyn över har ökat överlag under verksamhetsåret. I gruppen ärenden som gäller socialtjänstlagen redovisar dels ärenden som rör ensamkommande barn, dels ärenden som rör äldreomsorg. beslutade att i ett initiativärende undersöka hur frågor som rör ensamkommande barn hanteras av främst . Inom ramen för sin undersökning inspekterade han åtta socialförvaltningar och beaktade uppgifter som hade förts fram i anmälningar till JO. I sitt beslut konstaterade han att det har funnits allvarliga brister vid placeringen av ensamkommande barn och brister bl.a. vid utredningen av barnens behov och i uppföljningen av vården. Han gjorde även vissa uttalanden om omplaceringen av ensamkommande barn och frågor med anknytning till det ensamkommande barnets ålder. När det gäller ärenden som rör äldreomsorg lyfter fram ett beslut i vilket han kritiserade en den inte hade gjort en polisanmälan om misstanke om att anställda hos privata hemtjänstutövare hade begått brott mot en person som fick hemtjänstinsatsen genom nämndens försorg. redovisar även ett annat beslut i samma ärendegrupp, i vilket han gjorde vissa uttalanden på grund av att en socialförvaltning med hänvisning till ordningsregler hade nekat en äldre kvinna på ett vårdboende att ringa videosamtal på sin surfplatta i boendets gemensamma utrymmen. I ett avsnitt om lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, förkortad LVU, noterar inledningsvis att platssituationen vid Statens institutionsstyrelses (SiS) särskilda ungdomshem och LVM-hem har varit ansträngd . Situationen är enligt honom fortfarande problematisk. anför att SiS arbetar med frågan på flera plan för att komma till rätta med problemen. Han har även uppmärksammat på situationen. I samma avsnitt hänvisar även till två beslut i vilka han riktat kritik mot en den vid handläggningen av ärenden om ensamkommande barn har fattat beslut om omhändertagande trots att det inte har funnits förutsättningar för detta. Vidare redogör han för ett beslut i vilket han uttalade allvarlig kritik mot en vården av en ung person fortsatte vid en låsbar enhet vid ett särskilt ungdomshem trots att det inte fanns förutsättningar för detta. Enligt finns det skäl att överväga behovet av åtgärder för att förbättra socialförvaltningarnas kunskap om handläggningen av ärenden som rör tvångsvård. På utbildningsområdet konstaterar att det i ämbetsberättelsen finns två beslut i vilka skolan, i strid med kravet på saklighet och opartiskhet enligt 1 kap. 9 § regeringsformen, inte har uppträtt neutralt i vårdnadstvister. Han uttalade kritik i båda fallen. Ett annat ärende rörde en skollednings beslut att förbjuda användandet av den svenska flaggan i skolan. fann att rektorernas beslut inte var motiverat av ordningsskäl och att beslutet därmed innebar en otillåten inskränkning av elevernas yttrandefrihet. Rektorerna fick kritik. Vidare redovisar ett beslut i vilket han riktade kritik mot rektorn på en skola för att hon, i strid med kravet på saklighet enligt 1 kap. 9 § regeringsformen, bl.a. hade vidarebefordrat mejlkorrespondens till en vårdnadshavares arbetsgivare. När det gäller hälso- och sjukvårdsområdet lyfter fram ett beslut i vilket han kritiserade dels ett landsting för utformningen av en blankett för samtycke till utredningsåtgärder, dels en region för olämpligt formulerat informationsmaterial. redogör också för ett beslut i vilket han riktade mycket allvarlig kritik mot en rättspsykiatrisk klinik för att den brustit i bevakningen av en tidsfrist enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård och för att en patient hållits avskild utan lagstöd. JO redovisar sina iakttagelser inom ansvarsområde 4, som omfattar polis-, åklagar- och tullärenden, utlänningsärenden samt vissa frågor som rör och verksamhet. Fram till hörde också arbetsmarknadsärenden till ansvarsområdet. konstaterar inledningsvis att det under verksamhetsåret har skett en stor ökning av ärenden som rör . Enligt henne är det framför allt klagomålen på långa handläggningstider som ligger bakom den stora ökningen, men det kommer också in många klagomål på verkets hantering av åldersbedömning av unga asylsökande. När det gäller polis- och åklagarväsendena anför att en av de viktigaste uppgifterna för JO på polisområdet är tillsynen över polisens användning av tvångsåtgärder mot enskilda. Enligt henne är klagomål som rör sådana frågor också mycket vanliga. lyfter fram två beslut i vilka hon kritiserade för felaktiga ingripanden. I båda ärendena hade polisen omhändertagit personer för berusning utan att det fanns grund för det. I ett annat ärende klargjorde under vilka förutsättningar berusad person får omhändertas när han eller hon anträffas i anslutning till sin bostad. I det ärendet kritiserades för ett omhändertagande i trapphuset. Vidare anför att en annan viktig fråga på polisområdet som föranleder en hel del anmälningar till JO är hur personer behandlas i polisarrest. Enligt visar de regelbundna inspektionerna vid polisens arrester att det finns brister i flera avseenden, vilket är mycket otillfredsställande. Hon anför