bet · H501KU21 · 2018-05-23 00:00:00 — Utskottets granskning av regeringens redogörelser innefattar även en kvantitativ mätning av de åtgärder genom vilka regeringen slutbehandlar tillkännagivanden. Resultatet av granskningen i denna del redovisas i tabell 5 nedan. Tabellen redogör för andelen åtgärder från regeringen m.fl. som medfört att regeringen har redovisat riksdagsskrivelserna med tillkännagivanden som slutbehandlade. Granskningen innebär att endast den senast vidtagna åtgärden, som därmed innebär en slutbehandling, registreras som orsaken till slutbehandlingen. I många fall har flera åtgärder vidtagits för att slutbehandla ett tillkännagivande (t.ex. har flertalet av de propositioner som regeringen åberopar som skäl till en slutbehandling föregåtts av någon utredningsåtgärd, dvs. SOU eller Ds). De kategorier som redovisas i tabellen är propositioner (Prop. ), skrivelser (Skr. ), genomförda utredningar (SOU/Ds), utredningsdirektiv (Dir.), regeringsbeslut om förordning eller ändring av förordning (För. ), regeringsuppdrag till myndigheter inklusive ändring av regleringsbrev (Uppd. ), övriga regeringsbeslut (Övr. samt övriga åtgärder (Övr.). Övriga regeringsbeslut innebär t.ex. regeringsbeslut om avtal med intresseorganisationer eller förordnande av styrelseledamöter. Övriga åtgärder kan vara t.ex. myndighetsåtgärder och myndighetsbeslut (bl.a. utfärdande av allmänna råd eller föreskrifter), domstolsavgöranden och åtgärder från andra aktörer (riksdagsutskott eller EU-institutioner). I denna sistnämnda kategori ryms även fall när regeringen lagt skrivelsen till handlingarna. I kategorin utredningsdirektiv har även räknats in de tillfällen då regeringen beslutat att överlämna ärendet eller en kopia av riksdagsskrivelsen till en pågående utredning. Tabell 5 Sista vidtagna åtgärd från regeringen m.fl. som lett till slutbehandling av tillkännagivanden, 1995/96–2017/18, andelar uttryckt i procent Källa: kanslis genomgång av de skrivelser som anges i tabellen. *Avser andelarna för samtliga tillkännagivanden (1 624 stycken) som redovisats som slutbehandlade i de skrivelser som anges i tabellen. Av tabell 5 framgår att mer än hälften av tillkännagivandena som redovisats som slutbehandlade /96–2017/18 har hanterats genom en proposition. över perioden är denna andel högre under andra hälften av perioden än under den första. En möjlig förklaring till detta kan vara att fler tillkännagivanden ställer krav på regeringen att återkomma med förslag till . Skrivelse 75 om hanteringen av tillkännagivanden I skrivelsen (2017/18:75 s. 4) redovisar regeringen uttalande om hanteringen av tillkännagivanden i förra årets betänkande om behandlingen av skrivelser (bet. 2016/17:KU21). Vidare redogör regeringen för sina egna övervägningar i fråga om hanteringen av tillkännagivanden: När det gäller de tillkännagivanden som togs upp i utskottens yttranden har regeringen haft ambitionen att återkomma till i budgetpropositionen eller i något annat lämpligt sammanhang före skrivelse 75. Så har också skett i flertalet av dessa tillkännagivanden. Även beträffande ett antal andra tillkännagivanden har regeringen redovisat beredningsläget eller vidtagna eller planerade åtgärder till före skrivelse 75. I de fall där de vidtagna eller planerade åtgärderna legat helt i linje med det aktuella tillkännagivandet eller följt av tidigare till redovisade åtgärder, har regeringen dock ansett att det inte funnits något behov av återkoppling till före skrivelse 75. I de fall där det inte har vidtagits någon åtgärd, t.ex. för att tillkännagivandet är nytt, har regeringen inte heller funnit anledning att återkomma till före skrivelse 75. upprepar förra årets konstaterande att regeringens redogörelse för behandlingen av skrivelser har förbättrats och ger en formellt korrekt bild av skrivelser till regeringen. Redogörelserna i skrivelsen för regeringens åtgärder har även i många fall blivit mer utförliga. Utskottet ser positivt på denna utveckling och förutsätter att kvaliteten kommer