bet · H501TU4 · 2018-01-02 00:00:00 — Utskottet anser avslutningsvis att en välfungerande postservice är av central betydelse i samhället, inte minst i glesbygden, och att den samhällsomfattande posttjänsten ska värnas. Mot bakgrund av vidtagna åtgärder och det arbete som bedrivs av PTS och berörda aktörer i frågan anser dock utskottet att bör avslå motionerna 2017/18:551 (L) yrkande 5.1, 2017/18:873 (S), 2017/18:2941 (V) yrkande 5, 2017/18:3562 (M) yrkandena 14, 2017/18:3766 (KD) yrkande 59, 2017/18:3855 (C) yrkande 13, 2017/18:3934 (SD) och 2017/18:3940 (V) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ändringar i regelverket om sekretess och tystnadsplikt i samband med posthantering. Utskottet hänvisar till behovet av att värna avsändarnas och mottagarnas personliga integritet och därmed brevhemligheten. Jämför reservation 7 (M). Enligt 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen (RF) är den enskilde skyddad mot undersökning av brev eller annan förtrolig försändelse. Den s.k. brevhemligheten är grundlagsskyddad, och skyddet kan bara begränsas genom lag. Brevhemligheten skyddas också genom artikel 8 i och genom straffbestämmelsen om brytande av post- eller telehemlighet i 4 kap. 8 § (BrB). Inom ramen för PTS uppdrag enligt postlagen ska myndigheten genom tillsyn säkerställa att postverksamhet bedrivs så att den tillgodoser rimliga krav på tillförlitlighet och så att skyddet för avsändarnas och mottagarnas personliga integritet upprätthålls. Bestämmelsen om tystnadsplikt i postlagen grundas på behovet av skydd för den enskildes integritet och bygger på den äldre sekretesslagens bestämmelser, vilken bl.a. gav myndigheter möjlighet att lämna ut uppgifter till en annan myndighet när vissa brott kunde misstänkas. Boriana (M) föreslår i motion 2017/18:2887 att postlagen ändras för att minska smugglingen av droger. Motionären påpekar att det i stort sett görs försök att smuggla droger genom Postnord. Tullen undersöker visserligen de postförsändelser som kommer från utlandet men inte inrikes paket eller brev. I takt med att näthandeln med narkotikaklassade preparat ökar blir det enligt motionären allt vanligare att postförsändelser utnyttjas för smuggling. Regelverket bör därför ändras så att alla som hanterar post och paket får rätt att på eget initiativ ta kontakt med tullen eller polisen om de misstänker narkotika i postförsändelser. Även (M) framhåller i motion 2017/18:3088 att en översyn av postlagen bör göras för att underlätta brottsbekämpningen. Motionären pekar på att ungdomar utan svårigheter kan beställa narkotika på internet och sedan få den hemlevererad per post. Motionären anser att sekretessen i postlagen förhindrar postpersonalen från att kontakta tullen och polisen om de misstänker att en försändelse innehåller narkotika. I partimotion 2017/18:3569 yrkande 31 sätter m.fl. (M) fokus på den omfattande smugglingen av bl.a. narkotika och olagliga vapen med hjälp av postförsändelser. Denna smugglingsmetod har blivit alltmer utbredd inte minst som en följd av den narkotika som finns tillgänglig på nätet. Motionärerna anser därför att det är viktigt att både ta hänsyn till de brottsbekämpande myndigheternas behov och undersöka effekterna på brottsbekämpningen som eventuella nya regler för postmarknaden kan innebära. Motionärerna beklagar att regeringen i samband med inte låtit utreda detta inom ramen för den nuvarande och framtida postlagstiftningen. Motionärernas ståndpunkt är att postlagen även ska utformas utifrån de brottsbekämpande myndigheternas behov av att kunna utreda och ingripa mot narkotikahantering och andra olagliga produkter. Utskottet vill inledningsvis framhålla att det råder stor enighet om det starka samhällsintresset för att bekämpa narkotikabrottsligheten. Utskottet anser dock också att detta intresse måste vägas mot behovet av att värna den personliga integriteten för avsändare och mottagare av brev. Vad gäller postlagens bestämmelser om tystnadsplikt i 2 kap. 14 § vill utskottet