bet · H501CU9 · 2018-02-28 00:00:00 — I partimotion 2017/18:2815 av m.fl. (L) yrkande 36 föreslås ett tillkännagivande om ökat samarbete mellan fastighetsägare och det offentliga samt andra åtgärder för att motverka svarthandel med hyreskontrakt och andrahandsuthyrning. och (båda S) begär i motion 2017/18:616 ett tillkännagivande om skärpt lagstiftning för att motverka olovlig handel med svarta hyreskontrakt. Ett liknande yrkande finns i motion 2016/17:2711 av och (båda S) i denna del. Utredningen om åtgärder mot handel med hyreskontrakt Utredningen om åtgärder mot handel med hyreskontrakt överlämnade sitt betänkande Hyresmarknad utan svarthandel och otillåten andrahandsuthyrning (SOU 2017:86) till regeringen. Betänkandet bereds nu inom . Utredningen har haft i uppdrag att överväga och föreslå åtgärder som motverkar att otillåten ersättning tas ut för hyreslägenheter. Utredningens uppdrag har omfattat otillåten ersättning vid upplåtelse av hyreslägenheter och överlåtelse av hyresrätter samt oskälig hyra vid upplåtelse av lägenheter i andra hand och för inneboende. I uppdraget har också ingått att överväga om reglerna om överlåtelse av en hyreslägenhet, upplåtelse i andra hand eller upplåtelse av en del av en lägenhet bör ändras. Utredningens slutsatser och förslag redovisas nedan. Åtgärder mot handel med hyreskontrakt Enligt hyreslagen ska en hyresgäst betala hyra för användningen av en bostadslägenhet. Det är förbjudet att begära att en hyresgäst ska betala särskild ersättning för att en bostadslägenhet ska upplåtas till hyresgästen eller för att en hyresrätt till en sådan lägenhet ska överlåtas till hyresgästen. Den som begär särskild ersättning för en hyreslägenhet gör sig skyldig till brott och är skyldig att betala tillbaka vad han eller hon har tagit emot (65 § hyreslagen). Utredningen konstaterar bl.a. att det förekommer en handel med hyreskontrakt som omsätter mycket stora belopp och att det är vanligt att förvärv av hyresrätter med särskild ersättning genomförs med utnyttjande av bestämmelserna i 35 § hyreslagen om byte av bostad. Enligt dessa bestämmelser får hyresgästen överlåta hyresrätten till sin bostadslägenhet för att genom byte få en annan bostad om hyresvärden eller hyresnämnden lämnar tillstånd till överlåtelsen. För att motverka den illegala handeln med hyreskontrakt föreslår utredningen att bytesreglerna ändras. Möjligheten att byta en hyresrätt mot en bostadsrättslägenhet eller småhusfastighet föreslås tas bort helt och hållet. Tillstånd ska alltså bara lämnas till byten mellan hyreslägenheter. Vid ett sådant byte ska hyresgästen och den som hyresrätten ska överlåtas till ha varit bosatta i sina bostäder under för ansökan om tillstånd till byte för att tillstånd ska kunna lämnas. ska avslå en ansökan om tillstånd till byte av bostad, om det finns anledning att anta att det har begärts särskild ersättning för bytet. Utredningen föreslår vidare att det ska införas en ny förverkandegrund som innebär att en hyresrätt är förverkad, om hyresgästen har betalat eller tagit emot särskild ersättning när hyresrätten överlåtits till hyresgästen. Hyresrätten ska också vara förverkad, om hyresgästen har begärt särskild ersättning för hyresrätten. Vidare föreslår utredningen att det straffrättsliga ingripandet mot den illegala handeln med hyreskontrakt skärps. Det föreslås att straffen för att begära särskild ersättning för upplåtelse av en hyreslägenhet eller för överlåtelse av en hyresrätt skärps. Kvalifikationsgrunderna för grovt brott föreslås bli utvidgade. Utredningen föreslår även att straffen för att begära och ta emot otillåten ersättning för förmedling av en hyreslägenhet skärps på motsvarande sätt som straffen för att begära särskild ersättning för överlåtelse av en hyresrätt. Slutligen föreslår utredningen att köp av hyreslägenhet kriminaliseras. Åtgärder mot oskäliga andrahandshyror Lagstiftarens utgångspunkt är att hyran för en hyreslägenhet (alltså inte bostadsrättslägenhet) som upplåts i andra