bet · H501TU16 · 2018-05-23 00:00:00 — Utskottet föreslår att ställer sig bakom regeringens förslag till ändring i fartygssäkerhetslagen. Lagändringen behövs för att genomföra EU-direktivet om tekniska krav för fartyg i inlandssjöfart. Direktivet är i huvudsak en redaktionell omarbetning av ett tidigare direktiv. De lagändringar som föreslås är därför i huvudsak redaktionella justeringar i form av ändrade hänvisningar till direktivet och ändrad terminologi. Utöver detta föreslås dock bl.a. att det s.k. unionscertifikatet för inlandssjöfart ska medföras ombord på fartyget i original. Utskottet föreslår även att ställer sig bakom regeringens förslag till ändring i mönstringslagen. Lagändringen innebär att regeringen ska få meddela föreskrifter om undantag från mönstringslagen för s.k. isnavigatörer. Utskottet föreslår vidare att ställer sig bakom regeringens förslag till ändring i lagen om sjöfartsskydd. Lagändringen innebär att Transportstyrelsen ska få överlåta åt en erkänd sjöfartsskyddsorganisation att utfärda interimistiska sjöfartsskyddscertifikat för fartyg. Detta förslag innebär att förvaltningsuppgifter som innefattar myndighetsutövning får överlåtas till utländska organ. beslut bör därför fattas i den ordning som föreskrivs i 10 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. De lagändringar som avser genomförandet av EU-direktivet föreslås träda i kraft . Övriga lagändringar föreslås träda i kraft . Utskottet föreslår också att avslår yrkanden i motioner om olika sjöfartsfrågor, bl.a. svensk sjöfarts konkurrenskraft, inlandssjöfart och kustsjöfart samt vissa miljöfrågor. Motionsyrkandena avstyrks främst med hänvisning till pågående utrednings- och beredningsarbete. I betänkandet finns 15 reservationer (M, SD, C, V, L, KD). Proposition 2017/18:166 Reviderade regler för fartyg i inlandssjöfart. Ett femtiotal motionsyrkanden om sjöfartsfrågor från allmänna motionstiden /18. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Regeringens proposition om reviderade regler för fartyg i inlandssjöfart Nykterhetskontroller för personal inom sjöfarten 1.Svensk sjöfarts konkurrenskraft, punkt 3 (M, C, L, KD) 2.Närmare om sjöfartsstödet, punkt 4 (M) 3.Främjande av inlandssjöfart och kustsjöfart, punkt 5 (M, C, L, KD) 4.Främjande av inlandssjöfart och kustsjöfart, punkt 5 (SD) 5.Främjande av inlandssjöfart och kustsjöfart, punkt 5 (V) 6.Inlandssjöfartens infrastruktur, punkt 6 (SD) 7.Inlandssjöfartens infrastruktur, punkt 6 (L) 8.Inlandssjöfartens infrastruktur, punkt 6 (KD) 9.Farleds- och lotsningsavgifter, punkt 7 (M, C, L) 10.Farleds- och lotsningsavgifter, punkt 7 (SD) 11.Infrastruktur vid hamnar, punkt 8 (M, L) 12.Vissa miljöfrågor, punkt 9 (SD) 13.Vissa miljöfrågor, punkt 9 (V) 14.Vissa miljöfrågor, punkt 9 (L) 15.Vissa miljöfrågor, punkt 9 (KD) Främjande av inlandssjöfart och kustsjöfart, punkt 5 (V) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /18 Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Förslag om ändring i lagen om sjöfartsskydd antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2004:487) om sjöfartsskydd. Därmed bifaller proposition 2017/18:166 punkt 3. antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i mönstringslagen (1983:929), 2. lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) Därmed bifaller proposition 2017/18:166 punkterna 1 och 2. 2017/18:3758 av m.fl. (C) yrkande 10, 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 35 och 2017/18:3894 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 21. Reservation 1 (M, C, L, KD) 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkande 42. Reservation 2 (M) Främjande av inlandssjöfart och kustsjöfart 2017/18:42 av (KD), 2017/18:735 av (M) yrkande 3, 2017/18:777 av m.fl. (S), 2017/18:1071 av (M), 2017/18:1140 av m.fl. (V) yrkandena 5 och 7, 2017/18:1585 av Per Klarberg m.fl. (SD) yrkande 2, 2017/18:2749 av (MP) yrkande 3, 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 16 i denna del, 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 