bet · H501JuU13 · 2018-04-19 00:00:00 — En av de mer övergripande risker som utredningen har identifierat är att uppgifter som registreras i folkbokföringsdatabasen inte speglar verkliga förhållanden och att dessa felaktiga uppgifter därefter ligger till grund för beslut om utbetalningar från välfärdssystemen. Lagändringarna föreslås träda i kraft för åtgärder som ska öka kvaliteten i folkbokföringen. I samma proposition lämnas även förslag om ökat skydd i folkbokföringen för hotade och förföljda personer med ikraftträdande . Övriga förslag i SOU 2017:37 bereds inom . Utredningen om utvärdering av bidragsbrottslagen överlämnade sitt betänkande SOU 2018:14 Bidragsbrott och underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen – en utvärdering till regeringen. Utredningen hade haft i uppdrag att göra en bredare utvärdering av lagen för att undersöka hur bestämmelserna har fungerat i praktiken, vilka konsekvenser lagen har fått och om syftena med reformen har uppnåtts. Utredningen föreslår bl.a. följande åtgärder: • Bidragsbrottslagens tillämpningsområde utvidgas. • Maximistraffet för grovt bidragsbrott skärps till fängelse . • Bestämmelsen om grovt brott ändras. • Brott enligt bidragsbrottslagen ska bara anmälas till . • Den som i väsentlig mån är oaktsam ska kunna dömas för vårdslöst bidragsbrott. • Risken för ekonomisk skada ska vara en del av bedömningen av om ett vårdslöst brott är mindre allvarligt. • Preskriptionstiden för bidragsbrott som är ringa och för vårdslöst bidragsbrott förlängs till . • Underrättelseskyldigheten vid felaktiga utbetalningar från välfärds-systemen utvidgas. Utredningen har remitterats och bereds inom . På () finns följande information under rubriken arbetar vi mot kopparstölder: Kopparstölder innebär förseningar och det drabbar människor och gods. Utöver kostnaden för samhället som drabbats av tågförseningar och inställda tåg ökar de direkta kostnaderna för och järnvägsföretagen. arbetar med åtgärder för att minska stölderna vid järnvägen. Vi ersätter koppar med andra material så långt det går och när vi bygger ny järnväg försvårar vi materialstölder. Vi sätter också in bevakning i särskilt drabbade områden. De som stjäl kopparen kapar eller eldar kablar i kabelkanalerna vilket resulterar i stora långvariga störningar. I jakten på koppar händer det ibland att en annan typ av kabel utan koppar kapas, vilket också leder till störningar. Ett antal av våra åtgärder: •Samarbete med järnvägsföretag och entreprenörer i , polisen, järnvägsförvaltningar i m.fl. i jakten på koppartjuvar. •Bevakning med vakter och kameraövervakning på utsatta sträckor. •DNA-märkning av kopparkabel på utsatta och kritiska sträckor. Märkningen ökar möjligheterna till att få tillbaka stulen koppar, som det går att styrka att kopparen kommer från en anläggning som ägs och förvaltas av . •När jordkablar stjäls, så ersätts de av aluminiumkabel istället för att återställa anläggningen med kopparkabel. Nya byggsätt och andra material gör att det blir mindre attraktivt att stjäla och svårare att sälja. •Röjning av buskar och sly på kritiska och utsatta platser. Det begränsar möjligheten för tjuvar att gömma sig när tåg passerar eller väktare genomför sina ronder. behandlade motioner om kopparstölder liknande de nu aktuella i betänkande 2014/15:NU10 (s. 37 f.). avstyrkte motionerna med följande motivering: I motionerna […] föreslås olika åtgärder för att stoppa metallstölder, och i flera av motionerna föreslås ett riksdagsuttalande om att införa ett kontantförbud för handel med metallskrot. Utskottet vill här påminna om att Skrothandelsutredning, som tillsattes av den förra regeringen , överlämnade sitt betänkande Handel med begagnade varor och skrot (SOU 2014:72) till regeringen. Utredningen föreslår, likt flera av motionärerna, att det bör införas ett förbud mot att använda kontanter, checkar och postväxlar som betalningsmedel vid handel med metallskrot. Detta för att stävja de metallstölder som bl.a. innebär