hand ska vara densamma som förstahandshyran. Den undersökning av nivån på första- och andrahandshyror som utredningen låtit göra visar att så inte är fallet. Andrahandshyrorna i landet är i snitt högre än förstahandshyrorna. I är de högre än förstahandshyrorna. Även med beaktande av att åtskilliga lägenheter upplåts i andra hand möblerade, vilket motiverar ett påslag på hyran, kan det enligt utredningen konstateras att andrahandshyrorna i hyreslagens mening i stor utsträckning är oskäliga. Enligt utredningen har det framhållits att en orsak till att hyrorna vid uthyrning i andra hand är högre än förstahandshyrorna är svårigheterna för parterna att bestämma andrahandshyran. Utredningen föreslår därför att det införs en bestämmelse som innebär att förstahandshyran ska vara ett tak för andrahandshyran. Detta ska gälla oavsett om förstahandshyran är högre eller lägre än bruksvärdeshyran för lägenheten. Utredningen föreslår vidare att om en del av en lägenhet upplåts för inneboende, får hyran inte vara högre än en i förhållande till upplåtelsen proportionerlig andel av förstahandshyran. Utredningen föreslår även att tillägg för att lägenheten upplåts möblerad får göras med högst en tiondel av den övriga hyran och att tillägg får göras för nyttigheter som ingår i andrahandsupplåtelsen, såsom el och internet, med den faktiska kostnaden för nyttigheten. För att uttag av oskäliga andrahandshyror ska begränsas föreslår utredningen även ytterligare åtgärder. En sådan är att förstahandshyresgästen i samband med en ansökan om tillstånd till en andrahandsupplåtelse ska intyga att hyran för andrahandsupplåtelsen inte överstiger förstahandshyran. Vidare föreslås att hyresrätten ska vara förverkad, om hyresgästen har upplåtit lägenheten eller en del av den med en hyra som är högre än förstahandshyran och hyresgästen inte kan visa en giltig ursäkt. Möjligheten att besluta om att hyresgästen ska betala tillbaka oskälig hyra som hyresgästen tagit emot föreslås utökas. Slutligen föreslår utredningen att det kriminaliseras att olovligt – dvs. utan hyresvärdens samtycke eller hyresnämndens tillstånd – hyra ut en lägenhet i andra hand med en hyra som överstiger hyresgästens egen hyra. Åtgärder mot otillåten andrahandsuthyrning Enligt hyreslagen är en hyresrätt förverkad, om hyresgästen utan nödvändigt samtycke av hyresvärden eller tillstånd av hyresnämnden upplåter lägenheten i andra hand och inte efter tillsägelse utan dröjsmål antingen vidtar rättelse eller ansöker om tillstånd och får ansökan beviljad. Utredningen föreslår att möjligheten att undgå förverkande genom att vidta rättelse avskaffas. Utgångspunkten ska vara att om hyresgästen otillåtet upplåter lägenheten i andra hand, är hyresrätten förverkad. Från denna regel ska gälla undantag om hyresgästen kan visa en giltig ursäkt. Utredningen föreslår vidare att gränsen mellan tillståndspliktig andrahandsupplåtelse och upplåtelse för inneboende, som inte kräver tillstånd, tydliggörs. Enligt utredningen ska en upplåtelse för inneboende kunna föreligga endast om hyresgästen själv bor i lägenheten. Om hyresgästen inte använder sin lägenhet som bostad, ska en vidareupplåtelse av en del av lägenheten kräva samtycke av hyresvärden eller tillstånd av hyresnämnden. Avslutningsvis bedömer utredningen att omfattningen av möjligheten att ha inneboende i den egna bostaden inte bör ändras. En hyresgäst ska alltså få inrymma utomstående personer i lägenheten, men inte om det uppstår men för hyresvärden. Utredningen om åtgärder mot handel med hyreskontrakt har övervägt och föreslagit en rad åtgärder för att bl.a. motverka den illegala handeln med hyreskontrakt. Betänkandet bereds nu inom . Även om frågan är viktig anser utskottet att det pågående arbetet inte bör föregripas genom någon åtgärd från sida. Till följd av detta avstyrks motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om bostadshyresgästens besittningsskydd. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 17 (M) och 18 (V). m.fl. (V) begär i partimotion 2017/18:2344 yrkande 29 ett tillkännagivande om att hyreslagen bör ändras så att hyresgästens besittningsrätt kvarstår även om en skada på lägenheten uppstått genom en brand. Ett liknande yrkande finns i motion 2017/18:1087 av (S). I partimotion 2017/18:3570 av m.fl. (M) yrkande 35 föreslås ett tillkännagivande om att besittningsskyddet inte ska gälla när en kommun hyr ut en bostadsrätt. Hyresgästens rätt till förlängning Bestämmelserna om bostadshyresgästers besittningsskydd finns i 45–52 §§ hyreslagen. Huvudregeln är att hyresgästen har rätt till förlängning av hyresavtalet. Det finns dock flera undantag, och reglerna skiljer sig åt beroende på om uthyrningen gäller delar av eller hela lägenheten samt om det gäller uthyrning i första eller andra hand. Är hyresvärden och hyresgästen inte ense om att avtalet ska upphöra, avgör hyresnämnden tvisten. Enligt 45 § hyreslagen saknas förlängningsrätt för vissa hyresförhållanden, t.ex. vid vissa andrahandsupplåtelser och om lägenheten är en del av hyresvärdens egen bostad. I 46 § anges de situationer då besittningsskyddet bryts, d.v.s. när hyresgästen saknar rätt till förlängning. Besittningsskyddet bryts bl.a. när hyresrätten är förverkad utan att hyresvärden har sagt upp avtalet att gälla , när hyresgästen i annat fall har åsidosatt sina förpliktelser i så hög grad att avtalet skäligen inte bör förlängas – t.ex. genom betalningsförsummelser, vid otillåten andrahandsupplåtelse eller störningar i boendet, och när huset ska rivas eller lägenheten inte längre ska användas som bostad och det inte är oskäligt mot hyresgästen att hyresförhållandet upphör. Bestämmelserna i 45 a § hyreslagen ger parterna en möjlighet att avtala bort hyresgästens besittningsskydd. Som utgångspunkt ska överenskommelsen tecknas i en särskilt upprättad handling och godkännas av hyresnämnden. I vissa fall gäller dock överenskommelsen även utan ett sådant godkännande. Enligt 10 och 16 §§ hyreslagen förfaller hyresavtalet om lägenheten före tillträdesdagen eller blir så förstörd att den inte kan användas för det avsedda ändamålet. Om hyresvärden är vållande till att lägenheten blir förstörd eller inte utan dröjsmål lämnar meddelande till hyresgästen om händelsen, har hyresgästen rätt till skadestånd. Att hyresavtalet förfaller innebär att såväl hyresvärden som hyresgästen befrias från att fullgöra avtalet utan föregående uppsägning. I och med att hyresavtalet förfaller upphör rättsförhållandet mellan parterna. I uppdrag ingick bl.a. att överväga om de krav som ställs för att en lägenhet ska anses så förstörd att hyresavtalet förfaller bör höjas och om det är möjligt och lämpligt att i hyreslagen närmare ange när en lägenhet ska anses förstörd. I sitt delbetänkande Frågor om hyra och bostadsrätt (SOU 2008:47) konstaterar utredningen bl.a. att det har uppmärksammats en del fall med bostadslägenheter där lägenheten har förstörts i sådan utsträckning att hyresavtalet har ansetts förfallet, som det från början stått klart att hyresvärden haft för avsikt att återuppföra lägenheten, utan att hyresgästen har erbjudits att flytta tillbaka till den. Dessa fall har enligt utredningen ibland ansetts stötande. För att undvika sådana effekter föreslår utredningen när det gäller bostadslägenheter ett undantag från bestämmelsen att hyresavtalet förfaller när lägenheten är så förstörd att den inte kan användas för det avsedda ändamålet. Trots att lägenheten är så förstörd ska hyresavtalet bestå, om hyresgästen motsätter sig att avtalet upphör att gälla som hyresvärden avser att återställa eller har återställt lägenheten för samma ändamål som den hade före händelsen. Detta ska enligt utredningen gälla under förutsättning att hyresgästen inte har varit vållande till händelsen. Regeringen har angett att den inte kommer att gå vidare med förslag i denna del. Svar på skriftliga frågor Statsrådet svarade bl.a. följande på en skriftlig fråga (fr. 2016/17:483) huruvida han avser att vidta några åtgärder