bet · H501TU6 · 2018-02-22 00:00:00 — I budgetpropositionen framför regeringen vidare att den genom stadsmiljöavtalen avser att fortsätta främja innovativa, kapacitetsstarka och resurseffektiva lösningar för cykeltrafik och kollektivtrafik. Regeringen anger att genom en förlängning av stadsmiljöavtalen ökar möjligheterna för mer genomarbetade förslag som det ges mer tid till att genomföra åtgärder och motprestationer. Stadsmiljöavtalen är en del av den ekonomiska ramen för utvecklingen av transportsystemet och beräknas omfatta 2018–2029. Utskottet välkomnar också de initiativ som har tagits av branschen för att öka och göra kollektivtrafiken mer attraktiv för alla resenärer. I sammanhanget vill utskottet särskilt lyfta fram kollektivtrafikbranschens initiativ till målet om en fördubblad kollektivtrafik. Det övergripande målet är att kollektivtrafikens marknadsandel ska fördubblas , och som ett mål på vägen ska antalet resor med kollektivtrafik fördubblas till 2020 jämfört med . Utskottet ser positivt på initiativet och följer arbetet med stort intresse. riktade därför också ett tillkännagivande till regeringen om statens roll i att bidra till att skapa rätt förutsättningar för att kollektivtrafikbranschens mål om en fördubblad kollektivtrafik ska kunna nås (bet. 2014/15:TU13, rskr. 2014/15:207). Utskottet påminde om att kollektivtrafik är en fråga som är föremål för överväganden i första hand på regional nivå, som utskottet underströk att även staten kan vidta åtgärder för att understödja branschens mål om fördubblad kollektivtrafik, inte minst genom att bidra till att ge kollektivtrafikbranschen de förutsättningar som krävs när det gäller exempelvis infrastruktur. I regeringens skrivelse 2016/17:75 framförs att tillkännagivandet är slutbehandlat, och regeringen pekar bl.a. på att det är angeläget att samhällsplaneringen i ökad utsträckning främjar en samhällsstruktur med goda möjligheter att resa kollektivt, till fots eller med cykel. Regeringen stöder en sådan utveckling genom ytterligare satsningar på transportinfrastruktur, förbättringar av regelverk och främjande av hållbar och god samhällsplanering och genom ramverket för stadsmiljöavtal med fokus på hållbara transporter i städer 2015–2018. Utskottet vill vidare uppmärksamma att () har fått i uppdrag att genomföra en studie om hur exempelvis innovativa lösningar kan öka medborgares vilja och möjlighet att resa kollektivt på den svenska landsbygden. Uppdraget har överlämnats till . Utskottet vill även lyfta fram att den uppföljning av kollektivtrafiklagen som har genomförts av utskottet visar att det finns en betydande kreativitet hos aktörerna inom kollektivtrafiken – en förmåga att se nya alternativ och lösningar på gamla problem. Utskottet pekar bl.a. på att ett mer konkret uttryck för detta är K2 som nationellt centrum för forskning och utbildning om kollektivtrafik. Utskottet välkomnar sammanfattningsvis regeringens och branschens initiativ till en ökad kollektivtrafik. Med hänsyn till det arbete som pågår finner utskottet att det inte finns skäl att vidta några initiativ med anledning av motionsförslagen. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2017/18:1142 (V) yrkandena 6–9, 2017/18:3462 (L) yrkande 3.1, 2017/18:3652 (KD) yrkande 23, 2017/18:3741 (KD) yrkande 8, 2017/18:3758 (C) yrkande 14 och 2017/18:3766 (KD) yrkande 49. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om kollektivtrafik på vatten. Utskottet framhåller sjöfartens viktiga roll i det svenska transportsystemet och välkomnar regeringens arbete med att skapa förutsättningar för att sjötransporter ska kunna möta ett ökat behov av persontransporter. Jämför reservation 18 (L) och 19 (KD). m.fl. (L) framhåller i kommittémotion 2017/18:3462 yrkande 17 att sjöburen kollektivtrafik har potential att i större utsträckning kunna fungera som ett avlastande komplement till buss, spårvagn och tunnelbana. I kommittémotion 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 36 