bet · H501TU6 · 2018-02-22 00:00:00 — Vidare anger motionären att vi med tanke på klimatfrågan, frigörandet av attraktiva ytor i städerna och minskad trängsel måste ompröva hur vi förflyttar oss och underlätta för dem som väljer bort den egna bilen. Motionären framhåller vidare i yrkande 2 att kollektivtrafiklagen bör ändras så att ett gemensamt betalsystem inkluderar taxi. I motionen påpekas att det finns tillfällen då bil behövs som komplement till kollektivtrafik och aktiv mobilitet och då kan taxi fylla den rollen. I kommittémotion 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 9 önskas en nationell mobilitetsplan. I motionen framhålls att behöver utforma en modern mobilitetsplan som omfattar alla trafikslag och som sätter konsumenten i centrum. Motionärerna anser att de som reser enkelt ska kunna göra klimatsmarta val genom att alternativ som buss, pendeltåg, elcykel och bilpooler finns valbara på en och samma plattform. I motionen pekas även på att en integrering av olika mobilitetstjänster förutsätter digitala plattformar. m.fl. (M) önskar i kommittémotion 2017/18:3833 yrkande 14 att möjligheterna att bredda kollektivtrafikplaneringen i enlighet med begreppet mobility as a service ses över. Motionärerna pekar bl.a. på att det enskilda ägandet av exempelvis bilar och cyklar kan komma att minska, men att mobiliteten kan upprätthållas genom delning och ett effektivare utnyttjande. Motionärerna anger att kollektivt och privat resande kan länkas samman och att resetjänster för hela resan, dörr till dörr, kan uppstå. Utskottet har i betänkande 2016/17:TU4 välkomnat regeringens skrivningar i infrastrukturpropositionen om att ett effektivt, tillgängligt transportsystem kräver ny kunskap och nya innovativa lösningar. I propositionen pekar regeringen på att det behövs en satsning på forskning och innovation för att kunna möta utmaningarna inom transportsystemet. Vidare framhöll regeringen att automatisering, utveckling av alternativa bränslen, digitalisering av resor och transporter samt multimodala transportlösningar kan möjliggöra effektivare och säkrare användning av infrastrukturen. Utskottet delar regeringens uppfattning om vikten av bl.a. nya innovativa lösningar. Det var också mot den bakgrunden som en delegation från utskottet genomförde ett besök i för att ta del av arbete med bl.a. kombinerad mobilitet. Utskottet har vidare fått information om att representanter för den , ett flertal ministrar från EU, och industrin deltog vid ett ministermöte i för att diskutera Amsterdamdeklarationen om uppkopplad och automatiserad körning. I arbetet ingår också att titta på det som kallas för mobilitet som en tjänst. Regeringen har startat fem samverkansprogram som ska bidra till att möta de samhällsutmaningar vi står inför, både i och globalt. Nästa generations resor och transporter är en av dessa, och som ett prioriterat område i detta ingår mobilitet som en tjänst i stor skala. Inom ramen för samverkansprogrammet har en nationell färdplan tagits fram. Syftet är att koordinera, stimulera och övervaka förverkligandet av Kombinerad mobilitet i . Projektet kallas och ska förverkliga färdplanens första period (2017–2020). Den nationella färdplanen ska fungera som en samverkansplattform där parter kan mötas och där pågående projekt kan korsbefruktas så att kunskaper, lärdomar och utvecklad teknik förvaltas effektivt. Projektet har haft sin första utlysning, och två förslag har beviljats finansiering för genomförandet av kommersiella piloter med riktiga användare och där kollektivtrafiken inkluderas som en del av tjänsteerbjudandet. kommer att testa konceptet mobilitet som arbetsförmån tillsammans med kommun och kommer, i samband med ett annat projekt, att utvärdera hur mobilitetstjänster kan påverka användarnas resvanor. Samverkansgruppen beslutade att det var viktigt att parallellt med initiera tjänster i icke områden eftersom syftet med och drivkrafterna bakom mobilitet som en tjänst är olika i och utanför storstäderna. Tanken