bet · H501TU11 · 2018-03-20 00:00:00 — Ett körkort med behörigheten C1, C1E, C, CE, D1, D1E, D eller DE ska förnyas från det att det har utfärdats. I motion 2017/18:27 konstaterar (M) att personer som får körkortet indraget på grund av synfältsbortfall kan ansöka om att testa sin syn och får därefter i många fall tillbaka körkortet. Motionären menar att det är en långdragen och kostsam process att få tillbaka körkortet och att en översyn därför bör göras av gällande lagstiftning när det gäller möjligheten för personer med mindre allvarliga synnedsättningar att få sin lämplighet prövad, genom exempelvis ett körprov, innan körkortet eventuellt dras in. Motionären efterfrågar därför en översyn av körkortslagen. I motion 2017/18:309 pekar (SD) på att olyckor i trafiken orsakas mest av yngre förare men att även äldre förare bidrar till trafikolyckor, ofta på grund av felbedömningar eller en synnedsättning som leder till för långsam körning. Motionären menar att det borde finnas krav på en enkel uppkörning och ett teoritest från och därefter för att få behålla sitt körkort. Testet ska vara gratis och statligt finansierat. Motionären efterfrågar därför att förare från bör körtestas. I motion 2017/18:415 konstaterar (L) att vi lever allt längre och att alltfler människor kör bil upp i hög ålder, som det finns sjukdomar som påverkar körförmågan. Primärvården har ibland svårt att göra bedömningar av körförmågan, och motionären menar att möjligheterna till förbättrad kontroll av äldre människors körförmåga bör utredas. Motionären efterfrågar därför en utredning om att inrätta trafikmedicinska centrum. I motion 2017/18:425 uppmärksammar även och (båda L) att synen försämras med åldern. Ändå är det enda tillfälle en bilist måste genomgå en synundersökning när man tar körkort, ofta i sena tonåren. Motionärerna menar att många bilister har så dålig synskärpa att de utgör en direkt trafikfara. Det finns ett brett stöd hos allmänheten för att införa krav på syntest, och kostnaden för den enskilde är låg. Motionärerna efterfrågar därför obligatoriska syntester vid körkortsförnyelse. I motion 2017/18:630 påminner (KD) om att bilkörning för många är en fråga om frihet, självförtroende och självkänsla. Det är dock inte självklart att man kan fortsätta att köra bil efter en demensdiagnos eller en stroke. Förare har högre risk att skadas eller dödas vid en trafikolycka. Oavsett om det handlar om ålder eller sjukdom bör körlämpligheten bedömas i högre grad än vad som görs för att undvika olyckor i trafiken. Motionären efterfrågar därför en utredning av möjligheten till utökade bedömningar av läkare om körlämpligheten hos patienter liksom hos patienter med diagnoserna stroke eller demenssjukdom. I motion 2017/18:977 menar och (båda C) att har de strängaste kraven i världen när det gäller synfält. Motionärerna menar att synfältsdrabbade ska klara mycket höga krav i syntestmaskiner, medan körprov har förbjudits. Det är bra att det finns en körsimulator vid (), men kraven för körsimulatorn behöver utvärderas. måste enligt motionärerna tillåta utvidgade uppkörningsprov för de som har mindre brister i sitt synfält. Motionärerna efterfrågar därför att regeringen bör låta utreda alltför stränga och fyrkantiga körkortsregler för dem som ser bra men har mindre brister i sitt sidoseende (synfält). Per Klarberg m.fl. (SD) konstaterar i kommittémotion 2017/18:1590 att vi blir allt äldre och att fler äldre är beroende av bilen för att klara vardagen. Synen förändras med åldern, och det är osannolikt att en person ser lika bra vid som när denne tog körkort . Motionärerna anser att det skulle vara en liten ansträngning för individen om man i samband med körkortsförnyelse även genomgick en synundersökning. Motionärerna efterfrågar därför en utredning av möjligheten till obligatoriskt syntest vid körkortsförnyelse (yrkande 2). I motion 2017/18:2048 uppmärksammar (M) att ett stort antal körkortsinnehavare får diagnoser som gör dem olämpliga som bilförare, men