bet · H501NU19 · 2018-05-31 00:00:00 — Jag förordar i enlighet med motionerna 2017/18:3683 (C) och 2017/18:4116 (C) att fler av statens funktioner utförs på mindre orter där kostnadstrycket är lägre. Då skapas fler möjligheter till jobb till människor som bor utanför storstäderna, som det finns potentiella vinster i form av lägre kostnader och högre effektivitet. Den parlamentariska landsbygdskommitténs mål om att decentralisera 10 000 statliga jobb är därför mycket viktigt och ska enligt min uppfattning ses som ett golv för ambitionsnivån. Jag ser positivt på att regeringen påbörjat ett arbete med att omlokalisera myndigheter. kan det konstateras att ett stort antal jobb har flyttats till , , eller till regioncentrum. intentioner var att de statliga jobben ska fördelas i hela landet för att stärka tillväxten utanför storstäder och regioncentrum. Jag anser att det är viktigt att fortsätta omlokaliseringen och säkerställa en fördelning av statliga jobb även utanför storstäder och regioncentrum. Myndigheter behöver ha en fysisk närvaro lokalt för att människor i alla delar av landet ska ha bättre tillgång till service. It och telefoni underlättar men kan inte ersätta personliga kontakter fullt ut. Frågan om statens närvaro handlar även om legitimiteten i skattesystemet. De positiva erfarenheterna från befintliga klusterbildningar av myndighetsverksamhet på olika platser i landet är ytterligare en viktig aspekt. I samband med att decentralisering av myndigheter, deras uppdrag och funktioner genomförs bör även möjligheten att decentralisera statliga bolag beaktas. Denna fråga har aktualiserats i närtid av nedläggning av kontor i där arbetsuppgifter centraliseras genom utkontraktering. Med anledning av bl.a. detta anser jag att det i enlighet med motion 2017/18:3788 (C) finns anledning att tydliggöra och stärka det regionala och landsbygdspolitiska ansvaret hos såväl statliga bolag som myndigheter. Exempel på myndigheter som kan komma i fråga är enligt min mening , , och . Att garantera människor säkerhet och trygghet är en av statens viktigaste uppgifter. Tryggheten ska värnas i hela landet, oavsett om man bor på landsbygden, i storstaden eller i ett utanförskapsområde. Polisen måste vara närvarande, tillgänglig och synlig för människor i hela landet. Rätten till trygghet och att polisen kommer till undsättning när man behöver det borde vara något av det mest grundläggande i en fungerande rättsstat. Ändå har det blivit alltmer uppenbart att rätten till trygghet beror på var i landet man lever. I södra i läns inland finns t.ex. en enda polisbil som patrullerar området. Med tanke på att området motsvarar nästan samma storlek som till ytan blir det svårt, näst intill omöjligt, för polisen att göra sitt jobb. Jag anser att poliser ska vara lokalt förankrade och att de som bor i området ska veta vilka de är. Med kontinuitet och erfarna poliser som stannar på samma tjänst är det lättare att arbeta långsiktigt med kontaktskapande, brottsförebyggande och trygghetsskapande utifrån det som behövs lokalt. Jag vill därför i enlighet med vad som förordas i motion 2017/18:4116 (C) satsa på polisen för att garantera polisens lokala närvaro i samhällen och kvarter, öka antalet arbetade polistimmar, höja polisernas löner och skapa förutsättningar för bättre arbetsvillkor och arbetsmiljö. Med nya resurser stärks polisens lokala verksamhet. En polisorganisation närmare människorna blir även en pusselbit i kampen mot terrorismen. har därför förordat att resurser tillförs för att utbilda och anställa betydligt fler poliser . För att göra polisyrket mer attraktivt har också föreslagit ytterligare resurser till i syfte att höja polisens löner. Det behövs också fler civilanställda. De skulle avlasta polisen i utredningsarbete och med administration, vilket frigör tid för polisen så att den kan fokusera ytterligare på brottsbekämpning. vill därför se en satsning på fler civilanställda inom polisen. Vidare vill jag uppmärksamma att stulet gods för mycket stora summor försvinner ut ur landet . Det är främst landsbygden som drabbas när bildelar, entreprenad- och jordbruksmaskiner, båtmotorer, handverktyg och robotgräsklippare försvinner. Tullen står handfallen inför utflödet av tjuvgodset eftersom man saknar lagstöd att ingripa. Stölden är ett brott enligt , men när godset väl kommer till gränsen är det inte längre ett stöldbrott utan ett häleribrott. Juridiskt har tullen således ingen befogenhet att ingripa vid misstänkt utförsel av stöldgods. Jag förordar därför i enlighet med motion 2017/18:4116 (C) att ges de befogenheter som behövs för att stoppa denna utförsel. Mot bakgrund av det anförda