framhålls att kollektivtrafik på vatten ofta kan avlasta kommuners och regioners trafikleder. Motionärerna pekar på att vattenvägarna är underutnyttjade och har potential att möjliggöra framtida bostads- och arbetsmarknadsområden. I motionen föreslås att får i uppdrag att samverka med kommuner och regioner för att stödja utbyggnaden av kollektivtrafik på vatten. Utskottet har behandlat frågor om kollektivtrafik på vatten tidigare, senast i betänkande 2016/17:TU17. Utskottet framhöll då att ett väl fungerande transportsystem på ett effektivt, säkert och miljömässigt hållbart sätt nyttjar alla trafikslag, både vart för sig och i kombination. Utskottet framhöll vidare sjöfartens viktiga roll i det svenska transportsystemet. Utskottet välkomnade därför regeringens arbete med att skapa förutsättningar för att sjötransporter ska kunna möta ett ökat behov av att transportera bl.a. personer. Utskottet såg också mycket positivt på att Transportstyrelsen inom ramen för sin marknadsövervakning konstaterat att kollektivtrafiken på vatten hade ökat. I betänkande 2016/17:TU4 välkomnade utskottet regeringens uttalanden i infrastrukturpropositionen om att sjöfarten har en viktig roll i det svenska transportsystemet. Utskottet lyfte även fram det uppdrag som regeringen gav att, i nära samarbete med , analysera utvecklingspotentialen för inlandssjöfarten och kustsjöfarten i , identifiera eventuella hinder för en utveckling samt vid behov föreslå åtgärder för att främja förutsättningarna för sjöfartens gods- och persontransporter. Utskottet har tagit del av förslag som redovisades och konstaterar att dessa är föremål för beredning inom . Utskottet har även tidigare välkomnat att regeringen presenterade en maritim strategi som syftar till att ta ett helhetsgrepp om maritima näringar och bidra till att skapa konkurrenskraftiga, innovativa näringar som kan bidra till ökad sysselsättning, minskad miljöbelastning och en attraktiv livsmiljö. Regeringen anger i strategin att konkurrensneutrala förutsättningar, harmoniserade regler och goda villkor ska bidra till att utveckla de svenska maritima näringarna. Utskottet välkomnar regeringens arbete med att skapa förutsättningar för att sjötransporter ska kunna möta ett ökat behov av att transportera bl.a. personer. Utskottet ser vidare mycket positivt på det arbete som regeringen utför inom ramen för de fem strategiska samverkansprogram som ska bidra till att möta flera av de samhällsutmaningar som står inför. Ett av samverkansprogrammen handlar om nästa generations resor och transporter, och programmet bygger vidare på regeringens vision om att ska vara ett av världens första fossilfria välfärdsländer. Samverkansprogrammet har ett trafikslagsövergripande perspektiv och inkluderar vägar, järnvägar, flyg och sjöfart, vilket utskottet välkomnar. Utskottet ser avslutningsvis inte skäl att ta något initiativ med anledning av motionerna 2017/18:3462 (L) yrkande 17 och 2017/18:3766 (KD) yrkande 36. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om kollektivtrafikens biljett- och betalsystem. Utskottet hänvisar till pågående utvecklingsarbete på området. Jämför reservation 20 (M, C, L, KD). I motion 2017/18:509 efterfrågar m.fl. (L) ett nationellt och enhetligt biljettsystem i kollektivtrafiken. Motionärerna pekar på att resenärerna måste uppleva att det är enkelt att planera, köpa och genomföra en resa om vi ska uppnå ett större kollektivt resande. I motionen framhålls att regionala kollektivtrafikmyndigheter, eller den till vilken befogenhet har överlämnats, bör ha möjlighet att ställa krav på operatörer att ingå i ett sådant gemensamt biljettsystem. (MP) anser i motion 2017/18:2108 yrkande 1 att det bör införas ett gemensamt betalningssystem i form av en applikation eller ett kort för kollektivtrafiken samt att kollektivtrafiklagen bör kompletteras med att alla som ska tillåtas sälja kollektivtrafik måste ansluta sig till det gemensamma betalsystemet. Motionären framhåller att förslaget kan