bara i undantagsfall gör deras läkare en anmälan till . Det behövs tydliga riktlinjer som kan hjälpa läkarna i deras bedömning eftersom många läkare upplever att det är svårt att bedöma lämpligheten som andelen äldre bilförare ökar kontinuerligt. Det är också svårt för anhöriga att bli tvingade att ta ansvar, och oftast uppstår en diskussion om varför personen i fråga inte bör köra bil. Motionären efterfrågar därför en översyn av läkarnas anmälningsplikt till . I motion 2017/18:2113 uppmärksammar (MP) att den teoretiska kunskapen testas endast när körkortet tas. Nya och förändrade regler borde tillhandahållas körkortsinnehavare på ett lättillgängligt sätt, och det borde vara lämpligt att testa körkortsinnehavarnas teoretiska kunskaper vid förnyelse av B-körkort . Det vore också rimligt att vid förnyelse av körkort bifoga ett synintyg. Om en läkare konstaterar att en körkortsinnehavare inte uppfyller kraven har läkaren ett ansvar att se till att patienten inte längre får köra bil. En av orsakerna till att läkare inte rapporterar är att patienten gärna vill ha kvar sitt körkort som legitimation. Det behövs en översyn av hur det fungerar i praktiken och om ytterligare krav ska ställas på läkaren så att personer som är olämpliga för bilkörning verkligen anmäls. Motionären efterfrågar därför en översyn och förslag på vilka krav som ska ställas vid förnyelse av körkort. I motion 2017/18:2424 konstaterar (MP) att synförmågan är central för att bilförare ska agera säkert. En nedsatt syn får allvarliga konsekvenser, och därför bör återkommande synundersökningar vara en viktig del av arbetet med trafiksäkerhet. bör man kunna uppvisa ett nytt synintyg för att få behålla sitt körkort. Från och med att man fyller bör kontrollerna göras oftare än så eftersom riskerna för försämrad syn då ökar än mer. Motionären efterfrågar därför att regeringen återkommer med förslag om återkommande obligatoriska synundersökningar för bilförare. I motion 2017/18:2781 konstaterar (SD) att många äldre personer drabbas av demens eller andra sjukdomar. Många läkare som ställer en demensdiagnos gör endast en muntlig överenskommelse med patienten om att inte köra bil. Personer med demens eller andra sjukdomar utgör dock en trafikfara, och motionären efterfrågar därför en översyn av möjligheten att införa obligatoriska läkarkontroller av körkortsinnehavare. I motion 2017/18:3732 framför (M) att det i internationell forskning inte finns någon förankring i fråga om stränga krav när det gäller synfält. Motionären menar att metoden för att bedöma körförmågan är ifrågasatt och att det finns begränsningar i de tester som görs i en körsimulator hos VTI för att man ska kunna återfå sitt körkort. Motionären efterfrågar därför att Transportstyrelsens krav på förares synfält bör anpassas till rådande forskning och evidens (yrkande 1). Motionären menar vidare att det är märkligt att de svenska reglerna inte är harmoniserade med EU:s direktiv och praxis inom EU och efterfrågar därför en översyn av möjligheten att harmonisera Transportstyrelsens krav på förares synfält med kraven i övriga EU-länder (yrkande 2). Dessutom framför motionären att med tanke på det stora antal personer som påverkas och får sin tillvaro kringskuren till följd av de statiska gränsvärden som Transportstyrelsen föreskriver, är det viktigt att utvärdera vilka konsekvenser detta har fått och vilka faktiska effekter det har på körförmågan. Motionären efterfrågar därför en utvärdering av Transportstyrelsens statiska synfältskrav kopplat till deras påstådda effekt på körförmågan (yrkande 3). Utskottet kan inledningsvis konstatera att det finns nära 650 000 körkortsinnehavare i som är . Utskottet vill framhålla att trots att trafikmiljön och trafikintensiteten har förändrats sedan dagens äldre tog körkort har de flesta lyckats anpassa sig till förändringarna på ett bra sätt. Bland annat Transportstyrelsen har pekat på att stor körerfarenhet gör att många äldre klarar även komplicerade situationer. När