med denna insats är att samla flera olika lösningar som kompletterar varandra och traditionell kollektivtrafik och testa dem inom samma geografiska område i icke områden. I städerna syftar kombinerad mobilitet till att ändra beteendet medan syftet utanför städerna är att erbjuda tillgänglighet och spara pengar för de regionala kollektivtrafikmyndigheterna genom nya, smarta lösningar. En utmaning är finansieringen, där mindre aktörer inte har möjlighet att delta om de inte får finansiellt stöd. Utskottet välkomnar det arbete som pågår och noterar att en annan utmaning kan vara lagstiftningen och skatteproblematiken när nya delningstjänster införs. I en interpellationsdebatt från (ip. 2017/18:26) framhöll infrastrukturminister att regeringen har tagit ett flertal initiativ som syftar till att utveckla och modernisera kollektivtrafiken till det nya konceptet mobilitet som en tjänst. Statsrådet pekade bl.a. på regeringens samverkansprogram Nästa generations resor och transporter och på det regeringsuppdrag om kollektivtrafik på landsbygd som har. Vid utskottets besök i hus framförde i bl.a. att det pågår tre projekt med inriktning på privatpersoner inom området kombinerad mobilitet där kollektivtrafik med SL ingår tillsammans med bilpool, hyrbil, taxi och cykel. Vidare pågår det ett projekt riktat mot resande i tjänsten. Vid besöket pekade också K2 bl.a. på att och är två länder med ambitioner att ligga i framkant för utvecklingen av kombinerad mobilitet. Förutsättningarna i de två länderna har jämförts i ett forskningsprojekt och visar på både likheter och skillnader (). Projektet visar bl.a. att hållbarhetsfrågorna och mål om en ökad andel kollektivtrafik har spelat en större roll i . framförde bl.a. att nyckeln till kombinerad mobilitet är att i botten ha linjebaserad kollektivtrafik som tillsammans med gång och cykel kan ta hand om den stora transportvolymen och som sedan kompletteras med olika anropsstyrda transportlösningar, såväl allmänna som privata. Att tillhandahålla en högupplöst, harmoniserad och i realtid uppdaterad bild av kollektivtrafiken menar är ett av fundamenten för att möjliggöra en fungerande lösning för kombinerad mobilitet. Samtrafiken i framförde att kollektivtrafiklagen borde kompletteras i syfte att underlätta för möjliggörandet av kombinerade mobilitetstjänster. Utskottet välkomnar de aktiviteter och det utvecklingsarbete som sker inom området och avser att fortsätta att följa utvecklingen av mobilitet som en tjänst med stort intresse. Med hänsyn till det arbete som pågår finner dock utskottet inte att det finns skäl att vidta något initiativ med anledning av motionerna och avstyrker därmed motionerna 2017/18:1142 (V) yrkande 10, 2017/18:2108 (MP) yrkande 3, 2017/18:2748 (MP) yrkandena 1 och 2, 2017/18:3462 (L) yrkande 9 och 2017/18:3833 (M) yrkande 14. Färdtjänst och tillgänglig kollektivtrafik för personer med funktionsnedsättning Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om färdtjänstbestämmelserna och tillgänglig kollektivtrafik för personer med funktionsnedsättning. Utskottet framhåller betydelsen av tillgänglighet inom kollektivtrafiken och avstyrker motionsförslagen med hänvisning till pågående utvecklings- och beredningsarbete. Jämför reservation 25 (M), 26 (V) och 27 (L). (M) framhåller i motion 2017/18:647 att ambitionen och målsättningen att förbättra färdtjänstens flexibilitet och tillgänglighet bör finnas i hela landet. Motionären pekar på att rullstolstaxi innebär en stor frihet för den enskilde, som får ökad möjlighet att leva ett vanligt och funktionellt liv. I motionen begärs därför att regeringen överväger möjligheten att göra en översyn av tillgången till rullstolstaxi i hela landet. I partimotion 2017/18:1142 yrkande 13 anser m.fl. (V) att regeringen bör ges i uppdrag att tydligare, genom uppdrag till myndighet eller genom förslag på lagändring, tillgodose att krav på full tillgänglighet definieras. Motionärerna påtalar att både Myndigheten för delaktighet och