tillstyrks motionerna 2017/18:3683 (C), 2017/18:3788 (C) och 2017/18:4116 (C) i berörda delar. I den mån det jag har anfört överensstämmer med det som sägs i motion 2017/18:3483 (C) bör den också bifallas. Övriga motionsyrkanden avstyrks. Statens närvaro i landsbygderna, punkt 22 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 22 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4098 av m.fl. (KD) yrkande 3 och 2017/18:442 av (L) yrkande 1, 2017/18:501 av (L), 2017/18:1060 av och (båda S), 2017/18:1363 av m.fl. (S), 2017/18:1533 av (M), 2017/18:1794 av m.fl. (S) yrkande 3, 2017/18:2641 av m.fl. (S), 2017/18:2717 av och (båda S), 2017/18:3235 av (M) yrkandena 1 och 2, 2017/18:3483 av Per Åsling och (båda C), 2017/18:3683 av m.fl. (C) yrkande 42, 2017/18:3727 av Per Åsling (C) yrkande 6, 2017/18:3788 av m.fl. (C) yrkande 9, 2017/18:4097 av m.fl. (SD) yrkandena 23 och 24 samt 2017/18:4116 av m.fl. (C) yrkandena 15–17. Jag anser att 75 förslag är en bra utgångspunkt för konkret landsbygdspolitik. Därutöver vill jag i detta sammanhang särskilt lyfta fram en viktig landsbygdsfråga, nämligen polisnärvaron. Polisresurserna i glesbygden dräneras och resurserna fokuseras alltmer till storstadsområdena. Detta leder till att otryggheten på landsbygden ökar. Stölder av maskiner, diesel och maskindelar grasserar. Djurägare och jägare hotas och trakasseras. Som näringsidkare i glesbygden är det ofta långt till närmaste polis. Som brottsling är risken att åka fast mycket liten om man ger sig på att stjäla från jordbrukare, skogsägare eller renskötare. Den polisiära närvaron i den svenska gles- och landsbygden är mycket låg, i synnerhet i norra . Jag förordar därför i enlighet med motion 2017/18:4098 (KD) ett tillkännagivande till regeringen om en kraftig ökning av polisnärvaron i landet. Det utökade antalet poliser bör också komma landsbygden till del, eftersom alla har rätt till rättsväsendets skydd, oavsett var i landet man bor. Motion 2017/18:4098 (KD) tillstyrks därmed i berörd del. Övriga motionsyrkanden avstyrks. Lagreglerad ersättning för vindkraft, punkt 23 (SD, V) av (SD), (SD) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 23 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:899 av m.fl. (SD) yrkande 17 och 2017/18:3393 av m.fl. (V) yrkande 6. Vi anser att bör uppmana regeringen att återkomma med ett förslag till reglering av vindkraftens bygdepeng. finns det bygdeavgifter som ekonomiskt ersätter de kommuner som påverkats av utbyggnaden av vattenkraft. Ersättningen regleras i lag och förordning och innebär att den som har tillstånd till vattenverksamhet ska betala en årlig bygdeavgift. Dessa medel ska i första hand ersätta de kostnader som uppstått för att förebygga eller minska skadan eller ersättning för skadan från vattenverksamheten. Återstående medel fördelas sedan av och kan användas till både lån och bidrag som främjar det lokala näringslivet eller service i bygden. När det gäller vindkraft har en bygdepeng uppstått som ett krav från olika kommuner, men det har skett på frivillig väg utan reglering. Avsaknaden av ett tydligt regelverk har utmynnat i en mängd olika lokala varianter av bygde-peng, där även ersättningsnivåerna kan skilja sig åt betydligt. För att skapa en starkare rättvisa mellan olika kommuner vid en vindkraftsetablering vill vi att bygdemedel för vindkraften ska hanteras på samma sätt som för vattenkraften och framöver regleras i lag. Med detta tillstyrks de aktuella motionsyrkandena. Vissa övriga frågor om en sammanhållen landsbygdspolitik och regional tillväxt, punkt 24 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 24 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3409 av m.fl. (M) yrkande 6 och 2017/18:1494 av och (båda C), 2017/18:1497 av och (båda C), 2017/18:3108 av (M), 2017/18:3393 av m.fl. (V) yrkande 11, 2017/18:3426 av m.fl. (KD) yrkande 15, 2017/18:4098 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2017/18:4116 av m.fl. (C) yrkandena 13 och 24. EU-finansierad regionalpolitik för sammanhållningspolitiken bedrivs genom ESI-fonderna. I likhet med vad som anförs i motion 2017/18:3409 (M) anser vi att inom EU bör verka för att regelverken så tydligt som möjligt kopplas till att de ska vara en start på verksamheter som ska bära sig själva. Det är också viktigt att de programunderlag som ska användas nationellt blir så användarvänliga som möjligt och bygger på mål och mätbarhet. På nationell nivå bör programstrukturerna generera bärkraftiga verksamheter lokalt och regionalt som går i takt . Det är viktigt att svenska folkets skattepengar får så stor utväxling som möjligt utifrån väl underbyggda analyser, bra