bet · H501JuU15 · 2018-04-19 00:00:00 — Det kan även handla om att den misstänkte påverkar någon som kan lämna upplysningar i saken, t.ex. ett vittne, på ett sätt som är till nackdel för utredningen. Det finns en risk för att den misstänkte fortsätter sin brottsliga verksamhet (recidivfara). Detta innebär att det finns risk för återfall inom en ganska kort tidsrymd, dvs. innan han eller hon har hunnit lagföras för det första brottet. Det ska dessutom avse återfall i brott som är besläktade med eller har samband med det häktningsgrundande brottet. Särskilt ska beaktas om det finns risk för återfall i brott som riktar sig mot eller medför fara för någon annans liv, hälsa eller egendom eller i övrigt allvarligt kränker någon annans personliga integritet. Om det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse för brottet ska häktning ske, om det inte är uppenbart att skäl till häktning saknas (1 § andra stycket). Om det kan antas att den misstänkte kommer att dömas endast till böter får häktning inte ske (1 § fjärde stycket). Häktning får endast ske om skälen för detta uppväger det intrång eller men i övrigt som häktning innebär för den misstänkte eller för något annat motstående intresse (1 § tredje stycket). Denna regel kallas för proportionalitetsprincipen och ger uttryck för att minsta möjliga tvång ska användas för att nå det avsedda syftet med frihetsberövandet. Regeln innebär att häktning endast får användas om syftet med åtgärden inte kan tillgodoses genom mindre ingripande åtgärder. Häktning för mindre allvarliga brott får ske under de förutsättningar som anges i 2 §. Om en person som på sannolika skäl är misstänkt för brott är okänd och vägrar att uppge sitt namn och sin hemvist eller om hans eller hennes uppgift om detta kan antas vara osann får personen häktas oberoende av brottets beskaffenhet. Detsamma gäller om en person saknar hemvist inom riket och det finns risk för att han eller hon genom att bege sig från riket undandrar sig lagföring eller straff. Även den som endast är skäligen misstänkt för brott kan häktas (3 §). Skälig misstanke är en lägre misstankegrad än sannolika skäl. För att sådan häktning ska få ske krävs, utöver att förutsättningarna för häktning i övrigt är uppfyllda, att det bedöms vara av synnerlig vikt att den misstänkte tas i förvar i avvaktan på ytterligare utredning. Detta kallas utredningshäktning och får inte pågå än . För att fortsatt häktning i tiden därefter ska vara tillåten krävs att misstankegraden når upp till sannolika skäl. Beslut att häkta någon meddelas av domstol. ska domstolen, om åklagaren begär det, pröva om den häktades kontakter med omvärlden ska få inskränkas (5 a §). Om domstolen bifaller en sådan begäran får åklagaren tillstånd att meddela restriktioner. Om det finns skäl att anhålla någon, får personen anhållas i avvaktan på rättens prövning av häktningsfrågan. Om det inte finns fulla skäl till häktning men den misstänkte är skäligen misstänkt för brottet, får personen anhållas, om det är av synnerlig vikt att personen tas i förvar i avvaktan på ytterligare utredning. Det är åklagaren som meddelar beslut om anhållande (6 §). Om det finns skäl att anhålla någon, får en polisman i brådskande fall gripa henne eller honom även utan anhållningsbeslut (7 §). Har någon gripits enligt 7 §, ska han eller hon förhöras av en åklagare eller av en polisman eller annan anställd vid eller som myndigheten har utsett. Har åklagaren inte redan underrättats om frihetsberövandet, ska det skyndsamt anmälas till honom eller henne. Åklagaren ska efter förhöret besluta om den misstänkte ska anhållas. Anhålls inte den misstänkte, ska åklagaren häva beslutet om gripande. Innan åklagaren har underrättats om frihetsberövandet, får beslutet om gripande hävas av , om det är uppenbart att det inte finns skäl för fortsatt frihetsberövande. I omedelbar anslutning till gripandet får beslutet under samma förutsättningar hävas även av den polisman som har fattat beslutet (8 §). Om det inte längre finns skäl för ett anhållningsbeslut, ska åklagaren häva beslutet (10 §). Häktningsframställning ska göras utan dröjsmål och tredje dagen efter anhållningsbeslutet (12 §). Har en häktningsframställning gjorts, ska rätten utan dröjsmål hålla förhandling i häktningsfrågan. Häktningsförhandlingen får aldrig hållas senare än efter det att den misstänkte greps eller anhållningsbeslutet verkställdes (13 §). Sedan häktningsförhandlingen avslutats ska rätten meddela beslut i häktningsfrågan. Rätten ska häva anhållningsbeslutet om häktning inte beslutas (16 §). Pågående utrednings- och beredningsarbete Häktes- och restriktionsutredningen lämnade betänkandet Färre i häkte och minskad isolering (SOU 2016:52). Betänkandet innehåller förslag som syftar till att minska användningen av häktning och restriktioner. Utredningen föreslår bl.a. att man ska inrätta två nya alternativ till häktning: hemarrest och områdesarrest. Vidare föreslår utredningen att häktningstiderna ska begränsas genom tidsfrister. En misstänkt ska kunna vara häktad högst åtal väcks. Undantag kan göras om det finns synnerliga skäl. Om den häktade är ska tidsfristen i stället vara , och undantag ska tillåtas endast om det är absolut nödvändigt. Ytterligare ett förslag innebär att domstolarnas restriktionsprövning ska bli mer omfattande. Förslagen har remitterats. Betänkandet bereds inom . har redovisat att regeringen avser att lämna propositionen Färre i häkte och minskad isolering till senast . I sammanhanget kan konstateras att i betänkande 2017/18:KU11 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse instämde i chefsJO:s påpekande om vikten av att grundläggande rättsstatliga principer ska tillämpas också i förhållande till personer som frihetsberövats på grund av brott. fann även anledning att på nytt påminna om att det är en central fråga i en rättsstat att ingen sitter frihetsberövad utan laglig grund. framhöll att principerna om legalitet, proportionalitet, ändamål och behov ska iakttas vid alla former av tvångsåtgärder som myndigheter vidtar mot enskilda. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom vad som anförs i motion 2017/18:3528 om en översyn av hur ett system kan inrättas som innebär att personer för ett antal förseelser ska kunna bli satta i arrest för utan rättegång. Jourdomstolar och snabbare lagföring Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om jourdomstolar och om åtgärder för att effektivisera hanteringen av stöldbrott i butik, bl.a. genom ett återinförande av den s.k. snattofonen. Jämför reservation 8 (SD, -), 9 (C, L) och 10 (M, C, L, KD). I partimotion 2017/18:3576 av m.fl. (L) yrkande 22 föreslås att jourdomstolar för snabbare handläggning av brottmål ska införas. och (båda M) efterfrågar i motion 2017/18:2127 yrkande 4 en översyn av lagstiftningen och möjligheten att införa jourdomstolar. Ett liknande förslag finns i motion 2017/18:898 av och (SD, -), där motionärerna efterfrågar ”snabbdomstolar” som ska kunna pröva enklare brottmål där det är aktuellt att utvisa den tilltalade. m.fl. (C) föreslår i partimotion 2017/18:3685 yrkande 15 att jourdomstolar som gör att unga kriminella kan få en omedelbar reaktion på sina brott ska införas. Ett liknande förslag finns i motion 2017/18:3743 yrkande 6 av (KD). I yrkande 7 föreslås att en sådan jourdomstol ska fatta såväl straffrättsliga som förvaltningsrättsliga beslut. Effektivare hantering av stöldbrott m.m. I motion 2017/18:3738 av m.fl. (M) yrkande 2 föreslås att åtgärder för att effektivisera hanteringen av stöldbrott i butik ska övervägas. Ett liknande förslag finns i motion 2017/18:1527 yrkande 1 av (M). I yrkande 2 föreslås att polisens arbete ska synliggöras bland allmänheten i förebyggande syfte. Förenklad utredning och den s.k. snattofonen Bestämmelser om förundersökning finns främst i 23 kap. (RB) och förundersökningskungörelsen (1947:948). Av 23 kap. 22 § RB framgår att en formell förundersökning inte behöver genomföras, om