bet · H501MJU19 · 2018-04-03 00:00:00 — Miljö- och jordbruksutskottets betänkande • att ställer sig bakom det som utskottet anför om att ytterligare reformera tillståndsprocesserna för miljöpåverkande verksamheter och tillkännager detta för regeringen • att ställer sig bakom det som utskottet anför om kompensation vid inskränkningar i äganderätten och tillkännager detta för regeringen. Utskottet avstyrker övriga motionsyrkanden, i huvudsak med hänvisning till gjorda satsningar, pågående arbete och gällande regelverk. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat i ett särskilt avsnitt. I betänkandet finns tolv reservationer (S, M, SD, MP, C, V, L, KD). Cirka 50 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /18. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Stärkt lokal och regional miljö- och klimatmakt Hållbar utveckling och miljömål m.m. Finansiering av insatser för bevarande av bl.a. natur och hav Kompensation vid inskränkningar i äganderätten Motioner som bereds förenklat 1.Stärkt lokal och regional miljö- och klimatmakt, punkt 1 (C) 2.Kommunalt veto mot vindkraft, punkt 3 (V) 3.Tillståndsprocesser, punkt 5 (S, MP, V) 4.Handläggningen av tillståndsärenden, punkt 6 (SD) 5.Prövningen av djurhållande verksamhet m.m., punkt 7 (KD) 6.Förändring av miljömålssystemet m.m., punkt 8 (M) 7.Förändring av miljömålssystemet m.m., punkt 8 (C) 8.Ekosystemtjänster, punkt 9 (M, L) 9.Miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö, punkt 10 (V) 10.Finansiering av insatser för bevarande av bl.a. natur och hav, punkt 11 (L) 11.Subventioner, punkt 12 (V) 12.Kompensation vid inskränkningar i äganderätten, punkt 13 (S, MP, V) 1.Motioner som bereds förenklat, punkt 15 (M) 2.Motioner som bereds förenklat, punkt 15 (SD) 3.Motioner som bereds förenklat, punkt 15 (C) 4.Motioner som bereds förenklat, punkt 15 (L) 5.Motioner som bereds förenklat, punkt 15 (KD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /18 Bilaga 2 Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet Utskottets förslag till riksdagsbeslut Stärkt lokal och regional miljö- och klimatmakt 2017/18:3686 av m.fl. (C) yrkandena 78 och 79. Reservation 1 (C) 2017/18:2399 av (M). Kommunalt veto mot vindkraft 2017/18:3393 av m.fl. (V) yrkande 5. Reservation 2 (V) 2017/18:2306 av och (båda SD). ställer sig bakom det som utskottet anför om att ytterligare reformera tillståndsprocesserna för miljöpåverkande verksamheter och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3686 av m.fl. (C) yrkandena 5–7 och 2017/18:1489 av och (båda C) yrkande 1. Reservation 3 (S, MP, V) 2017/18:900 av m.fl. (SD) yrkande 16. Reservation 4 (SD) Prövningen av djurhållande verksamhet m.m. 2017/18:3426 av m.fl. (KD) yrkandena 8 och 9. Reservation 5 (KD) Förändring av miljömålssystemet m.m. 2017/18:1489 av och (båda C) yrkandena 2 och 3, 2017/18:3352 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2017/18:3686 av m.fl. (C) yrkande 32. Reservation 6 (M) Reservation 7 (C) 2017/18:3354 av m.fl. (M) yrkande 2. Reservation 8 (M, L) Miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö 2017/18:3363 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 2. Reservation 9 (V) Finansiering av insatser för bevarande av bl.a. natur och hav 2017/18:2820 av m.fl. (L) yrkande 4. Reservation 10 (L) 2017/18:1149 av m.fl. (V) yrkande 20. Reservation 11 (V) Kompensation vid inskränkningar i äganderätten ställer sig bakom det som utskottet anför om kompensation vid inskränkningar i äganderätten och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3420 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 11. Reservation 12 (S, MP, V) 2017/18:961 av Per Lodenius och (båda C). Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (S), (M), (S), (SD), (S), (MP), (M), (S), (L), (V), (KD), (S), (M) och (SD). