bet · H501CKrU1 · 2018-05-22 00:00:00 — Regeringen menar vidare att en av de viktigaste utvecklingslinjerna inom den offentliga konsten är att konstnärlig gestaltning inte bara ses som utformning av ett fysiskt konstverk, utan som en process där platsen, invånarna och de sociala relationerna integreras. Regeringen bedömer att bör verka för stärkt kunskapsutveckling för offentlig konst i gestaltning av gemensamma miljöer så att konst, arkitektur, form och design kan samspela i olika nybyggnads- och ombyggnadsprocesser. Regeringen lyfter fram att det finns många oberoende aktörer som utifrån konstnärliga processer arbetar med det omgivande lokalsamhället för att skapa delaktighet i hur de gemensamma livsmiljöerna utformas. Genom att koppla ihop konst med arkitektur, kulturhistoria och stadsplanering kan hållbara och mer jämlika miljöer som är angelägna för fler människor skapas. Resultaten kan enligt regeringens mening bidra till att stärka både sammanhållningen i ett samhälle och den sociala gemenskapen mellan människor. bedöms ha förutsättningar att vidareutveckla metoder för invånarinflytande med fokus på det lokala civilsamhället. Regeringen bedömer att bör samverka med Delegationen mot segregation i detta arbete. Regeringen hänvisar också till olika regionala och lokala arenor för dialog. kan bild- och formområdet stödjas inom ramen för kultursamverkansmodellen. Statens centrum för arkitektur och design (ArkDes) har ett särskilt uppdrag att agera mötesplats inom arkitektur, form och design. Regeringen ser positivt på samarbetet mellan ArkDes och föreningen som med sina 13 regionalföreningar enligt regeringen utgör ett fungerande regionalt nätverk för förankring och ett brett genomslag. Även i bedöms av regeringen kunna ha långsiktig potential att agera som en regional mötesplats och samarbetspart till statliga aktörer inom området. I motion 2017/18:3070 anför m.fl. (M) att regeringen bör utreda hur arkitektur, konst och kultur bättre kan tas till vara i det offentliga rummet (yrkande 1) och att staten bör föregå med gott exempel när offentliga miljöer utformas genom att på ett tydligt sätt inkludera och koppla ihop byggande, arkitektur och konstnärskap (yrkande 3). Motionärerna begär tillkännagivanden i enlighet med detta. m.fl. (SD) anför i motion 2017/18:4000 yrkande 2 att regeringen bör utreda hur svenska medborgare kan få ökat inflytande över sin gemensamma offentliga miljö utifrån en vision om att det offentliga bygger de miljöer som folk efterfrågar och kan trivas i. Motionärerna förordar starkare inslag av direktdemokrati och ställer sig positiva till fler beslutande folkomröstningar på lokal, regional och nationell nivå. Motionärerna begär ett tillkännagivande i enlighet med detta. Utskottet menar att det i sammanhanget är viktigt att lyfta fram aktuella budgetförstärkningar inom området (prop. 2017/18:1 utg.omr. 17, bet. 2017/18:KrU1, rskr. 2017/18:91). Anslaget 4:4 Bidrag till bild- och formområdet ökade med för att möjliggöra att blir ett nav för kunskapsutveckling för offentlig konst samt ett stöd till lokala aktörer som arbetar med delaktighetsprocesser. Anslaget 1:4 Forsknings- och utvecklingsinsatser inom kulturområdet ökade med för att möjliggöra en ny forskningsfunktion för gestaltad livsmiljö vid ArkDes. Form/Design Center i får ett särskilt bidrag på för att ytterligare bidra till utveckling inom området gestaltad livsmiljö. Vidare har regeringen initierat en satsning på konst- och kulturverksamhet i bostadsområden med socioekonomiska utmaningar. Satsningen pågår 2016–2018 och uppgår till totalt (prop. 2015/16:1 utg.omr. 17, bet. 2015/16:KrU1, rskr. 2015/16:85). och har ansvar för att genomföra satsningen och har gett satsningen underrubrikerna Konst händer respektive Kreativa platser. Utskottet noterar att i sitt regleringsbrev fick i uppdrag