bet · H501AU8 · 2018-02-28 00:00:00 — Politik och lagstiftning är ett alltför trubbigt verktyg för att komma åt de problem och den stress som det gränslösa arbetslivet kan ge upphov till för familjer och enskilda. Regleringar skulle sannolikt försvåra för både företagande och familjeliv. Men anser att det behövs mer kunskap om det moderna arbetslivets villkor och hur det påverkar familjeliv, personlig hälsa och barns välbefinnande. Mot bakgrund av vad som anförts ovan anser jag att regeringen bör verka för att det bedrivs forskning om det moderna arbetslivets villkor och hur det påverkar familjeliv, personlig hälsa och barns välbefinnande. Arbetsmiljöstrategin för det moderna arbetslivet, punkt 2 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (MP), (S), (V), (S) och Serkan Köse (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: 2017/18:3177 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 10. Vi har tidigare i betänkandet gett uttryck för att vi anser att regeringens arbetsmiljöstrategi innebär en god ambitionsnivå för arbetsmiljöpolitiken. Strategin tar avstamp i konkreta åtgärder inom tre prioriterade områden: en nollvision mot dödsolyckor och förebyggande av arbetsolyckor, ett hållbart arbetsliv och den psykosociala arbetsmiljön. Ett systematiskt arbetsmiljöarbete lyfts fram som ett viktigt verktyg för att nå de mål som sätts upp i strategin, inte minst när det gäller det förebyggande arbetet. Vi välkomnar att regeringen tog fram arbetsmiljöstrategin i samråd med parterna på arbetsmarknaden och skapade ett dialogforum för att löpande diskutera pågående, planerade och framtida åtgärder inom området med parterna. Vi välkomnar även att regeringen avser att genomföra en halvtidsavstämning av strategin. Vi konstaterar att har en regering som på ett tydligt sätt prioriterar arbetsmiljöarbetet. har regeringen bl.a. förstärkt resurserna inom arbetsmiljöpolitiken med mer än , tillsatt ett flertal utredningar på arbetsmiljöområdet, och pågår förberedelser för att inrätta en ny myndighet som ska sammanställa och sprida kunskap om arbetsmiljö samt utvärdera utformningen, genomförandet och effekterna av arbetsmiljöpolitiken. Det är uppenbart att regeringen från dag ett bedrivit ett aktivt och målmedvetet arbete för att förbättra arbetsmiljön på landets alla arbetsplatser. Detta gäller naturligtvis oavsett om de enskilda företagen är stora eller små. I sammanhanget noterar vi att yrkade avslag förra gången ett identiskt yrkande från allianspartierna behandlades (bet. 2015/16:AU8). Denna inkonsekvens vittnar om avsaknad av en genomtänkt politik inom arbetsmiljöområdet och lämnar partiet helt utan förtroende i dessa frågor. Mot denna bakgrund anser vi att det inte finns skäl för något tillkännagivande till regeringen. Motionsyrkandet bör därför avslås. , punkt 3 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3685 av m.fl. (C) yrkande 20 och 2017/18:3776 av m.fl. (C) yrkande 5 och 2017/18:3032 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2017/18:3626 av m.fl. (KD) yrkande 32. En av de mest lönsamma inkomstkällorna för den grova brottsligheten är människohandel. Större delen, runt 60–, av de utsatta utnyttjas i sexhandeln, men många tvingas också arbeta på allt från fabriker till restauranger eller nagelbarer. uppdrag gör att de kan komma i kontakt med arbetsplatser där människor utnyttjas i människohandelssyfte. Deras möjligheter att agera är dock begränsade. Jag anser därför att regeringen bör se över möjligheten att ge ett utökat brottsutredande uppdrag. Ett annat område där det finns skäl att lyfta fram roll är i relation till de ökande sjukskrivningarna på den svenska arbetsmarknaden. Detta inte minst eftersom en av de största samhällsutmaningarna framöver handlar om att hantera kostnaderna för de ökande sjuktalen. Alliansregeringen genomförde en rad viktiga reformer som