insikt och omdöme inte är försämrade är de flesta också medvetna om sina begränsningar och anpassar sitt körsätt därefter. Vid normalt åldrande är det bara påverkan på synen som har betydelse för trafiksäkerheten. Utskottet konstaterar att övriga förhållanden, som långsammare reaktioner och ökad stelhet, har mindre betydelse för lämpligheten att köra bil eftersom körerfarenhet, insikt och omdöme ofta uppväger detta. Stigande ålder leder dock till att man blir skörare i kroppen och får en ökad sjuklighet. Detta påverkar såväl risken för allvarlig skada vid trafikolycka som körlämpligheten. Förare har enligt Transportstyrelsen en högre risk att skadas eller dödas vid trafikolycka jämfört med åldersgruppen 30–, om man ser till körsträcka. Utskottet kan konstatera att det i inte finns några krav på medicinska kontroller från en viss ålder för personer som har körkort med lägre behörighet. har i stället valt modellen med läkares anmälan. Läkares anmälan innebär att alla läkare är skyldiga att anmäla den som inte uppfyller de medicinska kraven för att ha körkort till Transportstyrelsen. Transportstyrelsen utreder därefter körkortsinnehavet. Läkare kan dock i stället välja att använda sig av en s.k. muntlig överenskommelse. Det innebär att läkaren och patienten muntligen kommer överens om att patienten slutar köra men behåller körkortet av andra skäl, t.ex. för att använda som legitimation. Transportstyrelsens bedömning är att ändring av körkortslagen och Transportstyrelsens föreskrifter innebär att det numera är lättare att anmäla personer vars körkortsinnehav kan ifrågasättas av medicinska skäl. Systemet med anmälningsskyldigheten har därmed blivit mer effektivt för att hindra personer att framföra motorfordon om de inte uppfyller de medicinska kraven för körkort, men det är viktigt att fortsätta att följa utvecklingen. Utskottet konstaterar att 55 000 svenskar får diagnosen demens eller stroke. Båda dessa sjukdomar kan påverka patientens förmåga att själv avgöra när man är olämplig som förare. I sådana fall kan en muntlig överenskommelse få allvarliga konsekvenser eftersom den drabbade helt enkelt inte minns den. Under första halvan av 2017 fattade Transportstyrelsen beslut om 16 514 körkortsåterkallelser, vilket motsvarar en minskning med jämfört med . Men som det totala antalet återkallelser minskade ökade antalet återkallelser på medicinska grunder med . Enligt Transportstyrelsen finns det många fler som på grund av sjukdom inte klarar trafikens krav än som får sina körkort återkallade. Transportstyrelsen har dock sett en liten gradvis ökning av medicinska återkallelser och anser att det är glädjande att trenden fortsätter. Utskottet noterar att det enligt Transportstyrelsen är alltför många läkare som använder möjligheten till muntlig överenskommelse. Nedsättningar i hjärnans kapacitet kan visa sig på olika sätt, såväl i trafiken som i vardagslivet. Transportstyrelsen har uppgett att antalet anmälningar från läkare om körkortsinnehavare som inte längre bör inneha körkort inte ökar på det sätt som myndigheten anser skulle behövas. Transportstyrelsen hänvisar till att det av det framgår att läkare även vid demensdiagnos i första hand använder sig av möjligheten att ge s.k. muntliga körförbud. I av fallen där diagnosen ställs gör man en anmälan till Transportstyrelsen. Myndigheten uppger även att får muntligt körförbud. I fall med demens menar att det, jämfört med vid andra sjukdomar, är mindre troligt att man kan lita på att den sjuke kommer att följa tillsägelsen att inte köra. Det förfarandet är därför mindre lämpligt vid demens. Utskottet konstaterar att det på olika håll förs diskussioner om äldre förare ska genomgå periodiska hälsokontroller. Utskottet har inhämtat att frågan om sjukdomsförekomst hos äldre bilförare inblandade i trafikolyckor med personskada fortfarande utreds inom Transportstyrelsen. Syftet är att undersöka om det finns en förhöjd förekomst av sjukdomar som påverkar förmågan att köra bil