bet · H501CU16 · 2018-04-03 00:00:00 — Planering och byggande m.m. Utskottet föreslår att avslår de motionsförslag som behandlas i betänkandet. Motionsförslagen rör hushållningsbestämmelser och behovet av bostäder, planering och byggande i vid bemärkelse och bostadspolitiken. Utskottet hänvisar i huvudsak till tidigare ställningstaganden och pågående arbete. I betänkandet finns 16 reservationer (M, SD, C, V, L, KD). Cirka 270 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /16, 2016/17 och 2017/18. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Riksintressesystemet och behovet av bostäder Specialiserad världsutställning om hållbar samhällsbyggnad Övriga motionsförslag – förenklad beredning 1.Riksintressesystemet och behovet av bostäder, punkt 1 (M, C, L, KD) 2.Riksintressesystemet och behovet av bostäder, punkt 1 (SD) 3.Översyn av , punkt 2 (M, C, L, KD) 4.Översyn av , punkt 2 (SD) 5.Översyn av , punkt 2 (V) 6.Studentbostäder, punkt 3 (M, C) 7.Studentbostäder, punkt 3 (SD) 8.Byggnaders inomhusmiljö, punkt 4 (KD) 9.Kontroller vid nybyggnation, punkt 5 (V) 10.Medborgarinflytande i stadsplaneringen, punkt 6 (SD) 11.Medborgarinflytande i stadsplaneringen, punkt 6 (V) 12.Riktlinjer i planarbetet, punkt 7 (C) 13.Riktlinjer i planarbetet, punkt 7 (V) 14.Statliga byggbolag, punkt 8 (V) 15.BID-samverkan, punkt 9 (C) 16.BID-samverkan, punkt 9 (L) Övriga motionsförslag – förenklad beredning, punkt 11 (M, SD, C, V, L, KD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motion från allmänna motionstiden /16 Motioner från allmänna motionstiden /17 Motioner från allmänna motionstiden /18 Bilaga 2 Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet Utskottets förslag till riksdagsbeslut Riksintressesystemet och behovet av bostäder 2015/16:2702 av m.fl. (M) yrkandena 16 och 17, 2016/17:820 av m.fl. (C) yrkande 14, 2016/17:1821 av m.fl. (SD) yrkande 8, 2016/17:2011 av och (båda C) yrkande 13, 2016/17:3192 av m.fl. (L) yrkandena 32 och 33, 2016/17:3347 av m.fl. (KD) yrkandena 24 och 25, 2016/17:3378 av m.fl. (M) yrkandena 11 och 14, 2017/18:2962 av m.fl. (MP) yrkande 22, 2017/18:3113 av (M), 2017/18:3570 av m.fl. (M) yrkandena 2 och 17, 2017/18:3580 av m.fl. (L) yrkandena 55 och 56, 2017/18:3652 av m.fl. (KD) yrkandena 30 och 31, 2017/18:3683 av m.fl. (C) yrkande 34 och 2017/18:3757 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 3. Reservation 1 (M, C, L, KD) Reservation 2 (SD) 2017/18:1919 av och (båda M) yrkande 3, 2017/18:2817 av (M), 2017/18:2911 av (M), 2017/18:2933 av (M), 2017/18:3343 av m.fl. (KD, M, C, L) yrkandena 3 och 10, 2017/18:3363 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 4, 2017/18:3580 av m.fl. (L) yrkandena 32 och 40, 2017/18:3633 av och (båda SD) yrkandena 8 och 11, 2017/18:3757 av m.fl. (C) yrkandena 10 och 17 samt 2017/18:3855 av m.fl. (C) yrkande 19. Reservation 3 (M, C, L, KD) Reservation 4 (SD) Reservation 5 (V) 2017/18:100 av och (båda SD) yrkande 2, 2017/18:3570 av m.fl. (M) yrkandena 12, 13 och 18, 2017/18:3633 av och (båda SD) yrkande 18 och 2017/18:3757 av m.fl. (C) yrkande 22. Reservation 6 (M, C) Reservation 7 (SD) 2017/18:958 av och (båda C) yrkande 2, 2017/18:2016 av och (båda M) och 2017/18:3652 av m.fl. (KD) yrkandena 32 och 33. Reservation 8 (KD) 2017/18:2344 av m.fl. (V) yrkandena 3–5. Reservation 9 (V) 2017/18:1602 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 3, 2017/18:3363 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 6 och 2017/18:3633 av och (båda SD) yrkandena 26 och 27. Reservation 10 (SD) Reservation 11 (V) 2017/18:3363 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkandena 1, 3 och 5 samt 2017/18:3685 av m.fl. (C) yrkande 10. Reservation 12 (C) Reservation 13 (V) 2017/18:2344 av m.fl. (V) yrkande 6 och 2017/18:2664 av (S) yrkande 1. Reservation 14 (V) 2017/18:363 av (L) och 2017/18:3685 av m.fl. (C) yrkande 11. Reservation 15 (C) Reservation 16 (L) Specialiserad världsutställning om hållbar samhällsbyggnad 2017/18:2778 av (MP) yrkandena 