att på ett nationellt plan stärka kunskapsutvecklingen inom området (Ku2017/02582/LS). har lanserat tjänsten Kunskapsnavet med nya nätverk och en digital plattform för att föra samman olika aktörer i landet för samverkan och kunskapsutveckling. Uppdraget ska genomföras i samverkan med bl.a. , och . Utskottet noterar vidare att regeringen även avser att tydliggöra att Statens konstråds uppgifter innefattar gestaltning av den gemensamma miljön. Utskottet menar att dessa insatser visar på en hög medvetenhet om såväl vikten av fördjupad samverkan mellan berörda aktörer för att integrera byggande, arkitektur och konstnärskap som utveckling av metoder för invånarinflytande som kan bidra till nytänkande i utformningen av offentliga rum. Utskottet välkomnar därför att insatserna nu knyts samman i en nationell arkitekturpolicy och ramas in av ett nationellt mål för arkitektur-, form- och designpolitiken. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2017/18:3070 (M) yrkandena 1 och 3 och 2017/18:4000 (SD) yrkande 2. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om direktiv för att enprocentregeln ska kunna tillämpas bättre. Jämför reservation 6 (SD) och det särskilda yttrandet (V). Regeringen menar att enprocentregeln har haft stor betydelse för konstnärers medverkan och konstens plats i utformningen av offentliga byggnader och miljöer. Regeringen bedömer att bör få i uppdrag att, i samarbete med statliga fastighetsförvaltare, utarbeta ett metodstöd för hur upp till en procent av budgeten för ett byggprojekt vid nybyggnation alternativt om- eller tillbyggnad kan avsättas till bild- eller formkonstnärlig gestaltning när staten bygger. Regeringen menar vidare att samarbeten mellan de statliga fastighetsbolagen och ofta saknat ett helhetsperspektiv på hur konsten kan samspela med arkitekturen och formen för att skapa och stärka estetiska, kulturella och sociala värden i de gemensamma miljöerna. Ett annat problem som med tiden har blivit alltmer tydligt är enligt regeringen att Statens konstråds budget inte räckt till för att genomföra större konstprojekt i storskaliga miljöer. Regeringen ser positivt på den ökade tillämpningen av enprocentregeln bland kommuner och landsting. Regeringen bedömer att det är avgörande för en fortsatt positiv utveckling att staten agerar som en förebild och själv tillämpar regeln. Regeringen bedömer att det utifrån det arbete som bedriver finns möjlighet att ta fram modeller för en friare tillämpning av enprocentregeln där medel kan användas strategiskt, t.ex. i utvecklingen av nya områden. Sådana metoder kan enligt regeringen också tjäna som inspiration för att vidareutveckla enprocentregeln i kommuner och landsting. I motion 2017/18:4000 yrkande 8 anför m.fl. (SD) att regeringen utreder vilka direktiv som krävs för att enprocentregeln ska kunna tillämpas bättre. Motionärerna menar att tillämpningen bör ske på ett sådant sätt att regeln inte betraktas som tvingande utan som en riktlinje. Enprocentregeln är en finansieringsmodell för konstnärlig gestaltning i offentliga miljöer som tillkom 1937. Syftet med enprocentregeln är att skapa ett stabilt och mer långsiktigt ekonomiskt utrymme för konsten när man planerar och bygger offentliga miljöer. Regeln innebär att av budgeten för ett byggprojekt, vid nybyggnation alternativt om- eller tillbyggnad, bör avsättas till bild- eller formkonstnärlig gestaltning i offentliga miljöer. Utskottet menar att enprocentregeln är en betydelsefull princip för finansiering av konstnärlig gestaltning vid nybyggnation och om- eller tillbyggnad. Regeln bör tjäna som ett tydligt stöd för staten i uppgiften att agera förebildligt för att bidra till hållbara gestaltade livsmiljöer. Här är det även viktigt att lyfta fram regeringens bedömning att kvalitetsdimensioner för arkitektur, form och design bör utvecklas