syftade till att skapa ett mer hållbart system kring sjukskrivningarna och att hjälpa fler människor att komma tillbaka i arbete, bl.a. genom rehabiliteringskedjan som inkluderade rehabiliteringsgarantin och den s.k. bortre gränsen. Reformerna innebar ett tydligt skifte jämför med över med socialdemokratisk politik, där sjukskrivningarna tilläts skena och människor låstes in i passivitet. Trots detta kan det konstateras att sjukskrivningsmönstret inte har lyckats brytas varaktigt och att sjuktalen återigen är på uppåtgående. Därför anser jag att regeringen bör ge i uppdrag att tillsammans med berörda parter se över de ökande sjukskrivningarna. , punkt 3 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3626 av m.fl. (KD) yrkande 32 och 2017/18:3032 av m.fl. (M) yrkande 2, 2017/18:3685 av m.fl. (C) yrkande 20 och 2017/18:3776 av m.fl. (C) yrkande 5. Det är arbetsgivaren som ansvarar för att arbetsplatsens verksamhet drivs på ett sådant sätt att ohälsa och olycksfall förebyggs och att en tillfredsställande arbetsmiljö uppnås. uppgift är att kontrollera att arbetsgivaren lever upp till de krav som finns i arbetsmiljölagen och i de föreskrifter som utfärdar. Denna kontroll sker vanligen genom inspektion. Antalet förrättningar per inspektör ökade –2011 till följd av effektivare inspektionsmetoder och mindre administrativt arbete. Antalet minskade dock kraftigt på grund av organisationsförändringar. Den lilla återhämtning som gjorts tycks resultera i att myndigheten ligger kvar på en låg nivå. Det är ingen bra utveckling. När får stora tillskott går mycket energi åt rekrytering och utbildning. Det är bra att det finns kompetenta inspektörer. Men även om det tillförs är andelen inspekterade arbetsplatser fortfarande inte särskilt hög. Ett sätt att rationalisera detta arbete utan att för den skull tumma på säkerheten och arbetsmiljön vore att införa ett system med arbetsmiljödeklarationer. Likaväl som vi redovisar våra inkomster för staten skulle det vara rimligt att arbetsgivare redovisar arbetsmiljön genom en årlig deklaration. gör vi mer via internet. Även bör kunna använda denna teknik. I ett system med arbetsmiljödeklarationer fyller arbetsgivaren och arbetstagarna gemensamt i ett frågeformulär som upprättat baserat på lag och föreskrifter för just det företaget. Denna deklaration ska göras så enkel att frågorna kan besvaras med ja eller nej. Deklarationen ska sedan undertecknas av ställföreträdare för företaget och företrädare för arbetstagarna. Deklarationen kan med fördel göras digitalt. Efter behandling av , kan åtgärder vidtas utifrån deklarationens resultat. Förslaget innebär att alla företag inom samma bransch blir behandlade på samma sätt från myndighetens sida. Antalet inspektörer kan minskas, och antalet distrikt kan reduceras. Detta innebär en besparing för statskassan utan att arbetsmiljön försämras. Tvärtom skulle kontrollen bli effektivare och mer rättvis. Jag anser mot denna bakgrund att regeringen inledningsvis bör uppdra åt att initiera ett pilotprojekt som prövar möjligheten att deklarera den egna arbetsplatsens arbetsmiljö. kan sedan ge underlag för en storskalig implementering. Tips och anmälningar, punkt 4 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (MP), (S), (V), (S) och Serkan Köse (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: 2017/18:3177 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 12. Inledningsvis delar vi utskottets bedömning att en effektiv hantering av tips och anmälningar hos kan bidra till att arbetsplatser med bristande arbetsmiljö upptäcks och åtgärdas. framför i den rapport som lyfts fram av utskottet att ett systematiskt sätt att hantera tips kan även vara ett sätt att bidra till regeringens nollvision mot dödsolyckor och arbete med att förebygga arbetsolyckor samt vara ett sätt att stärka arbetet mot osund konkurrens. rekommenderar