bet · H601AU2 · 2018-12-17 00:00:00 — Det förslag till anslagsanvisning som och har presenterat inom utgiftsområde 14 överensstämmer med motion för utgiftsområdet (mot. 2018/19:2931) med den skillnaden att minskningen av anslaget inte blir av. Förslaget som utskottet ställer sig bakom innebär alltså avvikelser från budgetpropositionen när det gäller anslagen Arbetsförmedlingens förvaltningskostnader, Kostnader för arbetsmarknadspolitiska program och insatser, Lönebidrag och m.m. och Europeiska socialfonden m.m. för perioden –2020. Nedan redogör utskottet närmare för dessa avvikelser. Utskottet vill börja med att lyfta fram behovet av att reformera Arbetsförmedlingen i grunden. Myndigheten har länge uppvisat låga förtroendesiffror och alltför dåliga resultat. Det blir också alltmer tydligt att styrningen inte fungerar. Arbetsförmedlingen bör läggas ned till förmån för en struktur där andra aktörer på arbetsmarknaden spelar en betydligt större roll. Utskottet förordar ett mer renodlat system där en ny statlig myndighet ansvarar för funktioner som myndighetsutövning, kontroll och uppföljning. Den nya myndigheten ska även bedöma omfattningen av den arbetssökandes behov. Matchningsfunktionen ska öppnas upp för ett begränsat antal fristående aktörer. De får ett helhetsansvar för sina arbetssökande och för att dessa får rätt insatser. Matchningsaktören ersätts i allt väsentligt efter hur väl den lyckas med att hjälpa den arbetssökande in i arbete. Det finns många väl etablerade aktörer som skulle kunna bidra till en mer effektiv matchning, bl.a. genom en ökad specialisering och upparbetade arbetsgivarkontakter. På så sätt kan tiden till jobb kortas och kompetensförsörjningen förbättras. En central del i reformen är en tydlig uppföljning och kontroll samt ett system där den som kan uppvisa goda resultat premieras. Lågpresterande och oseriösa aktörer ska sorteras ut och resurser fördelas så att de ger bästa möjliga effekt. Kvalitet måste vara i fokus. Utskottet konstaterar att förvaltningsanslaget till Arbetsförmedlingen har ökat. Utskottet anser att Arbetsförmedlingen bör effektiviseras i enlighet med vad som anförts ovan och att en successiv minskning av anslaget nu bör påbörjas. bör anslaget 1:1 Arbetsförmedlingens förvaltningskostnader minskas med . Dessutom bör den planerade justeringen på minus – som inte genomfördes i budgetpropositionen till följd av de särskilda budgetprinciperna – genomföras. Arbetsmarknadspolitik kan bidra till en väl fungerande arbetsmarknad, och har enligt utskottet en viktig roll i att säkra en snabb och effektiv återgång till arbete för dem som hamnar i arbetslöshet. Ett annat viktigt syfte med den aktiva arbetsmarknadspolitiken är att jämna ut effekter av konjunkturcykeln genom att fler personer anvisas platser i lågkonjunktur än i högkonjunktur. Arbetsmarknadspolitiken kan också påskynda etableringen på arbetsmarknaden för dem som ännu inte tagit steget in. Rätt utformad kan en aktiv arbetsmarknadspolitik bidra till lägre arbetslöshet och kortare arbetslöshetsperioder genom insatser som bidrar till förbättrad sökaktivitet, rustar människor för jobb och säkerställer en effektiv matchningsprocess mellan arbetssökande och arbetsgivare. En viktig del i en effektiv arbetsmarknadspolitik är att rätt person får ta del av rätt insats. Detta för att säkerställa att politiken ger avsedd effekt, men också för att säkerställa att skattebetalarnas pengar används på bästa sätt. Utskottet konstaterar att detta inte fungerar på ett tillfredsställande sätt . Ett exempel är arbetsmarknadsutbildningen som uppvisat dåliga resultat. Syftet med utbildningen är att utbilda arbetslösa så att de ska kunna anställas i ett bristyrke. Men trots att matchningen försämrats har utbildningen i alltför låg utsträckning lett till att deltagarna fått arbete. visar utvärderingar att arbetsmarknadsutbildningarna i stället förlängt arbetslöshetstiden. Även de förberedande utbildningarna har uppvisat dåliga resultat. Arbetsförmedlingens