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet 46 motionsförslag om övergripande miljöfrågor från allmänna motionstiden /18. Motionerna tar upp bl.a. frågor om stärkt miljö- och klimatmakt, vindkraft, tillståndsprocesser, hållbar utveckling och miljömål, subventioner och kompensation vid inskränkningar i äganderätten. Utskottet föreslår att ställer sig bakom det som utskottet anför om tillståndsprocesser för miljöpåverkande verksamheter och tillkännager detta för regeringen. Utskottet föreslår vidare att ställer sig bakom det som utskottet anför om kompensation vid inskränkningar i äganderätten och tillkännager detta för regeringen. Utskottet avstyrker övriga motionsyrkanden, i huvudsak med hänvisning till pågående arbeten, gällande regelverk och gjorda satsningar. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat i ett särskilt avsnitt. Betänkandet innehåller tolv reservationer (S, M, SD, MP, C, V, L, KD). Stärkt lokal och regional miljö- och klimatmakt Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att stärka den lokala miljö- och klimatmakten genom ökade möjligheter till beslutsfattande på lokal nivå. Jämför reservation 1 (C). Med normgivningsmakten avses rätten att besluta om rättsregler, dvs. sådana regler som är bindande för enskilda och myndigheter och som gäller generellt. I regeringsformen (RF) benämns sådana regler föreskrifter. Normgivningsmakten regleras i huvudsak i 8 kap. regeringsformen, men bestämmelser om normgivning finns även i andra kapitel i regeringsformen samt i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Enligt 8 kap. 2 § första stycket 2 RF ska föreskrifter meddelas genom lag om de avser förhållandet mellan enskilda och det allmänna under förutsättning att föreskrifterna gäller skyldigheter för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden. Enligt 8 kap. 9 § RF kan bemyndiga en kommun att meddela föreskrifter enligt 2 § första stycket 2 om föreskrifterna avser skatt som syftar till att reglera trafikförhållandena i kommunen. Bestämmelsen i 8 kap. 9 § RF kommenteras närmare i m.fl., Grundlagarna (Zeteo, version ). I lagkommentaren anförs att 8 kap. 9 § RF reglerar möjligheterna för att delegera normgivningsmakt direkt till kommunerna. De kommunala avgifterna kan sägas vara av tre olika slag: tvångsmässiga offentligrättsliga avgifter (belastande avgifter), frivilliga offentligrättsliga avgifter (icke-belastande avgifter) och övriga frivilliga avgifter (privaträttsliga avgifter). De offentligrättsliga avgifterna flyter in som avgifter i kommunernas obligatoriska verksamhet och de privaträttsliga som en följd av kommunernas fakultativa verksamhet. När det gäller de belastande avgifterna ger denna paragraf en möjlighet för att delegera rätten att besluta om sådana avgifter direkt till kommunerna. När det gäller kommunala avgifter (punkt 1) omfattar bemyndigandet endast avgifter som omfattas av 8 kap. 2 § första stycket 2 RF, dvs. de belastande avgifterna. En kommun kan tvinga en enskild att ta i anspråk en prestation inom en verksamhet som kommunen ålagts av . Den enskilde kan då vara tvungen att betala en avgift för prestationen. Avgiften är således tvångsmässig eftersom den enskilde helt saknar möjlighet att undgå avgiftsskyldigheten. Exempel på sådana avgifter är sotningsavgifter och renhållningsavgifter. Behörigheten att besluta om belastande kommunala avgifter kan ges åt kommunerna inte bara direkt av med stöd av nu aktuell bestämmelse utan även genom subdelegation från regeringen enligt numera 8 kap. 10 § RF (se prop. 1973:90 s. 317). När det gäller parkeringsavgifter och trängselskatt (punkt 2) är det, enligt 8 kap. 2 § RF jämförd med 8 kap. 3 §, en grundläggande princip att har exklusiv normgivningskompetens på skatteområdet. Däremot är delegation möjlig när det gäller föreskrifter om avgifter. Frågan om gränsdragningen mellan skatter och avgifter har aktualiserats när det gäller kommunala parkeringsavgifter och s.k. trängselskatter. Parkeringsavgifter regleras i lagen (1957:259) om rätt för kommun att