37 i denna del, 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkande 41 och 2017/18:3894 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 20. Reservation 3 (M, C, L, KD) Reservation 4 (SD) Reservation 5 (V) 2017/18:12 av (SD), 2017/18:210 av och (båda L) yrkandena 1 och 2, 2017/18:735 av (M) yrkande 1, 2017/18:760 av m.fl. (S), 2017/18:2160 av m.fl. (S), 2017/18:2440 av och (båda C), 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 16 i denna del, 2017/18:3673 av (M) och 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 37 i denna del. Reservation 6 (SD) Reservation 7 (L) Reservation 8 (KD) 2017/18:735 av (M) yrkandena 2 och 4, 2017/18:1081 av (M), 2017/18:1585 av Per Klarberg m.fl. (SD) yrkandena 1, 3, 4 och 6, 2017/18:2749 av (MP) yrkandena 2 och 4 samt 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 16 i denna del. Reservation 9 (M, C, L) Reservation 10 (SD) 2017/18:800 av m.fl. (S), 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 16 i denna del och 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkande 43. Reservation 11 (M, L) 2017/18:286 av (MP), 2017/18:1140 av m.fl. (V) yrkande 8, 2017/18:1585 av Per Klarberg m.fl. (SD) yrkande 7, 2017/18:1720 av (M), 2017/18:1724 av m.fl. (M) yrkandena 1–4, 2017/18:2607 av m.fl. (KD) yrkandena 5, 7 och 8, 2017/18:2749 av (MP) yrkande 1, 2017/18:3349 av m.fl. (M) yrkande 8 och 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 16 i denna del. Reservation 12 (SD) Reservation 13 (V) Reservation 14 (L) Reservation 15 (KD) Nykterhetskontroller för personal inom sjöfarten 2017/18:634 av (KD) delyrkande 2. 2017/18:196 av (C). 2017/18:249 av och (båda M). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), (M), (S), (S), (M), (S), (M), (S), (C), (S), Per Klarberg (SD), (L), (V), (KD), (S), (SD) och (M). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet proposition 2017/18:166 Reviderade regler för fartyg i inlandssjöfart. och rådets direktiv (EU) 2016/1629 av om tekniska krav för fartyg i inlandssjöfart, om ändring av direktiv /100/EG och om upphävande av direktiv /87/EG ersätter det nuvarande direktivet om tekniska krav för fartyg i inlandssjöfart. har genomfört direktiv huvudsakligen i fartygssäkerhetslagen (2003:364), fartygssäkerhets-förordningen (2003:438) och Transportstyrelsens föreskrifter (jfr. 2012/13:177). Inom utarbetades en promemoria med förslag till de författningsändringar som krävs för att genomföra direktiv (EU) 2016/1629 i svensk rätt. Promemorian har remissbehandlats. Inom utarbetades även en promemoria med förslag till lagreglering om överlåtelse till en erkänd sjöfartsskyddsorganisation att utföra interimistisk certifiering av fartyg. Promemorian har remissbehandlats. Inom utarbetades vidare en promemoria med förslag till de författningsändringar som krävs för att genomföra internationella bestämmelser om nya utbildningar för personal på bl.a. fartyg som trafikerar polarområden i svensk rätt. Promemorian har remissbehandlats. Regeringen har inhämtat Lagrådets yttrande. Lagrådet hade inga invändningar mot förslagen. Vidare behandlar utskottet 54 motionsyrkanden om sjöfartsfrågor från allmänna motionstiden /18. En förteckning över de förslag som behandlas redovisas i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Vid utskottssammanträdet inhämtade utskottet information från företrädare för , föreningen sjöfart och forskningsinstitutet om inlands- och kustsjöfart samt farledsavgifter. Frågor om sjöfartens klimatpåverkan behandlas av utskottet i betänkande 2017/18:TU13 Fossiloberoende transporter. Utskottet avser vidare att behandla frågor om trafikens infrastruktur senare under i betänkande 2017/18:TU18 Infrastrukturfrågor. I propositionen lämnar regeringen förslag till de lagändringar som är nödvändiga för att genomföra EU-direktivet om tekniska krav för fartyg i inlandssjöfart. Direktivet är i huvudsak en redaktionell omarbetning av ett tidigare direktiv. De lagändringar som föreslås är därför i huvudsak redaktionella