genomföranden samt uppföljning och utvärdering så att projekten blir så hållbara och långsiktigt bärkraftiga som möjligt av sig själva. Utöver EU-finansierad regionalpolitik anser vi att såväl verksamhet, som tilldelade medel och Leaderprojekt, som tilldelar medel, bör effektutvärderas och följas upp för att tillgodose att samhället får bästa möjliga utväxling för skattepengarna. Därmed tillstyrks motion 2017/18:3409 (M) i den berörda delen. Övriga motionsyrkanden avstyrks. Vissa övriga frågor om en sammanhållen landsbygdspolitik och regional tillväxt, punkt 24 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 24 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4116 av m.fl. (C) yrkandena 13 och 24, 2017/18:1497 av och (båda C) och 2017/18:1494 av och (båda C), 2017/18:3108 av (M), 2017/18:3393 av m.fl. (V) yrkande 11, 2017/18:3409 av m.fl. (M) yrkande 6, 2017/18:3426 av m.fl. (KD) yrkande 15 och 2017/18:4098 av m.fl. (KD) yrkande 2. Skattebaser är ett effektivt verktyg för att öka människors inflytande över vardagen. Jag anser att skattepolitiken ska användas som redskap för tillväxtskapande i hela landet. Detta kan möjliggöras genom att regionalisera flera delar av den statliga fastighetsskatten i syfte att stärka den regionala beslutsnivån och regionernas möjligheter att föra en tillväxtfrämjande politik utifrån sina egna förutsättningar. Välfungerande, självständiga och starka regioner är avgörande för att stärka den lokala och regionala konkurrenskraften och skapa bättre förutsättningar för företagande, innovationer och investeringar. För mig är det självklart att människor i större utsträckning ska få behålla frukterna av sitt eget arbete. Lika självklart är det att regioner som bidrar med värdefull produktion får behålla delar av detta värde. Det måste löna sig för kommuner och regioner att förbättra sitt företagsklimat, göra produktiva investeringar och upplåta mark åt infrastruktur och produktion. Därför anser jag att delar av de värden som skapas från exploatering av naturresurser ska regionaliseras. I likhet med vad som förordas i motion 2017/18:4116 (C) föreslår jag att intäkterna från fastighetsskatten på industrifastigheter och elproducerande fastigheter som t.ex. vattenkraft och vindkraft ska regionaliseras. Vidare delar jag uppfattningen i samma motion om att regelverk på EU-nivå i hög grad påverkar förutsättningarna för svenska landsbygder. Det är viktigt att hålla i tankarna när nya program för EU:s struktur, och investeringsfonder ska förhandlas inom den fleråriga budgetramen för perioden . EU:s budget bör vara återhållsam, och behovet av att modernisera EU-budgeten är större än någonsin i ljuset av nya politiska prioriteringar och utträde ur unionen. Den gemensamma jordbrukspolitiken och strukturfonderna behöver därför effektiviseras och moderniseras ytterligare så att de i högre grad än bidrar till miljö- och klimatåtgärder, stärkt konkurrenskraft och utveckling. Att kraftigt skära ned stödet till jordbruket är dock inte rätt väg att gå för att anpassa EU-budgeten till nya omständigheter. Jag anser därför att i förhandlingarna inom EU inte enbart ska se till en minskad EU-budget, utan även till svensk landsbygds bästa och fokusera på utveckling av landsbygden och ett konkurrenskraftigt svenskt lantbruk. Därmed tillstyrks motion 2017/18:4116 (C) i de berörda delarna. Liknande uppfattningar som de jag gett uttryck för här återfinns även i motion 2017/18:1497 (C). I den mån den sammanfaller med det jag har anfört kan den anses tillgodosedd, och bör därför delvis bifalla denna. Övriga motionsyrkanden avstyrks. Vissa övriga frågor om en sammanhållen landsbygdspolitik och regional tillväxt, punkt 24 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 24 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3393 av m.fl. (V) yrkande 11, 2017/18:1497 av och (båda C) och 2017/18:3108 av (M) samt 2017/18:1494 av och (båda C), 2017/18:3409 av m.fl. (M) yrkande 6, 2017/18:3426 av m.fl. (KD) yrkande 15, 2017/18:4098 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2017/18:4116 av m.fl. (C) yrkandena 13 och 24. Vattenkraften genererar enorma summor pengar. Trots det kommer en mycket liten del kommunerna till del. I har man valt en annan modell där kommunerna får en betydligt större summa för den exploatering som vatten-kraften innebär. Regeringen har i och med den energipolitiska överenskommelsen i stället valt att sänka fastighetsskatten på vattenkraft, och man har ingen annan lösning för att återföra pengar till kommunerna än genom bygdepengen. Jag vill att en större del av kraftbolagens vinster ska återföras till de kommuner där vattenkraften