hos bilförare som är eller äldre jämfört med två kontrollgrupper. Målet är att skapa ett underlag som kan bidra till att se om man bör utreda frågan om periodiska hälsokontroller för bilförare över en viss ålder närmare. Studien kommer inte att kunna besvara frågan om man bör eller inte bör införa periodiska hälsokontroller, utan den kommer enligt uppgift från Transportstyrelsen förhoppningsvis att kunna visa om det finns anledning att göra en mer omfattade utredning av frågan. Slutrapporten beräknas vara färdig , och utskottet ser med intresse fram emot resultaten av studien. Utskottet bedömer att det nuvarande systemet med anmälningsskyldighet hindrar personer från att framföra motorfordon om de inte uppfyller de medicinska kraven för körkort. Utskottet konstaterar att det inte finns några nya uppgifter som motiverar någon ändring i den nuvarande modellen med läkares anmälan. Enligt utskottets bedömning finns det dock vissa utmaningar på området. Det är därför viktigt att fortsätta att följa utvecklingen. Utskottet vill påminna om att dåvarande i en utredning föreslog att ett antal s.k. trafikmedicinska centrum skulle inrättas. Dessa skulle utgöra oberoende expertinstanser dit läkare skulle kunna remittera patienter för en bedömning av körförmågan. Dessa centrum skulle finansieras i särskild ordning genom en avgift som skulle läggas på alla fordonsägare. presenterade en slutrapport om en uppbyggnad av trafikmedicinska centrum i . Syftet med projektet var att planera en påbyggnadsutbildning på universitetsnivå för arbetsterapeuter i trafikmedicin. När det gäller trafikmedicinska centrum vill utskottet betona att förares medicinska förutsättning att framföra fordon på ett trafiksäkert sätt är en viktig komponent i arbetet för att uppnå nollvisionen. Utskottet kan konstatera att det finns trafikmedicinska centrum dit läkare kan remittera patienter för vidare utredning om sådan behövs. Vid Trafikmedicinskt centrum på i görs utredningar och lämplighetsbedömningar för körkortsinnehav av personer med sjukdomar eller skador. De vanligaste sjukdomarna hos patienterna är demens, stroke eller neurologisk sjukdom, och man utreder även personer med neuropsykiatrisk diagnos. Vidare kan nämnas att Mobilitetscenter i har resurser och kompetens i frågor om bilkörning och funktionsnedsättning, t.ex. bilanpassning, körkortsmedicinska utredningar, trafiksäkerhet och mobilitet. Utskottet vill påminna om att det är landsting och regioner som ansvarar för en god och tillgänglig vård till alla medborgare, och där ingår även inrättandet av medicinska centrum. I de flesta fall torde det inte råda någon större tveksamhet om körkortsinnehav för en patient kan ifrågasättas utifrån de trafikmedicinska föreskrifterna. Utskottet konstaterar att beslut om återkallelse av körkort fattas av Transportstyrelsen efter en utredning och kan överklagas till förvaltningsrätt. Utskottet vill även framhäva att regelverket för läkares anmälningsskyldighet gällande medicinsk olämplighet för körkortsinnehav har skärpts sedan utredde frågan 2005. Som har redovisats ovan är det krav på att läkare som vid en undersökning bedömer att en körkortsinnehavare är olämplig ska anmäla detta till Transportstyrelsen, även om patienten motsätter sig fortsatt undersökning eller utredning. var en sådan anmälan inte obligatorisk. Med ändringarna infördes även en möjlighet för läkare att göra en anmälan till Transportstyrelsen utifrån en genomgång av journalhandlingar. Utskottet vill påtala att eftersom det förekommer allvarliga olyckor är det av största vikt att läkare som vid en undersökning finner att patienten av medicinska skäl inte är lämplig att fortsätta inneha körkort anmäler detta till Transportstyrelsen. Utskottet noterar att infrastrukturministern har uppgett att han kommer att fortsätta att ha en dialog med myndigheterna i denna fråga såväl som i frågan om efterlevnaden av de medicinska föreskrifterna för körkortsinnehav i stort. Utskottet välkomnar detta och