störningar i infrastruktur, att kulturhistoriska byggnader skadas och kostnader för den som drabbas och samhället i stort. Utredningen har även tittat närmare på möjligheten att införa ett tillståndskrav för handel med skrot. Utredningen konstaterar dock att ett tillståndskrav skulle innebära en inskränkning av näringsfriheten och anser att det inte finns tillräckliga skäl för sådana kontrollåtgärder som en tillståndsreglering skulle innebära. Utredningen föreslår i stället att de som handlar med skrot ska vara skyldiga att anmäla detta till ansvarig myndighet. Utskottet noterar att utredningens förslag remissbehandlas, och anser inte att bör föregripa detta arbete. Det är således utskottets mening att bör avslå de här behandlade motionsyrkandena. Betänkandet SOU 2014:72 bereds inom . Utskottet instämmer i vad motionärerna i motionerna 2017/18:1398 (S) och 2017/18:3867 (KD) yrkande 7 anför om vikten av åtgärder för att motverka trakasserier och hot på internet, s.k. näthat. Det är därför positivt att det straffrättsliga skyddet för den personliga integriteteten på internet stärkts genom införandet av brottet olaga integritetsintrång. Regeringen har också, bl.a. med anledning av tidigare tillkännagivanden, gett och i uppdrag att redovisa vilka åtgärder som vidtagits för att säkerställa att myndigheterna har tillräcklig kompetens och beredskap för att utreda it-brott. Mot denna bakgrund finns det enligt utskottets uppfattning inte anledning för att göra något tillkännagivande om polisens arbete med näthat. Utskottet avstyrker därför dessa motionsyrkanden. Utskottet, som bl.a. noterar att betänkandet Hemlig dataavläsning – ett viktigt verktyg i kampen mot allvarlig brottslighet (SOU 2017:89) bereds inom , finner inte heller skäl att ställa sig bakom motion 2017/18:493 (L) yrkande 1–3 om bl.a. befogenheter att motverka brott på deep web. Utskottet anser att bestämmelserna om beslag av fordon och den efterföljande hanteringen av dessa är ändamålsenliga och avstyrker därmed motionerna 2017/18:656 (M) och 2017/18:2746 (MP) yrkande 6. Överväganden om vilka som ska ha behörighet att besluta om klampning av bilar finns, som framgår ovan, i propositionen Förlängd klampning (prop. 2017/18:198). Utskottet vill inte föregripa behandlingen av det lagstiftningsärendet och avstyrker motion 2017/18:2922 (M). Trafiksäkerhet är viktigt, och därför är det positivt att polisens trafiksäkerhetsarbete lyfts fram i myndighetens regleringsbrev. Enligt utskottet har det inte framkommit något som ger anledning att göra några sådana tillkännagivanden om polisens verktyg för att spåra stulna bilar eller för att beivra buskörning och farlig fordonsframfart som efterfrågas i motionerna 2017/18:1416 (S), 2017/18:2845 (C) och 2017/18:3474 (C) yrkande 8. Dessa motioner avstyrks därför. Kameror vid gränsen och smuggling m.m. Det är enligt utskottets mening mycket angeläget att komma till rätta med det ökande problemet med utländska stöldligor och andra kriminella som för ut stulet gods ur landet. Utskottet ser därför positivt på de åtgärder som vidtagits för att beivra denna brottslighet, t.ex. det ovan nämnda uppdraget till , och och uppdraget till om användningen av poliskontroller i områden nära inre gräns. Mot bakgrund av det arbete som pågår finns det enligt utskottet inte anledning att föreslå några initiativ med anledning av motionerna 2017/18:1310 (KD) yrkande 2, 2017/18:2190 (M) yrkande 2 och 2017/18:2311 (M). Liksom motionärerna som står bakom motionerna 2017/18:265 (C), 2017/18:2621 (S) och 2017/18:3750 (KD) yrkande 117 anser utskottet att organiserad och systematisk ekonomisk brottslighet som riktas mot välfärdssystemen inte bara drabbar samtliga skattebetalare utan även dem som är i faktiskt behov av de system som missbrukas och att det därför är angeläget med krafttag för att förebygga och beivra dessa brott. Utskottet noterar emellertid att regeringen överlämnat en proposition med förslag för att öka kvaliteten i folkbokföringen