ta ut avgifter för vissa upplåtelser av offentlig plats m.m. Den har alltså tillkommit före nuvarande RF. En särskild utredning, , ansåg att det fanns skäl att anta att parkeringsavgifterna är att betrakta som en skatt enligt RF. Det skulle alltså inte vara möjligt att ersätta lag med en ny lag. förordade därför att parkeringsavgifternas konstitutionella status skulle övervägas särskilt (SOU 2006:109 s. 128 f.). ansåg det angeläget att föreskrifter om kommunala parkeringsavgifter kan meddelas av kommuner även . Detta innebar visserligen ett avsteg från den grundläggande principen om som ensam lagstiftare på skatteområdet. Utredningen framhöll att det dock var en etablerad ordning att kommuner meddelar föreskrifter om parkeringsavgifter och att det är fråga om en pålaga som får anses ligga i gränslandet mellan skatter och avgifter och således inte hör till de centrala delarna av skatteområdet. De kommunala parkeringsavgifterna förutsätter dessutom föreskrifter med bl.a. detaljerade geografiska uppgifter som lämpligast meddelas på nivå. bedömning var därför att föreskrifter om parkeringsavgifter bör kunna meddelas av kommuner även fortsättningsvis (SOU 2008:125 s. 562 f.). Motsvarande problematik gäller de s.k. trängselskatterna, dvs. de pålagor som läggs på trafikanter som kör bil i och kommuner enligt lagen (2004:629) om trängselskatt. Den skatten är konstruerad som en statlig skatt. Såväl trängselskatt som kommunala parkeringsavgifter är pålagor som inte bara tas ut av en kommuns egna medlemmar. Den kommunala beskattningsrätten är begränsad till de egna medlemmarna. Detta är emellertid en kommunalrättslig och inte en konstitutionell princip, och den ansågs därför inte utgöra ett hinder på grundlagsnivå för normgivning om trängselskatt eller parkeringsavgifter. Enligt borde de konstitutionella hindren för kommunerna att meddela föreskrifter om trängselskatt tas bort. ansåg det emellertid inte vara lämpligt att ge kommunerna en direkt på RF grundad rätt att besluta föreskrifter om trängselskatt och parkeringsavgifter. Det ansågs dessutom rimma mindre väl med RF:s grundprincip för normgivning att ge kommunerna en sådan rätt. RF bygger på att normgivningsmakten är fördelad mellan och regeringen och att normgivning av andra organ måste ha stöd i ett bemyndigande. Kommunernas föreskriftsrätt på området borde därför förutsätta delegation (SOU 2008:125 s. 563). I likhet med vad som gäller för de kommunala avgifterna ansågs det att delegationen inte skulle gå via regeringen, utan en möjlighet till direktdelegation föreslogs. Uttrycket trafikförhållanden har valts för att täcka både färd med fordon och parkering. Även om uttrycket i och för sig täcker även andra pålagor ansågs det inte kunna ge upphov till några tillämpningsproblem eftersom den närmare omfattningen av den föreskriftsrätt som delegeras bör framgå av beslut (SOU 2008:125 s. 564). Regeringen och anslöt sig till förslagen (prop. 2009/10:80 s. 226 f., bet. 2009/10:KU19 s. 57 f.). Det har i RF inte lagts fast hur regleringen ska utformas. Frågan huruvida och på vilket sätt möjligheten till delegation ska utnyttjas får ta ställning till genom lag. I partimotion 2017/18:3686 av m.fl. (C) yrkande 78 framhålls behovet av att stärka den lokala miljö- och klimatmakten genom att fler beslut om miljöregler och miljöavgifter ska kunna fattas lokalt. I samma motion (yrkande 79) anför motionärerna att regelverk ska utformas för att kommuner som vill satsa på spjutspetsteknik eller testa nya tekniker ska kunna göra det. Enligt motionärerna ska kommuner och regioner som vill använda ekonomiska styrmedel såsom trängselskatter och miljöavgifter kunna göra det. Motionärerna anser vidare att det ska vara tillåtet att utforma regler och avgifter efter miljöprestanda och råda över eventuella intäkter som dessa ger. överlämnade sitt slutbetänkande Trängselskatt – delegation, sanktioner och utländska fordon (SOU 2013:3) till