bet · H501SkU24 · 2018-05-25 00:00:00 — Utskottet föreslår att lägger regeringens skrivelse till handlingarna och avslår de motionsförslag som väckts. I betänkandet finns 2 reservationer (SD) och (-). Skrivelse 2017/18:98 Redovisning av skatteutgifter . Fem yrkanden i två följdmotioner. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Redovisning av skatteutgifter , samhällsekonomisk analys m.m. 1.Samhällsekonomisk analys, jämförelsenormer m.m., punkt 2 (SD) 2.Samhällsekonomisk analys, jämförelsenormer m.m., punkt 2 (-) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut lägger skrivelse 2017/18:98 till handlingarna. Samhällsekonomisk analys, jämförelsenormer m.m. 2017/18:4168 av m.fl. (-) yrkandena 1–3 och 2017/18:4169 av (SD) yrkandena 1 och 2. Reservation 1 (SD) Reservation 2 (-) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: Per Åsling (C), (S), (S), (M), (S), (-), (MP), (M), (S), (SD), (L), Momodou Jallow (V), (KD), (S), (M), (M) och (S). Ärendet och dess beredning I ärendet behandlar utskottet regeringens skrivelse 2017/18:98 Redovisning av skatteutgifter och de motioner som väckts med anledning av skrivelsen. Skrivelsen och motionerna redovisas i bilagan Förteckning över behandlade förslag. Regeringen har redovisat skatteutgifter, och genom tillkomsten av budgetlagen (2011:203) är redovisningen numera obligatorisk. har skatteutgifterna redovisats i en särskild skrivelse som hänvisas för beredning i skatteutskottet. har genom uttalanden vid behandlingen av skrivelsen lyft fram att den – förutom att den bör kunna utvecklas till att bli ett mer aktivt verktyg i budgetarbetet – är av värde för att spåra avvikelser från den stora skatteomläggningen 1990–1991, vars principer är utgångspunkter som ska beaktas vid ändringar i skattesystemet. I skrivelsen redogör regeringen för skatteutgifter, dvs. effekten på skatteintäkterna av särregler i skattelagstiftningen. Därmed ges ett bredare underlag för prioritering mellan olika stöd och satsningar i statsbudgeten. Skrivelsen består av fyra delar. I den första delen sätts de existerande skattereglerna i relation till en jämförelsenorm, vilket gör det möjligt att identifiera olika skatteutgifter. Avsnittet innehåller beskrivningar av de jämförelsenormer som har valts för de olika skatteslagen och en beskrivning av de beräkningsmetoder som används. I den första delen beskrivs också hur skatteutgifterna bör betraktas ur ett budgetperspektiv, och skatteutgifternas omfattning relativt de totala skatteintäkterna redovisas. Slutligen redogörs för vilka skatteutgifter som har tillkommit sedan föregående års redovisning och för de största skatteutgifterna inom de olika skatteslagen. Den andra delen diskuterar skatteutgifter i förhållande till samhällsekonomisk effektivitet, riktlinjerna för skattepolitiken och jämställdhet. I den tredje delen redovisas skatteutgifter och skattesanktioner för åren 2017–2020. Den fjärde och sista delen innehåller en kort beskrivning av varje enskild skatteutgift, och aktuella lagrum för respektive skatteutgift anges. Redovisning av skatteutgifter , samhällsekonomisk analys m.m. Utskottets förslag i korthet lägger regeringens redovisning av skatteutgifterna till handlingarna. avslår motionerna om samhällsekonomisk analys av skatteutgifter, utvecklade jämförelsenormer m.m. Jämför reservation 1 (SD) och 2 (-). Skatteutgifter och enhetlig beskattning I skrivelsen redogör regeringen för effekten på skatteintäkterna av särregler i skattelagstiftningen 2017–2020. Redovisningen utgår från att beskattningen inom varje skatteslag i princip ska vara enhetlig och utan undantag. Om skatteuttaget är lägre föreligger en skatteutgift. Är skatteuttaget högre handlar det om en skattesanktion. I skrivelsen preciseras enhetlig beskattning för vart och ett av de olika skatteslagen inkomstskatt, indirekt skatt på förvärvsinkomster, mervärdesskatt och punktskatter. När det gäller inkomstslagen tjänst, kapital och