bet · H501AU14 · 2018-06-12 00:00:00 — En avgränsning till utstationeringssituationer skulle också kunna leda till vissa tillämpningsproblem och till att frågor om diskriminering enligt skulle kunna aktualiseras. I sammanhanget finns också skäl att framhålla att liknande bestämmelser om entreprenörsansvar i och i omfattar både inhemska situationer och utstationeringssituationer. Utskottet delar regeringens bedömning att det är både lämpligt och förenligt med att införa ett entreprenörsansvar som gäller för både inhemska situationer och utstationeringssituationer. Vidare anser utskottet att den föreslagna ordningen med att införa en ny lag om entreprenörsansvar är lämplig eftersom det inte finns någon befintlig lag där frågan naturligen kan regleras. Som regeringen framhåller bör det eftersträvas en modell som både innebär en stärkt möjlighet för enskilda arbetstagare att få ut sin lön och som i sig har en särskild preventiv effekt och som kan leda till en självsanering i de branscher som berörs. Den modell som regeringen har föreslagit, och som tar sin utgångspunkt i artikel 12.1 och 12.2 i tillämpningsdirektivet, bör kunna uppfylla dessa viktiga syften. En lagstiftning som utgår från den modell som uttryckligen anges i artikel 12 i tillämpningsdirektivet är lämplig även av det skälet att en sådan ordning på bästa sätt bör garantera ett korrekt genomförande av direktivet. I motion 2017/18:4134 avfärdar , , och regeringens förslag (yrkande 1). Enligt partierna är förslaget problematiskt i flera avseenden. Utskottet delar inte den uppfattning som kommer till uttryck i följdmotionen. Det är visserligen positivt att även , , och ser att det finns problem med oseriösa aktörer på delar av den svenska arbetsmarknaden. Det är dock oroväckande att partierna inte är villiga att ställa sig bakom insatser som är nödvändiga för att komma till rätta med problemen. En sådan insats är att införa ett entreprenörsansvar för lönefordringar i bygg- och anläggningsbranschen. Utskottet anser att det är centralt att skapa strukturer som gynnar seriösa företag framför oseriösa företag och som motar bort osund konkurrens från den svenska arbetsmarknaden. Till skillnad från , , och anser utskottet att ett entreprenörsansvar av det slag som regeringen har föreslagit kan komma att utgöra en viktig pusselbit i skapandet av en mer rättvis arbetsmarknad där osund konkurrens motverkas genom olika insatser. Det är välkommet att regeringen på detta vis uppmärksammar de problem som finns inom de berörda delarna av arbetsmarknaden och visar handlingskraft för att möta problemen. I likhet med regeringen anser utskottet att det är centralt för parternas autonomi och den svenska arbetsmarknadsmodellen att parterna har en långtgående möjlighet att reglera förhållanden i kollektivavtal. Den nya lagstiftning som föreslås gör det också möjligt för parterna att reglera frågan om entreprenörsansvar i kollektivavtal. Hur kollektivavtal som slutits före ikraftträdandet av den nya lagstiftningen påverkas av de nya reglerna är som regeringen konstaterar en fråga för parterna och ytterst Arbetsdomstolen att avgöra. Det innebär inte, som tycks göras gällande i följdmotionen, att regeringens förslag är ett avgörande ingrepp i parternas autonomi på den svenska arbetsmarknaden. Vidare anser utskottet att det är av högsta vikt att motverka att arbetstagare oavsett bakgrund blir utnyttjade på den svenska arbetsmarknaden. Det är därför viktigt att särskilt betona den roll som regeringens förslag kan komma att spela för den enskilda arbetstagaren och hans eller hennes möjligheter att ta till vara sin rätt. För den enskilda arbetstagaren är möjligheten att få ut sin lön av stor betydelse. Utskottet anser att en ordning där i sista hand huvudentreprenören ansvarar för arbetstagarens lön för arbete i en entreprenad innebär ett både starkt och väl avvägt skydd för den enskilda arbetstagaren. Utskottets uppfattning är att detta skydd väl kompletterar de regleringar som redan finns för att komma åt obetalda lönefordringar. När det gäller frågan om när den nya lagen och lagändringarna ska träda i kraft vill , , och i motion 2017/18:4134 att det ska ske först (yrkande 3). Regeringen framhåller i propositionen att förslagen bör träda i kraft . Regeringen gör bedömningen att förslagen bör kunna träda i kraft . Utskottet ser inte skäl att göra någon annan bedömning än regeringen i denna fråga. Utskottet anser således att det sammantaget finns goda skäl för att ställa sig bakom regeringens förslag. Utskottet tillstyrker därför regeringens lagförslag och avstyrker motionsyrkandena. Entreprenörsansvar i ett led för utstationerade arbetstagare Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att