det ändå finns tillräckliga skäl för åtal och det gäller ett brott som inte kan antas leda till någon annan påföljd än böter. Bestämmelsen tar i första hand sikte på situationer där brott kan utredas direkt på platsen. De praktiska konse-kvenserna av att man avstår från en förundersökning är främst att det inte behövs något protokoll, att den misstänkte inte behöver delges misstanke och att han eller hon inte heller behöver få del av utredningen. En metod som används för att ta upp anmälan och förhöra den misstänkte är den s.k. snattofonen. Metoden innebär att det möjliggörs en omedelbar telefonkontakt mellan polisen och den misstänkta snattaren. På så vis kan ärendet ofta färdigställas direkt utan att polisen behöver åka till platsen eller att någon behöver kontaktas i efterhand. Det kan dock nämnas att metoden kritiserats av bl.a. (JO 2000/01 s. 137 f.). JO menade bl.a. att ett ingripande av en butikskontrollant mot en person som misstänks för snatteri är att betrakta som ett envarsgripande enligt bestämmelsen i 24 kap. 7 § andra stycket RB. Den som har blivit föremål för ett envarsgripande ska enligt den bestämmelsen skyndsamt överlämnas till en polisman. Ett sådant överlämnande kunde enligt JO inte ske genom ett telefon-samtal. Beredningen för rättsväsendets utveckling delade i betänkandet SOU 2002:44 JO:s uppfattning och föreslog en lag om försöksverksamhet med förenklad handläggning vid snatteribrott. På grundval av betänkandet föreslog regeringen i en lagrådsremiss 2005 att ett överlämnande skulle kunna ersättas av en anmälan per telefon och att polisen vid telefonsamtalet skulle ha att pröva om gripandet skulle hävas. Lagrådet uttalade bl.a. att något lagstiftningsbehov inte torde finnas för att befria den gripande från ett ovillkorligt krav på att fysiskt överlämna den gripne till närmaste polisman. Lagrådet förklarade sig inte kunna godta förslaget, och som avslutande skäl angav Lagrådet att det fanns oklarheter om den rättsliga grunden för förslaget och om hur den tilltänkta ordningen för brottsutredningen skulle förankras författningsmässigt. Lagrådets kritik ledde till att regeringen inte lade fram någon proposition i ämnet. Dåvarande meddelade därefter föreskrifter och allmänna råd om en förenklad handläggningsrutin i fråga om snatteribrott (RPSFS 2005:10) som syftar till att få till stånd en rättssäker och enkel handläggning av butikssnatterier. Systemet ska fungera så att t.ex. en butikskontrollant som ertappat en snattare ringer till en särskilt utsedd polis och redogör för hans eller hennes iakttagelser av händelsen och, i förekommande fall, den identitetskontroll som gjorts. Hos polisen görs en noggrann kontroll av den misstänktes identitet genom kontrollfrågor och slagningar i olika register. Om den misstänkte samtycker till att brottsutredningen färdigställs per telefon, antecknas butikskontrollantens redogörelse för sina iakttagelser och hålls ett telefonförhör med den misstänkte. Utredningen kan på detta sätt slutföras i ett sammanhang och överlämnas till åklagaren. Reglerna i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöver-trädare innebär att den förenklade handläggningen inte är tillämplig vid utred-ning av brott där den misstänkta gärningsmannen inte har fyllt . Är den misstänkte under har polisen som huvudregel en skyldighet att underrätta vårdnadshavaren eller någon annan person som svarar för den unges vård och fostran samt och kalla till förhör som hålls med den unge. Något förhör per telefon kan därför inte genomföras med den unge inom ramen för den förenklade handläggningsrutinen, men en anmälan kan tas upp, den unge tillfrågas om sin identitet och de kontroller göras som krävs för att säkerställa identiteten. beslutade chefen för operativa avdelningen inom att ett pilotprojekt ska genomföras i Polisregion väst om distansutredningar av personer som är misstänkta för snatteri. skulle enligt beslutet inledas och bedrivas längst till . Projektledaren för pilotprojektet