justeringar i form av ändrade hänvisningar till direktivet och ändrad terminologi. Utöver detta föreslår regeringen bl.a. att det s.k. unionscertifikatet för inlandssjöfart ska medföras ombord på fartyget i original. Propositionen innehåller vidare två förslag som inte är relaterade till det nämnda EU-direktivet. För det första föreslår regeringen att Transportstyrelsen ska få överlåta åt en erkänd sjöfartsskyddsorganisation att utfärda interimistiska sjöfartsskyddscertifikat för fartyg. Detta förslag innebär att förvaltningsuppgifter som innefattar myndighetsutövning får överlåtas till utländska organ. beslut bör därför fattas i den ordning som föreskrivs i 10 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. Det föreslås för det andra att regeringen ska få meddela föreskrifter om undantag från mönstringslagen för s.k. isnavigatörer. De lagändringar som avser genomförandet av EU-direktivet föreslås träda i kraft . Övriga lagändringar föreslås träda i kraft . har beslutat att det övergripande målet för transportpolitiken är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transport-försörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. har vidare beslutat om två jämbördiga delmål: funktionsmålet Tillgänglighet och hänsynsmålet Säkerhet, miljö och hälsa (prop. 2008/09:93, bet. 2008/09:TU4, rskr. 2008/09:257 och prop. 2012/13:1, bet. 2012/13:TU1, rskr. 2012/13:118). De båda delmålen har konkretiserats i form av preciseringar inom ett antal prioriterade områden. antog dessutom ett näringspolitiskt inriktat mål för sjöfarten, nämligen dels att på olika sätt tillvarata sjöfartens möjligheter som en konkurrenskraftig exportnäring och därigenom stärka betalningsbalansen, dels att tillförsäkra den svenska handelsflottan rimliga konkurrensvillkor (prop. 1996/97:1, bet. 1996/97:TU1). beslutade regeringen om En svensk maritim strategi – för människor, jobb och miljö. Strategin syftar till att ta ett helhetsgrepp om maritima hållbara näringar som kan bidra till ökad sysselsättning, minskad miljöbelastning och en attraktiv livsmiljö. Som ett led i trafikutskottets arbete med uppföljning och utvärdering av fattade riksdagsbeslut samt fördjupning av beredningsunderlaget i frågor som aktualiseras på utskottets område beslutade utskottet att genomföra en uppföljning av svensk sjöfarts konkurrenskraft. Uppdraget resulterade i rapporten och dess konkurrenskraft (2014/15:RFR9). I uppföljningen lades fokus på att belysa vilken effekt svensk sjöfartspolitik och statliga insatser har haft när det gäller att nå det närings-politiskt inriktade mål som har beslutat för sjöfarten. Sjöfarten är av stor betydelse för transportsystemet. har en av längsta kuststräckor och goda djupförhållanden till farleder i de flesta hamnar. av världshandeln, av EU:s handel och uppskattningsvis av utrikeshandel transporteras via sjövägar. Utöver det transporteras ca 30 miljoner passagerare mellan och utlandet. Den svenska sjöfarten och dess omgivningsföretag omfattar totalt omkring 100 000 anställda, beroende på vilka företag som inkluderas. Inom den direkta sjöfartsnäringen arbetar ca 15 000 personer, varav ca 10 000 personer på fartyg. Kopplad till sjöfartsklustret finns också en betydande maritim utrustningsindustri. Denna industri är till betydande delar exportorienterad och inriktad mot fartyg, offshore och installationer. Det finns även företag verksamma inom serviceområdet som har en koppling till sjöfarten. Dessa företag är koncentrerade till storstadsregionerna och , med tonvikt på . Inom området återfinns bl.a. skeppsmäklare, klassificeringssällskap, finans-, försäkrings-, management- och bemanningsbolag samt företag verksamma inom marin mätning. Svenska statliga myndigheter som har olika uppgifter inom sjöfartsområdet är främst , , Transportstyrelsen, Trafikanalys, Kust-bevakningen samt Havs- och vattenmyndigheten. Sjöfartens internationella karaktär innebär att för att åtgärder på främst säkerhets- och miljöområdena ska bli verkningsfulla måste de i regel vidtas