i syfte att bl.a. minska risken för felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. Dessutom bereds övriga delar av betänkandet Kvalificerad välfärdsbrottslighet – förebygga, förhindra, upptäcka och beivra liksom betänkandet Bidragsbrott och underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen – en utvärdering inom . Utskottet, som anser att det arbetet inte bör föregripas, finner mot denna bakgrund inte skäl att vidta några åtgärder med anledning av de aktuella motionerna och avstyrker dessa. Utskottet, som noterar de åtgärder som vidtar för att komma till rätta med problemet med kopparstölder, är inte berett att ställa sig bakom motionerna 2017/18:2241 (M) och 2017/18 2448 (C). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som rör polisens arbetsmetoder. Motionerna handlar bl.a. om handläggningen av sexualbrott, brott i butiker och tiggeri. Jämför reservation 6 (C) och 7 (SD, -). I motion 2017/18:3396 av (M) begärs att den oacceptabla situationen med det stora antalet sexualbrott och nedlagda våldtäktsanmälningar måste åtgärdas. Mycket mer måste enligt motionären göras för att häva den oacceptabla situation som offer för sexualbrott och våldtäkter möter när deras anmälningar inte handläggs inom rimlig tid och på ett acceptabelt sätt. I motion 2017/18:2572 av (S) framhävs Uppsalapolisens arbetsmetoder för att bekämpa sexuella övergrepp mot barn. Polisregion har som ett steg i att bättre bekämpa nätbaserade sexualbrott mot barn bildat ett nytt utredningsteam för internetrelaterade sexualbrott mot barn och unga. Detta nya utredningsteam har varit framgångsrikt, och arbetet har lett till en fördubbling av antalet domar. (C) yrkar i motion 2017/18:3473 på en effektivare rättsprocess vid brott i butiker och handel. Detta inkluderar fler synliga poliser på gator och torg som prioriterar brott i butiker och andra brott mot näringsidkare och möjligheten till tillträdesförbud. I motion 2017/18:886 av och (SD, -) yrkande 5 framställs en begäran om att polisen ska prioritera tiggeriproblematiken. En stor del av problematiken i samband med bl.a. tiggeri och olovliga bosättningar beror enligt motionärerna på passivitet från polisledningens sida. Avhysning, och efter det av- eller utvisning, av EU-migranter som tigger och uppför kåkstäder bör vara en av de prioriteringar som åläggs polisen. (M) yrkar i motion 2017/18:2919 att ska ges i uppdrag att stävja den gatunära brottsligheten kopplad till tiggeri. Motionären anför bl.a. att kriminella aktörer styr över utsatta människors liv, utsätter dem för människohandel och förtrycker dem för egen ekonomisk . Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 4 s. 49) följande: Det är oacceptabelt att ett stort antal personer, däribland många kvinnor och barn, blir utsatta för brott. Det kan handla om sexuellt våld, misshandel eller olika former av utnyttjande, oftast med män som gärningspersoner. Regeringen vidtar ett brett spektrum av åtgärder för att förebygga och beivra sådana handlingar. Det är bl.a. tydligt i regeringens tioåriga nationella strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor, inklusive hedersrelaterade brott. Ambitionen är att i högre grad lägga fokus på mäns ansvar och delaktighet, liksom på maskulinitetsnormer. Inom rättsväsendet är det centralt att myndigheterna utvecklar sina arbetsmetoder. Regeringen har därför gett i uppdrag att redovisa vilka åtgärder man vidtagit för att utveckla arbetsmetoderna vid utredning av våldtäkter och andra sexualbrott. Av regleringsbrev framgår under rubriken för att förbättra polisens arbete med att utreda våldtäkter och andra sexualbrott att ska redovisa resultatutvecklingen för ärenden om våldtäkt och andra sexualbrott, inklusive köp av sexuell tjänst, samt hur arbetet fortlöper med att utveckla myndighetens arbetsmetoder för att utreda dessa brott. Av redovisningen ska det även framgå hur myndigheten arbetar med bemötandefrågor, hur man säkerställer att arbetsmetoderna når ut i hela