regeringen. Utredningen har bl.a. analyserat förutsättningarna och vilka villkor som bör gälla för delegation av föreskriftsrätt till kommuner när det gäller trängselskatt. Utredningen har också tagit ställning till vilket organ som ska få intäkterna från trängselskatten och till vilket organ delegationen bör ges. Vidare har utformningen av påminnelse- och sanktionsavgifter vid utebliven betalning analyserats. Utredningen anser bl.a. att även i fortsättningen ska meddela de huvudsakliga föreskrifterna och att skatten ska vara statlig. Utredningen bedömer att övervägande skäl talar emot en delegation av föreskriftsrätten till kommuner i de områden som omfattas av trängselskatt, dvs. Det beror främst på att det redan har beslutats att stora statliga investeringar delvis ska finansieras med intäkter från trängselskatten. I enlighet med utredningsdirektiven lämnar utredningen dock ett förslag på hur en delegation av föreskriftsrätten skulle kunna utformas. Enligt uppgift från är förslag under beredning inom . Som framgår av redovisningen ovan ska föreskrifter meddelas genom lag om de avser förhållandet mellan enskilda och det allmänna under förutsättning att föreskrifterna gäller skyldigheter för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden. Gällande rätt medger dock att i viss utsträckning överlåter normgivningsmakt till kommunerna när det gäller frågan om att meddela föreskrifter om avgifter. Enligt utskottets mening saknas det anledning att ta initiativ till någon ändring när det gäller de rättsliga förutsättningarna för att på lokal och nivå kunna meddela föreskrifter som gäller miljöavgifter och liknande. Utskottet avstyrker därför motion 2017/18:3686 (C) yrkande 78. När det gäller skatter är det en grundläggande princip att har exklusiv normgivningskompetens på skatteområdet, men med stöd av 8 kap. 9 § andra stycket RF har möjlighet att till kommuner delegera rätten att meddela föreskrifter om bl.a. trängselskatt. Frågan om, och i så fall på vilket sätt, denna konstitutionella möjlighet till delegation ska utnyttjas har utretts av . Detsamma gäller frågan om bl.a. vilket organ som i så fall ska få intäkterna från trängselskatten. Utredningens förslag är under beredning inom , och i avvaktan på utfallet av detta arbete föreslår utskottet att motion 2017/18:3686 (C) yrkande 79 avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en viss översyn av . I motion 2017/18:2399 av (M) efterfrågas en översyn av . Motionären anser att det är oroväckande att klimatet inte särskilt pekas ut i , och med anledning av det bör ses över. behandling och kompletterande upplysningar I miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2016/17:MJU24 Ett klimatpolitiskt ramverk för behandlades regeringens förslag om att införa en ny klimatlag (prop. 2016/17:146) och vissa frågor kopplade till klimatet, bl.a. målen för den svenska klimatpolitiken. Av betänkandet framgår bl.a. följande (s. 14). Regeringen föreslår att en klimatlag införs. Lagen innehåller grundläggande bestämmelser om regeringens klimatpolitiska arbete. Regeringen anför i propositionen att en klimatlag stärker förutsättningarna för ett effektivt arbete. Det allmänna ska enligt 1 kap. 2 § tredje stycket regeringsformen främja en hållbar utveckling som leder till en god miljö för nuvarande och kommande generationer. har också åtaganden enligt om klimatförändring. Dessa skyldigheter får anses inbegripa en skyldighet för det allmänna att agera för att se till att klimatsystemet inte förändras på ett skadligt sätt och att skydda samhällsmedborgarna mot potentiella effekter till följd av skadliga förändringar av klimatsystemet. Regeringen har ett ansvar för att se till att klimatpolitiken utformas i enlighet med detta. Ansvaret bör komma till tydligt uttryck i en författning. Därför bör det enligt regeringen införas en ny klimatlag. Genom att delar av regeringens klimatpolitiska arbete regleras