1 och 2. Övriga motionsförslag – förenklad beredning avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (S), (M), (S), (M), (SD), (M), (S), (C), (MP), (M), (S), (SD), (L), Nooshi Dadgostar (V), (S) och ClasGöran (S). I betänkandet behandlar utskottet ett antal motionsyrkanden som väckts under de allmänna motionstiderna 2015/16, 2016/17 och 2017/18 och som rör frågor om hushållningsbestämmelser och behovet av bostäder, samt planering och byggande och bostadspolitiken i vid bemärkelse. Av dessa behandlas ca 210 motionsyrkanden i förenklad ordning eftersom de tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare . Utskottet behandlar under skilda rubriker de olika frågor som aktualiseras i motionerna. Förslagen i motionerna finns i bilaga 1. I bilaga 2 finns en förteckning över de motionsförslag som behandlas i förenklad ordning. Riksintressesystemet och behovet av bostäder Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som rör reglering av riksintressesystemet och frågan om behovet av bostäder. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 1 (M, C, L, KD) och 2 (SD). m.fl. (L) anför i partimotion 2016/17:3192 yrkande 32 att riksintressesystemet bör omprövas regelbundet och att bedömningen i fråga om vilka områden som utgör riksintressen bör ske efter en samlad process. Motionärerna anser att riksintressesystemet är viktigt men att det behöver reformeras. Prövningen avseende områden av riksintresse bör ske efter en samlad avvägning, och bedömningarna bör omprövas regelbundet. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet med detta. Ett liknande förslag finns i partimotion 2017/18:3580 av m.fl. (L) yrkande 55. I kommittémotion 2016/17:1821 av m.fl. (SD) yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om att riksintressena bör begränsas till antal och omfattning. Ett liknande förslag finns i motion 2017/18:3113 av (M). I partimotion 2016/17:820 yrkande 14 av m.fl. (C) begär motionärerna ett tillkännagivande om att förfarandet vid utpekandet av områden av riksintresse bör ske efter en bättre dialog mellan kommuner och regioner. Motionärerna anser att riksintressesystemet är viktigt för att skydda gemensamma värden men att systemet försvårar för bl.a. bostadsbyggandet. Därför behöver tillämpningen av riksintressesystemet förändras. En sådan förändring bidrar också till att kommuners möjlighet att utveckla sin attraktivitet stärks. Ett likartat förslag finns i kommittémotion 2016/17:2011 av och (båda C) yrkande 13. I partimotion 2016/17:3192 av m.fl. (L) yrkande 33 begärs en revidering av riksintressesystemet bl.a. genom att behovet av bostäder klassas som ett sådant intresse. Liknande förslag finns även i kommittémotionerna 2016/17:3347 av m.fl. (KD) yrkande 24 och 2017/18:3652 av m.fl. (KD) yrkande 30 samt partimotion 2017/18:3683 av m.fl. (C) yrkande 34. m.fl. (M) begär i partimotion 2017/18:3570 yrkandena 2 och 17 ett tillkännagivande om att riksintressesystemet ska reformeras och att ska ses över för att i större utsträckning möjliggöra bostadsbyggande. Motionärerna vill att detta sker bl.a. genom att bostadsbyggande blir utpekat som ett riksintresse, att kulturmiljö och friluftsliv tas bort som riksintressen, att regeringen eller en expertgrupp under regeringen får ansvar för att peka ut riksintressen och att de krav som ställs för att ett område ska pekas ut som riksintresse klargörs. Motionärerna anser också att det bör finnas utrymme för att aktivt ompröva riksintressen när en kommun antar en översiktsplan och att ett riksintresse bör upphävas automatiskt om det inte aktivt har pekats ut och motiverats i samband med beslutet att anta översiktsplanen. Liknande förslag framställs i partimotionerna 2016/17:3378 av m.fl. (M) yrkandena 11 och 14 samt 2017/18:3580 av m.fl. (L) yrkande 56. m.fl. (KD) begär i kommittémotion 2017/18:3652 yrkande 31 ett tillkännagivande om att det ska finnas utrymme att ompröva riksintresseklassificeringar och en möjlighet att upphäva tidigare klassificeringar