vid offentliga inköp. Utskottet noterar i sammanhanget att Konstnärspolitiska utredningen, som redovisade sitt betänkande , för fram förslag om enprocentregeln, t.ex. flexibilitet i nivån och förbättrade upphandlingsregler (SOU 2018:23). Utskottet välkomnar regeringens bedömning och det aviserade uppdraget till att utforma ett metodstöd för hur enprocentregeln ska tillämpas vid statligt byggande. Utskottet avstyrker därmed motion 2017/18:4000 (SD) yrkande 8. Nytt nationellt mål för arkitektur-, form- och designpolitiken, punkt 1 (M, C, L, KD) av (M), (M), (L), (KD), (M), Per Lodenius (C) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: godkänner regeringens förslag om att upphäva nuvarande mål för en statlig politik för arkitektur, formgivning och design och antar som nytt nationellt mål för arkitektur-, form- och designpolitiken det som anförs i reservationen. Därmed bifaller proposition 2017/18:110 punkt 2 och motion 2017/18:3995 av m.fl. (M, KD, C, L), bifaller delvis proposition 2017/18:110 punkt 1 och avslår motion 2017/18:4000 av m.fl. (SD) yrkande 1. växer, och behovet av nya bostäder är stort. Detta kräver en modern bostadspolitik som stimulerar byggande, förenklar regler och underlättar byggandet i alla delar för såväl bostäder som infrastruktur. Byggande handlar inte bara om rinnande vatten och egna rum till barnen. Det är något som vi lärt oss av miljonprogram som skapade yttre miljöer som i många fall blev torftiga. Människan har behov av såväl rimliga bostäder som en stimulerande yttre miljö. En känsla av trivsel, skönhet och möjlighet till en rik fritid när det gäller både motion, lek och idrott. Det finns ingen motsättning mellan en modern politik som stimulerar ökat byggande och en genomtänkt gestaltad livsmiljö. Dessa båda är två sidor av samma mynt. Utredningen livsmiljö – en ny politik för arkitektur, form och design (SOU 2015:88) föreslår följande övergripande mål för den nationella arkitektur-, form- och designpolitiken: Det övergripande målet med den nationella politiken för arkitektur, form och design är att områdets inflytande ska stärkas och därmed bidra till formandet av en långsiktigt hållbar och väl gestaltad livsmiljö. Regeringen föreslår i stället följande mål: Arkitektur, form och design ska bidra till ett hållbart, jämlikt och mindre segregerat samhälle med omsorgsfullt gestaltade livsmiljöer, där alla ges goda förutsättningar att påverka utvecklingen av den gemensamma miljön. Vi menar att det mål som regeringen föreslår är alltför komplext och öppet för tolkningar för att fungera väl inom samhällsbyggnadsområdet. Det riskerar att ytterligare försvåra en dåligt fungerande plan- och byggprocess. Den svenska byggsektorn behöver inte fler politiska mål och inriktningar att ta hänsyn till, oaktat hur vällovliga dessa är. Som kulturpolitiskt mål är det än mer problematiskt. Kulturpolitiken får aldrig reduceras till ett verktyg att lösa andra problem i samhället. Politiken måste ge utrymme till arkitektur, form och design som utmanar maktens vilja, även när makten vill gott. Vi menar att det är viktigt att ett övergripande mål är kort och kärnfullt. Utredningens förslag är väl övervägt och bör bli det mål ställer sig bakom. De sex punkter som anges i propositionen som väg för att uppnå målet ställer vi oss bakom. Vi föreslår därför att målet ska ha följande lydelse: Det nationella målet för arkitektur-, form- och designpolitiken är att områdets inflytande ska stärkas och därmed bidra till att forma en långsiktigt hållbar och väl gestaltad livsmiljö. Det ska uppnås genom att – hållbarhet och kvalitet inte underställs kortsiktiga ekonomiska över-väganden – kunskap om arkitektur, form och design utvecklas och sprids – det offentliga agerar förebildligt – estetiska, konstnärliga och kulturhistoriska värden tas till vara och utvecklas – miljöer gestaltas för att vara tillgängliga för alla – samarbete och samverkan utvecklas, inom landet och internationellt. Nytt nationellt mål för arkitektur-, form- och designpolitiken, punkt 1 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag. 2017/18:4000 av m.fl. (SD) yrkande 1 och avslår proposition 2017/18:110 punkterna 1 och 2 samt motion 2017/18:3995 av m.fl. (M, KD, C, L). Gestaltningen av vår gemensamma livsmiljö är en angelägen fråga, och vi är mycket positiva till att regeringen tagit sig an den. Däremot ser vi inte att regeringens förslag skulle innebära en reell förändring på området. Vad som läggs in i begreppet en god bebyggd miljö är inte politikens uppgift att svara på. Däremot kan politiken lyfta andra värden som är viktiga och som påverkar den gestaltade livsmiljöns utformning. har omfattande estetiska målsättningar, bl.a. omnämner hög estetisk kvalitet. Estetik och kvalitet är tolkningsbara och diffusa begrepp som behöver fastslås för att rätt åtgärder och verktyg ska kunna sättas in för att stärka estetiken och kvaliteten i samhällsbyggnaden i landets kommuner. Trots mål om att kulturmiljön ska tas till vara i samhällsutvecklingen ser vi alltför ofta hur vår gemensamma kulturmiljö förvanskas, förfulas, rivs eller förstörs. Utvecklad roll för , punkt 2 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4000 av m.fl. (SD) yrkandena 3–7. Vi menar att det uppföljnings- och samordningsansvar som dels Statens centrum för arkitektur och design (ArkDes), dels föreslås få bäddar för en betydande risk för stuprörs- och dubbelarbete. Vi föreslår att får det övergripande uppföljnings- och samordningsansvaret, med uppgiften att delegera relevanta uppdrag till ArkDes. Detta skulle skapa en tydligare rollfördelning och ett enklare ansvarsutkrävande. Inrättandet av en riksarkitektenhet hos bör utredas för att få en rikstäckande referenspunkt, där t.ex. en länsarkitekt förslagsvis skulle kunna rapportera till en riksarkitektenhet om kommunens utveckling. Vi vill tillsätta en utredning som tittar på hur ett lagkrav om att varje kommun ska ha ett lokalt tillsatt skönhetsråd kan se ut. Rådet skulle vara brett sammansatt och avge yttrande inom ramen för arbetet med översikts- och detaljplaner och vid ny exploatering generellt. Vi anser vidare att någon form av kommunala arkitekturprogram bör upprättas. Det bör införas någon form av mellansteg mellan översiktsplan och detaljplan, eller ett inslag i processen med att få fram sådana planer där obligatoriskt samrådsförfarande med länsarkitekten, kommunarkitekten, civilsamhället och medborgarna ingår. Vi kan konstatera att mål om att kulturmiljön ska tas till vara i samhällsutvecklingen inte har uppnåtts runt om i landet. Tvärtom ser vi alltför många tecken på hur gemensamma kulturhistoriskt värdefulla miljöer förvanskas, förfulas eller rivs och förstörs, såväl på landsbygden som i . 1960-talets rivningsvåg har inte upphört, utan böljar fram. har länge försökt komma åt detta problem genom att i vår budget föreslå ett särskilt stimulansbidrag till kommuner som stimulerar kulturmiljökompetensen i landet för just detta ändamål. Kvalitet, hantverkskunnande och tidstypisk harmonisering med befintlig kulturmiljö ska bli en viktigare aspekt vid upphandling. Vi föreslår att regeringen utreder hur dessa aspekter bäst kan genomföras i detalj. Tillvarata arkitektur, konst och kultur i gestaltningen av det offentliga rummet, punkt 3 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3070 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 3. Vem äger det offentliga rummet ? Var sker det politiska samtalet? Vilken roll har konsten och kulturen i stadsutvecklingen? Hur byggs det hållbara samhället? Detta är alla exempel på frågor som berör kulturpolitiken och sätter in konsten i ett större politiskt sammanhang. Vi