näringsverksamhet tillåter olika grader av progressivitet i skatteskalan och olika skatteuttag på arbetsinkomster jämfört med övriga inkomster. Skattereduktioner är förenliga med om de är generella och inte gynnar vissa grupper av skattskyldiga. Det finns ytterligare preciseringar. • Sparande ska ske med beskattade inkomster. • Värdeförändringar ska beskattas när de uppkommer och inte vid realisationstillfället. Om värdeförändringen är negativ ska en skatterestitution – dvs. en negativ skattebetalning – medges. • Värdet av oavlönat hemarbete och fritid ska inte ingå i skattebasen. • Offentliga transfereringar ska utgöra skattepliktiga inkomster. • Det värde som en egnahemsägare eller en bostadsrättsinnehavare får i form av boende ska utgöra en skattepliktig inkomst. • Avskrivningar i näringsverksamhet ska hanteras efter ekonomisk livslängd. • Endast ränteutgifter för lån till investeringar där avkastningen är skattepliktig ska vara avdragsgilla. Socialavgifter och allmän löneavgift ska tas ut på ersättningar som är för-månsgrundande för olika socialförsäkringar. Övriga ersättningar för utfört arbete ska ingå i underlaget för särskild löneskatt. för mervärdesskatt är att i princip all yrkesmässig omsättning av varor och tjänster ska beskattas . Undantaget från skatteplikt när det gäller uthyrning av fast egendom redovisas dock inte som en skatteutgift. Skälet är att en skatteplikt för sådana tjänster skulle innebära en icke neutral beskattning av boende i hyresrätter och egnahem. Vidare anses det förhållandet att omsättning av finansiella tjänster och försäkringstjänster inte omfattas av mervärdesskatteplikt utgöra en del av . Energiskatten tar sikte på energianvändningen, och definieras som skatteuttag per energienhet, öre/kWh. En differentiering av för skatteuttaget görs mellan el och bränslen. Skälet är att el och bränslen är olika typer av energislag. För bränslen differentieras för skatteuttag mellan uppvärmning och drivmedel. Motivet är att energiskatten på drivmedel inte bara fyller övergripande fiskala syften utan också fångar upp vissa samhällsekonomiska kostnader för vägtrafiken såsom slitage på vägar, bullerstörningar och olyckor. För förbrukning av bränslen som används till uppvärmningsändamål motsvaras av fullt energiskatteuttag per energienhet, öre/kWh. För bränsle och el som används för drift av motordrivna fordon motsvaras av energiskatteuttaget per energienhet, öre/kWh, för fossil bensin i miljöklass 1. För övrig förbrukning av el motsvaras av skatteuttaget per energienhet, öre/kWh, för normalskattesatsen på el. för koldioxidskatt utgår från att skatten är avsedd att utgöra ett pris på utsläpp av koldioxid från fossila bränslen. för koldioxidskatten definieras som skatteuttag per viktenhet koldioxid, öre/kg koldioxid. Enligt ska skatten därför vara proportionell mot de koldioxidutsläpp som respektive fossilt bränsle ger upphov till. Implicit avser skattenivån att spegla en monetär värdering av den skada som en enhet utsläppt koldioxid från fossilt bränsle medför. Denna skada är densamma oavsett var utsläppen kommer ifrån. Därför sätts för koldioxidskatten motsvarande normalskattesatsen oberoende av om det fossila bränslet används för uppvärmning eller som drivmedel. Inom EU:s system för handel med utsläppsrätter utgörs av noll koldioxidskatt. Skattefriheten för bränsle som används som råvara betraktas inte som en skatteutgift. Energiskatten på el är endast avsedd att träffa förbrukningen av el. Skatte-befrielse för bränsle som används för elproduktion betraktas inte som en skatteutgift. De allra flesta skatteutgifter påverkar det offentliga budgetsaldot genom att förändra skatteintäkterna. Dessa klassas som saldopåverkande. Det finns dock vissa skatteutgifter som inte påverkar budgetsaldot. Enligt för inkomstbeskattning ska offentliga transfereringar utgöra skattepliktiga inkomster. Detta innebär att skattebefrielsen av vissa transfereringar definieras