regeringen ska återkomma med förslag om ett entreprenörsansvar i ett led för utstationerade arbetstagare. Jämför reservation 3 (M, C, L, KD). I motion 2017/18:4134 av m.fl. framhåller , , och att det finns skäl för att undersöka alternativa och mindre ingripande lösningar. Partierna vill att regeringen återkommer till med ett förslag om ett entreprenörs-ansvar i ett led för utstationerade arbetstagare (yrkande 2). Förslaget bör enligt partierna bl.a. innehålla bestämmelser om att en uppdragsgivare som vidtar rimliga kontrollåtgärder inte ska kunna hållas ansvarig och att arbetstagaren först måste vända sig till arbetsgivaren. Som har framgått ovan anser , , och att regeringens förslag innebär en överimplementering av tillämpningsdirektivet och att förslaget därför inte bör antas av . Partierna vill i stället att ska rikta ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma med ett nytt förslag på området. Utskottet har i det föregående ställt sig bakom regeringens förslag till ett entreprenörsansvar för lönefordringar i bygg- och anläggningsbranschen. Det finns därför inte någon anledning för utskottet att ställa sig bakom ett yrkande om ett tillkännagivande på samma område. Yrkandet avstyrks därför. Avslag på propositionen, punkt 1 (M, C, L, KD) av (M), (M), (L), (M), (M), (C) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag. 2017/18:4134 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 1. Vi håller visserligen med både regeringen och utskottet om att det finns problem med osund konkurrens inom byggsektorn. ska inte kunna konkurreras ut av företag som bryter mot lagar och regler. Med bl.a. just detta som utgångspunkt genomförde alliansregeringen reformer såsom att införa ett ROT-avdrag, omvänd skattskyldighet för mervärdesskatt och regler om personalliggare i byggbranschen. När nya åtgärder införs är det viktigt att dessa svarar mot ett verkligt behov, i synnerhet om åtgärderna också riskerar att medföra negativa konsekvenser för delar av arbetsmarknaden. Som skäl för att införa det långtgående entreprenörsansvar som regeringen har föreslagit framhåller utskottet särskilt behovet av att skapa möjligheter för den enskilda arbetstagaren att få ut sin lön. Det är dock enligt vår mening högst oklart om obetalda lönefordringar av det aktuella slaget alls utgör ett problem på den svenska arbetsmarknaden och om det således finns något verkligt behov av ett nytt regelverk. Såväl regeringen som flera remissinstanser har också pekat på denna osäkerhetsfaktor. Vi vill i sammanhanget också framhålla att det finns flera olika verktyg att tillgå för att komma åt obetalda lönefordringar, såsom system för indrivning och möjlighet att få en dom på betalningsskyldighet. En arbetstagare har också möjligheten att ansöka om att arbetsgivaren ska försättas i konkurs, med viss förmånsrätt och möjlighet till statlig lönegaranti som följd. Därutöver finns det särskilda regleringar i kollektivavtal som hanterar frågan. Vi anser att behovet av ett nytt regelverk redan med dessa utgångspunkter starkt kan ifrågasättas. Det är dock inte bara det oklara behovet som gör att det går att starkt ifrågasätta värdet av ett entreprenörsansvar av det slag som regeringen har föreslagit. Ett genomförande av förslaget skulle nämligen föra med sig negativa effekter för många företag på den svenska arbetsmarknaden. Särskilt kännbart skulle det vara för mindre och nya företag, eftersom uppdragsgivare skulle välja bort företag som de inte känner till för att undvika risker. Även specialiserade företag skulle få det svårare. Regeringens förslag skulle också kunna innebära att betalningar till underentreprenörer fördröjs med risk för likviditetsproblem hos underentreprenörerna i förlängningen. Vi är väl medvetna om att tillämpningsdirektivet ställer krav på medlemsstaterna att införa ett entreprenörsansvar i ett led i byggsektorn för utstationerade arbetstagares minimilön eller att vidta andra lämpliga åtgärder. Regeringens förslag går dock klart längre än vad direktivet kräver genom att omfatta flera led, samtliga arbetstagare i byggsektorn och hela lönefordran. Även i andra delar går regeringens förslag oproportionerligt långt, såsom i fråga om att rimliga kontrollåtgärder av en entreprenör inte spelar någon roll och att ansvaret är både primärt och strikt. Vi delar inte utskottets uppfattning att det är fråga om ett väl avvägt förslag utan anser att förslaget innebär en kraftig överimplementering av direktivet. Ytterligare en problematisk aspekt med förslaget är att det riskerar att göra befintliga kollektivavtal ogiltiga. Enligt och Byggindustrier går lagförslaget långt utöver det skydd som parterna i byggavtalet har enats om. Eftersom den