lämnade information till utskottet om att förhör med personer som är misstänkta för snatteri inom ramarna för projektet skulle hållas av polis via videolänk. Ungdomar skulle med hänsyn till de särskilda bestämmelser som gäller för unga lagöverträdare inte att omfattas av projektet. Inom ramen för pilotprojektet skulle man testa och följa upp utredningar av personer som är misstänkta för snatteri med fokus på arbetssätt, teknik, operativ resurs (utredare och förundersökningsledare) och lagföring (åklagare och domstol). Uppföljningen ska visa om arbetssättet och tekniken medför effektivare hantering och lagföring av s.k. snatteribrott. Den ska bl.a. ligga till grund för beslut om huruvida arbetssättet och tekniken för distansutredningar ska införas vid regionernas utredningsverksamhet (se bet. 2016/17:JuU17). Uppföljningen ska redovisas för Nationella operativa ledningsgruppen . Av årsredovisning 2017 framgår att medarbetarinitiativet Trygg i butik använts som metod för att minska antalet stölder från butiker. Syftet med metoden har varit att skapa en närmare samverkan mellan näringsidkare och polis för ett effektivare brottsförebyggande arbete. lanserades ett metodstöd för att sprida en enhetlig metod i hela landet. I exempelvis Polisregion väst har arbetet med Trygg i butik främst bedrivits i köpcentrumet i . januari–minskade antalet inkomna ärenden om butikstillgrepp i köpcentrumet med jämfört med . Det totala antalet inkomna ärenden om tillgrepp i butik minskade med . Det är enligt svårt att säga i vilken omfattning det minskade antalet ärenden beror på en minskad anmälningsbenägenhet respektive positiva effekter av Trygg i butik. Där metoden Trygg i butik har använts finns det dock tydliga tecken på en positiv effekt. Brottsbeteckningen snatteri har ersatts med ringa stöld genom lagändringar som trädde i kraft (prop. 2016/17:131, bet. 2016/17:JuU13, rskr. 2016/17:272). Pågående utrednings- och beredningsarbete Justitie- och migrationsministern beslutade att ge en utredare i uppdrag att utreda och föreslå åtgärder som med bibehållen rättssäkerhet och kvalitet leder till en snabbare lagföring av brott, exempelvis särskilda snabbförfaranden och jourdomstolar (Ju 2017:A). Uppdraget ska ha särskilt fokus på unga som begår brott och personer som återkommande begår nya brott. I uppdraget ingår att överväga åtgärder hos polis, åklagare och domstol inom ramen för det befintliga brottmålsförfarandet, att överväga att införa särskilda snabbförfaranden för brottsutredning och prövning i domstol samt att föreslå hur en ordning med jourdomstolar kan utformas och överväga om en sådan bör inrättas. Utredaren ska också särskilt identifiera åtgärder för en snabbare lagföring som kan genomföras . I uppdraget har ingått att utredaren i en delredovisning ska lämna förslag på hur ett försöksprojekt skulle kunna utformas för att genomföra dessa. I övrigt ska uppdraget redovisas . Uppdraget delredovisades i departementspromemorian En snabbare lagföring – försöksprojekt med ett snabbförfarande i brottmål (Ds 2017:36). I promemorian lämnas förslag om en försöksverksamhet med ett snabbförfarande i brottmål som syftar till att brott ska kunna utredas och lagföras än . Försöksverksamheten föreslås inledas genom dels uppdrag till myndigheter i rättskedjan om utökad samverkan och förändrade arbetssätt, dels vissa förordningsändringar. Försöksverksamheten föreslås därefter utökas med en möjlighet att på försök använda ett nytt delgivningssätt. Regeringen beslutade att ge , , , , , Attunda tingsrätt och i uppdrag att, med bibehållen rättssäkerhet och kvalitet, i norra förbereda och genomföra en försöksverksamhet med ett snabbförfarande i brottmål. I ett första steg är målsättningen att brott ska kunna utredas och lagföras från polisens ingripande och i ett andra steg inom ca . ska följa och utvärdera verksamheten, som ska pågå t.o.m. . Promemorians förslag om att på försök införa ett nytt delgivningssätt – tillgänglighetsdelgivning – i