att behållas i kommande redogörelser. När det gäller de propositioner, skrivelser och direktiv genom vilka ett tillkännagivande uppges ha slutbehandlats innehöll dessa propositioner etc. oftast en hänvisning till det aktuella tillkännagivandet och till att tillkännagivandet därmed ansågs ha slutbehandlats. Detta är positivt och utskottet skulle välkomna om detta kan genomföras fullt ut. Skrivelsen innehåller också uppgifter om regelbeståndet. Utskottet har ovan redovisat uppgifter om andelen EU-relaterade författningar (tabell 1 och anslutande text). Uppgifterna ger en bild av genomförandet av EU-direktiv i svensk rätt. Utskottet har också ovan redovisat uppgifter om antal och andel slutbehandlade riksdagsskrivelser och tillkännagivanden. Uppgifterna syftar till att ge en övergripande bild och ska tolkas med försiktighet när det gäller enskilda uppgifter. Utskottet vill, i linje med vad som framförs i flera utskotts yttranden, framhålla vikten av att regeringen hanterar beslut både skyndsamt och noggrant. När det gäller behandlingen av riksdagsskrivelser inom område redovisas nio tillkännagivanden som slutbehandlade. Utskottet ger följande kommentarer till ett av dessa tillkännagivanden – Ansvar för skolhuvudmän m.fl. (bet. 2015/16:KU4 punkt 4). I utskottets ställningstagande anförs att det finns anledning att se över om det finns behov av ett förtydligat ansvar för skolhuvudmän och andra som arbetar med barn och unga för att motverka radikalisering (bet. 2015/16:KU4 s. 32). I skrivelse 75 redovisas bl.a. att regeringen gett i uppdrag att utreda vilken roll utbildning inom skolväsendet har enligt gällande regelverk i arbetet mot våldsbejakande extremism. Utskottet menar att formuleringen om ett förtydligat ansvar i tillkännagivandet också inkluderade möjligheten att förändra regelverket och t.ex. skärpa lagstiftningen när det gäller skolhuvudmän. Utskottet anser därför inte att tillkännagivandet är slutbehandlat. I yttrandena från övriga utskott till framhålls ett antal synpunkter som gäller regeringens hantering av tillkännagivanden. Yttrandena från utbildningsutskottet och trafikutskottet uppmärksammar att regeringen när den redovisar ett tillkännagivande vid sidan av skrivelse 75 i vissa fall har valt att göra så i propositioner eller skrivelser där tillkännagivandet inte kan sägas behandlas i sitt sakliga sammanhang. Ett exempel är den redovisning med anledning av tillkännagivandet om ett nationellt digitalt lärarlyft som behandlas i skrivelse 2017/18:68 om samisk utbildning. En genomgång av hela budgetpropositionen (prop. 2017/18:1) som gjorts inom visar att regeringen redovisat behandlingen av 111 tillkännagivanden. 48 av dessa uppgavs vara slutbehandlade. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1) redovisades 44 tillkännagivanden. 25 av dessa uppgavs vara slutbehandlade. Det är således mer än dubbelt så många tillkännagivanden som redovisas i budgetpropositionen jämfört med budgetpropositionen . Generellt sett är också regeringen tydligare i budgetpropositionen än i budgetpropositionen huruvida den anser att tillkännagivandena är slutbehandlade eller inte. Som framgår av utbildningsutskottets och trafikutskottets yttranden har regeringen också valt att redovisa sin behandling av tillkännagivanden i särpropositioner. Utskottet välkomnar regeringens vilja att redovisa vidtagna åtgärder i fråga om tillkännagivanden , men vill framhålla att det inte var utskottets avsikt i betänkande 2016/17:KU21 att tillkännagivanden skulle redovisas i propositioner och skrivelser som behandlar en sakfråga som inte är direkt knuten till tillkännagivandet. När det gäller regeringens budgetproposition vill utskottet framhålla att den inbegriper politikens inriktning inom i stort sett samtliga områden och att tillkännagivanden därför får anses behandlade i sitt sakliga sammanhang när de behandlas i en budgetproposition. Utskottet välkomnar därför att regeringen i budgetpropositionen har redovisat vidtagna åtgärder i fråga om tillkännagivanden