organisationen och vilka resultat åtgärderna har lett till. sexualbrottskommitté har bl.a. haft i uppdrag att granska och analysera hur de brottsbekämpande myndigheterna utreder ärenden om våldtäkt och hur rättsväsendet i övrigt hanterar sådana ärenden för att därefter överväga åtgärder genom vilka rättsväsendet ytterligare kan förbättra sitt arbete inom området. Uppdraget har redovisats i betänkandet Ett starkare skydd för den sexuella integriteten (SOU 2016:60). beslutades proposition 2017/18:177 En ny sexualbrottslagstiftning byggd på frivillighet. Regeringen föreslår i propositionen lagändringar i syfte att tydliggöra att varje människa har en ovillkorlig rätt till personlig och sexuell integritet och sexuellt självbestämmande. Det föreslås bl.a. följande: • Gränsen för straffbar gärning ska gå vid om deltagandet i en sexuell aktivitet är frivilligt eller inte. Det ska inte längre krävas att gärningsmannen har använt sig av våld eller hot, eller utnyttjat offrets särskilt utsatta situation, för att kunna dömas för t.ex. våldtäkt. • Det införs ett särskilt oaktsamhetsansvar för vissa allvarliga sexualbrott. • Minimistraffet för grov våldtäkt och grov våldtäkt mot barn höjs från fängelse till fängelse . • Vid bedömningen av om bl.a. ett våldtäktsbrott är grovt ska det särskilt beaktas om gärningsmannen med hänsyn till offrets låga ålder visat särskild hänsynslöshet eller råhet. • Det straffrättsliga skyddet vid sexualbrott mot barn stärks vid oaktsamhet hos gärningsmannen i fråga om barnets ålder. • När en förundersökning av ett sexualbrott har inletts eller återupptagits ska anmälan om målsägandebiträde göras , om det inte är uppenbart att målsäganden saknar behov av ett sådant biträde. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Av regleringsbrev framgår att myndigheten ska identifiera och genomföra åtgärder för att förstärka förmågan att bekämpa sexualbrott mot barn. ska redovisa uppdraget (Ju2016/06827/PO). En utredare gavs i uppdrag att föreslå skärpta straff för grovt barnpornografibrott och att se över om preskription ska avskaffas för sexualbrott och andra allvarliga brott mot barn. Uppdraget är enligt regeringen ett led i arbetet med att bekämpa och motverka sexuell exploatering och sexuella övergrepp mot barn. Utöver att föreslå skärpta straff för grovt barnpornografibrott ska utredaren överväga om det grova barnpornografibrottet träffar de gärningar som bör bedömas som grova. I uppdraget ingår också att överväga om det finns anledning att avskaffa eller förlänga preskription för sexualbrott och andra allvarliga brott mot barn. Uppdraget ska redovisas (Ju 2017:H). Utskottet har behandlat motioner om uppklaringen av sexualbrott tidigare, bl.a. i betänkande 2016/17:JuU18. Utskottet anförde där (s. 28) att arbetet för att öka uppklaringen var angeläget. Utskottet noterade dock bl.a. den pågående beredningen av sexualbrottskommittés betänkande och ville inte föregripa det arbetet. Det aktuella motionsyrkandet avstyrktes. Arbetet mot brott mot butiker och handel Närings- och innovationsminister anförde följande i ett svar på en skriftlig fråga (fr. 2017/18:618): Regeringen ser mycket allvarligt på brottslighet som drabbar företagare. Det kan vara förödande för de företag och individer som drabbas och det skadar näringslivsklimat. Målet för regeringens kriminalpolitik är att minska brottsligheten, mot såväl företag som andra, och öka människors trygghet. Regeringen har därför vidtagit flera åtgärder för att stärka det brottsbekämpande arbetet. Regeringen genomför den största satsningen som gjorts på polisen. Regeringen höjer anslaget till polisen med , 2019 och 2020. får i uppdrag att förbättra arbetsmiljön och skapa bättre karriärvägar för poliserna. Regeringen har även beslutat om direktiv till en särskild utredare som ska föreslå åtgärder som kan underlätta kameraövervakning som sker i brottsbekämpande syfte. Syftet är bl.a. att säkerställa att myndigheterna har flexibla och verksamhetsanpassade