lever i ett modernt och urbant samhälle med en stor förväntad nybyggnation . Enligt behöver det byggas 600 000 nya bostäder . kan vi i nästan varje bostadsannons läsa texter i stil med lugnt, grönt, barnvänligt och vackert område mitt i ett kulturlandskap. Dessa texter skriver de svenska mäklarna, medvetna om att den moderna människan, vid sidan av jobb och bostäder, också vill leva ett liv som ger möjlighet till kultur och rekreation. Arkitekter, konstnärer och andra skapande grupper i samverkan har därför en viktig roll när nya bostadsområden växer fram. För att dessa skapande grupper ska kunna samverka behöver det finnas konkreta politiska förslag för hur byggsektorn, förtroendevalda, arkitekter och konstnärer kan samverka. Detta sker , men samarbetet behöver stärkas både när det gäller att reformera respektive utbildning och i arbetet med att ta fram nya bostadsområden. Därför bör regeringen tillsätta en utredning som tittar på infrastruktur utifrån kulturen som hävarm för framtida bostadsområden och ser hur olika utbildningar kan samarbeta . Detta ska dock ske på ett sätt som inte hindrar ett kostnadseffektivt och ökat byggande. Ett sådant sätt är att staten föregår med gott exempel när offentliga miljöer utformas genom att på ett tydligt sätt inkludera och koppla ihop byggande, arkitektur och konstnärskap i detta arbete. Ökat medborgarinflytande i utformningen av den gemensamma miljön, punkt 4 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4000 av m.fl. (SD) yrkande 2. Det bör ställas högre krav på utformning av fastigheter och hus i städers stadskärna eftersom det berör större delen av befolkningen och ger en bild av staden för såväl invånare som besökare. Gemenskapen i samhället är viktig och för att främja den kan bostadsbyggandet och områdesplaneringen ha stor betydelse. Att bygga innergårdar för att skapa gemensamma ytor och mötesplatser för boende och barnfamiljer behöver lyftas fram. Trygghetsaspekten behöver beaktas vid nybyggnation så att områden utformas på ett sätt som innebär att en trygghet byggs in och som gör det möjligt för blåljuspersonal att verka. Motsatsen till trygga områden ser vi i de utsatta områdena som främst är byggda under miljonprogrammets år, . Regeringen skriver att ”en känsla av tillhörighet och stolthet över den gemensamma miljön bidrar till att bygga ett samhälle som håller ihop” – en formulering som hämtad ur syn på vilka balkar som är bärande i det fysiska samhällsbygget. Regeringens förslag är dock otillräckligt både för att ta hänsyn till människors önskemål och för vårt historiska arv. Vi föreslår att en rad utredningar tillsätts, bl.a. en för att se över hur medborgare kan få större inflytande över de miljöer som de vistas i. Det behövs ett nytt system där det samhälle vi bygger överensstämmer med folkets vision för vad som är en god livsmiljö. Vår vision är väldigt tydlig. Bygg de miljöer som folk efterfrågar och kan trivas i. Svenska folket är bäst lämpat att avgöra dessa miljöers utformning och vilka miljöer som de kan vara stolta över, . Vi tror att detta bäst uppnås genom att låta medborgare själva avgöra vad de lägger i begreppet gestaltad livsmiljö, genom medborgardialog på riktigt. Vi förordar också starkare inslag av direktdemokrati och ställer oss positiva till fler beslutande folkomröstningar på både lokal, regional och nationell nivå. Enprocentregeln, punkt 5 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4000 av m.fl. (SD) yrkande 8. har omfattande estetiska målsättningar. Bland annat omnämner hög estetisk kvalitet. Estetik och kvalitet är tolkningsbara och diffusa begrepp som behöver fastslås för att rätt åtgärder och verktyg ska kunna sättas in för att stärka estetiken och kvaliteten i samhällsbyggnaden i landets kommuner, inte minst då modulhuskvarter byggs. Det är viktigt att regeringen