försöksverksamheten behandlas i regeringens proposition 2017/18:67 Tillgänglighetsdelgivning – försök med ett nytt delgivningssätt för snabbare handläggning av brottmål. Förslaget syftar till att skapa en effektivare handläggning av brottmål och snabbare lagföring av brott. Delgivningssättet innebär att delgivning sker genom att stämning och andra handlingar i ett brottmål hålls tillgängliga vid tingsrätten från en i förväg bestämd tidpunkt. Den misstänkte ska vid ett personligt sammanträffande med polis eller åklagare ha delgetts information om denna tidpunkt och om vid vilken tingsrätt handlingarna hålls tillgängliga. Tillgänglighetsdelgivning ska få användas på försök vid de tingsrätter som regeringen bestämmer. Den nya lagen ska träda i kraft . Utskottet tillstyrkte i betänkande 2017/18:JuU23 regeringens förslag. biföll utskottets förslag (rskr. 2017/18:206). Uppdraget att utreda och föreslå åtgärder som med bibehållen rättssäkerhet och kvalitet leder till en snabbare lagföring av brott slutredovisades . I departementspromemorian Snabbare lagföring (2018:9) föreslås bl.a. att en försöksverksamhet med ett snabbförfarande för unga lagöverträdare ska införas i syfte att åstadkomma en snabbare lagföring för personer . Vidare föreslås att en ny häktningsbestämmelse ska införas som möjliggör häktning oavsett brottets straffskala, om det finns risk för att den misstänkte fortsätter sin brottsliga verksamhet och påföljden inte endast kan antas leda till böter. Det föreslås även att åtal i vissa fall ska få beslutas utan att den misstänkte och försvararen fått möjlighet att ta del av förundersökningsmaterialet eller fått möjlighet att begära komplettering av förundersökningen. Det pågående försöksprojektet om ett snabbförfarande i brottmål för vuxna lagöverträdare föreslås också utvidgas geografiskt och förlängas . Utredningen har kommit fram till att syftet med jourdomstolar, dvs. att uppnå en snabbare lagföring, kan uppnås på andra mer verksamhets- och kostnadseffektiva sätt, t.ex. genom de snabbförfaranden som föreslås i promemorian (s. 11– 19). Det kan i detta sammanhang även nämnas att justitie- och inrikesministern beslutade att ge en utredare i uppdrag att bl.a. överväga på vilket sätt systematiska inslag i stöld- och häleribrottslighet kan beaktas ytterligare och om, och i så fall på vilket sätt, personer vid straffansvar ska kunna stängas ute från t.ex. butikslokaler (Ju2018/00533/LP). Oavsett vilka bedömningar övervägandena leder fram till ska utredaren lämna författningsförslag till bl.a. nya brott som tar sikte på systematiska stölder respektive hälerier och en möjlighet att vid straffansvar stänga personer ute från t.ex. butikslokaler. Uppdraget ska redovisas . Motionsyrkanden om jourdomstolar och om åtgärder för att effektivisera hanteringen av stöldbrott i butik, bl.a. genom att återinföra den s.k. snattofonen, behandlades i utskottets betänkande 2016/17:JuU17 (s. 31). Utskottet ansåg att det är angeläget att butiksstölder och andra mängdbrott kan utredas och lagföras på ett effektivt sätt. Utskottet såg därför positivt på att regeringen tagit initiativ till att se över bl.a. frågan om särskilda snabbförfaranden för brottsutredning och införande av jourdomstolar. Utskottet noterade vidare att ett pilotprojekt om distansutredningar av personer som är misstänkta för snatteri skulle inledas av . Mot denna bakgrund ansåg utskottet att det inte fanns skäl till något tillkännagivande till regeringen med anledning av motionerna. Motioner om snabbare lagföring av unga som begått brott behandlades i utskottets betänkande 2016/17:JuU21 (s. 15 f.). Utskottet konstaterade då att liknande motionsyrkanden tidigare hade behandlats och avstyrkts i föregående års betänkande om unga lagöverträdare (bet. 2015/16:JuU23). Utskottet ansåg att det fortfarande var angeläget att handläggningstiden för ungdomsbrott är så kort som möjligt. Därför menade utskottet att det var positivt att regeringen gett en utredare i