vill understryka att anmälningsskyldigheten som läkare har enligt körkortslagen och hur den hanteras av den enskilda läkaren som en god patientrelation upprätthålls är en relevant fråga. Utskottet har vid olika tillfällen lyft fram att synkontroller är en mycket viktig fråga från trafiksäkerhetssynpunkt. Utskottet har inte ändrat uppfattning i denna fråga. Utskottet vill i sammanhanget bl.a. lyfta fram samarbetet mellan företagen – kallat Synbesiktningen – där förare i samband med att bilen besiktigas kan välja att genomgå en synundersökning. Syftet är att uppmärksamma synens betydelse för ansvarsfull bilkörning. har totalt ca 22 000 syntester genomförts. Synbesiktningen genomförs då körförhållandena ofta är extra svåra och kraven på bilförarnas syn därmed ökar. svarade 2 479 bilister på frågor om syn och bilkörning, och 1 895 av bilisterna gjorde ett syntest. Utskottet konstaterar att undersökningen visar att var sjätte bilist har en trafikfarlig syn, som nio av tio bilister själva anser att de har en tillräckligt bra syn för att köra säkert i trafiken. Enligt undersökningen har en av tio en så dålig synskärpa att de inte skulle klara dagens synkrav vid ansökan om körkortstillstånd. visar undersökningen att anser att kontinuerliga synkontroller i samband med förnyelse av körkort ska lagstadgas. Utskottet kan vidare konstatera att VTI i en rapport om synförmågans mätbarhet och inverkan på säker bilkörning lyfte fram att testning av synförmågan bör bestå av kompletterande tester, att de mest förekommande måtten på synskärpa inte är tillräckliga för att säkerställa säker bilkörning och att tester som inrymmer kognitiva aspekter kan komplettera bedömningen av synförmågan. Enligt uppgift från Transportstyrelsen har optikerbranschens företrädare kontaktat Transportstyrelsen i fråga om periodiska synkontroller för körkortsinnehavare. Utskottet vill här lyfta fram vikten av att Transportstyrelsen fortsätter att kontinuerligt se över vilka krav som bör ställas på förares hälsa och att myndigheten arbetar med detta utifrån ett vetenskapligt perspektiv. Utskottet vill starkt understryka vikten av att frågan om synkontroller kommer att ingå i det fortsatta trafiksäkerhetsarbetet för att uppnå nollvisionen. Utskottet vill betona att utgångspunkten för arbetet med trafiksäkerhet är att arbeta långsiktigt och med en helhetssyn genom att tydliggöra inriktningen för det fortsatta arbetet för trafiksäkerhet. Att kräva test av synskärpa vid körkortsförnyelser för personbil är enligt utskottet en enskild åtgärd bland ett flertal möjliga. När det gäller frågan om synfältsdefekter kan utskottet konstatera att Transportstyrelsen får upp till 200 ansökningar om medicinsk dispens. handlar om olika typer av synnedsättningar, t.ex. synfältsbortfall orsakade av diabetes, stroke eller hjärntumör. De flesta får enligt uppgift avslag på sin ansökan. Utskottet kan konstatera att synfältsbortfall påverkar vardagen för den som råkar ut för det. Detta har uppmärksammats i olika former av forskning om synfältsbortfall. Ett exempel är ett projekt vid om transportrelaterade välfärdskonsekvenser för individer som har fått körkortet indraget på grund av synfältsbortfall. Det konstateras att kunskap om transportrelaterade välfärdskonsekvenser för personer med funktionsnedsättning är liten . Sådan kunskap är viktig som underlag till utformning av regelverk, åtgärder och resursfördelning, kopplat till hinder för och möjligheter att använda transportsystemet för personer med funktionsnedsättning. Merparten forsknings- och utvecklingsarbete kring personer med funktionsnedsättnings bilanvändning och användning av transportsystemet fokuserar generellt på tekniska och funktionella aspekter samt på trafiksäkerhetsaspekter. Bilens betydelse för välfärd och livskvalitet är mindre utforskat. Syftet med forskningsprojektet är att undersöka hur välfärden förändras för individer som har använt bil som vardaglig transport, men som har fått sitt körkort indraget på grund