i lag tydliggörs regeringens ansvar gentemot samhällsmedborgarna. I sitt ställningstagande i denna del anförde utskottet följande (s. 25). I likhet med regeringen bedömer utskottet att en reglering av det klimatpolitiska arbetet i lag ökar förutsättningarna för att arbetet även fortsättningsvis ska kunna bedrivas på ett långsiktigt och kontinuerligt sätt. En sådan reglering bidrar även till att klimatarbetet blir tydligare och mer transparent. Genom att införa en klimatlag sänder och regeringen dessutom en viktig signal, såväl till de egna samhällsmedborgarna som till andra länder, om att den svenska staten tar klimatarbetet på allvar. När det gäller frågan om klimatlagen som ett bindande regelverk vill utskottet ansluta sig till det som anförs i propositionen om kontrollmakt enligt regeringsformen och om de politiska konsekvenser som ett avsteg från lagen – eller ett förslag att ändra lagen för att undvika en sådan överträdelse – skulle få. En lagreglering försvårar således ett agerande som motverkar, eller i otillräcklig grad främjar, möjligheten att nå klimatmålen. Utskottet finner att den föreslagna lagstiftningen är väl avvägd. Utskottet kan också konstatera att lagförslaget överensstämmer med den parlamentariska Miljömålsberedningens förslag. Mot denna bakgrund anser utskottet att bör anta regeringens lagförslag. beslutade att bifalla regeringens förslag (bet. 2016/17:MJU24, rskr. 2016/17:320). Klimatlagen (2017:720) trädde som planerat i kraft . Utskottet kan inledningsvis konstatera att klimatfrågan – liksom många andra miljöfrågor – inte särskilt pekas ut i . Som framgår av redovisningen ovan har emellertid ansvaret för klimatet och klimatpolitiken nu kommit till uttryck i svensk lag genom antagandet av klimatlagen. Mot denna bakgrund finner utskottet att motion 2017/18:2399 (M) kan lämnas utan någon ytterligare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att avskaffa den kommunala vetorätten mot vindkraft och om att se över möjliga åtgärder mot utbyggnad av vindkraft i fjällmiljöer. Jämför reservation 2 (V). Enligt kommittémotion 2017/18:3393 av m.fl. (V) yrkande 5 bör möjligheten till kommunalt veto mot vindkraft avskaffas. I motion 2017/18:2306 av och (båda SD) anför motionärerna att man bör se över möjliga åtgärder mot utbyggnad av vindkraft i fjällmiljöer. behandling och kompletterande upplysningar Kommunalt veto mot vindkraft Enligt 16 kap. 4 § första stycket får tillstånd till en anläggning för vindkraft endast ges om den kommun där anläggningen avses uppföras har tillstyrkt det. Av andra stycket följer att första stycket inte gäller om regeringen har tillåtit verksamheten enligt 17 kap. (17 kap. handlar om regeringens tillåtlighetsprövning av vissa slags verksamheter). redovisade och det regeringsuppdrag om tillstyrkan av vindkraft som myndigheterna hade fått i sina regleringsbrev . Av sammanfattningen i skrivelsen (NV-00099-16 och EM 2016-4752) framgick bl.a. följande (s. 7). och har haft i uppdrag av regeringen att följa upp och analysera hur planerings- och tillståndsprocessen vid etablering av vindkraft har utvecklats, efter det att myndigheternas vägledning om tillstyrkan tagits fram. [...] I uppdraget har även ingått att föreslå åtgärder för att underlätta tillståndsprocessen, om myndigheterna bedömer att det finns behov av sådana. Mot bakgrund av den problembild som är kopplad till bestämmelsen (se kap. 5), bedömer myndigheterna att det finns ett behov av att underlätta tillståndsprocessen för vindkraftsetableringar och att göra den mer rättssäker . och rekommenderar att bestämmelsen om tillstyrkan i 16 kap. 4 § upphävs. Att ta bort bestämmelsen är den åtgärd av det tiotal olika alternativ som studerats inom uppdraget (se kap. 6) som bäst uppfyller uppdragets mål om att tillståndsprocessen ska underlättas och bli mer rättssäker. Myndigheterna bedömer att miljöprövningen är fullgod även utan tillstyrkan. De problem som