bidra till målet om fördubblad kollektivtrafik. I motionen konstateras vidare att det troligen krävs en lagändring för att hela-resan-perspektivet ska kunna inbegripas i hela bokningssystemet. I motion 2017/18:2785 av och (båda MP) yrkande 3 önskar motionärerna ett gemensamt biljettsystem och rabattkort. Motionärerna framhåller att om det ska vara enkelt att resa med kollektivtrafiken i ett land med en mängd olika operatörer så måste det finnas både en nationellt samordnad och lättillgänglig biljettbokning för samtliga operatörer, ett gemensamt biljett- och informationssystem och gemensamma rabattkort och årskort för tåg och bussar. I motionen framhålls att erfarenheten har visat att det är regeringen som måste ta initiativ till att detta ska komma till stånd. m.fl. (M, C, L, KD) framhåller i kommittémotion 2017/18:3894 yrkande 9 vikten av konkurrensneutral tillgång till digital infrastruktur kopplat till biljett- och betalsystem i kollektivtrafiken för ökad effektivitet. Motionärerna pekar bl.a. på att Transportstyrelsen har i uppdrag att utöva marknadstillsyn och att det för att nå en bättre konkurrens på spåren krävs att regeringen och myndigheter vidtar åtgärder för att jämna ut konkurrensvillkoren mellan de olika aktörerna. Utskottet vill inledningsvis framhålla att syftet med reformen på kollektivtrafikmarknaden bl.a. har varit att skapa förutsättningar för att sätta resenärens behov i centrum. Reformen bidrar även till ökade möjligheter till samordning och på så sätt förbättringar för resenären. initierade en intern utredning för att undersöka om det bör bli obligatoriskt för kollektivtrafikföretag att tillhandahålla data som gör det möjligt att bygga system för information om och bokning och biljettförsäljning av kollektivtrafikresor. Bakgrunden var att det ur ett resenärsperspektiv är viktigt vid kollektivtrafikresor att på ett enkelt sätt få en överskådlig bild av resealternativ, kunna jämföra tider och priser samt kunna boka och köpa biljetter för hela resan, även när den omfattar flera sträckor och/eller flera aktörers trafik. presenterade promemorian Res lätt med biljett (Ds 2015:11). I promemorian föreslås att lagen (2010:1065) om kollektivtrafik ändras så att kollektivtrafikföretag ska kunna lämna och tillgängliggöra information i andra format och på annat sätt än . Utredningen bedömer också att den information som ska lämnas bör utökas så att fler uppgifter om trafiken lämnas och att tillförlitligheten och kvaliteten ska vara åtminstone likvärdig med den kvalitet som kollektivtrafikföretagen har i sina egna system. En gemensam portal bedöms lämplig för enkel åtkomst av den information som görs tillgänglig som öppna data. Utredningen har remissbehandlats. Statsrådet framförde i en interpellationsdebatt bl.a. att det i förslag till den nationella plan för transportsystemet som lämnades till regeringen finns två särskilda åtgärder som kommer att underlätta för resenärer att använda samma biljett- och betallösning inom kollektivtrafiken: Den ena heter Kraftsamling för öppen kollektivtrafikdata – en grund för mobilitet som tjänst eller kombinerad mobilitet, och den andra heter Informations- och kunskapshöjande åtgärder för mobilitet som tjänst/kombinerad mobilitet. Vidare pekade statsrådet på att beslutade om förordningen om tillhandahållande av EU-omfattande multimodala reseinformationstjänster. Detta innebär att all information kopplad till resor ska vara lättillgänglig för alla, både för resenärer och för tredjepartsutvecklare, . Statsrådet framhöll att ligger i framkant och har redan mycket av informationen tillgänglig som öppna data. Vidare framförde statsrådet att det dessutom sker en snabb teknikutveckling med mobiltelefonappar, både för information och för köp, och även nya betallösningar som de svenska innovationerna Swish och Izettle som förenklar köp och betalning av bl.a. biljetter. Statsrådet konstaterade att de flesta aktörer sammantaget drar åt samma håll i denna fråga, såväl politiska