bet · H601CU2 · 2018-11-07 00:00:00 — Enligt det lagförslag som utskottet har ställt sig bakom får bl.a. ansvar för att utreda regionala frågor av betydelse för länets fysiska miljö. Denna uppgift syftar enligt vad regeringen har anfört i lagstiftningsärendet till att underlätta för den kommunala planeringen och för övriga regionala planeringar. Uppgiften innebär enligt regeringen bl.a. att kan ha en funktion att fylla i frågor där olika kommuners önskemål kan behöva sammanjämkas, t.ex. områden som rör rekreation, fritid, infrastrukturanläggningar och regionala cykelstråk. Enligt den nya regleringen får även bl.a. i uppgift att verka för insatser som kan bidra till att minska länets klimatpåverkan och dess effekt. I lagstiftningsärendet har regeringen anfört att samhällsplanering är ett verktyg för att minska vår klimatpåverkan och för att kunna möta de konsekvenser som följer av ett förändrat klimat. Den regionala nivån har enligt regeringen en viktig funktion att fylla i detta avseende. uppgift att verka för nämnda insatser syftar enligt vad regeringen har anfört till att bidra till en minskning av länets klimatpåverkan och dess effekt. Uppgiften ersätter inte ansvar för samordning av det regionala arbetet för minskad klimatpåverkan. Uppgiften avser i stället att tillföra arbetet med att begränsa klimatpåverkan en ytterligare arena, genom att den regionala fysiska planeringen ska kunna bidra till en minskning av länets klimatpåverkan. I lagstiftningsärendet har regeringen mot denna bakgrund bedömt att exempelvis kan skapa förutsättningar, genom sin kunskap och med dialog, för bl.a. ökad användning av kollektivtrafik. Det kan avse strukturella förutsättningar för t.ex. infrastruktur och markanvändning och hur dessa kan nyttjas för att skapa ett transporteffektivt samhälle. En annan åtgärd kan enligt regeringen t.ex. vara att lyfter frågan om regionala cykelstråk, något som kräver koordinerade insatser på nivå. Frågor om medfinansiering av bostadsbyggande Regeringen har i lagstiftningsärendet övervägt förslag att ge i uppgift att föra dialog med berörda parter som förhandlar om medfinansiering av bostadsbyggande och infrastrukturprojekt. Regeringen har, i det lagförslag som utskottet har ställt sig bakom, valt att inte föreslå en sådan uppgift för och anfört följande (s. 48 och 49 i propositionen). föreslår att den aktör som är ansvarig för regional fysisk planering ska ha i uppgift att föra dialog med berörda parter som förhandlar om medfinansiering i bostadsbyggande och infrastrukturprojekt. [– – –] Regeringen instämmer i att kan ha skäl att hålla sig informerat om eventuella pågående förhandlingar om infrastrukturobjekt. kan också fylla en funktion vid förhandlingar genom att lämna underlag om regionala frågor. [– – –] Den lagstadgade fysiska planeringsprocessen är skild från den ekonomiska planering som sker i form av infrastrukturpropositioner och efterföljande beslut om nationell plan respektive regionala planer för transportsystemet. krävs båda formerna av planering för att ett visst utbyggnadsobjekt ska komma fram till ett genomförande. har ställt sig bakom att kriterier för prioritering av olika åtgärder i den ekonomiska planeringen ska gälla lika oavsett hur åtgärderna finansieras. Generellt sett har inte förhandlingar om hur en utbyggnad ska finansieras ekonomiskt någon större inverkan på den fysiska planeringen för utbyggnaden. De flesta förhandlingar om medfinansiering av infrastruktur förs med , vare sig de handlar om att kommuner eller landsting medfinansierar utbyggnad av statens infrastruktur eller vice versa. Endast i undantagsfall genomförs förhandlingarna från statens sida genom ett särskilt förhandlingsprojekt i form av en kommitté eller förhandlingsperson. Det framgår inte klart av kommitténs förslag om uppgiften att föra dialog endast omfattar förhandlingar om medfinansiering i de sistnämnda fallen. Som påpekat i sitt remissvar skulle en uppgift att föra dialog kunna bli omfattande och därmed betungande för . Det är inte heller givet att fler parter i en förhandling underlättar ett genomförande. Regeringen menar att det genom uppgift att lämna underlag om regionala frågor finns möjlighet för att bidra till processen. I den fysiska planeringsprocessen för vägar och järnvägar finns vidare en skyldighet att samråda med berörda aktörer. Regeringen gör mot denna bakgrund bedömningen att det inte är lämpligt att genom ändring i lag ge i uppgift att föra dialog med parter som förhandlar om medfinansiering. Den nya rättsliga reglering som utskottet har ställt sig bakom innebär bl.a. att har fått vissa uppgifter inom ramen för