inom ramen för internationellt samarbete. För detta finns bl.a. följande organisationer och internationella instrument: (United Nations Convention on the of the Sea, Unclos), som trädde i kraft , reglerar nationernas rättigheter och skyldigheter när det gäller deras nyttjande av haven. Internationella sjöfartsorganisationen (, IMO), som är ett av , bedriver arbete med bl.a. sjösäkerhet, skyddet av den miljön och sjöfartsskydd. Inom IMO bedrivs också arbete med att öka kvalitetskraven på flaggstaters sjöfartsadministrationer. IMO har 173 medlemsstater, och har varit medlem . IMO har antagit omkring 40 konventioner och protokoll. Internationella arbetsorganisationen (, ) är för utarbetande av normer för arbetslivet, oftast i form av konventioner. Genom sin anslutning till 1920 inträdde som medlem även i . Den integrerade havspolitiken inom EU initierades genom om politikområdet , den s.k. blåboken. har antagit slutsatser kopplade till den integrerade havspolitiken. Den integrerade havspolitiken fokuserar på havs-områdena inom och kring EU och deras möjligheter att bidra till en hållbar utveckling. Även om sjöfarten huvudsakligen regleras internationellt finns en tendens att maritima näringar som regleras annorlunda växer och kan påverka sjöfarten, t.ex. vindkraft, turism och havsbruk. Dessa aspekter behandlas i den pågående svenska havsplaneringen. Regeringens proposition om reviderade regler för fartyg i inlandssjöfart Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändringar i mönstringslagen, fartygssäkerhetslagen och lagen om sjöfartsskydd. Utskottet konstaterar att ändringarna i fartygssäkerhetslagen i huvudsak är redaktionella justeringar med anledning av det nya EU-direktivet om tekniska krav för fartyg i inlandssjöfart. Utskottet anser vidare att det är positivt med den förenkling det innebär för rederierna med att Transportstyrelsen ska få överlåta åt en erkänd sjöfartsskyddsorganisation att utfärda interimistiska sjöfartsskyddscertifikat för fartyg, i likhet med vad som gäller för vissa andra certifikat. Utskottet anser även att det är lämpligt att regeringen ska få meddela föreskrifter om undantag från mönstringslagen för s.k. isnavigatörer eftersom sjösäkerhetskraven i dessa fall får anses uppfyllda som den administrativa bördan minskar för rederierna. Revidering av direktivet om tekniska krav för fartyg i inlandssjöfart och rådets direktiv (EU) 2016/1629 av om tekniska krav för fartyg i inlandssjöfart, om ändring av direktiv /100/EG och om upphävande av direktiv /87/EG ersätter det nuvarande direktivet om tekniska krav för fartyg i inlandssjöfart. har genomfört direktiv huvudsakligen i fartygssäkerhetslagen (2003:364), fartygssäkerhetsförordningen (2003:438) och Transportstyrelsens föreskrifter. Det nya direktivet ska vara genomfört i medlemsstaterna . Det nya direktivet innebär i stort sett att tekniska och redaktionella ändringar har gjorts i förhållande till direktiv. Till exempel har terminologin anpassats till Lissabonfördraget genom att termen gemenskapscertifikat bytts ut mot termen unionscertifikat. Till följd av Lissabonfördraget har det införts befogenheter för kommissionen att anta delegerade akter och genomförandeakter. I det nya direktivet har vidare vissa bestämmelser flyttats från bilagorna till artiklarna, i de allra flesta fall med oförändrat innehåll i sak. Det har dock gjorts vissa mer substantiella ändringar i direktivet. Den största förändringen jämfört med det tidigare direktivet består i att de konkreta tekniska specifikationerna för fartyg som direktiv fanns i en mycket omfattande bilaga, nu har tagits bort, och ersatts av en hänvisning till de standarder som tas fram inom den nya kommitté (Cesni) som har konstituerats inom ramen för (). Cesni består av samtliga medlemsstater inom EU samt de medlemsstater som är parter till CCNR, dvs. de stater genom vilka floden rinner. kommer därmed i fortsättningen inte att ta fram ändringar av det rent tekniska regelverket i bilagorna, utan i stället genom delegerade