Kommuner och Landsting har kommenterat att en definition av full tillgänglighet saknas. I yrkande 14 önskar motionärerna att regeringen verkar för att kollektivtrafikmyndigheterna ger information om vilka linjer som är tillgänglighetsanpassade för personer med funktionsnedsättning. Vidare framhåller motionärerna i yrkande 15 att en översyn bör göras av hur ökad tillförlitlighet och stärkt resegaranti kan åstadkommas för resande inom färdtjänsten. Motionärerna pekar på att enligt en undersökning bland personer med funktionsnedsättning är missnöjda med färdtjänsten. Enligt motionärerna berodde missnöjet bl.a. på att man inte blev hämtad eller inte alls samt bemötandet. Motionärerna framhåller också att det inte finns något gemensamt system där andelar av resor som blir försenade redovisas. (M) lyfter i motion 2017/18:1509 fram vikten av att kunna åka nattåg även för människor med en funktionsnedsättning och behov av rullstol. Motionären påtalar att en sådan resa nu bygger på att det finns personer med på resan som kan hjälpa till med att lyfta rullstolen upp och ned från tåget. I motion 2017/18:2044 av (SD) yrkande 1 framförs att möjligheten att inrätta ett stimulansbidrag till kommuner för tillgänglighetsanpassning inom kollektivtrafiken bör utredas. I motionen anges att stora delar av kollektivtrafiken runt om i landet inte har anpassats för människor med funktionsnedsättning trots lagstiftning på plats . Motionären påtalar att flera aktörer som utövar kollektivtrafik prioriterar annat. (S) yrkar i motion 2017/18:2144 att regeringen vid den pågående översynen av den nordiska konventionen om socialt bistånd och sociala tjänster bör säkerställa rätt till färdtjänst över nationsgränserna. Motionären påtalar att de nordiska länderna har olika nationella färdtjänstsystem men att gemensamt är att de ska bidra till att människor med funktionsnedsättning ska kunna delta i utbildning, arbete och fritidsaktiviteter. Vidare lyfter motionären fram att det nordiska samarbetet utvecklades för att underlätta för de nordiska medborgarna att resa mellan länderna. I motionen framhålls att detta även måste gälla människor med funktionsnedsättning. I motion 2017/18:3139 av (M) framhålls behovet av att förtydliga färdtjänstreglerna. I motionen anges bl.a. att det inte tydligt framgår av lagen vilka typer av resor som får göras, vilket kan innebära att kommunerna tolkar reglerna olika. Motionären anser att lagen bör förtydligas så att människor med funktionshinder ges möjlighet till färdtjänst, speciellt där kollektivtrafik inte finns tillgängligt men också då funktionsnedsättningen inte medger att man får köra bil. I kommittémotion 2017/18:3421 yrkande 60 av m.fl. (M) framhålls att bör ges i uppdrag att se över bedömning och beslut om färdtjänst. Motionärerna anger att bedömning och beslut om färdtjänst är ett beslut som kraftigt påverkar den enskildes möjligheter att leva ett rörligt liv. Motionärerna anför att tillgång till färdtjänst bör ges till dem som har en långvarig funktionsnedsättning. m.fl. (L) framhåller i kommittémotion 2017/18:3462 yrkande 2 att transportsystemet ska vara tillgängligt för samtliga resenärer. Motionärerna anser att planeringen och utformningen av olika trafikslag ska utgå från ett perspektiv som tillgodoser behoven även för äldre och dem som har en funktionsnedsättning. Av de transportpolitiska målen följer att transportsystemet ska vara tillgängligt för personer med funktionsnedsättning. Även av Agenda 2030 delmål 11.7 följer att ska universell tillgång till säkra, inkluderande och tillgängliga grönområden och offentliga platser, i synnerhet för kvinnor och barn, äldre personer och personer med funktionsnedsättning tillhandahållas. Utskottet vill framhålla betydelsen av dessa angelägna frågor och att behovet av åtgärder för att göra kollektivtrafiken användbar för personer med funktionsnedsättning i grunden är en demokratifråga. Mot bakgrund av frågornas höga prioritet genomförde utskottet uppföljningen Hela resan ! – En uppföljning av transportsystemets tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning (2013/14:RFR5). Uppföljningen visar bl.a. att det görs olika insatser för att öka tillgängligheten men att detta arbete i många delar inte är samordnat och att det finns mycket kvar att göra. Uppföljningsgruppen ansåg vidare att begreppet fullt tillgängliga i lagen bör preciseras. I betänkande 2016/17:TU4 välkomnade utskottet regeringens uttalanden i infrastrukturpropositionen (prop. 2016/17:21) om att det är angeläget med en universell utformning av transportsystemet och att arbetet med krav, riktlinjer och standardisering för tillgänglighet får fortsatt prioritet. Regeringen pekar i propositionen på att infrastrukturen genom sin utformning kan bidra till ett mer sammanhållet samhälle där allas rätt till tillgänglighet värnas. Regeringen framhåller vidare att det är viktigt att hinder mot tillgänglighet identifieras och att myndigheterna behöver ha en god kunskap om olika typer av funktionsnedsättning för att vid framtida upphandlingar kunna bli ännu mer specifika när det gäller utformning och kostnadseffektiva lösningar. I regeringens direktiv till åtgärdsplanering anges också att det trafikslagsövergripande arbetet för att etablera ett nationellt prioriterat nät av tillgänglig kollektivtrafik för personer med funktionsnedsättning ska fortsätta. Vidare anges att ska redovisa hur myndigheten utvecklar arbetet med krav, riktlinjer och standardisering för ökad tillgänglighet. Regeringen anför att transportsystemet ska vara tillgängligt för personer med funktionsnedsättning, det ska vara utformat så att det svarar mot både kvinnors och mäns transportbehov och förutsättningarna för barn att använda transportsystemet behöver förbättras. Utskottet välkomnar det arbete som bedrivs inom bl.a. för att göra transportsystemet mer tillgängligt. Av budgetpropositionen framgår att har fysiska åtgärder utförts på 10 järnvägsstationer och 201 busshållplatser, vilket är en ökad takt . Halvtidsmålet, uppsatt av , på 75 anpassade stationer utav 150 har därmed uppnåtts. Utskottet noterar dock att det i budgetpropositionen anges att det kvarstår arbete för att öka tillgängligheten inom kollektivtrafiken för personer med funktionsnedsättning. Utskottet vill vidare peka på att behandlade regeringens proposition 2016/17:188 Nationellt mål och inriktning för funktionshinderspolitiken. I propositionen redovisar regeringen sin funktionshinderspolitik som utgår från internationella åtaganden om mänskliga rättigheter. Regeringen föreslår även ett antal åtgärder som syftar till att bidra till det nationella målet för funktionshinderspolitiken. I propositionen gör regeringen bl.a. bedömningen att Myndigheten för delaktighet (MFD) bör få i uppdrag att analysera kvaliteten i utförandet av färdtjänstresor. Om analysen visar att åtgärder behöver vidtas för att förbättra kvaliteten, bör förslag på sådana åtgärder lämnas. Regeringen bedömer även att Trafikanalys bör få i uppdrag att kartlägga hinder för tillgänglighet och användbarhet inom kollektivtrafiksystemet för personer med funktionsnedsättning. I propositionen gör regeringen bedömningen att trots positiv utveckling på området i form av ett ökat antal tillgängliga tåg- och busstationer behöver åtgärder vidtas för att kartlägga hinder för tillgänglighet från ett s.k. hela-resan-perspektiv. Det kan gälla t.ex. information, gångmiljö, hållplatser, trafiksystem, fordon och service. Utskottet välkomnade de aviserade uppdragen till Trafikanalys och MFD och framhöll i yttrande 2017/18:TU2y till socialutskottet att det ser mycket positivt på att det viktiga arbetet med att utveckla färdtjänsten och öka tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning fortsätter. Utskottet vill även lyfta fram att de regionala kollektivtrafikmyndigheterna har ansvar för att i trafikförsörjningsprogram peka ut bytespunkter och linjer som ska vara fullt tillgängliga för alla resenärer, samt ange mål och åtgärder med