att förbättra hanteringen av de tips och anmälningar som kommer in till myndigheten. Regeringen har i sin skrivelse till svarat att den delar bild och anger att den avser att följa upp de rekommendationer som har riktats direkt till i dialogen med myndigheten och menar att utgör ett viktigt underlag för denna uppföljning och dialog. Vi välkomnar detta och ser, till skillnad från utskottet, inte skäl för att nu ska vidta någon åtgärd. Vi avser att noga följa det fortsatta arbetet och har förtroende för att tar till sig av iakttagelser och arbetar för att förbättra rutinerna så att antalet tips och anmälningar ökar och leder till ytterligare förbättringar av tillsynsverksamheten. Mot denna bakgrund anser vi att det inte finns skäl för något tillkännagivande till regeringen. Motionsyrkandet bör därför avslås. Kränkande särbehandling i arbetslivet, punkt 5 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3362 av m.fl. (V) yrkande 24 och 2017/18:2138 av (S) yrkandena 1–5 och 7, 2017/18:2235 av Finn m.fl. (M) och 2017/18:2629 av (S). Enligt upplever ungefär var tionde arbetstagare att de är mobbade av sin chef eller av andra arbetstagare. Fler kvinnor än män upplever sig mobbade på sin arbetsplats (Arbetsorsakade besvär 2016, Arbetsmiljöstatistik, Rapport 2016:3). Mobbning på jobbet är ett stort och alltför lite uppmärksammat arbetsmiljöproblem med allvarliga konsekvenser för de drabbade. Det leder i första hand till stort psykiskt lidande, men ökar också risken att bli fysiskt sjuk. Forskare vid det danska centret för arbetsmiljö har visat att kränkningar på jobbet har samma effekt som posttraumatisk stress. Förutom det personliga lidandet som mobbningen i arbetslivet innebär kostar det samhället mångmiljardbelopp i uteblivna inkomster, sjukersättningar och vårdkostnader. Om det finns organisatoriska och sociala problem på en arbetsplats finns det också stor risk att det uppstår mobbning. Det innebär i sin tur en stor risk för att den person som mobbas drabbas av ohälsa och sjukskrivning, med stora kostnader för den enskilda och för samhället som följd. Till skillnad från utskottet anser jag att det saknas en tydlig lagstiftning som skyddar den som utsätts för trakasserier på jobbet. En lucka i lagstiftningen gör att anställda kan frysas ut och systematiskt mobbas av en chef eller av andra arbetstagare utan att någon ställs till svars. Enligt arbetsmiljölagen ska arbetsgivare arbeta förebyggande mot trakasserier och mobbning, men den arbetsgivare som inte prioriterat det förebyggande arbetet eller inte åtgärdat påtalad mobbning behöver inte stå till svars ens om det går så långt att den drabbade blir sjukskriven. välkomnar liksom utskottet de nya föreskrifterna om organisatorisk och social arbetsmiljö men anser, i likhet med flera fackliga organisationer, att de är otillräckliga för att skydda den som utsätts för kränkande särbehandling på jobbet. anser att arbetsrätten behöver stärkas så att de drabbade kan få sin sak prövad samt få upprättelse och ekonomiskt skadestånd. Därför behövs en ny lag mot trakasserier i arbetslivet. har formulerat ett förslag på hur en sådan lagstiftning skulle kunna utformas. Jag anser att förslaget är en bra utgångspunkt för ett kommande lagstiftningsarbete. fattade beslut om att regeringen bör återkomma med förslag om hur mobbning och trakasserier i arbetslivet ska minska. Varken den förra eller den nuvarande regeringen har ännu lagt fram några sådana förslag, trots tillkännagivande. Det är hög tid att regeringen tar problemet med mobbning i arbetslivet på allvar. Mot bakgrund av vad som anförts ovan anser jag att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram förslag till en ny lag mot trakasserier i arbetslivet. Företagshälsovård, punkt 6 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3362 av m.fl. (V) yrkande 23 och 2017/18:2678 av och (båda