i större utsträckning än och också redovisar sin bedömning av om tillkännagivandet är slutbehandlat eller inte. I yttrandet från trafikutskottet uppmärksammas att i fall där har beslutat om ett nytt tillkännagivande, där det redan finns ett likalydande tillkännagivande, har regeringen i vissa fall redovisat det ursprungliga tillkännagivandet som slutbehandlat och i vissa fall som ej slutbehandlat, dvs. att det bereds vidare. Eftersom regeringens hantering således skiljer sig åt från fall till fall vill framhålla att det är rimligt för att säkerställa transparens i regeringens behandling av tillkännagivanden att de ursprungliga tillkännagivandena fortsatt redovisas som ej slutbehandlade. Det blir på så sätt tydligare när ett tillkännagivande först beslutades och de åtgärder som vidtagits från regeringens sida därefter. Avslutningsvis vill utskottet påminna om sitt påpekande om att det är viktigt att regeringen är tydlig med hur dess behandling av ett tillkännagivande förhåller sig till det aktuella tillkännagivandet (bet. 2016/17:KU21 s. 41). För att regeringen ska kunna vara tydlig krävs att tillkännagivandet från är tydligt, som utskottet framhöll . Utskottet vill således framhålla att vad som begärs i ett tillkännagivande bör uttryckligen framgå av det aktuella utskottets ställningstagande. Även om utskottet föreslår att en motion helt ska bifallas bör det som utskottet vill ska framföras till regeringen framgå av utskottets ställningstagande. Därmed blir det tydligt både för riksdag och regering vad utskottet anser att regeringen bör göra. Det hindrar inte att regeringen använder sig av hela motionstexten för att få en mer fullödig förståelse av de överväganden som föranlett tillkännagivandet. Av utskottens nu aktuella yttranden framgår att berörda utskott i vissa fall har gjort en annan bedömning än regeringen huruvida ett tillkännagivande är slutbehandlat eller inte. gör inte någon egen bedömning av de aktuella fallen. Av resonemang i förra årets betänkande (bet. 2016/17:KU21), som är giltigt, följer dock att i de fall då ett utskott i ett yttrande har anfört att ett tillkännagivande inte är slutbehandlat ska regeringen återkomma till med sina redovisningar och bedömningar. Utskottet föreslår att lägger skrivelsen till handlingarna. Utskottets förslag i korthet lägger riksdagsstyrelsens redogörelse till handlingarna. redovisar riksdagsstyrelsen behandlingen av skrivelser till riksdagsstyrelsen i en redogörelse till . I årets redogörelse (redog. 2017/18:RS6) redovisas totalt nio riksdagsskrivelser från /16 och . Tre av riksdagsskrivelserna är inte slutbehandlade. De gäller en utredning om EU-arbete, en översyn av och om att låta utreda en anpassning till den allmänna dataskyddsförordningen av dels den nya lagen om registrering och hantering av gåvor mottagna av riksdagsledamöter, dels lagen (1996:810) om registrering av riksdagsledamöters åtaganden och ekonomiska intressen. Utredningen om EU-arbete (2017/18:URF1) överlämnades . Översynen av (2017/18:URF2) överlämnades . Framställan om en anpassning till den allmänna dataskyddsförordningen beslutades . betänkande 2017/18:KU25 beslutades i kammaren . hade inte några invändningar mot riksdagsstyrelsens redogörelse (bet. 2016/17:KU21). Utskottet har inte några invändningar mot redogörelsen. Utskottet föreslår att lägger redogörelsen till handlingarna. Förteckning över behandlade förslag Skrivelse 2017/18:75 Regeringens skrivelse 2017/18:75 skrivelser till regeringen – åtgärder . Redogörelse /18:RS6 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till riksdagsstyrelsen. yttrande 2017/18:SkU10y yttrande 2017/18:JuU6y yttrande 2017/18:CU4y yttrande 2017/18:FöU7y yttrande 2017/18:KrU2y yttrande 2017/18:UbU5y yttrande 2017/18:TU5y Miljö- och jordbruksutskottets yttrande 2017/18:MJU4y yttrande 2017/18:NU5y Den här debatten rör betänkandet om det som brukar kallas skrivelse 75. Skrivelse 75 är regeringens årliga rapport till om hur regeringen har behandlat skrivelser till regeringen, eller