hänsyn till behov hos personer med funktionsnedsättning. arbetar även med att anpassa det som tidigare kallades det prioriterade kollektivtrafiknätet för personer med nedsatt rörelse- och orienteringsförmåga. trädde nya bestämmelser i kraft i diskrimineringslagen (2008:567) om bristande tillgänglighet som en form av diskriminering. Reglerna ska stärka och komplettera andra lagar och regler om tillgänglighet. Bristande tillgänglighet innebär att en person med funktionsnedsättning missgynnas därför att man inte gjort skäliga tillgänglighetsåtgärder för att personen ska komma i en jämförbar situation med personer utan funktionsnedsättning. Vilka åtgärder som är skäliga bedöms utifrån bl.a. lagens krav på tillgänglighet samt praktiska och ekonomiska förutsättningar. Förbudet mot diskriminering ska bidra till att öka tillgängligheten i samhället så att människor med funktionsnedsättning kan delta på likvärdiga villkor. slutrapporterade , och regeringens uppdrag inom ramen för En strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken 2011–2016. Utöver arbete för ökad samverkan mellan myndigheterna har en modell utvecklats för att mäta upplevd användbarhet i transportsystemet. Resultatet för användbarheten 2015, index 48 av 100, är en liten förbättring jämfört med året innan. Tillsyn av tillgängligheten har även utförts –2016 på alla flygplatser och flygbolag som omfattas av och rådets förordning (EG) nr 1107/2006 av om rättigheter i samband med flygresa för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet. I tillsynen bedöms bl.a. tillgängligheten på flygplatserna och hur personer med funktionsnedsättning kan anmäla sin ankomst och få rätt till assistans. Tillsynen visar genomgående på gott resultat och även på bra förutsättningar vid bytespunkter mellan flyg och andra transportmedel. När det gäller motionsförslagen om att utveckla färdtjänsten vill utskottet peka på att regeringen utsåg en särskild utredare som ska analysera reglerna för särskilda persontransporter, som exempelvis färdtjänst och sjukresor. Syftet med utredningen är att identifiera problem som utgör hinder för kommunala och regionala myndigheter att åstadkomma en effektiv samordning. Utredaren ska även föreslå lösningar. Bakgrunden till uppdraget är att Trafikanalys på uppdrag av regeringen gjorde en förstudie om lagstiftningen för särskilda persontransporter och slutrapporten visade på ett invecklat regelverk med splittrat huvudmannaskap, ökade kostnader, sjunkande produktivitet och en långsiktig utveckling som inte är hållbar. Uppdraget ska redovisas . När det gäller motionsförslag om rätt till färdtjänst över de nordiska nationsgränserna vill utskottet återigen framhålla att ökad rörlighet mellan våra grannländer är bra för . Utskottet vill även peka på att detta också är en fråga som har varit föremål för diskussion inom ramen för . Utskottet avser att följa utvecklingen av frågan noga och förutsätter att den får hög prioritet i det fortsatta arbetet med att utveckla det nordiska samarbetet och färdtjänsten. Mot bakgrund av det arbete som pågår finner inte utskottet skäl att vidta något initiativ med anledning av motionsförslagen. Motionerna 2017/18:647 (M), 2017/18:1142 (V) yrkandena 13–15, 2017/18:1509 (M), 2017/18:2044 (SD) yrkande 1, 2017/18:2144 (S), 2017/18:3139 (M), 2017/18:3421 (M) yrkande 60 och 2017/18:3462 (L) yrkande 2 avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om olika resenärsfrågor. Utskottet avstyrker förslagen med hänvisning till vidtagna åtgärder och pågående utvecklingsarbete. Jämför reservation 28 (M) och 29 (V). I motion 2017/18:105 av och (båda MP) yrkas att regeringen ska verka för en sammanhållen nattågstrafik i . Motionärerna framhåller att det har blivit svårare att resa i länder. Likaså har det enligt motionärerna blivit svårare att köpa biljetter och att resa längre eftersom stora delar av nattågstrafiken har slutat gå i . I motionen framhålls att frågan om nattågstrafik är viktig för europeisk integration, för