nya lagen endast är semidispositiv om kollektivavtalet innebär ett skydd för arbetstagaren som är likvärdigt med skyddet i lagen riskerar de befintliga kollektivavtalen att bli obsoleta. Vi menar att det är ett ingrepp i parternas autonomi och den svenska modellen. En rimlig ordning vore i stället att tydligt slå fast att kollektivavtal som ger ett skydd i nivå med vad tillämpningsdirektivet föreskriver ska fortsätta att gälla. Sammanfattningsvis anser vi att det finns flera problem med förslaget. Vi avstyrker därför regeringens förslag. Ett entreprenörsansvar för lönefordringar i bygg- och anläggningsbranschen, punkt 2 (M, C, L, KD) av (M), (M), (L), (M), (M), (C) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: antar regeringens förslag till 1. lag om entreprenörsansvar för lönefordringar, 2. lag om ändring i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare, 3. lag om ändring i lagen (2008:9) om arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande fusioner, med den ändringen att lagarna ska träda i kraft . 2017/18:4134 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 3 och bifaller delvis proposition 2017/18:214 punkterna 1–3. Vi anser att ikraftträdandet av den nya lagen om entreprenörsansvar för lönefordringar och lagändringarna ligger alltför nära i tiden. Ett ikraftträdande skulle inte ge branschen nödvändig tid för omställning. Det skulle bl.a. inte finnas tillräckligt med tid för att ändra i de standardavtal som finns på området eller vid behov genomföra ändringar i kollektivavtal. Vi föreslår därför att ikraftträdandet flyttas fram till . Vi anser således att regeringens förslag bör antas med den ändringen att lagarna ska träda i kraft . Entreprenörsansvar i ett led för utstationerade arbetstagare, punkt 3 (M, C, L, KD) av (M), (M), (L), (M), (M), (C) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4134 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 2. Vi anser att regeringen bör återkomma med ett förslag som innebär att genomför tillämpningsdirektivet utan överimplementering. Förslaget ska vara inriktat på ett entreprenörsansvar i ett led för utstationerade arbetstagare där en uppdragsgivare som vidtar rimliga kontrollåtgärder inte ska kunna hållas ansvarig. Dessutom bör arbetstagaren ha vänt sig till sin arbetsgivare för att försöka få ut lönen innan entreprenörsansvaret kan inträda. Vidare måste regeringen säkerställa att kollektivavtalslösningar som redan finns för att skydda arbetstagare i en situation när lön inte betalas ut ska fortsätta att gälla som direktivets skyddsnivå upprätthålls. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2017/18:214 Ett entreprenörsansvar för lönefordringar i bygg- och anläggningsbranschen: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om entreprenörsansvar för lönefordringar. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2008:9) om arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande fusioner. 2017/18:4134 av m.fl. (M, C, L, KD): 1.Riksdagen avslår proposition 2017/18:214 Ett entreprenörsansvar för lönefordringar i bygg- och anläggningsbranschen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med ett förslag om ett entreprenörsansvar i ett led för utstationerade arbetstagare i enlighet med vad som utvecklas i motionen och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen beslutar att den nya lagen och lagändringarna ska träda i kraft . Inledningsvis vill jag vara tydlig: vill ha en sund och sjyst byggbransch. Det är vi alla här inne överens om, precis som vi vet att det finns problem inom byggbranschen. Detta förslag riskerar dock att försvåra för småföretag och små specialföretag, och det riskerar att gynna oseriösa aktörer. Jag ska i mitt anförande lyfta fram några saker jag tycker är extra allvarliga, men i övrigt hänvisar jag till allianspartiernas motion. Detta handlar dels om att ska implementera ett direktiv, dels om att branschen har problem med oseriösa aktörer. Då är det framför allt branschen som har att komma till rätta med den osunda konkurrensen, och politiken har att hitta lösningar på de problem som politiken faktiskt kan styra över. Förslaget vi diskuterar handlar om obetalda lönefordringar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ett entreprenörsansvar för lönefordringar i bygg- och anlägg-ningsbranschen Jag har pratat med många företag och organisationer angående det förslag vi har framför oss . Jag har läst flera utredningar som har gjorts, och jag har tagit del av en hel del av remissinstansernas yttranden. Det första man slås av är att den osunda konkurrensen i branschen inte handlar om obetalda lönefordringar. Det står till och med i regeringens egen proposition att den