uppdrag att utreda och föreslå åtgärder som med bibehållen rättssäkerhet och kvalitet leder till en snabbare lagföring av brott och som särskilt ska fokusera på bl.a. unga. Detta arbete borde enligt utskottet inte föregripas. Utskottet avstyrkte motionerna. Det kan i detta sammanhang även nämnas att har tillkännagett att en ny brottsrubricering som tar sikte på systematiska stölder bör införas, och att det är viktigt att regeringen vidtar åtgärder som leder till att man vid bedömningen av straffvärdet för ett upprepat antal stölder av ringa slag ser dessa i sitt sammanhang, så att påföljden därmed kan stå i bättre proportion till den samlade brottsligheten (bet. 2015/16:JuU18 punkt 30, rskr. 2015/16:196 och bet. 2016/17:JuU13 punkt 8, rskr. 2016/17:272). Vidare kan nämnas att beslutat ett tillkännagivande med innebörd att regeringen bör låta göra en översyn av möjligheten att införa någon form av tillträdesförbud till butiker för personer som stjäl eller på annat sätt uppför sig illa (bet. 2016/17:JuU16 punkt 42, rskr. 2016/17:211). Utskottet anser fortfarande att det är angeläget att butiksstölder och andra mängdbrott kan utredas och lagföras på ett effektivt sätt. Utskottet ser därför positivt på att regeringen tagit initiativ till att se över bl.a. frågan om särskilda snabbförfaranden för brottsutredning och införande av jourdomstolar, med särskilt fokus på unga som begår brott och på personer som återkommande begår nya brott. Som framgår ovan har ställt sig bakom regeringens förslag om att på försök införa ett nytt delgivningssätt som syftar till att skapa en effektivare handläggning av brottmål och snabbare lagföring av brott. Utredaren har även lämnat ett förslag till åtgärder som syftar till att skapa en snabbare lagföring av brott. Utskottet noterar vidare att det där metoden Trygg i butik har använts för att minska antalet stölder ur butik finns tydliga tecken på en positiv effekt, liksom att har genomfört ett pilotprojekt om distansutredningar av personer som är misstänkta för ringa stöld. Mot denna bakgrund, och särskilt för att inte föregripa det pågående utrednings- och beredningsarbetet, vidhåller utskottet sitt tidigare ställningstagande och avstyrker därmed motionerna 2017/18:898 (SD, - ), 2017/18:2127 (M) yrkande 4, 2017/18:3576 (L) yrkande 22, 2017/18:3685 (C) yrkande 15 samt 2017/18:3743 (KD) yrkandena 6 och 7 om jourdomstolar. Utskottet avstyrker av samma skäl motionerna 2017/18:1527 (M) yrkandena 1 och 2 samt 2017/18:3738 (M) yrkande 2 om effektivare hantering av stöldbrott m.m. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en översyn av införandet av speciella familjedomstolar. I motion 2017/18:322 av (KD) föreslås att införandet av speciella familjedomstolar ska utredas. Frågor om vårdnad, boende eller umgänge tas upp av rätten i den ort där barnet har sitt hemvist. Sådana frågor kan tas upp även i samband med äktenskapsmål. Om det inte finns någon behörig domstol, tas frågorna upp av (6 kap. 17 § ). Pågående utrednings- och beredningsarbete Regeringen beslutade att tillsätta en särskild utredare för att analysera om det fanns behov av särskilda åtgärder för vissa måltyper i organisatoriskt eller processuellt hänseende för att åstadkomma särskild snabbhet eller särskild kompetens i domstolsförfarandet. Analysen skulle omfatta alla måltyper som förekommer vid domstolar (dir. 2008:49). överlämnade betänkandet Mål och medel – särskilda åtgärder för vissa måltyper i domstol (SOU 2010:44). Utredningen uttalade bl.a. att behovet av särskild kompetens i domstolsförfarandet var tydligt för de immaterialrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga målen och ärendena. Utredningen förordade en koncentration av de immaterialrättsliga, konkurrensrättsliga och marknadsföringsrättsliga målen och ärendena. Utredningen rekommenderade vidare alla domstolar att kartlägga vilka särskilda kunskaper och erfarenheter inom olika rättsområden som fanns representerade bland domarna på domstolen.