S). anser att företagshälsovården har en viktig uppgift i arbetslivet, inte minst när det gäller att minska antalet sjukskrivningar. På så sätt är en satsning på kvalitetssäkrad företagshälsovård som alla arbetstagare har tillgång till en investering som kan ge positiv utdelning också statsfinansiellt. Trots en relativt tydlig lagstiftning har allt färre arbetstagare, , tillgång till företagshälsovård på sin arbetsplats, en minskning . Detta ska jämföras med slutet av , då av arbetstagarna omfattades av företagshälsovård. Tillgången till företagshälsovård följer de vanliga klass- och könsmönstren. medlemmar, särskilt kvinnor på mindre arbetsplatser och i branscher med många deltider, tidsbegränsade anställningar, inhyrningar och arbete på obekväm arbetstid, är de som har sämst tillgång till företagshälsovård. Ett problem, vid sidan av att många arbetsgivare tenderar att bortse från såväl lagstiftning som föreskrifter, är att arbetsgivare ofta saknar kunskap om företagshälsovårdens roll i det systematiska förebyggande arbetsmiljöarbetet. Alltför många arbetsgivare väljer därför det som blir billigast och tecknar s.k. nollavtal med företagshälsovården, vilket innebär att arbetsgivaren beställer insatser vid behov. anser att alla arbetstagare ska ha tillgång till en kvalitetssäkrad företagshälsovård med branschkunskap som arbetar med strategiskt förebyggande arbetsmiljöarbete. Det är dels en rättvisefråga, dels en förutsättning för att fler människor ska orka arbeta fram till eller längre. Vidare bör arbetsmarknadens parter ha en central roll i arbetet med att säkerställa att alla arbetstagare får tillgång till en kvalitetssäkrad företagshälsovård. Mot bakgrund av det ovan anförda anser jag att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att, i samverkan med arbetsmarknadens parter, ta fram förslag på hur en lagstiftad, obligatorisk, effektiv, kvalitetssäkrad och branschkunnig företagshälsovård som omfattar alla arbetstagare kan skapas. Preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott, punkt 7 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:2643 av m.fl. (SD) yrkande 11. Ansvarsfrågan vid arbetsplatsolyckor är väldigt komplicerad då det är praxis att entreprenader oftast sker i många led. Bemanningsföretag, oftast med lågavlönad utstationerad arbetskraft, är vanligt förekommande på svenska byggarbetsplatser. Med underentreprenörer i flera led blir ansvarsutkrävningen väldigt komplicerad när olyckan är framme. Att rättsprocessen då tar är förståeligt med de knappa resurser polisen har att utreda arbetsmiljöbrott. Preskriptionstiden för normalgraden av arbetsmiljöbrott är och vid grova brott . Denna tid är alldeles för kort eftersom det kan gälla brott med dödlig utgång. Detta bör ses över och preskriptionstiden utökas till minst det dubbla, dvs. för normalgraden samt för grova brott. Vi anser därmed att regeringen bör återkomma med förslag om förlängd preskriptionstid för arbetsmiljöbrott. Arbetstid, punkt 8 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3362 av m.fl. (V) yrkandena 25 och 27–31 samt 2017/18:608 av m.fl. (S). vill ha ett mänskligt och rättvist samhälle där människor har reella möjligheter att utvecklas och leva berikande liv. Vi vill ha en hållbar arbetsmarknad där människor orkar jobba till pensionsåldern utan att slitas ut . Vi vill ha bättre förutsättningar för par att leva jämställt. Kortare arbetstid – en generell arbetstidsförkortning – vore ett avgörande steg i en sådan progressiv och frihetsvidgande utveckling. Förutsättningarna för en generell arbetstidsförkortning är goda. Produktiviteten har fördubblats i . har löneandelen av det samlade produktionsresultatet sjunkit. Det ekonomiska utrymmet för en arbetstidsförkortning med bibehållen lönenivå är alltså betydande i ekonomin som helhet. För att det utrymmet ska komma alla på arbetsmarknaden till