verkliga omfattningen av problemet är okänd. Det står också: "Det kan dock antas att det förekommer att arbetstagare som utför arbete i en entreprenadkedja i vissa fall inte får ut den lön som de har rätt till." Vi får inga siffror utan bara antaganden. I några av kollektivavtalen, till exempel byggavtalet, finns det redan en fondlösning. I Byggindustriers remissvar kan vi se att inte ett enda ärende har tagits upp där, trots att detta nu har funnits ett tag. Det torde enligt min uppfattning påvisa att det här inte är branschens stora problem. Jag anser även rent principiellt att det bör krävas lite mer än ett antagande innan man föreslår en helt ny lag. Det finns dessutom skydd i svensk lagstiftning. Vi har till exempel särskild förmånsrätt vid konkurs och lönegarantilagen, som ger alla löntagare skydd vid den händelse att man inte får ut sin lön. Det finns också regler i de svenska kollektivavtalen. Det är den första invändningen vi har och som gör att vi anser det vara omotiverat att införa en så långtgående åtgärd utan att man har identifierat ett reellt problem. För det andra riskerar de nya reglerna att få allvarliga konsekvenser för seriösa företag i branschen. Jag har träffat många mindre företag, som ibland kallas specialföretag eller nischade företag; det kan vara installatörer, elektriker, golvläggare och så vidare. De riskerar att inte få uppdrag, för vem vågar nu lita på en underentreprenör i och med risken det innebär att man ska betala inte bara sina egna anställdas lön utan även andras? Från branschen sägs det att kunder troligen kommer att anlita redan kända företag som finns på marknaden och som har upparbetat en god relation med de stora spelarna. Hur ska nya företag komma in? Vem kommer att våga anlita ett sådant företag? Man kan dock starta en bemanningsfirma, för sådana omfattas inte av lagen. Som sagt: Det är tråkigt att seriösa företag ska drabbas. För det tredje riskerar detta att leda till ännu längre betaltider. hamnar underentreprenörer i kläm när huvudentreprenören håller inne pengar . Med detta förslag är risken överhängande att huvudentreprenören eller uppdragsgivaren kommer att hålla inne betalningen under , till dess att man kan garantera att lönerna har betalats ut. Jag har stått i den här kammaren och debatterat långa betaltider, och då har socialdemokrater argumenterat mot att små företag ska agera bank gentemot stora företag. Jag håller helt med om det - det är ett stort problem - men det argumentet gäller tydligen inte i fråga om den här lagstiftningen. För det fjärde: den svenska modellen! Jag kan inte avhålla mig från att dra en parallell till en viss pågående diskussion i EU angående rättvisa arbetsvillkor. Där har regeringen, allianspartierna och parterna varit rörande överens om att kollektivavtalens autonomi ska bevakas. Den diskussionen tycker jag har varit helt frånvarande under beredningen av det här ärendet. Som jag sa inledningsvis har vissa i branschen en lösning i sina kollektivavtal, men det är långt ifrån alla. Det finns en oro även vad gäller till exempel byggavtalet, där det finns en fondlösning, och vad som kommer att hända och gälla när det omförhandlas. Jag antar dessutom att de som inte har en sådan lösning är oroliga för vad som händer när vi har gått in och lagstiftat. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ett entreprenörsansvar för lönefordringar i bygg- och anlägg-ningsbranschen I det andra ärendet jag hänvisade till har vi argumenterat för hur viktigt det är att parterna har flexibiliteten att kunna förhandla fritt. Jag tycker att det ger dubbla signaler att vi i det ena fallet värnar den flexibiliteten men i det andra fallet hänvisar till lag. Vad är det som ska gå först - är det avtal eller lag? Och vad betyder det som står i lagtexten om likvärdiga villkor? För det femte är ett exempel på att den här lagen riskerar att gynna oseriösa företag det som står i lagtexten om faktiska löner - inte minimilöner, som direktivet säger - som ska utbetalas. Här finns det enligt flera som jag har pratat med en öppning för falska löneintyg och ruffel-och-båg-företag att utnyttja en situation. En uppdragsgivare eller en huvudentreprenör kommer att riskera att betala en lön som är högre än den man betalar sina egna anställda. Det kan väl ändå inte ha varit syftet? Det sista jag tänkte ta upp är gold-plating. Det är en fråga vi då och då diskuterar i kammaren, och här har vi återigen ett förslag som går mycket längre än vad direktivet säger. Bland annat ska ansvaret falla strikt, det vill säga att det inte spelar någon roll vilka kontrollåtgärder entreprenören har vidtagit för att alltjämt kunna vara ansvarig. Jag tycker självklart att det är rimligt att man ska