analyser visar att man använt dyra utbildningsplatser som aktivitet och anvisat utbildningarna till personer som inte kan tillgodogöra sig den. Mycket talar också för att man inte lyckats anpassa arbetsmarknadsutbildningarna så att de ger deltagarna de kunskaper som arbetsgivarna efterfrågar. Effektiviteten i arbetsmarknadsutbildningen och den förberedande utbildningen måste öka. Det finns ett fortsatt behov av arbetsmarknadsutbildningar som löser de kompetensbrister som kan åtgärdas med utbildningsinsatser av kortare karaktär, men utbildningarna måste riktas till de arbetslösa som kan tillgodogöra sig dessa korta, nischade utbildningar. Även insatserna för långtidsarbetslösa måste ses över. För att öka sannolikheten att snabbt komma ut i arbete är det viktigt med en hög sökaktivitet tidigt i arbetslöshetsperioden. På samma sätt är det viktigt att den enskildes vilja och förmåga att stå till arbetsmarknadens förfogande testas. Detta gäller i synnerhet efter en längre tids arbetslöshet. står tusentals långtidsarbetslösa helt utan insats eller aktivitet. Regeringens flaggskepp, extratjänster och beredskapsjobb, infördes för att ge långtidsarbetslösa en aktivitet. De har kantats med stora problem, och de redan fullt ut subventionerade extratjänsterna ger numera även kommunerna en bonus och handledarbidrag. Dessutom har det visat sig att både extratjänsterna och – i synnerhet – beredskapsjobben i hög utsträckning ges till personer som kan antas ha relativt goda jobbchanser även utan insatserna. Detta inte minst sedan den förra rödgröna regeringen utökat målgruppen till att även inkludera nyanlända. framkom också uppgifter om att dessa dyra insatser tränger undan andra, fungerande, insatser på Arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingens prognoser visar att kostnaderna för extratjänsterna och beredskapsjobben kommer att öka. Sammantaget beräknas kostnaderna uppgå till 2021. visar uppföljningar att insatserna sällan leder till arbete. Utskottet anser att systemet behöver göras om. Kostnaderna behöver minska och insatserna behöver bli mer träffsäkra. Som ett steg mot ett mer kostnadseffektivt system bör de moderna beredskapsjobben avvecklas, och målgruppen för extratjänsterna bör enbart utgöras av långtidsarbetslösa. Sammantaget bedöms dessa förändringar öka träffsäkerheten. Dessutom bör det utredas hur extratjänsterna kan bli mer kostnadseffektiva, exempelvis genom lägre subventionsgrad eller minskad ersättning till deltagarna. Utskottet anser också att utbildningskontrakten bör avskaffas. Det finns inte något som visar på att insatsen leder till att fler unga studerar. I stället finns det en risk att insatsen fördröjer ungas inträde på arbetsmarknaden. Mot denna bakgrund anser utskottet att Arbetsförmedlingens insatser bör bli mer kostnadseffektiva och att anslaget 1:3 Kostnader för arbetsmarknadspolitiska program och insatser i enlighet med vad som anförts ovan bör minskas med 2019. Dessutom noterar utskottet att de särskilda budgetprinciperna innebär att den tidigare beräknade minskningen av anslaget, avseende främjandemedel som beslutas av Delegationen för unga och nyanlända, uteblir. Utskottet anser att anslaget bör justeras för denna uteblivna anslagsförändring. När det gäller det beställningsbemyndigande som regeringen föreslagit för anslaget 1:3 anser utskottet att detta bör ändras på så sätt att beloppet bestäms till . Vidare föreslår utskottet en höjning av anslaget 1:4 Lönebidrag och m.m. Lönebidrag kan användas för att anställa personer med nedsatt arbetsförmåga på grund av funktionsnedsättning, t.ex. en begränsad rörelseförmåga eller psykisk ohälsa. Lönebidraget kompenserar arbetstagarens grad av nedsatt arbetsförmåga och ger bättre möjligheter för dessa människor att få ett jobb. Regeringen aviserade höjningar av lönebidraget så att det skulle uppgå till 2019 och till 2020. Ett högre ekonomiskt stöd skulle sannolikt ge fler möjlighet till anställning, öka legitimiteten för lönebidraget och