förknippas med bestämmelsen åtgärdas i hög grad, utan att det uppstår negativa miljökonsekvenser. Genom att underlätta tillståndsprocessen bedöms åtgärden förbättra förutsättningarna för utbyggnad av vindkraft. Detta i sin tur bidrar till att uppfylla miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan. En fortsatt utbyggnad av vindkraft är också viktig för att kunna uppnå målet om ett förnybart elsystem . Kommunernas inflytande över mark- och vattenanvändning i samband med vindkraftsetableringar minskar jämfört med , om bestämmelsen tas bort. Enligt myndigheternas bedömning skulle dock kommunerna även fortsättningsvis ha ett stort inflytande över var vindkraftverken lokaliseras. Kommunerna har en stark ställning som remissinstans när tillstånden prövas, och kan genom sin översiktsplanering styra lokalisering av vindkraften. Enligt upplysningar från (Miljö- och ) har och skrivelse varit på remiss och remisstiden gått ut. Beredning pågår nu i departementet. lämnade en skrivelse till regeringen med förslag till en strategi för miljökvalitetsmålet Storslagen fjällmiljö (NV-04173-13). I sammanfattningen anförde inledningsvis bl.a. att fjällområdet tillhör mest opåverkade miljöer och att det har mycket höga natur- och upplevelsevärden. Den absoluta merparten av fjällområdet är även ett samiskt kulturlandskap där renen och den samiska renskötseln varit en del av landskapet. finns ett ökande tryck av olika verksamheter i fjällområdet, vilket till vissa delar kan hota den känsliga fjällmiljön. Fjällområdets unika ekologiska funktion med stora sammanhängande oexploaterade naturmiljöer riskerar att kraftigt försämras genom de olika anspråk på exploatering och annat nyttjande som aviseras av olika sektorer. För att bemöta de trender som finns och stärka arbetet med att nå miljökvalitetsmålet föreslog etappmål med tillhörande åtgärder för bl.a. områdena anspråk på fjällområdet och förutsättningar för ett betespräglat fjällandskap. I skrivelsen anförde också att man även hade identifierat ett antal andra viktiga områden där det krävs särskilda insatser, men som enligt verket inte bedömdes kräva etappmål. För att bidra till att lösa problemen med olika intressens anspråk på mark och vatten och bristande planering föreslog etappmålet att ”har olika intressens behov och anspråk på mark och vatten i fjällområdet kartlagts och förslag tagits fram på hur dessa behov och anspråk kan vägas samman”. För att upprätthålla det betespräglade, storslagna landskapet och därigenom bidra till den biologiska mångfalden och kulturmiljövärden föreslogs etappmålet att ”finns förutsättningar för ett hållbart renbete i fjällområdet”. Utöver förslagen till etappmål lämnade ytterligare förslag på insatser för att nå miljökvalitetsmålet. Det som föreslogs var insatser för områden med särskilda betesbehov, för särskilt värdefull natur, för kulturmiljövärden samt för bättre ledsystem. Insatserna skulle enligt komma att bidra till förbättrade förutsättningar för biologisk mångfald, förbättrade upplevelsevärden för människor och förbättrad kunskap om fjällområdets natur- och kulturmiljövärden. Verket anförde också att insatserna skulle bidra till att minska intressekonflikter samt brister i regelverk, regelefterlevnad och planering. Avslutningsvis anförde att de föreslagna åtgärderna och styrmedlen skulle bidra till att stärka fjällområdets förutsättningar för biologisk mångfald och till att bevara områdets upplevelsevärden och ett varsamt nyttjande av naturresurser, så att fjällområdets ekosystemtjänster bevaras eller stärks. Enligt bedömdes förslagen, tillsammans med redan beslutade relevanta etappmål och befintliga styrmedel, vara kostnadseffektiva steg på vägen mot att nå miljökvalitetsmålet Storslagen fjällmiljö. Frågan om vindkraft i fjällmiljöer behandlades av miljö- och jordbruksutskottet i betänkande 2016/17:MJU22 Övergripande miljöfrågor. Av betänkandet framgår följande (s. 19 f.).