upphävs. En allmän översyn bör, enligt motionärerna, genomföras av systemet i syfte att förenkla för bostadsbyggandet. Motionärerna anser vidare att förslag, om att det i lagstiftningen även ska pekas ut områden som är av väsentligt allmän intresse utöver områden av riksintresse, medför att regleringen försvårar för bostadsbyggandet. Enligt motionärerna får regleringen därmed inte avsett resultat. Ett likalydande förslag finns i kommittémotion 2016/17:3347 av m.fl. (KD) yrkande 25. I kommittémotion 2017/18:3757 av m.fl. (C) begärs ett tillkännagivande om att systemet med riksintressen ska ändras så att det blir enkelt, förutsägbart och rättssäkert. Motionärerna framhåller att nuvarande reglering hindrar bostadsbyggandet och anger att riksintressena behöver vara tydligt definierade och färre till antalet. Dessutom instämmer de i vad andra motionärer har anfört om att bostadsbyggande ska vara ett riksintresse (yrkande 1). Motionärerna begär vidare ett tillkännagivande om proportionalitet vid bostadsbyggande på landsbygden. Det bör, enligt motionärernas mening, i varje enskilt fall göras en avvägning mellan behovet av att skydda ett område relativt dess värde för bostadsbebyggelse vid inrättandet av ett område som riksintresse, och motionärerna begär ett tillkännagivande i enlighet med detta (yrkande 3). Ytterligare förslag på åtgärder i syfte att revidera riksintressesystemet finns kommittémotion 2015/16:2702 av m.fl. (M) yrkandena 16 och 17. Motionärerna anför att systemet är föråldrat och har fått omfattande kritik. De hänvisar bl.a. till att en stor del av yta täcks av områden som är utpekade som riksintressen och att dessa riksintressen förhindrar bostadsbyggandet i många kommuner. Dessutom menar motionärerna att behöver ses över så att hela kan växa. I motion 2017/18:2962 av m.fl. (MP) yrkande 22 finns förslag som rör behovet av en kartläggning av våra gemensamma tillgångar. Motionärerna anser att våra gemensamma naturresurser behöver förvaltas på ett långsiktigt hållbart sätt. Enligt motionärerna behöver vi bl.a. ta ställning till vilken användning av våra gemensamma resurser som kan tillåtas för att våra tillgångar ska förvaltas på bästa sätt. Det föreslås därför ett tillkännagivande om behovet av en kartläggning av gemensamma tillgångar. Bestämmelser om hushållning med mark- och vattenområden, bl.a. vad gäller områden av riksintresse, finns i 3 och 4 kap. . I 3 kap. finns de grundläggande hushållningsbestämmelserna. Mark- och vattenområden av riksintresse för ett antal angivna ändamål ska skyddas mot åtgärder som påtagligt kan försvåra eller skada ändamålen (5–9 §§). Det gäller, något förenklat, områden av riksintresse som har betydelse – för rennäringen eller yrkesfisket – för naturvården, kulturmiljövården eller friluftslivet – för att de innehåller fyndigheter av värdefulla ämnen eller material – för att de är särskilt lämpliga för anläggningar för industriell produktion, energiproduktion, energidistribution, kommunikationer, vattenförsörjning eller avfallshantering eller – för totalförsvaret. Om ett område är av riksintresse för flera oförenliga ändamål, ska företräde ges åt det eller de ändamål som på lämpligaste sätt främjar en långsiktig hushållning med marken, vattnet och den fysiska miljön i övrigt. Behövs området eller en del av området för en anläggning för totalförsvaret, ska försvarsintresset ges företräde (10 §). I 3 kap. ställs krav på skydd för de nu behandlade ändamålen även utanför områden som är av riksintresse, men kravet är inte lika starkt formulerat som när det är fråga om ett riksintresse. För t.ex. yrkesfisket gäller att områden som har betydelse för yrkesfisket så långt som möjligt ska skyddas mot åtgärder som påtagligt kan försvåra näringens bedrivande. I uttrycket ”så långt som möjligt” ligger att det ska göras en avvägning mellan det skyddade intresset och motstående intressen. Om området i stället är av riksintresse för yrkesfisket, ska det – utan avvägning mot motstående intressen – skyddas mot åtgärder som påtagligt kan försvåra näringens bedrivande (5 §). När det gäller totalförsvaret ska områden som har betydelse för detta så långt som möjligt skyddas mot åtgärder som påtagligt kan motverka totalförsvarets intressen. Områden som är av riksintresse på grund av att de behövs för totalförsvarets anläggningar ska skyddas mot åtgärder som påtagligt kan försvåra tillkomsten eller utnyttjandet av anläggningarna (9 §). I 3 kap. har det införts bestämmelser som rör planer och planeringsunderlag (prop. 2016/17:200, bet. 2017/18:MJU5, rskr. 2017/18:20). Den myndighet som handlägger ett mål eller ärende enligt har ansvar för att det finns sådana planer enligt (2010:900), förkortad PBL, och sådant planeringsunderlag som behövs för att belysa frågor som rör hushållning med mark- och vattenområden. Om myndigheten begär det, är kommunen skyldig att tillhandahålla planer och planeringsunderlag (11 §). har ansvar för att ställa samman utredningar, program och annat planeringsunderlag som har betydelse för hushållningen med mark och vatten i länet (12 §). Regeringen får i ett enskilt fall besluta att en kommun ska redovisa hur den avser att tillgodose ett intresse som rör hushållning med mark- och vattenområden, enligt 3 och 4 kap. , i sin planering enligt PBL (13 §). Härutöver ska statliga myndigheter enligt 14 § anmäla till regeringen om det uppkommer behov av en redovisning enligt 13 §. I 4 kap. finns särskilda bestämmelser för hushållning med mark och vatten i vissa områden i landet som i sin helhet är av riksintresse med hänsyn till sina natur- och kulturvärden (2–8 §§). I bestämmelserna anges det konkret vilka områden det är fråga om. Exploateringsföretag och andra ingrepp i miljön som påtagligt skadar områdenas natur- och kulturvärden får komma till stånd i områdena endast under vissa förutsättningar (1 §). Bland annat finns en särskild bestämmelse som möjliggör utförandet av anläggningar som behövs för totalförsvaret. Härutöver finns i förordningen (1998:896) om hushållning med mark- och vattenområden bestämmelser om bl.a. vilka myndigheter som har ansvar för att verka för att hushållningsreglerna följs och hanteras vid exempelvis planeringsfrågor. De ansvariga myndigheterna har var och en inom sitt verksamhetsområde uppsikt över hushållningen med mark- och vattenområden. Dessa myndigheter ska i samverkan med länsstyrelserna följa utvecklingen av frågor som rör hushållningsreglerna och lägga tyngdpunkten på frågor av stor betydelse i ett nationellt perspektiv och frågor vars utveckling enligt internationella åtaganden ska följa. Förhållandet mellan hushållningsreglerna i och planeringssystemet enligt Riksintressen enligt 3 kap. måste lokaliseras och avgränsas i enlighet med vad som enligt PBL gäller i fråga om bl.a. rollfördelningen mellan staten och kommunerna. I första hand ska sådana frågor lösas inom ramen för översiktsplaner. Planeringssystemet enligt PBL utgörs av regionplan, översiktsplan, områdesbestämmelser och detaljplan (3 kap., 4 kap. och 7 kap. PBL). Områdesbestämmelser och detaljplan är juridiskt bindande dokument, medan regionplan och översiktsplan avser den övergripande inriktningen för kommuner och kan vara vägledande i framtagande av detaljplan och vid lovgivning. Kommunerna ansvarar för planläggningen av mark- och vattenområden, och det är endast kommunerna som har befogenhet att anta planer och bestämma om planläggning ska komma till stånd. Vid prövningen av frågor enligt PBL ska hänsyn tas till både allmänna och enskilda intressen (2 kap. 1 § PBL). Planläggningen och prövningen i ärenden om lov eller förhandsbesked enligt lagen ska syfta till att mark- och vattenområden används för det eller de ändamål som områdena är mest lämpade för med hänsyn till beskaffenhet, läge och behov. Företräde ska ges åt sådan användning som från allmän synpunkt medför en god hushållning. Bestämmelserna om hushållning med mark- och vattenområden i 3 kap. och 4 kap. 1–8 §§ ska användas (2 kap. 2 § PBL). får