stärka sambandet mellan individens arbetsförmåga och lönesubventionens storlek. Därför är det en prioriterad reform. Till följd av de särskilda budgetprinciperna har dock anslaget inte ändrats i enlighet med tidigare redovisade beräkningar. Därför föreslår utskottet att anslaget tillförs 2019 så att de föreslagna höjningarna av ersättningstaket i lönebidrag och skyddat arbete hos offentlig arbetsgivare 2019 kan genomföras. Detsamma gäller för det tidigare beräknade tillskottet avseende en ytterligare ökning av anställningar hos som utskottet nu tillför. förutsättningar att introducera framför allt unga till arbetsmarknaden skulle förbättras om de gavs möjlighet att erbjuda fler anställningar, vilket bidrar till att minska arbetslösheten i gruppen. Även för anslaget 1:6 Europeiska socialfonden m.m. för perioden –2020 anser utskottet att det bör ske en justering till följd av att de särskilda budgetprinciper som tillämpats har inneburit en utebliven anslagsförändring. Utskottets ställningstagande innebär att utskottet delvis tillstyrker och anslagsanvisning i motionerna 2018/19:2931 (M) och 2018/19:2992 (KD) och avstyrker budgetpropositionen i motsvarande delar. Övriga förslag i budgetpropositionen tillstyrks. De motioner som föreslår en annan anslagsanvisning avstyrks. Utskottets ställningstagande innebär att utskottet även tillstyrker övriga motionsyrkanden i de delar de motsvarar utskottets anslagsanvisning. Följaktligen avstyrker utskottet de yrkanden som inte motsvarar utskottets förslag. Utskottets förslag om anslagen och beställningsbemyndigandena framgår av bilaga 4 och 5. Anslag inom utgiftsområde 14 (S, V, MP) (S), (S), (S), (V), (S), (S) och (MP) anför: har genom sitt beslut i det första steget av budgetprocessen gett budgetpolitiken en annan inriktning än den vi vill ha, genom att bifalla och förslag. De utgiftsramar som beslutats och som gäller i det andra steget i budgetprocessen är andra än de vi förespråkat. Därför väljer vi att avstå från ställningstagande när det gäller anslagsanvisningen inom utgiftsområde 14. Efter valet röstade fler än hälften av den nyvalda ledamöter nej på frågan om statsministern hade tillräckligt stöd i , detta trots att de rödgröna partierna utgör det största blocket med 144 mandat mot de borgerliga partiernas 143 mandat. Med anledning av detta entledigades samtliga statsråd och styrs av en övergångsregering. Eftersom någon ny regering ännu inte har tillträtt uppehåller de entledigade statsråden sina befattningar som en övergångsregering, i enlighet med regeringsformens bestämmelser. Detta är första gången som en övergångsregering lämnar en budgetproposition till . I regeringsformen, riksdagsordningen och budgetlagen finns bestämmelser om budgetpropositionen och dess innehåll. Någon särskild reglering av hur en budgetproposition som lämnas av en övergångsregering ska utformas finns inte. I en promemoria från Statsrådsberedningen har vissa riktlinjer utfärdats för det praktiska arbetet i . har vid granskningar av en övergångsregerings befogenheter hänvisat till dessa riktlinjer. Enligt riktlinjerna bör en övergångsregering endast avgöra löpande eller brådskande ärenden. Vidare anges att en övergångsregering inte bör lägga fram propositioner som är politiskt kontroversiella eller som har en tydlig partipolitisk inriktning. När det särskilt gäller en budgetproposition som lämnas av en övergångsregering anges att den inte bör innehålla förslag som har en tydlig partipolitisk inriktning. Av regeringsformen följer vidare att den senast beslutade budgeten ska fortsätta att gälla för det fall inte beslutat om en ny budget. Vid framtagandet av denna proposition har regeringen därför bedömt att budgeten bör utformas med utgångspunkt i budgeten , i väntan på att en ny regering tillträder och kan lämna de förslag till ändringar som följer av dess politiska inriktning. Med beaktande av detta har särskilda principer tagits fram för utformningen av denna proposition. Principerna har tagits fram