för att besittningsskyddet inte ska gälla för hyresgäster i kommunalt ägda bostadsrätter. En kommun som vill försäkra sig om att en lägenhet endast ska användas för de som är i allra störst behov av den kan avtala med hyresgästen om att hyresgästen inte ska ha besittningsskydd till lägenheten. En sådan överenskommelse godkänns normalt av hyresnämnden. Kommunen kan då alltså säga upp hyresavtalet med den som bor i lägenheten när lägenheten behövs för någon som har ett större behov av den. Eftersom kommunerna redan har den sorts flexibilitet vid uthyrning som efterfrågar saknas det anledning för regeringen att vidta åtgärder. I sitt svar på en skriftlig fråga (fr. 2016/17:705) om han kan överväga en förändring av hyreslagen enligt förslag om att en hyresgäst ska få bo kvar när lägenheten har förstörts i en brand angav bl.a. följande. Det är självklart mycket olyckligt för en hyresgäst att förlora sitt hyreskontrakt när lägenheten har blivit förstörd. Frågan förutsätter emellertid ställningstaganden som inte behandlas i förslaget från . En svårighet är att det återuppbyggda huset inte nödvändigtvis har samma planering som det tidigare. Antalet lägenheter kan ha ändrats, liksom deras storlek. Det behöver då regleras vem som har rätt att få vilken lägenhet, dvs. någon form av turordning. I ett tidigare lagstiftningsärende har det bedömts att nuvarande regler sällan orsakar problem. måste utsatta hyresgäster ha ett kraftfullt regelverk att luta sig mot så att de inte utlämnas till hyresvärdens godtycke. Mot denna bakgrund vill jag inte utesluta möjligheten till regelförändringar utan avser att ta initiativ till att frågan övervägs på nytt inom . gav regeringen en utredare i uppdrag att se över hyresgästens utsatta ställning när en lägenhet förstörs (Ju2017/08521/LP). Utredaren ska överväga de förändringar av reglerna som kan behövas för att hyresgästen ska ha ett starkt bostadssocialt skydd när en lägenhet förstörs och lämna de förslag som övervägandena medför. Uppdraget ska redovisas . Regeringen har gett en utredare i uppdrag att se över hyresgästens utsatta ställning när en lägenhet förstörs och att lämna förslag i frågan. Utskottet anser att resultatet av uppdraget bör avvaktas innan tar ställning i sak i frågan. Eftersom parterna redan har en möjlighet att avtala bort hyresgästens besittningsskydd anser utskottet att det inte finns anledning att ställa sig bakom förslaget om att avskaffa besittningsskyddet när en kommun är hyresvärd. Utskottet avstyrker därmed motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om trångboddhet. Utskottet anser inte att det finns skäl att vidta åtgärder med anledning av motionsförslagen. Jämför reservation 19 (SD). I kommittémotion 2017/18:3633 av och (båda SD) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att fastighetsägare ska ges rätt att motverka trångboddhet genom att föreskriva ett maximalt antal boende i hyreskontraktet. Samma yrkande finns i kommittémotion 2016/17:3351 av och (båda SD) yrkande 2. I hyreslagen finns det inte någon bestämmelse som direkt begränsar hur många personer som får bo i en hyreslägenhet. Det finns dock generella bestämmelser om att hyresgästen ska se till att de som bor i omgivningen inte utsätts för störningar i boendet och att han eller hon ska iaktta allt som krävs för att bevara sundhet, ordning och gott skick inom fastigheten (25 §). Hyresgästen får inte heller inrymma utomstående personer i lägenheten, om det kan medföra men för hyresvärden (41 §). Brister i något sådant avseende kan leda till att hyresrätten förverkas (42 §). Vidare finns det i hyreslagen inte något hinder mot att hyresvärden i hyreskontraktet uppställer villkor om hur många personer som får bo i lägenheten. Även ett åsidosättande av villkor i kontraktet kan under vissa förutsättningar ligga till grund för hyresrättens förverkande. har haft i uppdrag av regeringen att kartlägga vilka krav och vilka villkor som hyresvärdar ställer på blivande hyresgäster. Uppdraget redovisas