utreder vilka direktiv som krävs för att enprocentregeln ska tillämpas i realiteten. Den får inte vara en undantagsregel som den ibland är , men inte heller tvingande, utan en riktlinje. Enprocentregeln, punkt 5 (V) (V) anför: Enprocentregeln fyller en viktig funktion vid ny- och ombyggnationer för att vi ska få attraktiva och konstnärligt utformade offentliga miljöer. Dessutom är konstnärlig gestaltning av offentlig miljö en ekonomiskt betydelsefull arbetsmarknad för bild- och formkonstnärer. Det finns i ingen lag eller förordning som föreskriver hur och när enprocentregeln ska tillämpas för konstnärlig gestaltning. Enprocentregeln är ett riktmärke och således inte tvingande för vare sig staten, landstingen eller kommunerna Trots att många kommuner och landsting har riktlinjer eller målsättningar för enprocentregeln visade – Ingen regel utan undantag att det bara är av kommunerna och av landstingen som tillämpar enprocentregeln just som en regel. Även statliga myndigheter saknar direktiv för tillämpningen. har fört fram att enprocentregeln borde utgöra en lagstadgad miniminivå för hur stor andel av budgeten vid respektive byggprojekt som ska avsättas för konstnärlig gestaltning och att det eventuellt behöver införas sanktioner mot dem som bryter mot regeln. Vi har också efterfrågat ytterligare åtgärder på nationell nivå för att stimulera och skapa förutsättningar för att öka och fördjupa olika former för samverkan mellan offentliga aktörer – stat, landsting, regioner och kommuner – och privata aktörer. Det är bl.a. viktigt att konstnärerna kommer in tidigt i plan- och byggprocesserna för att projekten ska vara hållbara ekonomiskt, tekniskt och konstnärligt. Jag välkomnar därför att regeringen nu för fram att enprocentregeln har haft stor betydelse för konstnärers medverkan och konstens plats i utformningen av offentliga miljöer och att bör ges i uppdrag att, i samarbete med statliga fastighetsförvaltare, utarbeta ett metodstöd kring tillämpningen av enprocentregeln när staten bygger. Vi delar helt regeringens bedömning att det är avgörande att staten själv tillämpar regeln för att kunna agera som en förebild. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2017/18:110 Politik för gestaltad livsmiljö: 1.Riksdagen godkänner vad regeringen föreslår om införande av ett nytt nationellt mål för arkitektur-, form- och designpolitiken (avsnitt 5). 2.Riksdagen upphäver nuvarande mål för en statlig politik för arkitektur, formgivning och design. 2017/18:3995 av m.fl. (M, KD, C, L): godkänner vad som föreslås i motionen om ett nytt nationellt mål för arkitektur-, form- och designpolitiken. 2017/18:4000 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen avslår proposition 2017/18:110 Politik för gestaltad livsmiljö. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda hur svenska medborgare kan få ökat inflytande över sin gemensamma offentliga miljö, och detta tillkännager för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förstärka kommunernas kulturmiljökompetens och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tillsätta en utredning som ser över möjligheterna att genom lag ålägga kommunerna att tillsätta ett skönhetsråd och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge övergripande uppföljnings- och samordningsansvar och tillkännager detta för regeringen. 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inrätta kommunala arkitekturprogram och tillkännager detta för regeringen. 7.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en riksarkitektenhet bör införas hos och tillkännager detta för regeringen. 8.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda vilka direktiv som krävs för att enprocentsregeln ska kunna tillämpas bättre och tillkännager detta för regeringen. Motion från allmänna motionstiden /18 2017/18:3070 av m.fl. (M):