regional fysisk planering. I likhet med regeringen anser utskottet att det inte är lämpligt att i lag ge i uppgift att föra dialog med parter som förhandlar om medfinansiering av bostadsbyggande. När det gäller frågan om fler regionala cykelstråk konstaterar utskottet att de nya bestämmelserna ger möjlighet att lyfta frågan bl.a. inom ramen för sin uppgift att verka för insatser som kan bidra till att minska länets klimatpåverkan och dess effekt. Utskottet ser inte att det finns behov av ytterligare initiativmöjligheter för att verka för fler regionala cykelstråk. Utskottet finner mot denna bakgrund inte anledning att föreslå någon åtgärd från sida med anledning av motionsyrkandet, som därför bör avslås. Vilka län som bör omfattas av regional fysisk planering, punkt 2 (V) av Momodou (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:21 av Momodou m.fl. (V) yrkande 1 och 2017/18:4202 av m.fl. (C, KD, M), 2017/18:4203 av m.fl. (L) yrkande 1 och 2017/18:4204 av och (båda SD). Jag har tidigare i betänkandet ställt mig bakom regeringens lagförslag till ny regional fysisk planering. Jag anser i likhet med majoriteten att det är viktigt att underlätta en samordning mellan det kommunala ansvaret enligt för planering av mark- och vattenområden å ena sidan och de regionala aktörernas uppdrag att utreda och planera frågor av betydelse för länets fysiska miljö å andra sidan. Jag instämmer också i majoritetens uppfattning att en sådan samordning bidrar till en förbättrad fysisk planering. Enligt min mening bör dock samtliga län omfattas av regional fysisk planering. Jag anser mot denna bakgrund att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som innebär att regional fysisk planering är obligatorisk i alla län. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Regionplanens innehåll och verkan, punkt 3 (V) av Momodou (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:21 av Momodou m.fl. (V) yrkandena 2–4. Jag har tidigare i detta betänkande ställt mig bakom regeringens lagförslag om en ny regional fysisk planering. Förslaget innebär bl.a. att en regionplan ska vara vägledande för beslut om översiktsplaner, detaljplaner och områdesbestämmelser. Enligt min mening riskerar regionplaner att bli verkningslösa om det inte ställs skarpa krav på att samtliga kommuner i en region bidrar till att tillgodose hela regionens bostadsförsörjningsbehov. Regionplaner ska innehålla ett specifikt bindande bostadsmål för en region som anger hur många bostäder som behöver byggas och som anpassas efter behoven i den aktuella regionen. Jag anser att nämnda mål även ska ange hur kommunerna ska fördela ansvar för byggandet av bostäder, och att det ska anges att minst hälften av de bostäder som byggs i en region ska vara hyresrätter. Bostadsmålet bör utgå från analyser av det nationella bostadsbehovet. Regeringen bör därför återkomma med förslag som innebär att regionplanen ska innehålla ett bindande bostadsmål i den regionala bostadsplaneringen som anger hur många bostäder, varav minst hälften hyresrätter nationellt, som behöver byggas i en region, och att byggandet därefter ska fördelas på kommunerna i regionen. Länsstyrelserna bör ges i uppdrag att bryta ned det nationella bostadsbehovet på samtliga län. Därefter bör respektive länsstyrelse, i samarbete med , fördela bostadsbyggandet och bostadsmålet på respektive kommun i regionen. Frågan bör avgöras regionalt men med det nationella bostadsbehovet som övergripande styrmedel. Målet att nå minst hälften hyresrätter nationellt bör ges särskild prioritet. Regeringen bör således återkomma med förslag som innebär att , i samarbete med , får i uppgift att utifrån det nationella bostadsbehovet fördela bostadsbyggandet på kommunerna inom ett län. Jag anser också att staten bör ges möjlighet att förelägga kommuner att bygga bostäder enligt den bindande regionala bostadsplaneringen. Särskild hänsyn bör då tas till det nationella målet om att minst hälften av de bostäder som byggs ska vara bostadsrätter. De kommuner som inte följer ett sådant föreläggande bör kunna drabbas av en ekonomisk sanktion. I likhet med vad Delegation Bostad 2030 anför i sitt slutbetänkande Dags för en ny bostadspolitik anser jag att det ska vara kostsamt för kommuner som inte fullgör sitt bostadsförsörjningsansvar. Regeringen bör således återkomma med förslag som innebär att staten ges rätt att förelägga kommuner att bygga de bostäder som de har tilldelats enligt den regionala bostadsplaneringen, med särskild hänsyn till det nationella målet om att minst hälften av de bostäder som byggs ska vara hyresrätter, och att de kommuner som inte följer ett sådant föreläggande kan åläggas en sanktion. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Transportinfrastruktur och medfinansiering, punkt 4 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4203 av m.fl. (L) yrkande 2. Jag har tidigare i detta betänkande ställt mig bakom regeringens lagförslag, men det finns vissa brister som skulle kunna förbättras för framtiden. En sådan brist är hanteringen av frågan om regionala cykelstråk. Regeringen anför visserligen att denna fråga kan hanteras av inom ramen för det uppdrag som har fått att verka för insatser som kan bidra till att minska länets klimatpåverkan och dess effekt. Enligt min mening borde detta ha kommit till uttryck genom ett mer konkret förslag i propositionen. Lagförslaget borde på ett tydligare sätt ha belyst vikten av att transportinfrastruktur ses i ett brett perspektiv där alla transportslag ingår. Det är enligt min mening nödvändigt att aktivt arbeta med fler regionala stråk som skapar förutsättningar för pendling mellan kommuner. har i detta avseende en del att lära från länder som och . En annan brist är att lagstiftningsärendet inte innehåller ett förslag om att en ansvarig aktör ska ha till uppgift att föra dialog med berörda parter som förhandlar om medfinansiering av bostadsbyggande och infrastrukturprojekt. Till skillnad från regeringen menar jag att det hade varit lämpligt att lämna ett konkret sådant förslag i propositionen. Jag anser mot denna bakgrund att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som innebär att frågan om regionala cykelstråk belyses på ett tydligare sätt och att en ansvarig aktör får till uppgift att föra dialog om medfinansiering av bostadsbyggande och infrastrukturprojekt. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2017/18:266 En ny regional planering: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i väglagen (1971:948). 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om upphävande av lagen (1987:147) om regionplanering för kommunerna i . 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i (2010:900). 2017/18:4202 av m.fl. (C, KD, M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör vidareutveckla reformen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4203 av m.fl. (L): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om en kontinuerlig dialog för att göra det möjligt att inkludera fler län i lagstiftningen om regional fysisk planering och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om cyklism och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4204 av och (båda SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör utvidga reformen till att beröra fler län och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:21 av Momodou m.fl. (V): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regional fysisk planering ska vara obligatorisk i alla län och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regionplanen ska innehålla ett bindande bostadsmål i den regionala bostadsplaneringen som anger hur många bostäder, varav minst hälften hyresrätter nationellt, som behöver byggas i en region, och byggandet ska därefter fördelas på kommunerna i regionen, och detta tillkännager för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i samarbete med bör få i uppgift att, utifrån det nationella bostadsbehovet, fördela bostadsbyggandet på kommunerna inom ett län och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att staten ska ha rätt att förelägga kommuner att bygga de bostäder som de tilldelats enligt den regionala bostadsplaneringen, med särskild hänsyn till det nationella målet om att minst hälften av de bostäder som byggs ska vara hyresrätter, och att de kommuner som vägrar kan åläggas sanktioner, och detta tillkännager för regeringen. Det råder bostadsbrist i en majoritet av landets kommuner. Värst är bostadsbristen i storstadsregionerna. De som drabbas hårdast är låginkomsttagare, unga vuxna och nyanlända. Bostadsbristen begränsar människors möjligheter att ta ett jobb, studera och etableras i det svenska samhället. Därigenom påverkas individens frihet, ekonomins tillväxt och samhällets utveckling negativt. Det leder till ökade klyftor och segregation. Mycket av det som byggs har varit alltför dyrt för stora grupper i samhället. Det är, kort sagt, brist på bostäder som folk har råd att efterfråga. Det är framför allt brist på hyresrätter med rimliga hyror. Enligt behövs det i snitt 67 000 nya bostäder . Under förra mandatperioden antog , på initiativ, en målsättning som innebär att minst hälften av de bostäder som byggs ska vara hyresrätter. För att uppnå målsättning behöver kommunerna