i rapporten på blivande hyresgäster (rapport 2017:30). Rapporten bygger på en undersökning om hyresvärdars uthyrningsvillkor som tidningen hyra genomförde 2016 och på en förnyad kartläggning som låtit utföra samt sammanställt och analyserat. Vad gäller trångboddhet anför bl.a. följande. I Hem & hyras undersökning hade av bostadsbolagen regler eller rekommendationer för hur många personer som får flytta in i lägen-heter av olika storlek. Andelen var densamma bland de privata bostads-bolagen i kartläggning, med en viss övervikt för bostadsbolag i storstäder och större städer. Intressant är att andelen ökat till nära hälften av de allmännyttiga bolagen i kartläggning, sannolikt som en följd av trångboddheten bland många nyanlända. konstaterar vidare att den vanligaste regeln bland bostadsbolagen är att det inte får flytta in fler än tre personer i en lägenhet om ett rum och kök och därefter högst två personer per rum (köket undantaget), d.v.s. fyra personer i en tvårummare och sex personer i en trerummare o.s.v. Utskottet konstaterar att det inte finns någon bestämmelse i hyreslagen som hindrar en hyresvärd från att i hyreskontraktet uppställa villkor om hur många personer som får bo i lägenheten. Som framgår av är det många bostadsbolag som har regler eller rekommendationer för hur många personer som får flytta in i lägenheten baserat på dess storlek. Mot bakgrund av detta finns det inte någon anledning att föreslå ett tillkännagivande i frågan. Utskottet avstyrker således motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om förbud mot rökning i fastigheter. Utskottet hänvisar till ett tidigare ställningstagande. I motion 2017/18:3026 av (-) yrkandena 1 och 2 föreslås att hyresvärdar ska få rätt att förbjuda rökning i fastigheter, inklusive på balkonger. Det är troligt att det inte är möjligt att med framgång förhindra en hyresgäst att röka i sin lägenhet. Rökning i den egna lägenheten betraktas fortfarande som normalt. I särskilda fall borde dock ett förbud kunna upprätthållas. Det gäller t.ex. om värden med hänsyn till andra boendes allergiska besvär har tagit in ett rökförbud i hyresavtalen (se och , Hyreslagen, En kommentar, elfte upplagan, 2015, s. 229). Det är också slutsats att det är tveksamt om en fastighetsägare kan förbjuda hyresgäster att röka i sina egna lägenheter, även om ventilationen är dålig och grannar störs. Det gäller även rökning på balkonger och gårdar (omvärldsanalys 2005, Når vi de handikappolitiska målen? Om hinder och men uppstår i nyttjanderätten utan att hyresgästen är vål-lande får hyresvärden, på ansökan av hyresgästen, åläggas att avhjälpa bristen (16 § andra stycket hyreslagen). Hinder och men i nyttjanderätten kan det anses vara fråga om då en hyresgäst utsätts för störningar från en granne vilka överstiger vad hyresgästen skäligen bör tåla. Enligt förarbetena till bestämmelsen bör kravet på att bristen ska vara till förfång vid utövandet av nyttjanderätten inte sättas för lågt (prop. 1974:150 s. 486). Bedömningen ska göras utifrån ett objektivt hyresgästintresse. Föreligger hinder och men i nyttjanderätten har hyresgästen rätt till nedsättning av hyran. När en hyresgäst använder sin lägenhet ska han eller hon se till att de som bor i omgivningen inte utsätts för störningar som i sådan grad kan vara skad-liga för hälsan eller annars försämra deras bostadsmiljö att de skäligen inte bör tålas (25 § hyreslagen). Olika typer av sanktioner kan vidtas mot en störande hyresgäst. beslut i mål nr ÖH 10011-13 innebar att hovrätten instämde i hyresnämndens bedömning att det saknas skäl att bifalla A.P.:s ansökan om åtgärdsföreläggande som gällde att en granne rökte på sin balkong. hade i sitt beslut anfört följande. A P har anfört att hon, främst , störs av tobaksrök från en granne som röker på sin balkong och som har sin balkong intill hennes balkong. Från hyresvärdens sida har anförts att värden har haft kontakt med den berörda grannen, men att de inte anser sig kunna förbjuda att denna