bet · H501CU8 · 2018-03-16 00:00:00 — 2017/18:662 av och (båda M) yrkande 1, 2017/18:678 av m.fl. (S), 2017/18:982 av m.fl. (SD) yrkande 39, 2017/18:983 av och (båda SD) yrkande 5, 2017/18:1195 av (M), 2017/18:2387 av m.fl. (MP) yrkande 1, 2017/18:2677 av m.fl. (S), 2017/18:3261 av och (båda M), 2017/18:3750 av m.fl. (KD) yrkandena 102 och 108 samt 2017/18:3836 av m.fl. (KD) yrkande 46. vårdnadsutredning har i betänkandet Se barnet! (SOU 2017:6) utvärderat vårdnadsreform och funnit att denna i många avseenden fallit väl ut, men att det finns skäl för vissa ändringar i lagstiftningen för att motverka att barn far illa av föräldrarnas konflikter. Betänkandet är efter remittering föremål för fortsatt beredning inom , och tillkännagav för regeringen vad regeringen särskilt bör beakta i det kommande lagstiftningsarbetet, bl.a. att den nya regleringen på området måste motverka s.k. umgängessabotage. Genom tillkännagivandet får förslaget i motion 2016/17:3221 (M) yrkande 18 anses tillgodosett. Vi vill , i tillägg till det gjorda tillkännagivandet, lyfta fram några av vårdnadsutredningens förslag och vissa egna överväganden om hur vårdnadslagstiftningen närmare bör moderniseras. Vi anser att föräldrar som överväger att inleda en tvist om vårdnad, boende eller umgänge vid domstol först ska kunna vända sig till en sakkunnig person, inom t.ex. , för att få information om vad en domstolsprocess innebär och alternativa sätt att lösa konflikten samt erbjudas stöd och hjälp i annan form. Vidare bör en medlare kunna utses tidigt i processen. Barnet ska ha rätt att komma till tals i processen oavsett samtycke från en vårdnadshavare, och föräldrarnas förmåga att ta gemensamt ansvar bör vägas in i domstolens bedömning av vårdnadsfrågan. Det bör även övervägas hur andra anhöriga än en förälder ska kunna få bättre möjligheter att umgås med barnet, t.ex. mor- eller farföräldrar, ”bonusföräldrar” eller andra anhöriga som är viktiga för barnets utveckling. Det får bli regeringens uppgift att utarbeta de lagförslag som krävs och återkomma till . Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vårdnad, boende och umgänge, punkt 16 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:982 av m.fl. (SD) yrkandena 38 och 39 samt 2017/18:983 av och (båda SD) yrkandena 4 och 5, 2017/18:1539 av (-) och 2017/18:3217 av m.fl. (M) yrkande 11 och 2016/17:3221 av m.fl. (M) yrkande 18, 2017/18:216 av (L), 2017/18:420 av (L) yrkandena 1 och 2, 2017/18:424 av m.fl. (L), 2017/18:662 av och (båda M) yrkandena 1 och 2, 2017/18:678 av m.fl. (S), 2017/18:1056 av m.fl. (S), 2017/18:1195 av (M), 2017/18:2308 av (M), 2017/18:2387 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2, 2017/18:2677 av m.fl. (S), 2017/18:3217 av m.fl. (M) yrkandena 10 och 13–15, 2017/18:3261 av och (båda M), 2017/18:3589 av m.fl. (L) yrkande 1, 2017/18:3750 av m.fl. (KD) yrkandena 102 och 108 samt 2017/18:3836 av m.fl. (KD) yrkandena 45 och 46. vårdnadsutredning har i betänkandet Se barnet! (SOU 2017:6) utvärderat vårdnadsreform och funnit att denna i många avseenden fallit väl ut, men att det finns skäl för vissa ändringar i lagstiftningen för att motverka att barn far illa av föräldrarnas konflikter. Betänkandet är efter remittering föremål för fortsatt beredning inom , och tillkännagav för regeringen vad regeringen särskilt bör beakta i det kommande lagstiftningsarbetet. Vi vill , i tillägg till det gjorda tillkännagivandet, föra fram några kompletterande synpunkter på hur vårdnadslagstiftningen närmare bör moderniseras. Vi anser att en domstolsprocess om vårdnad, boende eller umgänge alltid ska föregås av medling mellan föräldrarna för att nå en samförståndslösning för barnets bästa. Vi anser vidare att barnets bästa motiverar att gemensam vårdnad görs till utgångspunkt i vårdnadsmål. Om medlingen misslyckas bör därför domstolen döma till gemensam vårdnad, om inte detta skulle anses strida mot barnets bästa genom att endera föräldern är olämplig som vårdnadshavare. Det får bli regeringens uppgift att utarbeta de lagförslag som krävs och återkomma till . Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vårdnad, boende och umgänge, punkt 16 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3589 av m.fl. (L) yrkande 1, 2017/18:424 av m.fl. (L), 2017/18:2387 av m.fl. (MP) yrkande 2 och 2017/18:3217 av m.fl. (M) yrkande 15 och 2016/17:3221 av m.fl. (M) yrkande 18, 2017/18:216 av (L), 2017/18:420 av (L) yrkandena 1 och 2, 2017/18:662 av och (båda M) yrkandena 1 och 2, 2017/18:678 av m.fl. (S), 2017/18:982 av m.fl. (SD) yrkandena 38 och 39, 2017/18:983 av och (båda SD) yrkandena 4 och 5, 2017/18:1056 av m.fl. (S), 2017/18:1195 av (M), 2017/18:1539 av (-), 2017/18:2308 av (M), 2017/18:2387 av m.fl. (MP) yrkande 1, 2017/18:2677 av m.fl. (S), 2017/18:3217 av m.fl. (M) yrkandena 10, 11, 13 och 14, 2017/18:3261 av och (båda M), 2017/18:3750 av m.fl. (KD) yrkandena 102 och 108 samt 2017/18:3836 av m.fl. (KD) yrkandena 45 och 46. Genom vårdnadsreform lyftes barnets behov av umgänge med andra personer än föräldrarna fram i lagtexten. På talan av socialnämnden får rätten sålunda enligt 6 kap. 15 a § besluta om umgänge mellan barnet och någon annan än en förälder. Vid bedömningen av om en sådan talan ska föras ska socialnämnden särskilt beakta barnets behov av umgänge med sina mor- och farföräldrar och andra som står barnet särskilt nära. vårdnadsutredning anför i sitt betänkande Se barnet! (SOU 2017:6) att det inte har ingått i uppdraget att göra någon djupare kartläggning av hur den nämnda bestämmelsen tillämpas. Utredningen har endast något undersökt frågan om huruvida talerätten i detta avseende bör utvidgas. Utredningens efterforskningar ger bilden av att det är ovanligt att om ett barns rätt till umgänge med någon annan än en förälder. Enligt utredningen saknas det inte sällan behov av en talan i domstol, eftersom den närstående och barnets vårdnadshavare under handläggningen hos familjerätten når en samförståndslösning. Jag anser att det är viktigt att umgängesfrågorna hanteras ur barnets perspektiv och att lagstiftningen tryggar barnets rätt till kontakt med personer som är viktiga för barnet. Den aktuella bestämmelsen verkar tillämpas sparsamt av socialnämnderna, och det är därför angeläget att undersöka om intentionerna bakom lagstiftningen verkligen har uppnåtts. Eftersom det inte har ingått i vårdnadsutredningens uppdrag att göra någon fördjupad översyn i denna del, bör en sådan översyn nu komma till stånd. Det är regeringens uppgift att ta nödvändiga initiativ till detta. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vårdnad, boende och umgänge, punkt 16 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3750 av m.fl. (KD) yrkandena 102 och 108 samt 2017/18:3836 av m.fl. (KD) yrkandena 45 och 46, 2017/18:420 av (L) yrkande 1 och 2016/17:3221 av m.fl. (M) yrkande 18, 2017/18:216 av (L), 2017/18:420 av (L) yrkande 2, 2017/18:424 av m.fl. (L), 2017/18:662 av och (båda M) yrkandena 1 och 2, 2017/18:678 av m.fl. (S), 2017/18:982 av m.fl. (SD) yrkandena 38 och 39, 2017/18:983 av och (båda SD) yrkandena 4 och 5, 2017/18:1056 av m.fl. (S), 2017/18:1195 av (M), 2017/18:1539 av (-), 2017/18:2308 av (M), 2017/18:2387 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2, 2017/18:2677 av m.fl. (S), 2017/18:3217 av m.fl. (M) yrkandena 10, 11 och 13–15, 2017/18:3261 av och (båda M) och 2017/18:3589 av m.fl. (L) yrkande 1. vårdnadsutredning har i betänkandet Se barnet! (SOU 2017:6) utvärderat vårdnadsreform och funnit att denna i många avseenden