att det bl.a. handlar om arrestvakternas kompetens, bristen på enhetliga, skriftliga rutiner och frågor som rör tillgången till hälso- och sjukvård för de som är intagna i arresterna. redogör för två beslut som hon menar visar en oroväckande brist på förståelse för de svårigheter som är förenade med ett frihetsberövande och den utsatthet som ett frihetsberövande medför för den enskilde. I det ena ärendet fick en person som var omhändertagen för berusning inte besöka en toalett , utan hänvisades till att uträtta sina behov i ett hål i golvet. I det andra ärendet erbjöds en person som av säkerhetsskäl hade fråntagits sina kläder i en polisarrest inte någon filt eller liknande när han befann sig i cellen och när han förhördes, trots att han uppgav att han frös. fick kritik i båda fallen. redovisar även ett beslut som rör polisens våldsanvändning. I det aktuella ärendet konstaterade hon att det i princip aldrig är proportionerligt att använda en polishund på ett sätt som riskerar att skada den som ett ingripande riktas mot för att brottslighet där påföljden normalt är dagsböter ska kunna utredas. Vidare framhöll hon i sitt beslut att en polis måste iaktta särskilt stor restriktivitet med att släppa en hund efter flera personer när endast en av dem kan vara gärningsman, eftersom risken för att en person som är oskyldig kommer till skada är överhängande. I ärendet fick en polisman kritik för att han hade använt våld på ett sätt som inte var försvarligt. Frågor om hur integritetskänsliga uppgifter ska behandlas när ett förundersökningsprotokoll ska sammanställas var föremål för bedömning i två beslut som redovisas i ämbetsberättelsen. anför att i båda fallen fanns det skäl för henne att på nytt framhålla att det avgörande för om en uppgift från brottsutredningen ska tas in i förundersökningsprotokollet är om den är av betydelse för utredningen. I ett av besluten kritiserade en åklagare för att en uppgift som hade betydelse för utredningen inte hade tagits in i förundersökningsprotokollet. På arbetsmarknadsområdet konstaterar att det finns ett stort behov av utbildning och utveckling på det förvaltningsrättsliga området, men också att myndighetsledningen arbetar med dessa frågor och tar dem på stort allvar. redogör för ett beslut i vilket Arbetsförmedlingen kritiserades för att vid upprepade tillfällen ha meddelat en arbetssökande att han riskerade sanktioner utan att det fanns grund för det. Vidare hänvisar hon till ett beslut i vilket hon bl.a. slog fast att Arbetsförmedlingen hade brustit i sin kommunicerings- och underrättelseskyldighet enligt förvaltningslagen när myndigheten fattade beslut om att stänga av en person från rätt till ersättning och att informationen till den enskilde varit bristfällig. I det ärendet noterade med tillfredsställelse att myndigheten hade skrivit till och föreslagit att det skulle införas en möjlighet att göra undantag från kravet att redovisa aktiviteter i en rapport. När det gäller utlänningsrätten konstaterar inledningsvis att de långa handläggningstiderna hos är ett allvarligt problem. Hon anför att det fortfarande kommer in ett stort antal anmälningar om detta och om brister i service och tillgänglighet. fick budgetproposition en anslagsökning, och i det regleringsbrev regeringen beslutade om anges bl.a. att handläggningstiderna för ansökningar om asyl ska förkortas väsentligt och att tiderna för ansökningar på grund av anknytning, arbete och studier ska vara så korta som möjligt utifrån ärendenas beskaffenhet. fick i uppdrag att ta fram handlingsplaner med konkreta åtgärder för att förkorta handläggningen i de sistnämnda ärendekategorierna. uppger att hon följer utvecklingen kontinuerligt och att hon planerar ytterligare möten med verkets ledning. Vidare anger att en annan återkommande och aktuell fråga på detta område är hantering av åldersbedömning av unga asylsökande. har granskat handläggning i detta avseende vid två inspektioner under verksamhetsåret. Hon uppger att hon kommer att fortsätta bevakningen av dessa frågor och av tillämpningen av de nya bestämmelserna om åldersbeslut. hänvisar också till ett beslut om en serie inspektioner av handläggning av verkställighetsärenden. Vid inspektionerna konstaterade hon brister vid samtliga gränspolissektioner i fråga om bl.a. användning av tvångsmedel, dokumentation, kontroll av verkställighetshinder och rutiner för arbetet. Av beslutet framgår att har påbörjat ett arbete med att ta fram enhetliga rutiner för gränspolisverksamheten, och att utbildningsinsatser kommer att genomföras . redogör även för ett ärende i vilket hon var mycket kritisk till handläggning som innebar att en person felaktigt togs i förvar inför verkställighet av ett beslut om utvisning trots att tidsfristen för frivillig avresa inte hade löpt ut. Det saknades därmed rättsliga förutsättningar för att vidta tvångsåtgärder mot personen i fråga. I ett avsnitt med rubriken och opartiskhet lyfter fram två beslut om folkbibliotekens urval av litteratur i förhållande till bibliotekslagens och regeringsformens krav på objektivitet.