röker på sin balkong. Tobaksrök och röklukt kan innebära ett visst hinder och men i en hyresgästs nyttjanderätt, men en avvägning måste göras i förhål-lande till grannarnas rätt att använda sin lägenhet. Det har inte framkommit i ärendet att de störningar som A P utsätts för i sitt boende genom att gran-nen röker på sin balkong går utöver vad som skäligen bör tålas i ett flerfa-miljshus. finner därför att det saknas grund for ett åtgärds-föreläggande mot hyresvärden. A P:s ansökan ska således avslås. I hyresnämnden hade A.P. bl.a. anfört följande. Sommaren var den femte sommaren hon inte kunde vistas obegränsat på sin balkong, eftersom en granne röker på sin balkong. Hon har kontaktat hyresvärden och de grannar som röker på balkongen. Hon bor i port 93 och grannarna i port 95. Hon och grannarna har balkongerna bredvid varandra med en vägg/mur emellan. Hon har varit tvungen att gå in under varma sommarkvällar när hon dukat ut med mat och haft gäster och barnbarn på besök. Hon har fått rätta sig efter de som röker. Hyresvärden har satt upp ett anslag i porten med trivselregler där det bl. a. står att man ska ta hänsyn till sina grannar vid bl.a. grillning. Hon anser att inte är lika besvä-rande som röklukt. Röklukten tränger även in till hennes lägenhet och det känns som någon har rökt därinne. Med de nya, i sig fina, balkongdörrar som hyresvärden installerat, hjälper det inte att stänga dem, eftersom röklukt tränger igenom ventilationsspringor. Grannarna som röker visar ingen hänsyn gentemot henne. Hon lider av migrän och vill inte vara "pas-siv rökare". Hon anser att de som röker får röka under sin köksfläkt. Gran-narna har sagt att de inte vill göra det, eftersom de inte vill att lägenhetens ytskikt ska bli missfärgade. Grannen har satt upp ett högre plank mellan balkongerna men detta tar inte bort röklukten. Hon har själv ställt ut en stor fläkt på sin balkong, men detta tar inte heller bort röklukten. Hon var borta under hela augusti , eftersom hon inte kunde vistas på sin balkong. Hon kan tänka sig att avstå från balkongen och dess yta så att hon far lägre hyra eftersom hon inte kan nyttja balkongen fullt ut. Statistik från hyresvärden visar att majoriteten av hyresgästerna vill ha en rökfri miljö. Hyresvärden hade inte några invändningar i sak mot vad A.P. anfört men ansåg sig inte kunna förbjuda grannarna att röka. , miljödomstolen, anförde i sin dom i mål M 1-11 följande. Enligt 9 kap. 1 § avses med miljöfarlig verksamhet bl.a. an-vändning av byggnader på ett sätt som kan medföra olägenhet för männi-skors hälsa. Tobaksrök som regelbundet tränger in i en bostadslägenhet från angränsande bostäder kan utgöra en sådan olägenhet för människors hälsa som avses i 9 kap. 1 § . Därmed kan regelbunden tobaks-rökning, även om rökningen inte kan anses vara en verksamhet som är far-lig för miljön, definitionsmässigt betraktas såsom miljöfarlig verksamhet. Mot bakgrund härav kan det under vissa omständigheter finnas skäl att in-gripa även mot denna typ av rökolägenhet. Härutöver ska också nämnas att det i ett flerfamiljshus kan anses acceptabelt att i viss mån påverkas av övriga boenden - det finns därmed inte en oinskränkt rätt för en boende att aldrig bli påverkad av granar, vissa störningar få således tålas. Endast då störningen är av sådan grad att den på ett allvarligt sätt påverkar bruket av bostaden kan störningen anses oacceptabel och resultera i exempelvis ett förbud att utföra den störande handlingen. måste det anses an-komma på samtliga boende i ett flerfamiljshus att vid exempelvis rökning ta i beaktande att man bor nära andra och därför visa berättigad hänsyn. I förevarande mål framgår att G och S besväras av rök då de vistats på sin balkong eller har fönstren öppna. Då de vistas inne i lägenheten och bal-kongdörren samt fönstren är stängda besväras de inte av rök. Mot denna bakgrund kan det i förevarande fall inte anses vara fråga om sådan allvarlig störning att rökning på angränsande balkonger ska förbjudas.