fallit väl ut, men att det finns skäl för vissa ändringar i lagstiftningen för att motverka att barn far illa av föräldrarnas konflikter. Betänkandet är efter remittering föremål för fortsatt beredning inom , och tillkännagav för regeringen vad regeringen särskilt bör beakta i det kommande lagstiftningsarbetet. I betänkandet föreslås en hel del förbättringar av den familjerättsliga regleringen, bl.a. att föräldrar som överväger att inleda en tvist om barn först ska vända sig till obligatoriskt informationssamtal samt att barnets rätt till relevant information och dess rätt att fritt uttrycka sina åsikter och få dem beaktade ska tydliggöras i . Det är angeläget att de föreslagna förbättringarna genomförs. Regeringen bör därför prioritera detta arbete och skyndsamt återkomma till med lagförslag som grundar sig på betänkandet och tillkännagivande. Därutöver anser jag, till skillnad från vårdnadsutredningen, att barnets rättigheter i mål om vårdnad, boende eller umgänge bör stärkas genom att det införs en möjlighet för domstolen att utse ett juridiskt biträde för barnet. Regeringen bör därför även ta nödvändiga initiativ till detta. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar, punkt 17 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:982 av m.fl. (SD) yrkande 36, 2017/18:983 av och (båda SD) yrkande 3 och 2017/18:3891 av m.fl. (SD) yrkande 7 i denna del och 2017/18:1433 av (-) och 2017/18:2868 av (C) yrkande 1. Att barn ska ha rätt till båda sina föräldrar borde vara en självklarhet. Trots arbetet med jämlikhet i familjen kvarstår moderns rätt att, i de fall föräldrarna inte är gifta, ensam avgöra om fadern till det gemensamma barnet ska få del i vårdnaden eller inte. Detta innebär i vissa fall att barn riskerar att gå miste om sin far endast på grund av att detta är moderns vilja. Enligt vår mening är detta inte en tillfredsställande ordning. Vi anser därför att lagen behöver ändras så att utgångspunkten blir att ogifta föräldrar automatiskt får gemensam vårdnad vid barnets födsel. Det får bli regeringens uppgift att utarbeta de lagförslag som krävs och återkomma till . Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Könsneutrala författningar, punkt 18 (V) av Nooshi Dadgostar (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3607 av m.fl. (V) yrkande 1. Dagens familjerättsliga lagstiftning utgår i mångt och mycket från heteronormativa föreställningar om hur en familj ser ut och innehåller många bestämmelser och antaganden kopplade till kön och sexualitet. Dessutom är många bestämmelser specifikt kopplade till modern (som alltid förutsätts vara en kvinna) och moderskapet respektive fadern (som alltid förutsätts vara en man) och faderskapet. Mot bakgrund av den rättsliga och samhälleliga utvecklingen framstår det som omotiverat att upprätthålla och behålla den nuvarande heteronormativa och könsstereotypa lagstiftningen, som dessutom blir allt svårare att tillämpa på ett rättssäkert och bra sätt. Det saknas sammanfattningsvis skäl att göra åtskillnad mellan moderskap, faderskap och föräldraskap. Jag anser därför, i likhet med Utredningen om Stärkt ställning och bättre levnadsvillkor för transpersoner, att det bör genomföras en översyn av den familjerättsliga lagstiftningen för att göra den materiellt och språkligt könsneutral. Det får bli regeringens uppgift att ta nödvändiga initiativ till en sådan översyn. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Överförmyndare, gode män och förvaltare, punkt 19 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 19 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:984 av och (båda SD) yrkandena 7 och 8, 2017/18:3606 av m.fl. (V) yrkande 3 och 2017/18:416 av (L) yrkandena 1 och 2, 2017/18:953 av (C), 2017/18:1883 av och (båda C) yrkandena 1–5, 2017/18:2145 av och i (båda S) yrkandena 1–4, 2017/18:2279 av (M) yrkandena 1–5, 2017/18:2668 av m.fl. (S), 2017/18:2670 av (S), 2017/18:3025 av (MP), 2017/18:3298 av m.fl. (S), 2017/18:3606 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2 och 4–7 samt 2017/18:3776 av m.fl. (C) yrkande 27. beslutade om vissa ändringar i lagstiftningen om gode män och förvaltare som bl.a. innebär att kontrollen av att de som föreslås som ställföreträdare är lämpliga för uppdraget skärps och att överförmyndaren ska erbjuda gode män och förvaltare utbildning. Lagändringarna är dock enligt vår uppfattning inte tillräckligt långtgående. riktade, på utskottets förslag, ett tillkännagivande till regeringen om att ta initiativ till en uppföljning av hur lagstiftningen på området fungerar och att i det sammanhanget även överväga andra förbättringar av systemet med gode män och förvaltare. pekade på att förslag som bör övervägas bl.a. är utbildningen för gode män och förvaltare. Vi anser att det nu är hög tid att genomföra kompletterande ändringar i lagstiftningen om gode män och förvaltare för att denna ska fungera tillfredsställande. Vi menar att kontrollen vid förordnandet av gode män och förvaltare bör skärpas ytterligare och att utbildningen för gode män och förvaltare bör vara obligatorisk. Regeringen bör skyndsamt utarbeta nödvändiga lagförslag och återkomma till . Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Överförmyndare, gode män och förvaltare, punkt 19 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 19 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3776 av m.fl. (C) yrkande 27, 2017/18:1883 av och (båda C) yrkandena 1–5 och 2017/18:3606 av m.fl. (V) yrkande 7 och 2017/18:416 av (L) yrkandena 1 och 2, 2017/18:953 av (C), 2017/18:984 av och (båda SD) yrkandena 7 och 8, 2017/18:2145 av och i (båda S) yrkandena 1–4, 2017/18:2279 av (M) yrkandena 1–5, 2017/18:2668 av m.fl. (S), 2017/18:2670 av (S), 2017/18:3025 av (MP), 2017/18:3298 av m.fl. (S) och 2017/18:3606 av m.fl. (V) yrkandena 1–6. Systemet med överförmyndare, gode män och förvaltare är en del av samhällets skyddsnät för de mest utsatta i samhället. De personer som på grund av ålder eller sjukdom har behov av en god man eller förvaltare måste kunna förlita sig på att ställföreträdaren utför ett fullgott arbete och på att tillsynen över förvaltningen är tillräcklig. riktade, på utskottets förslag, ett tillkännagivande till regeringen om att ta initiativ till en uppföljning av hur lagstiftningen på området fungerar och att i det sammanhanget även överväga andra förbättringar av systemet med gode män och förvaltare. pekade på att förslag som bör övervägas bl.a. är utbildningen för gode män och förvaltare. För att komma till rätta med de brister som finns och säkerställa en hög kvalitet i verksamheten är det nu hög tid för en översyn av systemet. En sådan genomgripande översyn rekommenderas också av i dess granskningsrapport om tillsynen över ställföreträdare och överförmyndare (RiR 2017:33). Till att börja med anser jag att utbildningen av och stödet till gode män och förvaltare måste förbättras. Därutöver behöver överförmyndarens tillsynsansvar i fråga om en ställföreträdares uppdrag att bevaka rätt eller sörja för person förtydligas. Jag anser även att överförmyndarverksamheten alltid bör ledas av en nämnd och inte av en ensam överförmyndare. Vidare bör det finnas en samlande central tillsynsmyndighet på nationell nivå, vilken även bör ha ett övergripande ansvar för att utveckla verksamheten och samla statistik över dess omfattning. Slutligen bör ersättningsreglerna för gode män och förvaltare ses över för att åstadkomma dels ett skäligare arvode till ställföreträdaren, dels ett minskat betalningsansvar för huvudmannen. Det får bli regeringens uppgift att skyndsamt ta nödvändiga initiativ. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Överförmyndare, gode män och förvaltare, punkt 19 (V) av Nooshi Dadgostar (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 19 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3606 av m.fl. (V) yrkandena 1–7, 2017/18:984 av och (båda SD) yrkande 8, 2017/18:1883 av och (båda C) yrkandena 1 och 2, 2017/18:2145 av och i (båda S) yrkande 1, 2017/18:2668 av m.fl. (S), 2017/18:3298 av m.fl. (S) och 2017/18:3776 av m.fl. (C) yrkande 27 och 2017/18:416 av (L) yrkandena 1 och 2, 2017/18:953 av (C), 2017/18:984 av och (båda SD) yrkande 7, 2017/18:1883 av och (båda C) yrkandena 3–5, 2017/18:2145 av och i (båda S) yrkandena 2–4, 2017/18:2279 av (M) yrkandena 1–5, 2017/18:2670 av (S) och 2017/18:3025 av (MP). Systemet med överförmyndare, gode män och förvaltare är en del av samhällets skyddsnät för de mest utsatta i samhället. De personer som på grund av ålder eller sjukdom har behov av en god man eller förvaltare måste kunna förlita sig på att ställföreträdaren utför ett fullgott arbete och på att tillsynen över förvaltningen är tillräcklig. riktade, på utskottets förslag, ett tillkännagivande till regeringen om att ta initiativ till en uppföljning av hur lagstiftningen på området fungerar och att i det sammanhanget även överväga andra förbättringar av systemet med gode män och förvaltare. pekade på att förslag som bör övervägas bl.a. är utbildningen för gode män och förvaltare. För att komma till rätta med de brister som finns och säkerställa en hög kvalitet i verksamheten är det nu hög tid för en översyn av systemet. En sådan genomgripande översyn rekommenderas också av i dess granskningsrapport om tillsynen över ställföreträdare och överförmyndare (RiR 2017:33). Eftersom nuvarande lagstiftning om överförmyndare, gode män och förvaltare är oöverskådlig och dessutom inte heltäckande, bör det tillsättas en utredning med uppdrag att utforma en ny lagstiftning som på ett rättssäkert sätt bättre svarar mot dagens behov och förutsättningar. Utredningen bör se över hur en legal uppdelning av den gode mannens förordnande i personliga respektive ekonomiska angelägenheter skulle kunna se ut – detta mot bakgrund av att det ibland kan vara lämpligt att dela upp ställföreträdaruppdraget på så sätt att t.ex. anhöriga eller andra närstående sköter den enskildes personliga angelägenheter, medan en extern ställföreträdare har hand om ekonomin. Utredningen bör också överväga om det ska införas ett rent kommunalt ansvar för gode män och förvaltare inom den egna organisationen. Därutöver bör det läggas fram förslag till lagändringar som innebär att det införs ett kommunalt solidariskt skadeståndsansvar för förmögenhetsbrott som en ställföreträdare begått mot huvudmannen inom ramen för sitt uppdrag. Det bör även läggas fram dels förslag om att alla ställföreträdare ska genomgå en obligatorisk basutbildning och att överförmyndaren ska ansvara för att de även i övrigt erbjuds den utbildning som behövs för att utföra uppdraget, dels förslag om hur utbildning för överförmyndare och överförmyndarnämnder ska organiseras för att säkerställa en högre kompetensnivå hos dessa. Eftersom det finns ett angeläget behov av en central tillsyn på området anser jag vidare att det omgående bör vidtas åtgärder för att samordna och följa upp länsstyrelsernas tillsyn över överförmyndarna och att det bör läggas fram förslag på vilken myndighet som ska ansvara för detta. Det får bli regeringens uppgift att skyndsamt ta nödvändiga initiativ. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Framtidsfullmakter, punkt 20 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 20 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3589 av m.fl. (L) yrkandena 5–8 och 2017/18:3344 av m.fl. (KD, M, C, L) yrkande 1. Jag instämmer inledningsvis i majoritetens bedömning i fråga om elektroniska framtidsfullmakter, att det inte finns behov av någon åtgärd från sida med anledning av förslaget i kommittémotion 2017/18:3344 (KD, M, C, L) yrkande 1. Ställningstagandet utvecklas närmare i ett för allianspartierna gemensamt särskilt yttrande. Genom den nya lagen om framtidsfullmakter har den enskilde fått större makt att planera och behålla kontrollen över viktiga angelägenheter. Lagstiftningen ger dock inte en heltäckande lösning på de problem som kan uppstå. Jag anser att det bör läggas fram ett lagförslag som möjliggör för en framtidsfullmäktig att företräda den enskilde gentemot hälso- och sjukvård samt tandvård när den enskilde själv inte längre har förmåga att ta ställning i sådana frågor. En sådan reglering skulle öka den enskildes självbestämmande även på detta område. Regleringen måste naturligtvis beakta frågornas särskilda karaktär. Utredningen om beslutsoförmögna personers ställning i vård, omsorg och forskning har i sitt betänkande Stöd och hjälp till vuxna vid ställningstaganden till vård, omsorg och forskning (SOU 2015:80) lämnat ett förslag i saken, men något lagförslag har ännu inte lagts fram. Att hälso- och sjukvård uteslutits från lagen om framtidsfullmakter kan dessutom skapa gränsdragningsproblem. Lagen bör därför åtminstone förtydligas i fråga om gränsdragningen mellan å ena sidan omsorg och å andra sidan hälso- och sjukvård. När det gäller fullmaktshavarens behörighet att lämna gåvor anser jag att den nya lagen är otydlig och kan leda till missbruk. Den enda begränsning som finns är att det ska röra sig om personliga presenter vars värde inte får stå i missförhållande till fullmaktsgivarens ekonomiska villkor. Om fullmaktsgivaren har en betydande förmögenhet ger lagstiftningen därmed utrymme för gåvor på stora belopp. Jag anser att bestämmelserna bör förtydligas så att det klart framgår att fullmaktshavarens rätt att lämna gåvor, i den utsträckning detta inte regleras i fullmakten, ska avgränsas till personliga presenter av mindre värde. En fullmaktshavare kan tillfälligt behöva anlita kvalificerad hjälp för att fullgöra sitt uppdrag. Enligt den nya lagen får fullmaktshavaren vid behov av hjälp i en särskild fråga sätta en annan fysisk person i sitt ställe. Möjligheten att utse en juridisk person som ersättare är däremot begränsad till särskilt angivna ekonomiska frågor, och ersättaren ska då vara ett kredit- eller värdepappersinstitut. Jag anser att rätten att utse en juridisk person som ersättare bör utvidgas till att även gälla särskilda juridiska angelägenheter och att det inte ska finnas någon begränsning till vissa institut. Det får bli regeringens uppgift att ta nödvändiga initiativ och återkomma till med lagförslag. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. män för ensamkommande barn, punkt 21 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 21 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3787 av m.fl. (C) yrkande 18 och 2017/18:1937 av m.fl. (V) yrkandena 17–20 och 2017/18:3394 av m.fl. (KD) yrkande 13. Med en mycket kraftig ökning av antalet ensamkommande barn är behovet av gode män större . Men det är svårt att rekrytera gode män, och i vissa kommuner finns det inte tillräckligt många personer som är villiga att ställa upp. Av samma skäl finns det personer som har godmanskapet som enda sysselsättning och kan hantera ett mycket stort antal barn. fungerar det bra, men både krav och vägledning brister . I stället borde de ensam-kommande barnen få en professionell företrädare med specialkompetens utsedd. Den personen ska sedan följa barnet fram till beslut.