som skatteutgifter, men sådana skatteutgifter påverkar inte budgetsaldot. Exempel på skattefria transfereringar är barnbidrag och bostadstillägg för pensionärer. Skatteutgiften beräknas i dessa fall till den höjning av transfereringen som skulle behöva göras om den skattebeläggs för att få samma storlek på transfereringen efter skatt som den skattefria transfereringen. I skrivelsen redovisas skatteutgifter och skattesanktioner i procent av faktiska skatteintäkter för olika skatteslag samt skattereduktioner och krediteringar på skattekonto (tabell 1.2). Redovisningen avser skatteutgifter som utgör medel inom specifika utgiftsområden, skattetekniskt motiverade skatteutgifter och samtliga skatteutgifter. Icke saldopåverkande skatteutgifter ingår inte i sammanställningen. Beräkningarna bygger på prognoser . För de specifika utgiftsområdena uppgår samtliga skatteutgifter och skattesanktioner till av de totala skatteintäkterna. Skatt på kapital har den högsta procentuella andelen skatteutgifter av samtliga skatteslag. Det är främst den relativt låga beskattningen av avkastning och kapitalvinst på eget hem och bostadsrätt som förklarar den höga andelen skatteutgifter av skatt på kapitalinkomster. tillkommer ett par nya skatteutgifter. Personaloptioner tas inte upp till beskattning i inkomstslaget tjänst om vissa villkor är uppfyllda och växa-stödet för den först anställda utvidgas till att omfatta även aktie- och handelsbolag. På mervärdesskatteområdet tillkommer Förevisning av naturområden med en skattesats som är nedsatt till . genomförs Bränslebytet, en reform bestående av ett reduktionspliktssystem som i kombination med ändrade skatteregler syftar till att minska utsläppen från bensin och diesel genom ökad användning av biodrivmedel. De ändrade reglerna ger upphov till en skattesanktion inom reduktionsplikten och en skatteutgift utanför reduktionsplikten. Vidare förändras prognosen för en del skatteutgifter. Utdelning och kapitalvinst på andelar i onoterade bolag och Utdelning och kapitalvinst på kvalificerade andelar justeras upp jämfört med föregående års skatteutgiftsredovisning på grund av att utfallet för utdelningar på kvalificerade andelar blivit större än vad som tidigare prognostiserats. Förmån av miljöanpassade bilar skiljer sig från prognosen i föregående års skatteutgiftsredovisning. Skillnaden förklaras dels av en ny datakälla, dels av att mängden elbilar och laddhybrider ökat. Även storleken på skatteutgiften Försäljning av tomtmark och byggnader avseende moms har ökat på grund av att utfallet blivit större än vad som tidigare prognostiserats. För förväntas de totala saldopåverkande skatteutgifterna uppgå till . När det gäller skattesanktioner förväntas dessa uppgå till . Den största skatteutgiften inom tjänsteinkomstbeskattningen är avdrag för resor till och från arbetet, som för beräknas uppgå till ca . Den största skatteutgiften inom kapitalinkomstbeskattningen är avkastning på eget hem. För bedöms skatteutgiften uppgå till . Bland de skatteutgifter som rör socialavgifter är skatteutgiften avseende växa-stöd för den först anställda den största. beräknas denna skatteutgift uppgå till . Den största skatteutgiften inom mervärdesskatteområdet uppstår genom den reducerade skattesatsen för livsmedel. beräknas denna skatteutgift uppgå till . Den största skatteutgiften inom punktskatteområdet är nedsatt energiskatt på el inom industrin och i datorhallar, vilken uppgår till . Skattereduktionerna beräknas sammanlagt uppgå till . Den enskilt största skatteutgiften är skattereduktion för ROT-arbeten som beräknas uppgå till . Den största enskilda skattesanktionen uppgår till och avser socialavgifter på icke förmånsgrundande ersättningar för arbete. De icke saldopåverkande skatteutgifter som redovisas beräknas för uppgå till . Samhällsekonomisk analys av skatteutgifter Vissa skatteutgifter kan vara motiverade för att de bidrar till en förbättrad samhällsekonomisk