efter kontakter med företrädare för regeringspartierna och samt , , och Liberalerna. En övergångsbudget är ingen permanent lösning. Den tar sig inte an de stora samhällsproblemen med nya reformer. Det är den heller inte avsedd att göra. Den finns för att viktiga samhällsfunktioner, välfärden och myndigheter ska fungera ungefär som . Den behövs för att skapa stabilitet och är just en övergångsbudget i väntan på att en regering ska tillträda och presentera sin ekonomiska politik. Det är när en sådan proposition läggs fram av en nytillträdd regering som det är rimligt att motionera som oppositionsparti. Vi anser att regeringen har redogjort för principerna, som tagits fram efter den process som varit, på ett klargörande sätt och tillämpat dem lojalt i arbetet med att ta fram budgetpropositionen . Men det ska inte tolkas som att övergångsregeringens budgetproposition ger uttryck för våra partiers politiska prioriteringar. Frågan väcktes därför om vi i likhet med oppositionspartierna borde lägga fram budgetmotioner under den allmänna motionstiden. Vi har dock valt att avstå den möjligheten och redogör nedan för våra skäl till det beslutet. I och med finansutskottets beredning av övergångsregeringens förslag till statens budget har vi nu nått långt bortom den terräng där befintlig konstitutionell praxis kan ge vägledning. Hur partier och ledamöter väljer att agera har inte bara konsekvenser för den ekonomiska politiken 2019 utan lägger också grund för konstitutionell praxis för liknande situationer . Våra partier har alla gett uttryck för att riksdagsarbetet i ett läge där landet leds av en övergångsregering måste koncentreras mot att få på plats en handlingskraftig regering som åtminstone kan tolereras av en majoritet av ledamöterna. Vi förväntade oss en ordnad och ansvarsfull process med övergångsbudgeten. Vi anser att den borde ha passerat genom som det var tänkt när lagstiftningen antogs och som de principer den är byggd på avser att säkerställa. Mot detta har framförts att tillämpningen av principerna för en övergångsbudget får negativa konsekvenser för samhällsviktiga funktioner som inte bara kan utan också bör korrigera. Det döljer det faktum att förhållandet mellan och regeringen är en delikat kombination av konstitutionella regler och upparbetad praxis. Det är fullt rimligt att vilja ändra på den relationen, men det är knappast vad något parti har gett uttryck för vare sig nu eller i andra sammanhang. Det är inte rimligt att en övergångsregering, som inte kan avgå om den inte får igenom sin budget, ska uppdras att verkställa andra partiers ekonomiska politik. En nytillträdd regering kommer att behöva lägga fram en extra ändringsbudget med nödvändiga korrigeringar , och det gäller oavsett vilket beslut fattar i detta ärende. Det kan dessutom inte uteslutas att försök till sådana korrigeringar i riksdagsbehandlingen riskerar att förvärra problemen genom att skapa ryckighet och oklarhet i myndighetsstyrningen. I debatten har det också påpekats att det inte är möjligt att i en extra ändringsbudget föreslå skattesänkningar. Detta stämmer när det gäller inkomstskatter, även om det inte är någon hemlighet att vi anser att investeringar i välfärd, klimat, rättsväsende och försvar måste gå före stora skattesänkningar. För oss är ökad jämlikhet centralt. Vi kan inte heller se att någon av de skattesänkningar som beslutat om i första steget av budgetprocessen skulle vara så viktig att den trumfar behovet av att skapa en för landet långsiktigt hållbar konstitutionell praxis – snarare tvärtom. Vi anser därför att lämpligaste praxis i lägen som detta är att riksdagspartierna bör ägna sig åt att bidra till att en regering kan tillträda och lägga fram en extra ändringsbudget på bord. I enlighet därmed anser vi att det förslag som övergångsregeringen lagt fram också borde ha blivit beslut. När en ny regering kommit på plats får partierna i lägga fram sin egen ekonomiska politik: antingen som regeringsbildare, som förhandlingspart