del behövs det en lagstadgad arbetstidsförkortning som utjämnar klyftorna mellan de grupper på arbetsmarknaden som har avtalsreglerad arbetstidsförkortning och de grupper som inte har det. anser att förkortningen ska ske på ett sådant sätt att arbetstagarnas inkomster inte minskar. som förutsättningarna för en generell arbetstidsförkortning är goda är behovet av en arbetstidsförkortning stort. Arbetslivet präglas av ökad intensitet, stress och högt tempo. Detta leder i sin tur till ohälsa, stressrelaterade sjukdomar och sjukskrivningar. Den ojämställda fördelningen av det obetalda hemarbetet mellan kvinnor och män kvarstår, liksom det faktum att fler kvinnor än män arbetar deltid, vilket minskar kvinnors ekonomiska självständighet. Utöver detta kräver jordens ekologiska bärkraft ett annorlunda konsumtionsmönster med lägre förbrukning av icke förnybara resurser. En generell arbetstidsförkortning skulle bidra till att minska ohälsan, öka jämställdheten, minska klyftorna på arbetsmarknaden och bidra till en hållbar utveckling. Som ett första steg mot en generell arbetstidsförkortning föreslår en nationell satsning som innebär att staten avsätter medel för sex timmars arbetsdag på ett arbetsställe i varje kommun och landsting i . Satsningen är frivillig för kommuner och landsting. tar emot ansökningar och administrerar satsningen. Satsningen kan ske inom t.ex. barnomsorgen, sjukvården, äldreomsorgen och . Arbetstidsförkortningen ska omfatta alla yrkeskategorier på arbetsstället, med en maxgräns på 75 personer. Undantag kan göras för personer som har arbetsledande befattningar. Satsningen med arbetstids-förkortning kan också ske på en större enhet (exempelvis på ett sjukhus). Satsningen ska pågå för att sedan utvärderas. Jag anser att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att se över möjligheterna för en generell arbetstidsförkortning i enlighet med vad jag har anfört ovan. Forskning visar att ett ökat inflytande över arbetstiden, såväl dess förläggning som längd, kan bidra till minskad stress och därmed minskad uppkomst av stressrelaterade sjukdomar. Enskilda arbetstagares ökade inflytande över den egna arbetstiden måste gå att kombinera med effektivitet och flexibilitet i verksamheten. Det är nödvändigt för att kunna skapa ett utvecklande arbetsliv, ökad hälsa och ett mer jämställt samhälle. Utvecklingen har dock gått i motsatt riktning. Många arbetstagare har en arbetsdag som består av uppdelade arbetspass och jobb dygnet runt på scheman som helt styrs av krav på att alltid finnas till hands när patienterna, kunderna eller passagerarna ska servas. Det är en helt oacceptabel arbetssituation som slår sönder vardagen för människor. Det finns gott om forskningsresultat som visar att kroppen tar stryk, sömnen rubbas, umgänget försvåras och att det är svårare att aktivt delta i det föreningsliv som är nödvändigt för vår demokrati om vi har arbetstider som kräver för mycket av oss. Åtminstone om vi har det . Jag anser att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att se över lagstiftningen i syfte att öka arbetstagarnas inflytande över den egna arbetstidens förläggning, i enlighet med vad som anförts ovan. Vidare kan konstateras att även om skillnaderna har minskat , är lönearbetet fortfarande ojämnt fördelat mellan könen. Män lönearbetar mer än kvinnor. uppgick det totala antalet arbetade timmar i genomsnitt till 159,8 miljoner . Av det totala antalet arbetade timmar utgjordes 4,8 miljoner av övertidstimmar. Män stod för en majoritet av antalet arbetade timmar, såväl överenskommen arbetstid som övertid (SCB, , ). Den skeva könsfördelningen försvårar en strukturell utjämning av fördelningen av lönearbete och hushållssysslor mellan män och kvinnor. Att utjämna skillnaderna i kvinnors och mäns betalda och obetalda arbete är centralt för att nå målet om ekonomisk jämställdhet. Det