finns. Jag anser därför att genom att bifalla motion 2017/18:3393 (V) ska uppmana regeringen att återkomma till med ett förslag på hur en större del av vattenkraftens vinster ska komma de berörda kommunerna till del. Därmed tillstyrks motion 2017/18:3393 (V) i den berörda delen. I den mån det jag har anfört sammanfaller med det som sägs i motionerna 2017/18:1497 (C) och 2017/18:3108 (M) kan dessa anses tillgodosedda, och bör därför delvis bifalla dessa. Övriga motionsyrkanden avstyrks. Vissa övriga frågor om en sammanhållen landsbygdspolitik och regional tillväxt, punkt 24 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 24 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3426 av m.fl. (KD) yrkande 15 och 2017/18:4098 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2017/18:1494 av och (båda C), 2017/18:1497 av och (båda C), 2017/18:3108 av (M), 2017/18:3393 av m.fl. (V) yrkande 11, 2017/18:3409 av m.fl. (M) yrkande 6 och 2017/18:4116 av m.fl. (C) yrkandena 13 och 24. Jag anser att en nödvändig utgångspunkt i alla diskussioner om landsbygdspolitiken är att jordbruket är grunden för en nations överlevnad. Även om det endast är en liten del av befolkningen som arbetar inom jordbruket är vi alla helt beroende av dess produkter för att kunna överleva. Jag kan konstatera att den svenska självförsörjningsgraden av livsmedel har minskat kraftigt och uppges vara . Om man vid beräkningen även tar hänsyn till att maten ska kunna produceras även när importen av sådant som drivmedel, gödningsmedel, foder och andra insatsvaror skärs av, bedömer att inte har någon självförsörjningsgrad alls. I saknas det med andra ord möjligheter att försörja befolkningen med livsmedel för den händelse att handeln med omvärlden skulle skäras av. Att importen väsentligt försvåras vid krig och kris är att räkna med, men jag menar att det kan uppstå problem även i fredstid genom att integritet hotas av att någon kontrollerar tillförselvägarna in i landet. Detta anser jag kan begränsa våra möjligheter att föra en självständig politik. Gränsöverskridande utbrott av smittsamma sjukdomar kan också begränsa rörligheten för människor och varor. Uteblivna oljeleveranser kan slå undan möjligheten att producera drivmedel. Som jämförelse kan jag konstatera att försörjningsgraden i är . Mot den här bakgrunden anser jag, i enlighet med vad som föreslås i motion 2017/18:4098 (KD), att bör uppmana regeringen att vidta åtgärder för att öka den svenska jordbruksproduktionen och säkra livsmedelsförsörjningen. Jag anser vidare i likhet med vad som anförs i motion 2017/18:3426 (KD) att måste ta vara på de möjligheter som landsbygdsprogrammet och andra EU-program kan innebära för att kompensera de svenska producenterna, som har högre krav på sig än den EU-gemensamma lagstiftningen kräver. Hanteringen av EU-stöden behöver effektiviseras för att bl.a. ta hänsyn till de naturgivna olikheterna i landet. Vidare behöver stöden som ges genom göras mer schabloniserade och betalas ut via en ansvarig regional nivå. Därmed tillstyrks motionerna 2017/18:3426 (KD) och 2017/18:4098 (KD) i de berörda delarna. Övriga motionsyrkanden avstyrks. Övrigt om kommersiell service, välfärdstjänster och kultur, punkt 21 (V) (V) anför: Jag har i det föregående ställt mig bakom utskottets ställningstagande i avsnittet Övrigt om kommersiell service, välfärdstjänster och kultur. Som framgår av propositionen ingick inte servicefrågor i direktiven till mot bakgrund av att de har utretts. Kommittén valde ändå att lämna förslag på området, bl.a. när det gäller betalkonton och postservice. Jag vill därför i det följande påminna om vad jag i andra sammanhang har anfört om betalkonton samt Postnord och postservice i hela landet. När beslutade om lagändringar som syftade till att genomföra betalkontodirektivet i svensk rätt (bet. 2016/17:FiU33) omfattade regeringens förslag inte en rätt för föreningar och företag att öppna betalkonton med grundläggande funktioner. Detta kritiserades av flera instanser, bl.a. och . Av länsstyrelsernas årsrapport framgick att problemen med tillgång till grundläggande betaltjänster påverkar föreningslivet och tillväxten för företagare negativt. Jag delar denna syn och anser fortfarande att föreningar och företag bör omfattas av rätten att öppna betalkonton med grundläggande funktioner. Detta skulle underlätta för föreningar och företag i hela landet, och därmed också på landsbygden. Vad gäller Postnord och postservice i hela landet anser jag att det finns ett behov av att mer ingående slå fast vad den samhällsomfattande posttjänsten innebär. är det PTS allmänna råd för utdelning som är vägledande för hur Postnord