effektivitet. Även om det vore önskvärt att göra en kvantitativ bedömning av en skatteutgifts bidrag till förbättrad samhällsekonomisk effektivitet är detta oftast inte praktiskt möjligt då det ställer stora krav på data och metod. En kvalitativ bedömning går dock ofta att göra. Skatteutgifter kan också motiveras utifrån de riktlinjer som beslutat för skattepolitiken. Genom att enhetligheten minskar och komplexiteten ökar i skattesystemet kan skatteutgifter sägas gå emot principen om att skattereglerna ska vara generella och tydliga. kan skatteutgifter i vissa fall bidra till att uppnå ett eller flera av skattepolitikens övergripande syften eller ligga i linje med en eller flera andra vägledande principer. En skatteutgift kan därmed i vissa fall vara förenlig med vissa delar av de skattepolitiska riktlinjerna, men stå i strid med andra delar av desamma. Vidare kan skatteutgifter analyseras utifrån vilka effekter de får för jämställdheten mellan kvinnor och män. har i ett tillkännagivande uttalat att regeringen i sina kommande skrivelser fullt ut bör analysera enskilda skatteutgifters samhällsekonomiska effektivitet och sysselsättningseffekt (skr. 2016/17:98, bet. 2016/17:SkU32 punkt 1, rskr. 2016/17:306). Årets skatteutgiftsredovisning innehåller analyser av två enskilda skatteutgifter. De skatteutgifter som analyseras är F3, Generell nedsättning av egenavgifter, och J3, Skattereduktion för ROT-arbeten. Effekterna för den samhällsekonomiska effektiviteten och sysselsättningseffekterna beskrivs i anslutning till respektive analyserad skatteutgift. Regeringen anser därmed att tillkännagivandet är slutbehandlat. I motion 2017/18:4169 av (SD) yrkandena 1 och 2 ser motionären positivt på att redovisningen av skatteutgifter utvecklas vad gäller analysen av enskilda skatteutgifters samhällsekonomiska effektivitet men vill se en kvantifierad sammanställning för varje enskild skatteutgift med deklaration om effekt per skattekrona. Det bör exempelvis framgå hur många jobb som tillkommit tack vare en skatteutgift om sänkt arbetsgivaravgift om detta varit åtgärdens syfte så att beslutsfattare och allmänhet ska kunna bilda sig en klar och tydlig uppfattning om kostnadseffektiviteten för varje skatteutgift. Motionären anser vidare att det bör införas normer för inkomst av tjänst, kapital och näring. Redovisningen bör utgå från tre normer: genomsnittlig kommunalskattenivå för förvärvsinkomster (32,), ordinarie skattesats för kapitalinkomster () samt ordinarie bolagsskatt för företags resultat (). Skälet för detta är att skattereglerna skiljer sig åt och att skatteutgifterna inom inkomstslagen dessutom har helt olika samhällsekonomiska syften. För inkomst av tjänst bör redovisningen framställa särskilda justeringar av skatt i förhållande till riksgenomsnittet, bl.a. avdrag för resor och dubbel bosättning. För inkomst av kapital existerar nedsättningar av skattesatsen både för utdelningar och vad gäller avkastningsskatt på tjänstepensionssparanden. Samtliga dessa skatteutgifter behöver beskrivas mer ingående utifrån deras syfte, och redovisningen bör innehålla en uppgift om i vilken grad de uppfyller sina mål. I motion 2017/18:4168 yrkandena 1–3 av m.fl. (-) anförs att regeringen bör sätta en enhetlig norm för inkomstbeskattning. Det blir då möjligt att se hur skillnaderna i beskattning mellan inkomst av tjänst, kapital och näringsverksamhet ser ut och hur dessa skillnader påverkar valet av inkomstslag, komplexiteten i systemet och förutsättningarna för skatteundandragande och skatteflykt. Analysen av enskilda skatteutgifters effektivitet samt effek-terna på sysselsättningen bör utvecklas och ska gälla samtliga skatteutgifter och skattesanktioner som har en ekonomisk effekt . Ersättningar till arbetsgivare för anställningar bör redovisas som skatteutgifter då de har en tydlig effekt av minskad skatt på arbete och därmed uppfyller kraven för att definieras som skatteutgifter. Dessa områden