finns emellertid en kvinnodominerad bransch där övertiden har blivit ett stort problem, nämligen vård och omsorg. vittnar om att övertiden ökat successivt , framför allt . Övertiden för sjuksköterskor under sommarmånaden juli har stigit med –2014 (). Det är förstås både ett enormt arbetsmiljöproblem och ett hot mot patientsäkerheten. Det visar också på behovet av fler anställda inom sjukvården. Det är väl känt att stor arbetsbelastning under alltför många arbetstimmar i förlängningen påverkar hälsan negativt. Det är en mycket viktig anledning till att försöka minska övertidsuttaget. Den totala övertiden motsvarar drygt 100 000 jobb, som många går arbetslösa. Det indikerar en problematisk obalans på arbetsmarknaden. Övertid ska enbart användas vid tillfälliga arbetsanhopningar, inte som ett sätt att hantera en alltför låg bemanning. Där ett mer eller mindre permanent utnyttjande av övertid sker bör en del av övertidsarbetet kunna omvandlas till nya anställningar. Med de nuvarande reglerna, där det vare sig krävs dispens för extra övertid eller nödfallsövertid, riskerar vi att övertidsuttaget ökar och arbetsgivares vilja att teckna kollektivavtal minskar. tillsyn behöver också skärpas och hälsoaspekterna ska alltid beaktas när en arbetsgivare vill ta ut övertid utöver den allmänna. Jag anser mot denna bakgrund att regeringen bör återkomma med förslag dels om att taket för den allmänna övertiden sänks per arbetstagare och år, dels med krav på dispens från för uttag av extra övertid, inklusive mertid, och krav på tillstånd för nödfallsövertid än . Människan är inte anpassad för att vara vaken och arbeta . Arbetstidslagen innehåller ett förbud mot nattarbete. Om de avtalsslutande parterna inte kommer överens om en annan förläggning av arbetstiderna är det lagen som gäller. Det ger arbetstagarna ett visst inflytande över arbetstidens förläggning. Vill arbetsgivaren förlägga eller variera veckoarbetstiden måste arbetsgivaren förhandla och träffa överenskommelse om detta med den fackliga organisationen. Så sker också i stor utsträckning. Arbetsgivarna köper ökad flexibilitet och bättre avkastning på sina investeringar genom att erbjuda kortare arbetstid eller ekonomisk ersättning. Natt- och skiftarbete sliter dock hårt på människor. Det är därför viktigt med en tydlig skyddslagstiftning för personer som arbetar på obekväma och oregelbundna arbetstider. Enligt arbetstidslagen 13 § ska alla arbetstagare ha minst elva timmars sammanhängande ledighet under varje period (dygnsvila). I den dygnsvila som alla arbetstagare har rätt till ska tiden mellan midnatt och kl. 5 ingå. I 13 a § samma lag anges att med natt avses perioden mellan och kl. 6. Forskningen har visat att människokroppen är känsligare för störningar och att långa perioder av nattarbete kan vara hälsovådligt för arbetstagare och äventyra säkerheten på arbetsplatsen. Mot bakgrund av det slitage på människor som det innebär att arbeta natt och att det är ologiskt och onödigt med två olika definitioner i samma lag anser att lagen bör förbättras och förenklas. Jag anser, i enlighet med vad som anförts ovan, att regeringen bör återkomma med förslag på ändring av arbetstidslagens 13 § så att perioden som ska ingå i dygnsvilan blir densamma som i definitionen av natt i 13 a §, dvs. perioden mellan och kl. 6. Konsekvenserna av nuvarande arbetstidslagstiftning om jourtid innebär dels att arbetstagarna inte får lön för jourtiden utan endast jourersättning (vilken kan variera beroende på kollektivavtal), dels att arbetstagarna har svårt att arbeta heltid eftersom jourtid förläggs utanför ordinarie tjänstgöringstid. Sammantaget påverkas arbetstagarnas inkomst och framtida pension negativt. De som drabbas är främst kvinnodominerade yrkesgrupper inom välfärdssektorn där sovande jour är vanligt förekommande, yrkesgrupper som redan i utgångläget har låga löner.