bebyggas bara om marken från allmän synpunkt är lämplig för det (2 kap. 4 § PBL). Vid t.ex. planläggning ska kommunen, med hänsyn till natur- och kulturvärden, miljö- och klimataspekter samt mellankommunala och regionala förhållanden, främja bl.a. dels en långsiktigt god hushållning med mark, vatten, energi och råvaror samt goda miljöförhållanden i övrigt, dels bostadsbyggande och utveckling av bostadsbeståndet (2 kap. 3 § PBL). I redovisningen i översiktsplanen ska riksintressen enligt 3 och 4 kap. anges särskilt. Om en sådan strategisk miljöbedömning som avses i 6 kap. inte ska göras ska kommunerna i översiktsplanen redovisa skälen för sin bedömning i den frågan. Om det krävs en strategisk miljöbedömning ska kommunen i stället redovisa miljökonsekvenser i planen på ett sätt som uppfyller kraven i 6 kap. 11, 12 och 16 §§ (3 kap. 2 § samt 3 kap. 4 § PBL enligt ny lydelse från ). Med strategisk miljöbedömning avses enligt nya 6 kap. 1 § beskrivningar och bedömningar av miljöeffekter vid planering och beslut om planer och program. Det finns ingen planering på nationell nivå av markområden. Staten ger i stället ramar för den kommunala och regionala nivån i nationella mål och genom att peka ut anspråk som t.ex. områden av riksintresse. Enligt PBL är det länsstyrelserna som tillvaratar och samordnar de statliga intressena i planprocessen. har även bl.a. ansvar för att verka för att riksintressen enligt 3 och 4 kap. tillgodoses (3 kap. 10 § PBL). har haft i uppdrag att bl.a. göra en översyn av 3 kap. och relevanta delar av 4 kap. . Utredningen har redovisat delbetänkandet Bostadsförsörjning och riksintressen (SOU 2014:59) och slutbetänkandet Planering och beslut för hållbar utveckling – hushållningsbestämmelser (SOU 2015:99). I slutbetänkandet föreslår utredningen bl.a. följande: – En bestämmelse införs i 3 kap. om att överväganden som rör användning av mark- och vattenområden ska göras utifrån en helhetssyn som främjar att mark, vatten och fysisk miljö i övrigt används så att en från ekologisk, social, kulturell och samhällsekonomisk synpunkt långsiktigt god hushållning tryggas. – Begreppet mark- och vattenområden av väsentligt allmänt intresse införs och definieras i 3 kap. . Sådana områden ska redovisas i kommunens översiktsplan, och av planen ska framgå hur kommunen avser att tillgodose de redovisade intressena. Områden kan vara av väsentligt allmänt intresse ur nationellt, regionalt och lokalt perspektiv. Intressena är inte rangordnade utan kommunen avgör i frågor om avvägningar mellan oförenliga väsentliga allmänna intressen. – De nuvarande allmänna intressena i 3 kap. anges som väsentliga allmänna intressen och kompletteras med ytterligare väsentliga intressen, bl.a. intresset av klimatanpassningsåtgärder, dricksvattenförsörjning, bostadsförsörjning och näringslivsutveck-ling. – Det införs i 3 kap. en möjlighet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att besluta om företräde för ett väsentligt allmänt intresse före ett riksintresse. Länsstyrelserna bemyndigas att fatta sådana beslut. Ventilen möjliggör exempelvis avvägning mellan ett bostadsförsörjningsintresse och ett riksintresse. Beslutet måste vara förenligt med de inledande bestämmelserna i 3 kap. om företräde för användning som från allmän synpunkt medför en god hushållning och planering utifrån en helhetssyn. betänkanden bereds i . har i rapporten av uppdrag angående tillämpningen av bestämmelser om riksintressen (rapport 2017:5) framhållit bl.a. följande. – Bestämmelserna om riksintressen tillkom vid då staten hade ett intresse av att styra markanvändningen i vissa avseenden. har behoven ändrats, och det är inte klart hur dagens mål och planeringsunderlag förhåller sig till de olika riksintressena. Det är därför angeläget att aktualisera regleringen till nuvarande förhållanden för att uppdatera och förtydliga kriterierna. Staten behöver ta ställning till hur den ser på användningen och utvecklingen av mark för att uppträda samlat och tydligt, t.ex. vid