är dessutom ekonomiskt omfattande. Även konsekvenserna för sysselsättningen är en viktig aspekt på dessa skatteutgifter. Redovisningen av skatteutgifter inleddes i samband med att en ny budgetprocess infördes och har utvecklats mot en allt större precision utifrån sitt syfte: att tydliggöra det statsstöd till företag och hushåll som skatteutgifterna representerar så att dessa kan prövas på samma sätt som anslagen på statsbudgetens utgiftssida. I årets redovisning presenteras en analys av den generella nedsättningen av egenavgifter. Skatteutgiften beräknas uppgå till . Den bedöms i analysen kunna öka sysselsättningen och minska arbetslösheten i ekonomin i sin helhet. Detta kan framför allt vara fallet i rådande läge med många nyanlända för vilka egenföretagande kan vara ett alternativ till anställning. Utifrån ett jämställdhetsperspektiv förväntas nedsättningen främst gynna män då kvinnor är underrepresenterade som egenföretagare. Vidare redovisas en analys av skattereduktionen för ROT-arbeten. beräknas skatteutgiften för ROT-avdraget uppgå till . Medan ROT-avdraget kan ha positiva sysselsättningseffekter i en lågkonjunktur bedöms det i stort sett inte ha någon sysselsättningseffekt i den nuva-rande högkonjunkturen. Utifrån ett jämställdhetsperspektiv förväntas ROT-avdraget främst gynna män. I motionerna föreslås tillkännagivanden om att den samhällsekonomiska analysen av skatteutgifterna ska utvecklas på olika sätt och bli mer detaljerade. Utskottet anser att redovisningen av skatteutgifter bör behålla sitt nuvarande fokus på att kvantifiera effekten av olika särregler inom skattelagstiftningen för att på det sättet ge ett brett underlag för prioriteringar mellan olika stöd och satsningar i statsbudgeten. Kompletterande analyser är välkomna, och utskot-tet ser positivt på att regeringen i årets skrivelse redovisat analyser på två områden. Utskottet är dock inte berett att tillstyrka motionärernas förslag om att den samhällsekonomiska analys som genomförs i detta ärende ska utvecklas på det sätt som motionärerna föreslår. I motionerna finns också förslag om förändringar av för redovisning av skatteutgifter i fråga om inkomstskatt för inkomst av tjänst, kapital respektive näringsverksamhet och om redovisning av bidrag inom det arbetsmarknadspolitiska området. Utskottet anser att det är en fördel att redovisningen utgår från principen om enhetlig beskattning och att denna jämförelsenorm upprätthålls . Därför är utskottet inte berett att föreslå att regeringen ändrar jämförelsenormen i enlighet med motionärernas förslag. Regeringen redovisar bidrag inom det arbetsmarknadspolitiska området som en utgift under utgiftsområde 14 i budgetpropositionen. Utskottet anser inte att skatteutgiftsredovisningen och dess syften skulle underlättas genom att den tillförs de uppgifter som motionärerna föreslår. Utskottet avstyrker motionärernas förslag och föreslår att skrivelsen läggs till handlingarna. Samhällsekonomisk analys, jämförelsenormer m.m., punkt 2 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4169 av (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2017/18:4168 av m.fl. (-) yrkandena 1–3. Syftet med redovisningen av skatteutgifter är att jämföra faktiska skattesatser med respektive normalskattesats. Redovisningen ska också ge svar på varför skatteutgifter finns och vilka problem de är avsedda att bekämpa i samhällsekonomin. Den har också ett pedagogiskt syfte i att beskrivningen visar hur beskattningen av olika skattebaser ser ut i förhållande till varandra. Redovisningen av skatteutgifterna lämnar också utrymme för analyser av skatteutgifternas effekter och ändamål. Detta är utgångspunkten men jag menar att redovisningen kan förbättras avseende samhällsekonomiska effekter, i synnerhet när det gäller skattesubventionerade anställningar men även för inkomst- och mervärdesbeskattning. har uttalat att regeringen bör analysera enskilda skatteutgifters samhällsekonomiska