näringslivstillväxt och för miljön. (M) efterfrågar i motion 2017/18:654 ett försökslän för en pilotstudie av en kundvalsmodell i kollektivtrafiken. Motionären pekar på att VTI har studerat möjligheterna att övergå från dagens offentliga subventionering av trafiken efter upphandling till att i stället tillämpa en kundvalsmodell, där ersättning per resenär betalas ut till den operatör som bedriver trafik. I motion 2017/18:768 av och (båda S) framhålls att man bör se över möjligheten att göra till ett pilotlän för självkörande fordon inom kollektivtrafik på landsbygd. Motionärerna pekar bl.a. på att det inom länet där befolkningsunderlaget är svagare är svårt att ordna kollektivtrafik. Vidare pekar motionärerna på att den parlamentariska landsbygdskommittén föreslår att regeringen ska prioritera landsbygden både vid testverksamhet och vid mer permanent införande av självkörande fordon. I partimotion 2017/18:1142 anser m.fl. (V) yrkande 5 att olika aktörer ska ta ett utökat gemensamt ansvar för tågresande genom att samordna informationen till resenärerna, t.ex. när förseningar inträffar. Motionärerna framhåller att resenärerna inte ska behöva fundera över vad eller vem som orsakat förseningen utan ska så snabbt som möjligt få korrekt information. I motion 2017/18:2599 av (S) framförs att möjligheterna att stärka resenärernas möjlighet att påverka för att uppnå ett ökat kollektivtrafiknyttjande och därmed främja hushållens konsumtion av hållbara transporttjänster bör ses över. I motionen framförs bl.a. att olika resenärsundersökningar genomförs av bl.a. de regionala kollektivtrafikmyndigheterna och Svensk kollektivtrafik, men resultaten visar väldigt lite på att resenärernas synpunkter har beaktats. Motionären pekar bl.a. på att övergången från bil till kollektivtrafik inte vill lyfta och att en anledning kan vara att resenärerna har svårt att nå fram med sina åsikter när beslut om kollektivtrafikplanering ska tas. m.fl. (M) begär i kommittémotion 2017/18:3833 yrkande 9 att det görs en översyn av bötesbeloppen och andra typer av preventiva åtgärder mot s.k. plankning i syfte att minska fusket. I motionen framhålls att det krävs krafttag mot plankning eftersom intäktsbortfallet är pengar som i stället kunde ha använts till att bygga ut kollektivtrafiken. I yrkande 10 framhåller motionärerna att det bör göras en översyn för att se om notoriska tjuvåkare kan stängas av från kollektivtrafiken en begränsad tid. Motionärerna pekar bl.a. på att dagens utformning av den s.k. tilläggsavgiften inte är tillräckligt avskräckande och att den dessutom är beroende av hur många kontroller som utförs. Utskottet vill inledningsvis framhålla att det transportpolitiska funktionsmålet innebär att transportsystemets utformning, funktion och användning ska medverka till att ge alla en grundläggande tillgänglighet med god kvalitet och användbarhet samt bidra till utvecklingskraft i hela landet. Utskottet anser att det är angeläget att kollektivtrafikmarknaden utvecklas så att den svarar mot det transportpolitiska mål och de principer som har antagit. Det innebär bl.a. att kollektivtrafiklagstiftningen ska skapa förutsättningar för att öka det kollektiva resandet och kunna anpassas efter de förutsättningar som råder i landets olika delar. Utskottet delar uppfattningen i motion 2017/18:2599 (S) om vikten av att anpassa kollektivtrafiken efter resenärerna för att kunna öka kollektivtrafikens marknadsandel. Utskottet välkomnar därför att Transportstyrelsen har i uppdrag att följa utvecklingen av kollektivtrafiklagen. Utskottet välkomnar även det arbete som Resenärsforum bedriver genom att anordna diskussioner och seminarier om aktuella ämnen, uppvakta beslutsfattare och trafikföretag om nödvändiga eller önskvärda förbättringar, studera utredningar och lämna remissyttranden samt ta fram rapporter kring aktuella frågor. Utskottet vill vidare peka på att beslutade om förordningen om tillhandahållande av EU-omfattande multimodala reseinformationstjänster.