kontrollera sina underentreprenörer, men det förutsätter jag att seriösa aktörer gör. Det gäller inte heller bara obetalda löner utan även många andra delar av uppdraget. Men hur långt ska kontrollen räcka? Vad kostar det och pengar med löpande kontroller? Hur mycket administration krävs? Att stora företag klarar detta tror jag är ganska säkert - men mindre företag? Vidare har regeringens förslag gått längre än direktivet genom att ansvaret gäller i flera led. Det rimliga skulle ha varit att stanna vid förslaget från den första utredningen, nämligen ansvar i ett led. Det har allianspartierna också som ett av sina yrkanden. Sammanfattningsvis, fru talman, är detta lagförslag ett missriktat försök att komma till rätta med det som egentligen är problemet. Självklart ska den anställde få betalt och få sin lön i rätt tid, men som jag och många med mig har pekat på är det här inte det stora problemet i branschen . Det finns mycket att förbättra. Många av våra myndigheter behöver öka sina kontroller. Det gäller bland annat men även många andra myndigheter. Personalliggare har vi infört, liksom omvänd moms. Branschen själv har förbättrat ID06, och så vidare. Jag är dock övertygad om att detta förslag inte leder till en sjystare eller sundare byggbransch, fru talman. I stället riskerar det att slå ut små nischade företag medan de stora företagen klarar sig. Min fråga till regeringspartierna och kommer att bli: Är det de stora företagen ni skyddar? Med det yrkar jag avslag på förslaget i betänkandet, fru talman, och för tids vinnande yrkar jag bifall endast till yrkande 1 och 2. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ett entreprenörsansvar för lönefordringar i bygg- och anlägg-ningsbranschen Jag vill inledningsvis hålla med om det från tog upp. Vi debatterar entreprenörsansvar gällande lönefordringar inom bygg- och anläggningsbranschen, och förslaget som debatteras är ett typexempel på en överimplementering av ett EU-direktiv - men också på regeringens symbolpolitik, som oftast riskerar att drabba de små företagen och den svenska modellen. Från sida delar vi uppfattningen att det finns ett problem med osund konkurrens inom byggsektorn, och för är det självklart att seriösa företag inte ska kunna konkurreras ut av företag som bryter mot lagar och regler. Vi behöver ordning och reda, och vi vill ha ordning och reda inom byggsektorn. Av den anledningen införde Alliansen bland annat ett ROT-avdrag och omvänd skattskyldighet för mervärdesskatt liksom nya regler om personalliggare. Det som den rödgröna regeringen har gjort på området är att försämra ROT-avdraget, och man har precis infört förändringar när det gäller personalliggare, som framför allt drabbar små, familjeägda företag. Förslaget som vi diskuterar angående lönefordringar inom bygg- och anläggningsbranschen kommer att föra med sig flera negativa och kännbara konsekvenser. Det kommer särskilt att bli kännbart för de mindre företagen och för de nya företagen eftersom uppdragsgivare kommer att välja bort företag som de inte känner till för att undvika risker. Även specialiserade företag kommer att få det svårare. Regeringens förslag innebär också att betalningar till underentreprenörer fördröjs och riskerar att skapa likviditetsproblem så att de små företagen får agera bank i entreprenörsleden. När nya åtgärder vidtas är det viktigt att dessa svarar mot ett verkligt behov, i synnerhet om åtgärderna också riskerar att medföra konsekvenser för företagen och delar av arbetsmarknaden. Som skäl för att införa det långtgående entreprenörsansvar som regeringen har föreslagit framhåller man att det behöver skapas bättre möjligheter för den enskilda arbetstagaren att kunna få ut sin lön. Men precis som lyfte fram i sitt anförande kan regeringen bara göra det antagandet i propositionen och inte peka på några faktiska exempel. Även flera remissinstanser lyfter fram att frågan är om det här förslaget möter ett verkligt problem eller om det bara är en symbolisk handling. Det finns flera verktyg i verktygslådan för den som är anställd och som inte får ut sin lön. Det finns möjlighet till indrivning och att få en dom för betalningsskyldighet. En arbetstagare har också möjlighet att ansöka om att arbetsgivaren ska försättas i konkurs så att oseriösa företag som inte kan betala ut lön till sina anställda försvinner från arbetsmarknaden. Då träder också den statliga lönegarantin in så att den anställde får lön. Parterna har också ett gemensamt system, som inte har behövt användas, när det gäller personer som inte får ut sin lön. Det finns alltså flera verktyg i verktygslådan för sådana här fall. Något som vi också kan ifrågasätta i detta fall är överimplementering av lagstiftningen.