effektivitet och sysselsättningseffekt. Det är positivt att den årliga skrivelsen om skatteutgifter kommer att utvecklas i detta avseende. vill se en kvantifierad sammanställning för varje enskild skatteutgift med deklaration om effekt per skattekrona. Det bör t.ex. framgå hur många jobb som tillkommit tack vare en skatteutgift om sänkt arbetsgivaravgift om detta varit skatteutgiftens syfte. På så sätt kan beslutsfattare och allmänhet bilda sig en klar och tydlig uppfattning om varje skatteutgifts kostnadseffektivitet. saknar också en tydligare sammanställning av anställningar med nedsatta skattekostnader för arbetsgivare vid anställning av grupper i samhället som anses ha särskilda behov av stöd in i arbete. Det är helt centralt för redovisningen av skatteutgifter att även denna typ av skatteutgifter finns med i en avsevärt mer tydlig och detaljerad form. Kostnadseffektiviteten för varje enskild åtgärd bör framgå i termer av antal anställningar per skattekrona. Det är viktigt att kunna väga detta mot den väntade effekten av exempelvis generellt sett lägre inkomstskatter och arbetsgivaravgifter. Det är helt nödvändigt för att redovisningen ska vara tillförlitlig och komplett med avseende på skatteutgifter inom avdelningen Inkomst av tjänst och allmänna avdrag. Att arbetsmarknadspolitiska skatteutgifter och skattesanktioner redovisas och förklaras är dessutom viktigt som en del i arbetet med att bedöma de samhällsekonomiska konsekvenserna av olika typer av stödfunktioner på arbetsmarknaden. Även effekterna på sysselsättningen är en viktig aspekt av dessa skatteutgifter. En norm för en skatteutgift är en standardiserad skattesats som används som utgångspunkt för den avvikelse som skatteutgiften utgör. I regeringens skrivelse finns beskrivningar av definitioner av sådana normer vad gäller norm för indirekt skatt på förvärvsinkomster, mervärdesskatt samt punktskatter. I fråga om inkomstskatt finns det däremot ingen enhetlig norm för skattesatsen för olika inkomstslag. Detta innebär att redovisningen uppfattas inkonsekvent. I redovisningen anges att undantagen från norm har blivit norm, vilket inte är ett legitimt skäl för att undgå redovisning. Där saknas alltså en tydlig motivering. Jag menar att redovisningen i stället behöver kompletteras med motiveringar av de skatteutgifter och skattesanktioner som faktiskt existerar. Denna komplettering bör utgå från tre normer för inkomstskatt: genomsnittlig kommunalskattenivå för förvärvsinkomster (32,), ordinarie skattesats för kapitalinkomster () samt ordinarie bolagsskatt för företags resultat (). Skälet är att olika skatteregler gäller för dessa olika inkomstslag och de olika skatteutgifterna inom inkomstslagen dessutom har helt olika samhällsekonomiska syften. För inkomst av tjänst bör redovisningen innehålla särskilda justeringar av skatt i förhållande till riksgenomsnittet, bl.a. avdrag för resor och dubbel bosättning m.m. i anslutning till arbetet. För inkomst av kapital existerar nedsättningar av skattesatsen både för utdelningar och vad gäller avkastningsskatt på tjänstepensionssparande. Samtliga dessa skatteutgifter behöver beskrivas mer ingående vad gäller avsikten med dem och i vilken grad de uppfyller sina mål. Det är inte rimligt att skatteutgifter existerar bara för sakens skull, att man inte definierar syftet med dem och inte mäter om syftet blir uppfyllt. Sammantaget vill se att redovisningen av skatteutgifter utvecklas i syfte att skapa maximal transparens. Jag tillstyrker motion 2017/18:4169 (SD). Samhällsekonomisk analys, jämförelsenormer m.m., punkt 2 (-) av (-). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4168 av m.fl. (-) yrkandena 1–3 och 2017/18:4169 av (SD) yrkandena 1 och 2. Syftet med redovisningen av skatteutgifter är att jämföra faktiska skatteuttag med en neutral norm, dvs. om skatteuttaget för ett visst inkomstslag skulle ha varit identiskt med skatteuttaget för alla andra inkomstslag.