möjligheter att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet. Men även att utreda brott och att skydda mot samt förebygga och förhindra hot mot den allmänna säkerheten. Uppdraget ska redovisas . En utredare har dessutom getts i uppdrag att se över möjligheterna till ytterligare straffrättsliga åtgärder mot organiserad tillgreppsbrottslighet. Utredaren ska bland annat lämna förslag till ett nytt brott som tar sikte på systematiska stölder och till en möjlighet att vid straffansvar stänga personer som har begått brott ute från t.ex. butikslokaler. Uppdraget ska redovisas . Framgångsrik brottsbekämpning förutsätter också att fler aktörer än polis och åklagare samverkar, i hela landet. Regeringens brottsförebyggande program, Tillsammans mot brott, riktar sig till en bred målgrupp, vilket är en förutsättning för ett framgångsrikt brottsförebyggande arbete. Regeringens brottsförebyggande satsning innebär också att Brå har fått ett förstärkt uppdrag för ökad samordning och stöd på nationell nivå (ökat anslag med ). Länsstyrelserna har fått ansvar för samordning på regional nivå (förordning 2016:1258) (i BP 2017 avsattes .) Satsningen ska skapa bättre förutsättningar för ett strukturerat brottsförebyggande arbete i hela landet. Regeringen gav en utredare i uppdrag att se över ett flertal frågor som har kopplingar till den organiserade tillgreppsbrottsligheten och som rör tillträdesförbud till bl.a. butiker (Ju2018/00533/LP). Utredaren ska enligt uppdraget överväga • på vilket sätt integritetskränkningen vid tillgrepp efter inbrott i bostäder kan beaktas ytterligare • på vilket sätt systematiska inslag i stöld- och häleribrottslighet kan beaktas ytterligare • om försök och förberedelse till häleri bör kriminaliseras • om, och i så fall på vilket sätt, personer vid straffansvar ska kunna stängas ute från butikslokaler, simhallar och andra liknande platser dit allmänheten har tillträde. Utredaren ska lämna författningsförslag. Oavsett vilka bedömningar övervägandena leder fram till ska utredaren lämna författningsförslag till • ett nytt brott, benämnt inbrottsstöld och med ett minimistraff om fängelse • nya brott som tar sikte på systematiska stölder respektive hälerier • en kriminalisering av försök och förberedelse till häleri • en möjlighet att vid straffansvar stänga personer ute från butikslokaler, simhallar och andra liknande platser dit allmänheten har tillträde. Uppdraget ska redovisas . Utskottet föreslog senast i betänkande 2017/18:JuU1 ett tillkännagivande till regeringen om en lokalt förankrad, närvarande och synlig polis i hela landet. Utskottet noterade tidigare tillkännagivanden från utskottets sida i samma fråga och anförde följande (s. 90): Utskottet vidhåller sin uppfattning om den lokala polisens betydelse. Den lokala polisnärvaron brister dock på många håll i landet och många poliser upplever att de egna resurserna inte räcker till. Lokalt arbetande poliser flyttas inte sällan till andra arbetsuppgifter som gränskontroller eller hantering av gängskjutningar och annan grov kriminalitet i andra delar av landet. Enligt utskottet ska man kunna känna trygghet i att polisen är närvarande oavsett var i man bor. Poliser ska vidare vara lokalt förankrade och de som bor i området ska veta vilka poliserna är. Med kontinuitet och erfarna poliser som stannar i samma tjänst kan långsiktiga kontakter mellan polisen och medborgarna skapas. Därmed underlättas det brottsförebyggande och trygghetsskapande arbetet. Medborgarnas förtroende för polisen bygger på att man inte bara hinner med att bekämpa grov kriminalitet utan även s.k. vardagsbrottslighet som skadegörelse, stölder och buskörningar. Utskottet ansåg, som framkommit ovan, att de åtgärder som regeringen vidtagit inte var tillräckliga för att tillkännagivanden om en lokalt förankrad polis skulle kunna anses vara tillgodosedda. Även om tidigare tillkännagivanden åter står som öppna anser utskottet att frågan är så angelägen att det finns anledning att