akter uppdatera hänvisningen i direktivet till Cesnis standarder. En ändring har också gjorts i fråga om processen för att ändra klassificeringen av de nationella inre vattenvägarna. Enligt direktiv kan en medlemsstat, efter samråd med kommissionen, göra ändringar i klassificeringen av sina vattenvägar i de zoner som är upptagna i bilaga I. Ändringarna ska därefter anmälas till kommissionen. Det finns däremot inte någon möjlighet för kommissionen att därefter ändra bilaga I, utan bilagan måste ändras genom det ordinarie lagstiftningsförfarandet. Detta förfarande har förenklats i det nya direktivet så att kommissionen genom delegerade akter kan ändra klassificeringen av en vattenväg, inbegripet lägga till och stryka vattenvägar. Ändringar kan dock göras endast på begäran av den berörda medlemsstaten. Det nya direktivet innehåller också ett fåtal andra justeringar av mer substantiell karaktär, bl.a. följande: – Enligt artikel 7 ska fartygets certifikat medföras ombord i original. – I artikel 12 har det förtydligats att unionscertifikatet får förnyas av alla myndigheter som har anmälts som behöriga, inte bara av den myndighet som har utfärdat certifikatet. Utöver de förslag som lämnas i propositionen kommer direktivet att kräva ändringar i såväl förordningar som myndighetsföreskrifter. Genomförande av det reviderade direktivet om tekniska krav för fartyg i inlandssjöfart Termen gemenskapscertifikat byts ut mot termen unionscertifikat Det nya direktivet använder sig av termen unionscertifikat i stället för gemenskapscertifikat i enlighet med terminologin i Lissabonfördraget. Ändringarna är rent terminologiska. Regeringen föreslår därför att de bestämmelser i fartygssäkerhetslagen som använder termen gemenskapscertifikat ändras så att termen unionscertifikat används i stället. I 1 kap. 5 § andra stycket fartygssäkerhetslagen anges vad som avses med erkänt klassificeringssällskap. Bestämmelsen hänvisar till det upphävda direktivet. Regeringen föreslår att hänvisningen i stället görs till det nya direktivet. Certifikatet ska medföras ombord i original Enligt artikel 7 i direktivet ska farkoster som trafikerar de inre vattenvägarna medföra vissa certifikat i original. De certifikat som avses är oförändrade jämfört med direktiv. Däremot har det införts ett krav i det nya direktivet på att medföra certifikatet i original. Något sådant krav finns inte i den svenska lagstiftningen. Regeringen föreslår därför att en ändring görs i fartygssäkerhetslagen som innebär att unionscertifikatet för inlandssjöfart och Rhencertifikatet ska medföras ombord i original. Återlämnande av det ursprungliga certifikatet vid utfärdande av ett nytt certifikat Enligt artikel 2.09.4 i bilaga V till direktivet ska, om ett unionscertifikat ersätts av en ny version i stället för att dess giltighetstid förlängs, det gamla certifikatet skickas tillbaka till den behöriga myndighet som utfärdade det. Redaren eller ägaren måste därför åläggas att återlämna originalcertifikatet till tillsynsmyndigheten, som därefter i sin tur får skicka certifikatet till den myndighet som har utfärdat det. Skyldigheten för redaren och ägaren kräver lagstöd. Regeringen föreslår därför att det förs in en ny bestämmelse i fartygssäkerhetslagen som innebär att om ett unionscertifikat för inlandssjöfart har ersatts av ett nytt ska fartygets ägare eller redare på uppmaning av tillsynsmyndigheten återlämna det ersatta certifikatet till myndigheten. Förtydligande av undantag från krav på certifikat Fartyg som har ett gemenskapscertifikat för inlandssjöfart behöver inte ha fartcertifikat, passagerarfartygscertifikat eller fribordscertifikat. Ett s.k. Rhencertifikat är enligt 3 kap. 1 a § fartygssäkerhetslagen likställt med ett gemenskapscertifikat. Vid genomförandet av det nuvarande direktivet kom dock lagtexten att utformas så att det för fartyg med s.k. Rhencertifikat krävs såväl fartcertifikat som fribordscertifikat. Några skäl till denna skillnad mellan gemenskapscertifikatet och Rhencertifikatet har inte