ta sitt bostadsförsörjningsansvar. Det gäller i synnerhet de kommuner som ligger i landets tillväxtområden där behovet av nya bostäder är som störst. Bostadsbristen är en regional fråga. Exempelvis är arbetsmarknadsregionerna större än de egna kommunerna, och det finns ofta fördelar med att diskutera markanvändning över kommungränserna. Kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen behöver därför samordnas, så att alla kommuner i en region bidrar till att bygga de bostäder som behövs. Här kan en regional fysisk planering fylla en viktig funktion. delar regeringens uppfattning att bostadsförsörjningen bättre kan tillgodoses med regional fysisk planering. hade dock hellre sett att regeringen gav den regionala planeringen större möjligheter att påverka kommunernas bostadsbyggande. Bostadsförsörjningen är en regional fråga, och alla kommuner i ett län måste bidra till att bygga bort bostadsbristen. För att få fler kommuner att ta sitt bostadsförsörjningsansvar krävs en tydligare statlig och regional styrning. Därför har ytterligare ståndpunkter och förslag i frågan om regional planering i våra reservationer. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT En ny regional planering bor av befolkningen i en kommun med bostadsbrist. Det är inte rimligt att rika, välmående kommuner endast bygger dyra bostadsrätter och lämnar bekymret med hyresrätter till fattigare kommuner inom samma region. Många kommuner har inte lyckats anpassa bostadsbyggandet till befolkningsutvecklingen och har därmed inte tagit sitt bostadsförsörjningsansvar. Det finns en rad förklaringar. Det kan exempelvis bero på dåliga marknadsförutsättningar eller brist på mark. är ett exempel; jag kommer ihåg när jag satt i kommunfullmäktige där och man sålde mark varenda gång vi hade kommunfullmäktigemöte. Det kan också bero på en politisk ovilja att bygga. I till exempel i har man under 2000-2017 byggt 27 hyresrätter. I har man byggt 95 stycken och i 112 stycken. Det kan jämföras med , som har byggt 1 178 hyresrätter. Det är samma sak i : byggde , 2000-2017, totalt 122 hyresrätter och 245 stycken, i jämförelse med till exempel som byggde 8 997 hyresrätter. För kommunpolitiker kan bostadspolitiken vara svår att manövrera då den blivit alltmer marknadsstyrd och helt och hållet marknadsfinansierad. har kommunerna planmonopolet, ofta ett visst markinnehav och de allmännyttiga bostadsbolagen att styra med - de som finns kvar. vill skapa fastare strukturer för bostadsbyggande som möjliggör för alla kommuner att ta sitt ansvar för att bygga bort bostadsbristen. För detta krävs både statlig hjälp till de kommuner som behöver det och statliga sanktionsmöjligheter i de fall kommuner inte bidrar utan övervältrar ansvaret för bostadsbyggandet på andra. Regeringen föreslår att regional fysisk planering ska ske i och i län. Enligt regeringens bedömning bör regional fysisk planering införas i fler län när behov av och förutsättningar för sådan planering finns. har dock föreslagit att regional fysisk planering ska ske i alla län. Ett flertal remissinstanser var positiva till detta, däribland och . anser i likhet med kommittén, och att regional fysisk planering ska ske i alla län. Det finns ett behov av mellankommunal och regional samverkan i större eller mindre omfattning över hela landet. I tillväxtområden kan det handla om att samordna sig för ett ökat bostadsbyggande där alla kommuner tar ansvar. I kommuner med minskande befolkning kan det i stället handla om att anpassa befintlig bebyggelse och andra anläggningar till nya behov. En del kommuner saknar dessutom kompetens och resurser för vissa uppgifter och funktioner. För dessa kommuner kan en regional samordning vara ett bra stöd. Det finns ett uppenbart behov av mellankommunal och regional samverkan som inte tycks komma till stånd på frivillig väg. Behovet av samordning mellan olika planeringsslag gäller oavsett var i landet planeringen sker. Det finns därmed ingen anledning att begränsa uppdraget till att endast omfatta vissa delar av landet, vilket regeringen föreslår. tycker att regional fysisk planering ska vara obligatorisk i alla län. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT En ny regional planering Enligt regeringens förslag ska regionplanen endast vara vägledande och inte bindande. anser att man inom ramen för den regionala fysiska planeringen ska kunna ställa skarpare krav på att samtliga kommuner inom en region bidrar till att tillgodose hela regionens bostadsförsörjningsbehov. Utan sådana krav riskerar regeringens förslag om en regional fysisk planering att bli verkningslöst. Ett tydligt exempel är den nuvarande regionala utvecklingsplanen för , RUFS. Trots ett gediget arbete med RUFS kvarstår det grundläggande problemet att vissa kommuner i länet inte bygger nya bostäder i tillräcklig omfattning, eftersom det inte finns ett bindande bostadsmål. Detta bekräftas även av , som i sitt remisssvar på regeringens proposition framhåller behovet av att få kommuner som inte i tillräcklig utsträckning bidrar till den regionala utvecklingen att ta ett större ansvar. Om regionplanen endast är vägledande kommer vissa kommuner att kunna fortsätta som tidigare och bygga få bostäder, framför allt hyresrätter. Därmed förvärras bostadsbristen i hela regionen, vilket påverkar individens frihet, ekonomins tillväxt och samhällets utveckling negativt. För att få alla kommuner i en region att ta sitt bostadsförsörjningsansvar på en regional bostadsmarknad bör det införas ett bindande bostadsmål i den regionala bostadsplaneringen som anger hur många bostäder som behöver byggas i en region. Byggandet bör därefter fördelas på kommunerna i regionen. Därmed ges alla kommuner i en region möjlighet att ta ansvar för bostadsbristen och bygga de bostäder som krävs. Hälften av nyproduktionen ska nationellt, i enlighet med målsättning, vara hyresrätter. I regeringens lagförslag saknas helt möjligheten för staten att ställa krav på kommunerna i en region att bygga bostäder. Propositionen innehåller inte heller några förslag om sanktioner gentemot de kommuner som inte bygger bostäder. anser att staten bör ges möjlighet att förelägga kommuner att bygga bostäder enligt den bindande regionala bostadsplaneringen, med särskild hänsyn till det nationella målet om att minst hälften av de bostäder som byggs ska vara hyresrätter. Det kan införas sanktioner mot de kommuner som trots detta inte bygger i enlighet med den regionala bostadsplaneringen. I likhet med Delegation Bostad 2030 anser vi att det ska vara kostsamt för kommuner som inte fullgör sitt bostadsförsörjningsansvar. För att ge kommunerna möjlighet att uppnå bostadsmålen i den regionala bostadsplaneringen och bygga de bostäder som de tilldelats via och bör staten bistå med finansiellt stöd. Under förra mandatperioden införde regeringen och omfattande investeringsstöd för byggande av hyresrätter samt ett riktat statsbidrag för ökat bostadsbyggande, den så kallade kommunbonusen. Dessa stöd bör höjas och förbättras. Dessutom bör statliga topplån för nyproduktion av hyresrätter införas. Staten ska vara kommunerna behjälplig i att uppnå målen, och särskilt bör finansieringsstöd för nyproduktion av hyresrätter prioriteras. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT En ny regional planering För att avsluta: Det är dags för en ny bostadspolitik där staten, kommunen och regionen ska ta sitt ansvar och genomföra vad som är en lagstadgad rättighet för varenda människa som bor i det här landet. Regeringen bör således återkomma med förslag som innebär att staten ges rätt att förelägga kommuner att bygga de bostäder som de har tilldelats enligt den regionala bostadsplaneringen, med särskild hänsyn till det nationella målet om att minst hälften av de bostäder som byggs ska vara hyresrätter, och att de kommuner som inte följer ett sådant föreläggande kan åläggas en sanktion. Jag ställer mig bakom samtliga reservationer från , men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation 2. är det civilutskottets första debatt för den här mandatperioden och även min första debatt i rollen som utskottets ordförande. Vi är här för att debattera regeringens proposition En ny regional planering. Regeringen grundar sitt förslag på den parlamentariska utredning, och det är ett led i det arbete den rödgröna regeringen under den gångna mandatperioden har gjort för att stärka den verktygslåda som kommuner och andra behöver för att få igång och hålla uppe det bostadsbyggande vi behöver. En del i detta arbete har varit att ge länsstyrelserna i uppdrag att prioritera bostadsbyggande. Bostadsbristen är ett faktum, även om det just nu byggs och färdigställs fler bostäder än på väldigt länge i . Det är nu vi har i uppgift att se till att vi håller uppe den byggtakt vi faktiskt har kommit upp i, så att ännu fler bostäder byggs och ännu fler får ett hem. Jag tycker att regeringens proposition En ny regional planering är bra, och den är också oerhört viktig. Den är ett viktigt verktyg för att kommunerna ur ett övergripande perspektiv ska kunna ta ansvar för den planering vi behöver för att bygga våra framtida samhällen. Det är samhällen som ska vara bra, inkluderande och hållbara ur såväl ett ekonomiskt som ett socialt och ett ekologiskt perspektiv.