företrädare som branschen och marknaden, men de gör det med olika utgångspunkter, olika syften och i olika takt. Vid besök i hus fick utskottet bl.a. information från om bl.a. nya pendlarbiljetter, Movingo. Movingo gäller, till skillnad mot tidigare SJ/TiM-biljetter, både i regionaltågstrafiken och i den lokala kollektivtrafiken. Mälab framhöll att de gränser som traditionellt funnits mellan SJ:s regionaltåg och lokaltrafiken därmed rivs och att det blir lättare och billigare att pendla även för de som inte bor och arbetar direkt vid regionaltågsstationen. Movingo gör det också möjligt att resa parallellt i regionaltågstrafiken och den lokala trafiken på samma biljett, t. ex. växla mellan SL:s pendeltåg och SJ:s regionaltåg på sträckan –. Syftet med Movingo är att möjliggöra för fler att nyttja kollektivtrafiken. Utskottet fick vidare information av Infospread som angav att två tredjedelar av använder sig av Infospreads mobila plattform Mobitime. Tjänsten knyter ihop 15 kollektivtrafikmyndigheter till ett gemensamt mobilbiljett- och betalsystem. Systemet har över 500 000 aktiva användare. Resenärsappen ger därmed tillgång till ett mobilbiljettutbud i av . Den erbjuder dessutom länsöverskridande resor, bokning av anropsstyrd trafik, företagsfaktura, periodkort i mobil, optisk validering av mobilbiljetter, levande buss på karta m.m. Utskottet vill också uppmärksamma att Resenärsforum vid besöket bl.a. pekade på att det som konsument är svårt att förstå de olika biljettsystemen och veta vilka regler som gäller när man ska betala för sig. Resenärsforum framhöll att det skapar osäkerhet och kan skrämma bort potentiella resenärer. Utskottet vill i sammanhanget också gärna lyfta fram Samtrafikens biljett- och betalprojekt som handlar om samverkan kring standard och gränssnitt inom biljettsystemets olika delar. Ett trettiotal branschaktörer samverkar i projektet, som har åtta prioriterade och tidssatta målbilder. Målsättningen är att skapa förutsättningar för att knyta samman aktörernas system och göra det enkelt för resenärerna att köpa biljetter. Biljett- och betalprojektet tar fram verktyg som branschen önskar använda nu eller . Utskottet har tagit del av att slutleveranserna av de standarder som tagits fram i projektet nu har påbörjats. Ett tiotal aktörer har börjat genomförandet, och ca 15 diskuterar genomförandeplaner. Utskottet vill även lyfta fram Resrobot som är en nationell reseplanerartjänst med information om resor och resekombinationer för alla tåg, bussar, flyg, tunnelbanor och spårvagnar i landet. Utskottet konstaterar dock i sin uppföljning Kollektivtrafiklagen – en uppföljning (2016/17:RFR16) att kunskapen om Resrobot är begränsad och att marknadsföringen av systemet därför är en angelägen uppgift. I uppföljningen framkom även en rad problem när det gäller kollektivtrafikens gemensamma funktioner, som biljett- och betalsystem. Utskottet konstaterade bl.a. att resenärerna ofta har problem att kunna betala kontant, att göra spontanköp och att köpa utlandsbiljetter. Utskottet bedömde därför att problemen kring biljett- och betalsystem bör ses över. Utskottet erfar att regeringen avser uppfylla resenärernas behov av information och köpmöjlighet för all svensk kollektivtrafik (RKM trafik) på ett ställe genom att göra det obligatoriskt för RKM att öppna sina data (enligt ITS-direktivet) och om frågan inte löses på frivillig väg även överväga att ställa krav på kollektivtrafikföretag och andra trafikoperatörer att tillhandahålla sin biljettförsäljning av ett brett utbud produkter via en nationell åtkomstpunkt (exempelvis Samtrafikens GTI-data). Utskottet välkomnar detta och finner således inte att det finns skäl att ta något initiativ med anledning av motionerna 2017/18:509 (L), 2017/18:2108 (MP) yrkande 1, 2017/18:2785 (MP) yrkande 3 och 2017/18:3894 (M, C, L, KD) yrkande 9, som därmed avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om regionala trafikförsörjningsprogram. Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbete. Jämför reservation 21 (M). Enligt kollektivtrafiklagen är ansvaret för kollektivtrafiken i delegerat till kommuner och landsting och uppgiften handhas av de regionala kollektivtrafikmyndigheterna i respektive län. Det är kollektivtrafik-myndigheterna som ansvarar för att trafikförsörjningsprogram upprättas. Programmet ska beskriva mål och inriktning för all regional kollektivtrafik, dvs. all kollektivtrafik inom länet samt den kollektivtrafik över länsgräns som till störst del består av vardagsresande, detta eftersom dagens regioner inte alltid slutar vid länsgränsen utan kan bestå av större arbetsmarknadsregioner där människor pendlar över länets gränser. Staten kan dock agera för att få till stånd mer kollektivtrafik om det i annat fall skulle uppstå tydliga brister i tillgängligheten. har medel för detta avsatts på ett anslag som avser trafikavtal. Trafikavtal innebär att betalar ersättning till trafikföretag för interregional kollektiv persontrafik med flyg, tåg, båt eller buss. Trafiken ska vara transportpolitiskt motiverad, och avtalen gäller delar av landet där det inte finns kommersiella förutsättningar att driva kollektivtrafik. I kommittémotion 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkande 13 anges att regeringen bör agera för att stärka roll gentemot de regionala kollektivtrafikmyndigheterna när det gäller att stötta dessa i framtagande av regionala trafikförsörjningsprogram. Motionärerna framhåller bl.a. att bör ta ett större ansvar i sin rådgivande roll och i högre grad samordna sig med regionala aktörer för att undvika att den interregionala trafiken påverkas negativt av den regionala trafiken. Vidare pekar motionärerna på att när regionala kollektivtrafikplaner utformas bör dessa även präglas av större transparens för att främja en effektivare konkurrens mellan olika aktörer, vilket leder till ett effektivare utnyttjande av järnvägen. Förutsättningarna för att bedriva kollektivtrafik varierar mycket mellan olika delar av landet, vilket medför behov av en flexibel kollektivtrafiklagstiftning som möjliggör att verksamheten utformas efter lokala och regionala önskemål som den medger ett ökat inslag av konkurrens för att stimulera utveckling och ökad effektivitet. Ansvaret för att tillhandahålla lokal och regional kollektivtrafik ligger mot den bakgrunden också på lokal och regional nivå och handhas av de regionala kollektivtrafikmyndigheterna. När dessa tar fram trafikförsörjningsprogram är utgångspunkten de transportpolitiska målen och andra nationella, regionala och lokala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling och tillväxt. Av kollektivtrafiklagen följer även att trafikförsörjningsprogram ska upprättas efter samråd med motsvarande myndigheter i angränsande län. Utskottet vill framhålla att det av kollektivtrafiklagens förarbeten (prop. 2009/10:200) framgår att den regionala kollektivtrafikmyndighetens åtgärder på marknaden behöver vara proportionerliga, dvs. nyttan ska alltid motivera den eventuella belastning som uppstår på samhällsekonomin. Även om den regionala kollektivtrafikmyndigheten inte behöver avvakta de kommersiella företagens initiativ menar regeringen att de regionala kollektivtrafikmyndigheterna bör föra en dialog med berörda företag om vad kommersiell kollektivtrafik kan bidra med i kollektivtrafikförsörjningen innan myndigheten själv agerar med allmän trafikplikt och avtal. Enligt den nuvarande transportpolitiska principen ska interregional kollektivtrafik i första hand tillhandahållas på kommersiell grund. Staten har möjlighet att se till att det finns ytterligare interregional kollektivtrafik om tillgängligheten annars skulle vara alltför bristfällig. Det görs genom att avtal ingås med kollektivtrafikföretag eller den regionala kollektivtrafikmyndigheten och att ekonomisk ersättning betalas. Staten har dock inte uttalat att den ansvarar för en viss landbaserad kollektivtrafik, och det finns inget dokument som