framkommit. Regeringen föreslår därför att bestämmelserna i fartygssäkerhetslagen ändras så att fartyg med Rhencertifikat undantas från krav på fartcertifikat och fribordscertifikat. Fartyg eller flytande utrustning som endast trafikerar svenska vattenvägar utan förbindelse med en vattenväg i någon annan medlemsstat i EU via en inre vattenväg behöver inte ha något gemenskapscertifikat. Någon avsikt att ge utländska inlandssjöfartsfartyg rätt att trafikera svenska inre vattenvägar utan något certifikat eller annat bevis på nödvändig sjövärdighet torde knappast ha funnits, och bör inte finnas. Regeringen föreslår därför att det ska förtydligas att undantag från skyldigheten att ha unionscertifikat eller Rhencertifikat vid fart på inre vattenvägar i endast ska gälla svenska fartyg och svensk flytande utrustning. I fartygssäkerhetslagen finns bestämmelser om undantag från krav på gemenskapscertifikat för inlandssjöfart för havsgående fartyg. Bestämmelserna lämpar sig bättre för en sammanhållen reglering i myndighetsföreskrift. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan i stället med stöd av 7 kap. 9 § samma lag meddela föreskrifter om undantag för havsgående fartyg. Regeringen föreslår därför att den aktuella bestämmelsen i 3 kap. 1 a § tredje stycket fartygssäkerhetslagen tas bort. Ikraftträdande av författningar som genomför direktivet Enligt artikel 37 i direktivet ska de författningar som genomför direktivet genomföras . Regeringen föreslår därför att ikraftträdandet sätts till det datumet. Överlåtelse av interimistisk sjöfartsskyddscertifiering av fartyg och rådets förordning nr 725/2004 om förbättrat sjöfartsskydd på fartyg och i hamnanläggningar (EU-förordningen) innehåller bestämmelser om hur fartyg och hamnanläggningar ska skyddas mot allvarliga brottsliga handlingar, t.ex. terrorhandlingar. Till exempel ska varje kommersiellt rederi och hamnanläggning göra en skyddsutredning och ta fram en skyddsplan som ska godkännas. Rederierna och hamnanläggningarna ska för att få interagera med andra fartyg och hamnanläggningar ha ett s.k. sjöfartsskyddscertifikat. EU-förordningen innebär att det internationella regelverk om sjöfartsskydd som antogs inom ramen för den internationella sjöfartsorganisationen som en följd av terrorhandlingarna i har gjorts till direkt gällande EU-rätt. EU-förordningen kompletteras bl.a. av lagen (2004:487) om sjöfartsskydd. Bestämmelser om kontroll och tillsyn över att rederier och hamnanläggningar uppfyller kraven på sjöfartsskydd finns i EU-förordningen. Transportstyrelsen utövar tillsyn över att EU-förordningen följs när det gäller svenska fartyg och hamnanläggningar. EU-förordningen medger att tillsynen i vissa fall kan överlåtas till erkända sjöfartsskyddsorganisationer, vilket i de flesta fall utgörs av s.k. klassificeringssällskap. Enligt 21 a § lagen om sjöfartsskydd får Transportstyrelsen överlåta till en sådan erkänd sjöfartsskyddsorganisation att dels granska och godkänna skyddsplaner för fartyg enligt bestämmelsen i punkt 9.2 i bilaga 2 till EU-förordningen, dels utöva tillsyn enligt bestämmelserna i punkt 19.1–19.3 i bilaga 2 till EU-förordningen. Möjligheten att överlåta vissa tillsynsuppgifter till erkända sjöfartsskyddsorganisationer finns således både i det internationella regelverket och i EU-förordningen. I punkt 19.4 i bilaga 2 till EU-förordningen finns bestämmelser om interimistisk certifiering som kompletterar certifieringen i punkt 19.2. Dessa tillfälliga certifikat får utfärdas till huvudsakligen nybyggda fartyg, fartyg som flaggas in eller fartyg som varit ur drift , och endast fram till dess att det permanenta certifikat som avses i punkt 19.2 har utfärdats. Skillnaden mellan ett interimistiskt och ett permanent certifikat består i att ett interimistiskt certifikat inte förutsätter att fartygets skyddsplan är godkänd. Det räcker med att kontrollera att skyddsplanen är upprättad och har skickats in till myndigheten eller den erkända sjöfartsskyddsorganisationen för godkännande.