hanteringen av gränsdragningsfrågor mellan den regionala och den nationella planeringen. Utpekandet av områden som riksintressen behöver dessutom ske på ett enhetligt sätt. – Det behövs även välutvecklade kunskapsunderlag om områden av riksintresse. Dessa underlag behöver vidare kontinuerligt utvecklas för att bibehålla sin aktualitet så att de även kan vara till stöd vid fortsatta planeringsprocesser i kommunerna. – Enligt PBL har ansvar för att förmedla statens bedömningar när det gäller riksintressen i kommunernas översiktsplanering. Härutöver finns i olika lagar bestämmelser som anger att riksintressen ska beaktas vid t.ex. vissa tillståndsbeslut, men statens ansvar och vilken myndighet som företräder statens ansvar är inte lika tydligt uttryckt i lag. har t.ex. ett ansvar att verka för att riksintressen tas till vara vid de olika prövningarna enligt hushållningsförordningen. I t.ex. miljökonsekvensbeskrivningsprocessen ska dock samrådet i vissa fall genomföras direkt med andra berörda statliga myndigheter. Dessa myndigheter får därigenom möjlighet att själva bevaka sina riksintresseområden, vilket medför att samordnade ansvar inte är tydligt. Därmed finns ett behov av att förtydliga statens roll. – Enligt ser länsstyrelserna ingen eller inte någon större konflikt mellan bostadsförsörjning och bostadsbyggandet å ena sidan och områden av riksintresse å andra sidan. menar att det är svårt att uttala sig om huruvida de problem som ändå kan konstateras beror på brister i systemet eller på bristande kunskap vid tillämpningen. Men anser dock att det utöver de författningsändringar som anges ovan finns behov av att arbeta med informations- och kompetensutveckling. Sammanfattningsvis avstyrker i rapporten de förslag som har lämnat men anför att delar av förslagen kan ligga till grund för fortsatta utredningar. Rapporten bereds inom tillsammans med förslag. Utskottet behandlade regeringens skrivelse om statens hantering av riksintressen (skr. 2013/14:211). I skrivelsen redovisade regeringen sin bedömning med anledning av hantering av riksintressen – ett hinder för bostadsbyggande (RiR 2013:21). I sitt betänkande välkomnade utskottet att regeringen hade tillsatt en utredare med uppdrag att göra en bred översyn av riksintressesystemet och noterade att regeringen hade aviserat ett uppdrag till och länsstyrelserna i syfte att öka samordningen och förbättra tillämpningen av den nuvarande riksintresseregleringen (bet. 2013/14:CU37). Utskottet föreslog att skulle lägga regeringens skrivelse till handlingarna, och följde utskottets förslag (rskr. 2013/14:383). Utskottet behandlade motioner om förfarandet vid utpekandet av riksintressen samt om riksintressen och bostäder (bet. 2015/16:CU13). Utskottet konstaterade att förslag var föremål för beredning inom och att och länsstyrelserna arbetade med regeringsuppdraget om tillämpningen av bestämmelser om riksintressen. Mot denna bakgrund ansåg utskottet att det saknades skäl för att ta något initiativ när det gällde förfarandet vid utpekandet av riksintressen. Utskottet ansåg vidare att det var viktigt att systemet för hushållning med mark- och vattenområden inte medför omotiverade inskränkningar av möjligheterna att tillgodose behovet av bostäder. Utskottet utgick från att frågan fick hög prioritet av regeringen, bl.a. vid det pågående beredningsarbetet med betänkanden. Mot denna bakgrund konstaterade utskottet att det saknades skäl för ett tillkännagivande. följde utskottets förslag. slutbetänkande innehåller som nämnts bl.a. förslag om att bostadsförsörjning ska införas som ett väsentligt allmänt intresse i 3 kap. . I betänkandet föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få möjlighet att besluta om företräde för ett sådant väsentligt allmänt intresse före ett riksintresse. Som också nämnts avstyrker i sin rapport de förslag som lämnar i sitt slutbetänkande, men anför att en del av förslagen kan ligga till grund för en fortsatt analys av aktuella frågor (rapport 2017:5).