utformar sina utdelningsrutiner i praktiken. Så länge det råder en viss samsyn om vilken servicenivå mottagarna förväntar sig av den samhällsomfattande posttjänsten och den service som Postnord tillhandahåller är detta inget större problem, men i ett läge där det råder delade meningar blir det däremot problematiskt. Med ökande konkurrens och krav på verksamhetseffektivisering är det en fördel om det går att förtydliga vad som gäller för utdelning inom ramen för den samhällsomfattande posttjänsten. När beslutade om ändringar i postlagen (bet. 2017/18:TU4) motsatte jag mig regeringens lösningsförslag som innebar att PTS kunde ges möjlighet att utfärda nya föreskrifter utan större vägledning än sin egen praxis. Jag vidhåller att detta riskerar att leda till försämrade möjligheter till en likvärdig offentlig service i hela landet, vilket särskilt skulle drabba de boende och företag på landsbygden. Eftersom försämringar av postservicen kan få stora konsekvenser anser jag att i stället genom lagstiftning bör fastställa de kriterier som förtydligar samhällsuppdraget. Det kan exempelvis handla om vad som ska gälla för att bevilja undantag från femdagarsutdelning eller om lokalisering av utdelningsplatser. Som jag har anfört ställer jag mig bakom utskottets ställningstagande, men jag vidhåller min uppfattning enligt det som jag anfört ovan. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2017/18:179 En sammanhållen politik för landsbygder – för ett som håller ihop: godkänner vad regeringen föreslår om övergripande mål för en sammanhållen landsbygdspolitik (avsnitt 3.4.2). 2017/18:4097 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om det övergripande målet för en sammanhållen landsbygdspolitik och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om de elva delmålen för en sammanhållen landsbygdspolitik och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att verka för att stärka de landsbygdsnära näringarna och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om skatter på drivmedel och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om fordonsskatten och tillkännager detta för regeringen. 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om jord- och skogsbruket och tillkännager detta för regeringen. 7.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om äganderätten och tillkännager detta för regeringen. 8.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett systematiserat regelförenklingsarbete för de landsbygdsnära näringarna och tillkännager detta för regeringen. 9.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att myndigheter ska genomföra EU-direktiv och tillämpa EU-förordningar på ett sätt som ger goda konkurrensförutsättningar för de landsbygdsnära näringarna och tillkännager detta för regeringen. 10.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om digitalisering och tillkännager detta för regeringen. 11.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om infrastruktur och tillkännager detta för regeringen. 12.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om vägslitageskatten och tillkännager detta för regeringen. 13.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om höjda reseavdrag och tillkännager detta för regeringen. 14.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett särskilt bostadssparande för unga och tillkännager detta för regeringen. 15.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett särskilt landsbygdslån och tillkännager detta för regeringen. 16.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om strandskyddet och tillkännager detta för regeringen. 17.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att reformera lagstiftningen om vatten och avlopp för hushåll på landsbygden och tillkännager detta för regeringen. 18.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om likvärdig tillgång till kommersiell service och tillkännager detta för regeringen. 19.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om säkerställd kontanttillgång och betalservice i hela landet och tillkännager detta för regeringen. 20.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om tillfredsställande tillgång till telefoni i hela landet och tillkännager detta för regeringen. 21.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om tillgång till sjukvård i hela landet och tillkännager detta för regeringen. 22.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inrätta en statlig fond för att säkerställa landsbygdsskolornas fortlevnad och tillkännager detta för regeringen. 23.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om statlig närvaro och tillkännager detta för regeringen.