med andra ord i vilken utsträckning som regeringen har genomfört beslut . redovisar regeringen samlat för hur man har hanterat alla de skrivelser som har skickats från till regeringen. Vilka skrivelser har slutbehandlats, och vilka skrivelser återstår? Det är den redovisningen vi diskuterar. Särskilt intressant är behandlingen av tillkännagivanden. Ett tillkännagivande är, som bekant, ett beslut om en beställning från till regeringen, till exempel att regeringen ska utreda en fråga och återkomma till med lagförslag. Jag är glad över att KU även har kunnat enas över alla partigränser om årets ställningstagande. Förekomsten av tillkännagivanden kan härledas ur dels funktionsfördelningen mellan regeringen och , dels parlamentarismens princip. Med funktionsfördelningen menar jag att det finns en arbetsfördelning mellan regeringen och som utgår från att det är regeringen som har resurser att utarbeta lagförslag, främst eftersom regeringen styr utredningsväsendet, medan uppgift är att granska lagförslagen och sedan bifalla eller avslå dem. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Behandlingen av skrivelser När jag säger att tillkännagivanden har koppling till parlamentarismens princip menar jag att parlamentarismen i svensk tappning innebär att regeringen måste tolereras av för att kunna sitta kvar. Även mot den bakgrunden blir det viktigt för att kunna signalera till regeringen vilka politiska förslag som det finns stöd för i . Tillkännagivandens rättsliga ställning regleras inte i grundlag eller i riksdagsordningen, men de omfattas av rättsliga normer i form av fast konstitutionell praxis, inte minst utvecklad av under en lång följd av år. Denna praxis har några huvudingredienser. Utgångspunkten är att regeringen ska tillgodose tillkännagivanden. Beredningsåtgärder med anledning av ett tillkännagivande ska inledas . Om regeringen inte har för avsikt att tillgodose tillkännagivanden ska regeringen underrätta om det och redovisa sina skäl. Inte annat än i undantagsfall bör det ta längre än två till att slutbehandla ett tillkännagivande. Hur som är skälig beror på hur komplicerat det är att bereda tillkännagivandet. Regeringen ska i den så kallade skrivelse 75, den rapport vi nu debatterar, redovisa hur tillkännagivanden har hanterats. Utgångspunkten är alltså att tillkännagivanden ska tillgodoses. Ett visst önskemål från kan dock efter utredning visa sig vara praktiskt omöjligt eller på goda grunder olämpligt att genomföra. Då är det rimligt att lägga tillkännagivandet till handlingarna utan ytterligare åtgärd. Att från regeringens sida vägra att genomföra beslut av politiska skäl är en annan sak. Den uppföljning som KU nu har gjort av regeringens hantering av tillkännagivanden, utifrån det regeringen redovisar i skrivelse 75, har gått till på det sättet att KU har bett övriga utskott att kommentera hur regeringen har genomfört beslut inom respektive utskotts ansvarsområde. förekom 18 fall då regeringen bedömde att en skrivelse var slutbehandlad men då utskotten var av en annan uppfattning. Och i ytterligare 18 fall hade utskotten tydliga invändningar mot regeringens arbete avseende tillkännagivanden som regeringen fortfarande arbetade med. Den totala siffran för när riksdag och regering inte var överens om tillkännagivanden var således 36 fall. är motsvarande siffra 21 fall, såvitt jag kan räkna i skrivelse 75 och KU:s betänkande. Det är alltså färre än , vilket är välkommet, även om det möjligen finns utrymme för ytterligare förbättringar. I de fall regeringen anser att ett tillkännagivande är slutbehandlat men utskottet är av en annan åsikt har KU valt att inte göra en egen bedömning av den frågan. Utskottet anför i stället att regeringen har att återkomma till med sina bedömningar och förslag med anledning av vad respektive sakutskott har anfört. KU gör däremot några allmänna kommentarer. Vid behandlingen av förra årets skrivelse 75 gjorde KU några uttalanden om situationen då regeringen redovisar sin behandling av ett tillkännagivande