eller som opposition. När det särskilt gäller utgiftsområde 14 ser vi stora problem med det gemensamma förslaget från och . I då arbetskraftsdeltagandet ökar, inte minst bland utrikes födda kvinnor, som rekryteringsbehoven och kompetensbristen är stora problem för arbetsgivarna, är en väl fungerande arbetsförmedling och arbetsmarknadsutbildning avgörande för att minska såväl arbetslösheten som bristen på efterfrågad kompetens. När signalerna om en kommande konjunkturnedgång blir allt fler synes behoven av stabilitet i arbetsmarknadspolitiken än mer påtagliga. Att i detta läge besluta om mycket omfattande neddragningar i Arbetsförmedlingen och slopande eller omdirigering av befintliga åtgärder utan att alternativa lösningar finns på plats framstår som ansvarslöst och kortsiktigt. Inte bara hotas tryggheten för tusentals statligt anställda – trots att de kommer att behövas i verksamheten – utan dessutom riskerar långtidsarbetslösheten att öka när färre får ta del av insatser som förkortar vägen till arbete. Därtill är risken uppenbar att bidragsberoendet och därmed kommunernas kostnader för försörjningsstöd ökar. som lämnar sitt slutbetänkande kommer bidra med underbyggda underlag till förslag för en effektivare arbetsförmedling. Denna utredning hade med fördel kunnat avvaktas för att minska ryckigheten i myndighetsstyrningen och framför allt risken för stigande arbetslöshet. Anslag inom utgiftsområde 14 (SD) (SD), (SD) och (SD) anför: Vi vill inledningsvis tydliggöra ställningstagande i samband med det första steget av budgetprocessen och beslut om bl.a. utgiftsramarna . Vid voteringen i kammaren gav i första hand stöd till partiets eget budgetförslag som skulle ha inneburit viktiga steg mot ett tryggare samhälle och ett land som håller samman. Vårt förslag hade vidare inneburit en möjlighet till en mer seriös migrations- och integrationspolitik som nödvändiga prioriteringar av välfärden hade kommit till stånd. De övriga partierna röstade ned vårt budgetförslag och stoppade därmed det förslag som är bäst lämpat för att komma till rätta med de utmaningar som står inför. Efter att förslag fallit i voteringen om statsbudgeten återstod endast övergångsregeringens förslag och ett gemensamt förslag från och . bedömning var att det senare förslaget ligger närmare förslag på partiets prioriterade områden än vad övergångsregeringens förslag gör. valde därför att stödja och förslag. Ställningstagandet innebär inte att helt ställer sig bakom förslaget i sak. Vi kan dock konstatera att om hade lagt ned sina röster hade resultatet blivit att landet skulle behöva regeras med en budget som är mindre väl lämpad för att komma åt de stora samhällsutmaningarna. har alltså genom sitt beslut fastställt att de samlade utgifterna för utgiftsområde 14 inte får överstiga 73 2019. Eftersom förslag till anslag inom utgiftsområdet ligger över den nivån kan vi inte reservera oss till förmån för detta förslag. Därför väljer vi att avstå från ställningstagande och lägger i stället fram ett särskilt yttrande om politik inom utgiftsområde 14. Vårt budgetalternativ bör ses som en helhet. samlade förslag när det gäller statens budget finns i partimotion 2018/19:1913. I den motionen finns också förslag till ram för utgiftsområde 14 och en uppräkning av de fokusområden som har varit avgörande för partiets prioriteringar i budgeten. Inom partiets fokusområden – vården, rättsväsendet, sammanhållningen samt migration och integration – krävs omfattande och skyndsamma reformer för att inte samhällskontraktet ska lösas upp. Förslaget om anslag inom utgiftsområde 14 läggs fram i kommittémotion 2018/19:2373 och vi sammanfattar dessa förslag nedan. Dagens svenska arbetsmarknad förändras i snabb takt. Situationen på arbetsmarknaden präglas av den tudelning som råder i form av en alarmerande hög arbetslöshet hos utrikes födda jämfört med inrikes födda. anser att det är dags att från politiskt håll lämna tidigare låsningar. Vi vill se en utveckling där löntagarnas