anger vad det offentliga anser är ett tillfredsställande utbud av interregional kollektivtrafik. Utredningen om järnvägens organisation föreslog bl.a. att ett förslag till trafikförsörjningsprogram bör blir föremål för samråd med bl.a. kommersiella trafikföretag, resenärsorganisationer, kommuner och näringsliv. Den regionala kollektivtrafikmyndigheten bör redovisa resultatet av samrådet i en samrådsredogörelse, och i beslut om allmän trafikplikt bör den regionala kollektivtrafikmyndigheten väga in befintlig kommersiell trafik. Utredningens betänkande bereds inom . Utskottet vill i sammanhanget även lyfta fram att Partnersamverkan för en förbättrad kollektivtrafik tar fram vägledningar för att ge stöd till de regionala kollektivtrafikmyndigheterna och fungera som ett verktyg i arbetet med att ta fram regionala trafikförsörjningsprogram. Utskottet vill i sammanhanget uppmärksamma att i trafikutskottets uppföljning Kollektivtrafiken – en uppföljning (2015/16:RFR14) bedömdes bl.a. att behovet av en nationell myndighet för stöd till de regionala kollektivtrafikmyndigheterna bör övervägas. Transportstyrelsen har i uppdrag att bedriva marknadsövervakning och tillsyn över kollektivtrafikmarknaden, bl.a. genom att granska trafikförsörjningsprogrammen och samrådsprocessen i dessa. I myndighetens senaste granskning, Två generationers regionala trafikförsörjningsprogram , framgår att de regionala kollektivtrafikmyndigheterna har blivit bättre på att ta fram trafikförsörjningsprogram enligt lagens intentioner men att förbättringspotential finns. I regeringens proposition 2016/17:28 Upphandling av vissa kollektivtrafiktjänster förstärks tillsynsmyndighetens mandat genom att den myndighet som regeringen bestämmer ska utöva tillsyn över att kravet i EU:s kollektivtrafikförordning på offentliggörande av årliga rapporter följs. ska vidare få meddela de förelägganden som behövs för sådan tillsyn och vid behov få förena föreläggandet med vite. Bestämmelserna trädde i kraft . Mot bakgrund av det beredningsarbete som pågår finner utskottet inte att det finns skäl att ta något initiativ med anledning av motion 2017/18:3833 (M) yrkande 13. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om kombinerad mobilitet. Utskottet välkomnar de aktiviteter och det utvecklingsarbete som sker inom området och avser att fortsätta att följa utvecklingen av mobilitet som en tjänst med stort intresse. Med hänsyn till pågående arbete finner dock utskottet inte att det finns skäl att vidta något initiativ med anledning av motionsförslagen. Jämför reservation 22 (M), 23 (V) och 24 (L). Kombinerad mobilitet (också kallat mobilitet som en tjänst) är ett innovationsområde där fokus flyttas från själva transporten till mobilitet. Kombinerad mobilitet är ett koncept som innebär att en resenär köper eller prenumererar på en kombination av möjligheter till mobilitet i stället för, eller som komplement till, att köpa eller äga egna transportmedel. m.fl. (V) framhåller i partimotion 2017/18:1142 yrkande 10 att det bör tas fram styrmedel för att stimulera mobilitetstjänster som främjar ett minskat behov av att äga en egen bil och ökar det hållbara resandet med kollektivtrafik och cykel. I motionen anges att nya mobilitetstjänster kan bidra till ökad valfrihet och minskat behov av att äga en egen bil, särskilt i större städer och storstadsregioner. I motion 2017/18:2108 av (MP) yrkande 3 önskas att kollektivtrafiklagen moderniseras så att de regionala kollektivtrafikmyndigheterna ger alla kollektivresenärer som så önskar kombinerad mobilitet som ett alternativ. Motionären framhåller att trafik HRT har angett vikten av att samhällsplaneringen och utvecklingen av mobilitet som en tjänst har kollektivtrafiken som grund och att eventuella billösningar är komplement. I motion 2017/18:2748 yrkande 1 framhåller motionären att den grundläggande strategin i städer bör vara att göra kollektivtrafiken och aktiv mobilitet så attraktiv att den privata bilkörningen minskar.