i en proposition eller skrivelse innan skrivelse 75 har utarbetats. KU gjorde vissa vägledande uttalanden om det här. De har möjligen i någon utsträckning övertolkats av vissa departement. Det finns i årets skrivelse exempel på hur departement har redovisat behandlingen av tillkännagivanden i ett helt annat sakligt sammanhang än det som tillkännagivandet rör. Vi hade ett exempel från utbildningsutskottets område där regeringen redovisar en viss fråga i anslutning till en rapport från om samisk utbildning som inte alls togs upp i tillkännagivandet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Behandlingen av skrivelser Av det skälet framhåller KU att det inte var utskottets avsikt att tillkännagivanden skulle redovisas i propositioner och skrivelser som behandlar en sakfråga som inte är direkt knuten till tillkännagivandet. Redovisningen bör ske där det finns ett rimligt sakligt samband. Vi gör också en kommentar om de fall där har beslutat om ett nytt tillkännagivande och där det redan finns ett äldre, likalydande tillkännagivande. Där har regeringen i vissa fall redovisat det ursprungliga tillkännagivandet som slutbehandlat och i vissa fall som ej slutbehandlat. KU framhåller att det är rimligt att de ursprungliga tillkännagivandena konsekvent redovisas som ej slutbehandlade. Avslutningsvis framhåller KU att vad som begärs i ett tillkännagivande uttryckligen bör framgå av det aktuella utskottets ställningstagande. Även om utskottet föreslår att en motion helt ska bifallas bör det som utskottet vill att ska framföra till regeringen framgå av den text som heter "utskottets ställningstagande". Därmed blir det tydligt både för och för regeringen vad utskottet anser att regeringen bör göra. Det är några synpunkter och vägledande uttalanden från som förhoppningsvis kommer att leda till att nästa års skrivelse 75 på ett än bättre sätt redovisar hur regeringen har levt upp till önskemål och också att regeringen har möjlighet att på ett än bättre sätt tillmötesgå önskemål. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. Ärade ledamöter och åhörare! Det parlamentariska läget innebär en rad utmaningar för ansvarsfördelningen mellan riksdag och regering. Å ena sidan gäller det uppgift att stifta lagar, besluta om skatter till staten och bestämma hur statens medel ska användas, i enlighet med regeringsformen 1 kap. 4 §. Å andra sidan gäller det regeringens uppgift att styra riket, ständigt ansvarig inför - precis som påpekats här tidigare - i enlighet med regeringsformen 1 kap. 6 §. Till syvende och sist handlar det också om vårt gemensamma ansvar att värna och ta hand om vårt land, , med allt vad det innebär. Detta ställer krav på samvaron och relationen mellan riksdag och regering för att tillförsäkra en respekt för regeringsformens bestämmelser och för ett fungerande styresskick. Och det är just vad detta ärende handlar om. I regeringens skrivelse 75 redogör regeringen för vilka åtgärder den har vidtagit med anledning av de tillkännagivanden har beslutat om. Och i vårt betänkande, KU21, behandlar vi hur ser på just regeringens hantering av våra tillkännagivanden. Också vill vi i KU upprepa det vi har sagt tidigare, nämligen att vi konstaterar att regeringens redogörelse har förbättrats och ger en formellt korrekt bild av skrivelser till regeringen. Dessa redogörelser har, återigen, i många fall blivit mer utförliga. Det välkomnar vi självklart. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Behandlingen av skrivelser Vi välkomnar också att regeringen i budgetpropositionen har redovisat vidtagna åtgärder i fråga om tillkännagivanden i större utsträckning än tidigare och där även redovisar sin bedömning av om tillkännagivandet är slutbehandlat eller inte. Vi välkomnar även regeringens vilja att redovisa vidtagna åtgärder i fråga om tillkännagivanden . Men vi vill också understryka det som , vår ordförande, sa tidigare om att det inte var vår avsikt i förra KU-betänkande nr 21 att tillkännagivanden skulle redovisas i propositioner och skrivelser som behandlar en sakfråga som inte är direkt knuten till tillkännagivandet. Vi i vill också påminna om det som vi påpekade , nämligen att det är viktigt att regeringen är tydlig med hur dess behandling av ett tillkännagivande förhåller sig till det aktuella tillkännagivandet. Men för att regeringen ska kunna vara tydlig krävs det att tillkännagivandet från är tydligt. Därför vill vi framhålla att vad som begärs i ett tillkännagivande uttryckligen bör framgå av det aktuella utskottets ställningstagande. Även om utskottet föreslår att en motion helt ska bifallas bör det som utskottet vill ska framföras till regeringen framgå av utskottets ställningstagande. Därmed blir det tydligt både för riksdag och för regering vad utskottet anser att regeringen bör göra. Det hindrar naturligtvis inte att regeringen använder sig av hela motionstexten för att få en mer fullödig förståelse av de överväganden som har föranlett tillkännagivandet. Just detta kan alla ledamöter erinra sig i utskottsarbetet och vid motionsskrivandet, liksom regeringen när den tar sig an våra tillkännagivanden. Ledamöter och åhörare! Det parlamentariska läget innebär som sagt en rad utmaningar för både riksdag och regering, vad gäller både lagstiftning och rikets styrning. Och detta betänkande, vid sidan av tidigare års KU21 - som jag visar upp för kammarens ledamöter - kan ses som en serie av parlamentariska handböcker som man kan studera och återkomma till för att möjliggöra en fungerande relation mellan riksdag och regering. Men även om dagens situation kan synas vara komplicerad är det inte första gången vårt land befinner sig i ett läge som påminner om detta. Det kanske främsta exemplet i vår moderna historia är minoritetsparlamentarismens tid . Under dessa år behövde minoritetsregeringar söka stöd utanför det egna partiet, så kallad tyngdpunktsparlamentarism eller vågmästarpolitik. ägde mer än tio statsministerskiften rum. Tyngdpunktsparlamentarismen innebar, som vi säkert alla har läst om och minns, att regeringarna blev svaga och stark, och just utskotten fick en nyckelställning. Perioden fick sin reella slutpunkt i och med krisuppgörelsen mellan socialdemokratin och bondeförbundet och delvis de frisinnade liberala. så här är det exakt uppgörelsen gjordes. Genom uppgörelsen ändrades de politiska förutsättningarna, och den instabila politik som delvis förlamat upphörde. Krisuppgörelsens betydelse för svensk ekonomi har diskuterats, men dess politiska betydelse är tydlig. De extremistiska grupperingar som växte sig allt starkare runt om i fick aldrig något större inflytande här i landet - tack och lov. Våra föregångares agerande visade sig vara klokt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Behandlingen av skrivelser Vi befinner oss ånyo i en orolig tid. har vi sett hur högerextrema rörelser är på frammarsch i . De gör skillnad på människor och slår hårt mot fria medier och ett oberoende domstolsväsen. Rasismen växer, också här i . har den svenska högerextremismen varit så väletablerad som , även här i riksdag. Därför gäller det att vi lär av historien och drar nytta av de erfarenheter den ger. En av dem är betydelsen av välfungerande relationer mellan riksdag och regering och mellan demokratiskt sinnade partier för att skydda folkstyret och människovärdet och som ser till att vårt land kan fortsätta fungera trots ett krångligt parlamentariskt läge. Det är nödvändigt för att upprätthålla medborgarnas förtroende för demokratin och grundlagarna. I ljuset av detta är KU21 och den handbok den faktiskt är viktig. Det är handfasta ställningstaganden som underlättar samvaron för en fungerande parlamentarism, också i ett komplicerat läge. På samma sätt blir de många större blocköverskridande överenskommelser som slutits mellan oss Socialdemokrater och sex andra partier i olika konstellationer viktiga för det fortsatta styret av . har det hunnit bli över 20 stycken. Det gäller till exempel energipolitiken, försvaret, migrationen och föräldraförsäkringen.