trygghet prioriteras som förutsättningar skapas för ett bra företagsklimat med extra fokus på småföretagarna. En väl fungerande arbetsmarknadspolitik bör innehålla få men effektiva insatser som syftar till att arbetssökande erhåller reguljära anställningar. Det måste bli ett slut med att använda sig av kortsiktiga lösningar som vare sig gagnar samhället eller individen. har efterfrågat en ordentlig genomlysning av Arbetsförmedlingen. Vi har ställt oss bakom genomförandet av som bl.a. har i uppdrag att se över hur effektiviteten kan ökas och hur de delar av Arbetsförmedlingens uppdrag som inte innebär myndighetsutövning kan läggas ut på andra aktörer. Vi kommer att ta resultatet av utredningen, som ska redovisa sitt uppdrag , i beaktande men anser att det redan utifrån den information vi har finns skäl att påbörja en successiv minskning av Arbetsförmedlingens förvaltningsanslag utifrån ambitionen att släppa fram fler aktörer på marknaden. När det gäller de arbetsmarknadspolitiska program och insatser som Arbetsförmedlingen administrerar kan konstatera att dessa i stor utsträckning är kostsamma som de inte leder till önskvärda resultat i form av reguljära anställningar i tillräckligt stor utsträckning. Dagens arbetsmarknadspolitiska program och insatser är således kostsamma för både samhälle och individ. Vi avser därför att avveckla anslaget i sin helhet och föreslår en rejäl minskning . Vidare anser att de medel som satsas på såväl nystartsjobb som stöd för yrkesintroduktionsanställningar inte leder till tillfredsställande resultat i form av reguljära anställningar. Partiet avser därför att avveckla dessa subventionerade anställningar. Det ska ske genom att redan fattade beslut ska kunna fortlöpa , men möjligheten till nystartsjobb och stöd för yrkesintroduktionsanställningar ska avslutas vid utgången av 2019 och nya medel ska inte tillföras . När arbetsmarknadspolitiken läggs om och Arbetsförmedlingen avvecklas i dess nuvarande form enligt förslag kommer de delar av Arbetsförmedlingens uppdrag som inte avser myndighetsutövning att öppnas upp för fler aktörer. Det bör därför införas ett nytt anslag om upphandling av kompetensförstärkning och ordentliga resurser avsättas för ändamålet. Anslaget ska täcka kostnaden för de nya aktörer som tillkommer på arbetsmarknaden. vill betona att delaktighet handlar om möjligheten för alla, oavsett funktionsförmåga, att vara delaktiga i samhällets alla områden, däribland på arbetsmarknaden. Det är centralt att alla ska kunna delta i arbetsmarknaden utifrån sin funktionsförmåga. Vi anser att lönebidrag och andra åtgärder, insatser och program som finns att tillgå för att detta ska vara möjligt ska kvarstå och i vissa delar utökas. har förespråkat införandet av lärlingsanställningar. Inom lärlingsanställningen ska gymnasiestudier kunna kombineras med möjligheten att lära sig ett yrke hos en arbetsgivare. Det ska vara fråga om en insats som kan erhållas efter behov och den ska inte begränsas till någon specifik kategori av arbetssökande. Ersättningen i insatsen ska bestå av en procentsats av den av parterna överenskomna ingångslönen. Arbetsgivarna ska få ett handledarstöd individen deltar i insatsen, och föreslår ett nytt anslag som ska täcka kostnaden för handledarstödet. När det gäller lån till körkort finns det skäl att ändra formerna för körkortslån så att lånet kopplas till en yrkesutbildning. I vårt budgetförslag prioriterar vi vidare vikten av en stärkt arbetslöshetsförsäkring. Vi föreslår att taket för ersättningen höjs kraftigt till per dag , för att därefter minska till per dag. Vår satsning på området leder till både ökad ekonomisk trygghet för den arbetssökande i början av arbetslöshetsperioden och tydliga incitament till jobbsökande. När det gäller arbetsmiljöområdet fortsätter att vara det parti som tydligast prioriterar området genom att avsätta störst resurser till området. Vi vill särskilt betona den viktiga roll som har för att kontrollera arbetsmiljön på våra arbetsplatser.