av synfältsbortfall. Resultaten visar att den inskränkta mobilitet som det indragna körkortet innebär kan få stora konsekvenser inom en rad välfärdsdimensioner som arbete och ekonomi, boende, fritid, medborgerliga aktiviteter, sociala relationer, oberoende, identitet, välbefinnande och psykisk hälsa samt tillit. En individ kan t.ex. ha förlorat sitt arbete med anledning av det indragna körkortet, antingen på grund av att körkortet behövs inom yrket eller för att det inte finns något transportalternativ för att ta sig till och från arbetsplatsen. Att få skjuts av t.ex. arbetskamrater eller vänner kan vara en tillfällig lösning, men beskrivs av flera som ett beroendeförhållande och en frihetsinskränkning som man helst vill vara utan. Arbetslöshet och avkall på fritidsaktiviteter kan leda till social isolering, som i sin tur skapar stor frustration och i flera fall depression. I flera fall anser man sig inte heller rätt bedömd avseende körförmåga, vilket uttrycks i form av en starkt försämrad tillit till myndigheter, läkarkåren och rättsväsendet. Utskottet vill mot den bakgrunden framhålla att olika insatser görs. Utskottet vill särskilt påminna om att VTI tillsammans med medicinsk expertis på uppdrag av Transportstyrelsen har tagit fram ett standardiserat simulatortest för att bedöma körförmågan hos personer med synfältsbortfall. Testresultaten kan användas som underlag vid en eventuell dispensansökan, där berörda myndigheter beslutar om en person med synfältsbortfall kan medges undantag från synfältskraven i de medicinska föreskrifterna. Transportstyrelsen har uppgett att möjligheterna till dispens från dessa föreskrifter förbättras genom simulatortester. Transportstyrelsen har haft som mål att kunna erbjuda testning för dem som har synfältsdefekter och som utifrån reglerna i de medicinska föreskrifterna inte klarar körkortskraven. De ska då kunna styrka sin förmåga till kompensation och därmed ges möjlighet att få dispens från regelverket. Utskottet konstaterar att reguljära tester påbörjades på VTI i . Den som har drabbats av synfältsbortfall och indraget körkort har möjlighet att testa sin körförmåga i en körsimulator på egen bekostnad. Enligt uppgift är priset för testet . VTI och Transportstyrelsen har arbetat med att hitta former för att yttrandet från den tekniska bedömningen av körningen ska uppfylla högt ställda juridiska krav. VTI rekommenderar den som vill göra testet att som ett första steg överväga att söka dispens utan att genomföra testet. VTI uppger att intresset för testerna är stort, och finns det en kö av personer som har anmält sitt intresse för att delta i forskningsprojektet. beviljades de första personerna som genomfört ett godkänt test i simulatorn dispens för körkort för personbil. Deras körförmåga bedömdes som trafiksäker. hade 269 personer genomfört körtestet i simulatorn i . Av dem hade 169 personer fått sitt testprotokoll, och av dem hade 114 godkänts av VTI med avseende på testresultatet. Utskottet har tidigare hänvisat till att Transportstyrelsen har framhållit att de svenska kraven inte är strängare i gradtalen än i direktivet och att det anges i de svenska kraven att en del defekter kan accepteras. Den nu gällande regleringen är mer detaljerad än tidigare och kan därför uppfattas som att det ställs högre krav än de föreskrifter som gällde före . De nya reglerna innebär dock i praktiken lägre krav för flertalet personer med synfältsdefekter än de tidigare reglerna. Utskottet kan vidare konstatera att den svenska tolkningen av EU:s körkortsdirektiv genomgick en prövning av EU som inte hade några synpunkter på de svenska föreskrifterna när det gäller synfältsdefekter. Skillnaderna mellan och några andra länder består i att man i vissa länder ger dispens efter praktiskt körtest, eller till och med skriver in det praktiska körtestet i föreskriften som i . Utskottet konstaterar att Transportstyrelsen har varit mycket tveksam till värdet av körprov som bedömningsunderlag i detta sammanhang.