åter uppmärksamma regeringen på vikten av en lokalt närvarande polis. Utskottet föreslår därför att ställer sig bakom det som utskottet anför om en lokalt förankrad, närvarande och synlig polis i hela landet och tillkännager detta för regeringen. följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:92). Arbetet mot brottslighet kopplad till tiggeri m.m. Tiggeri – att utan erbjudande om någon motprestation be om ekonomiskt understöd – är inte i sig straffbart eller annars otillåtet enligt svensk lag. Detta gäller även när det bedrivs i former som kan beskrivas som organiserade, om man med detta menar att enskilda som tigger samordnar sin aktivitet när de bor, reser och lever tillsammans. I 3 kap. ordningslagen (1993:1617) finns bestämmelser om bl.a. användningen av offentliga platser och om ordning och säkerhet på sådana platser. Enligt 8 § får en kommun, efter bemyndigande av regeringen, meddela de ytterligare föreskrifter för kommunen som behövs för att upprätthålla den allmänna ordningen på offentlig plats (lokala föreskrifter). Av kommentaren till 3 kap. 8 § ordningslagen (se , Ordningslagen, , Zeteo, kommentaren till 3 kap. 8 §) framgår att penninginsamling i form av tiggeri på offentlig plats kan regleras i en lokal ordningsstadga, om ett sådant förbud är särskilt motiverat från ordningssynpunkt. Så skulle kunna vara fallet i gallerior där ett stort antal personer passerar eller vid omstigningsplatser för kollektivtrafik. Av 8 kap. 3 § 2 utlänningslagen (2005:716) framgår att en utlänning som inte är EES-medborgare eller familjemedlem till en EES-medborgare får avvisas om det kan antas att han eller hon under vistelsen i inte kommer att försörja sig på ett ärligt sätt eller att han eller hon kommer att bedriva verksamhet som kräver arbetstillstånd utan att han eller hon har ett sådant tillstånd. Regeringen beslutade att utse en särskild utredare som skulle fungera som nationell samordnare och stöd för myndigheter, kommuner, landsting och organisationer som möter utsatta EU-medborgare som vistas tillfälligt i , dvs. , och som inte har uppehållsrätt (dir. 2015:9). överlämnades betänkandet Framtid sökes – Slutredovisning av nationella samordnaren för utsatta EU-medborgare (2016:6) till regeringen. Utredningen uttryckte sammanfattningsvis bl.a. följande (s. 10): Att skänka pengar till den som tigger riskerar att cementera tiggarrollen och inte leda till någon långsiktig förändring för gruppen. Barnens skolgång riskerar att bli lidande och tiggarrollen riskerar att gå i arv till nästa generation. Svenskarna kan, genom att stötta de svenska organisationer som har ett genomtänkt och långsiktigt arbete i och , bidra till att fattigdom och utanförskap bryts. Samarbete kan utvecklas på nationell, regional och lokal nivå. Arbetet med fattigdomsbekämpning bör fokusera på utbildning, försörjning, hälsofrågor samt strukturella förändringar. Samordnarens uppdrag upphörde när rapporten presenterades. Behovet av samordning kvarstod dock enligt samordnaren. Det var angeläget att samarbetsformer mellan det offentliga och det civila samhället utvecklades. Den fortsatta hanteringen av frågan borde enligt samordnaren läggas in i den ordinarie samhällsstrukturen. Kommunfullmäktige i kommun beslutade att införa förbud mot passiv insamling av pengar inom vissa områden i , och i de allmänna lokala ordningsföreskrifterna för kommunen. Beslutet anmäldes till i län som upphävde förbudet med hänvisning till att själva insamlandet av pengar inte orsakat störningar i den allmänna ordningen. kommun överklagade beslutet. Det prövades av Förvaltningsrätten i . Förvaltningsrätten beslutade att inte ändra beslut i den delen som rörde passiv insamling av pengar (tiggeri). Förvaltningsrätten fann liksom att det inte framgick av utredningen att det förekommit olägenheter eller störningar av sådan omfattning och karaktär att ett förbud var befogat. Kommunen överklagade även denna dom. Kammarrätten i beslutade att avslå kommunens överklagande.