här förtydliga att bestämmelserna avser uppgifter som rör ett särskilt brev eller andra uppgifter som rör en enskild persons förbindelse med verksamheten när det gäller befordran av brev. Någon motsvarande tystnadsplikt i fråga om paket finns inte i postlagen. Det har i stället överlämnats åt parterna att  i den mån det är nödvändigt  träffa avtal om tystnadsplikt på paketbefordrings-området. Med hänsyn till den personliga integriteten gör utskottet bedömningen att innehållet i brev, liksom andra uppgifter som rör breven, fortfarande har ett mycket högt skyddsvärde. Utskottet ansluter sig därför till slutsats att det inte finns möjlighet att föreslå att tystnadsplikten ska kunna brytas av t.ex. postombud utan begäran av en brottsbekämpande myndighet. En begäran om uppgiftslämnande görs under myndighetsansvar och kan bli föremål för kontroll av det allmänna. Utskottet delar utredningens uppfattning att det därför inte är lämpligt att överlåta en sådan uppgift till en enskild utan att detta även fortsättningsvis ska avgöras av behöriga myndigheter. Utskottet noterar också det ställningstagande som Postnord gjort i sitt yttrande till utredningen, nämligen att en allmän rätt för personal i postverksamhet att lämna uppgifter till en myndighet om postförsändelser vid misstanke om narkotikabrott sannolikt skulle få svårartade konsekvenser. För det första ska det vara fråga om ett brev eller en försändelse där det är uppenbart att försändelsen misstänks innehålla narkotika. Vidare framhåller Postnord att rätten att lämna uppgifter medför ett orimligt ansvar för bl.a. postombud, terminalarbetare och brevbärare eftersom det inte bara gäller misstanke om narkotikainnehåll utan även uppenbar misstanke. Orsaken är att en sådan utlämning av uppgift kan bli en fråga om brott mot tystnadsplikten enligt 2 kap. 14 § postlagen om rekvisiten inte uppfylls. Postnord påpekar vidare att det också skulle bli en märklig ordning med en bestämmelse som inte innebär ett förbud enligt 2 kap. 14 § postlagen och heller inte en skyldighet enligt 2 kap. 15 § postlagen utan är utformad som en valmöjlighet för den som bedriver postverksamhet att lämna ut uppgifter eller att låta bli. Det finns också en uppenbar risk för att anställda i och uppdragstagare till Postnord, och andra företag som bedriver postverksamhet, på detta sätt uppmanas av myndigheterna att på egen hand bedöma huruvida en försändelse misstänks innehålla narkotika. Utskottet vill i sammanhanget också lyfta fram Post- och () uppfattning i frågan. Myndigheten anser att de skyddsintressen som ligger till grund för den nu gällande lagstiftningen på området i hög grad är aktuella, och att det finns all anledning att slå vakt om dessa. Myndigheten anser vidare att det knappast går att upprätthålla ett rimligt skydd för den personliga integriteten och nödvändiga krav på rättssäkerhet om man utan vidare luckrar upp dessa skyddsintressen genom att överlåta åt exempelvis butikspersonal hos postombud att göra tämligen avancerade rättsliga bedömningar (t.ex. tolka indicier på att en viss försändelse kan innehålla olagliga substanser). Utskottet delar också denna bedömning. En mer naturlig och rättssäker ordning enligt PTS är alltså att Åklagar- eller även fortsättningsvis ska vara de myndigheter som avgör vilka försändelser som ska undersökas närmare, och om man vill komma åt problemet med olagliga substanser är en skärpning av myndigheternas rutiner en lämpligare åtgärd. Sammanfattningsvis finner utskottet att det fortfarande finns starka skäl för att inte ändra postlagens nuvarande bestämmelser om tystnadsplikt för att värna användarnas och mottagarnas personliga integritet och därmed brevhemligheten. Utskottet anser därför att bör avslå motionerna 2017/18:2887 (M), 2017/18:3088 (M) och 2017/18:3569 (M) yrkande 31. Postförordningens villkor för övernattbefordran Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som rör postförordningens villkor för övernattbefordran. Utskottet hänvisar till de ändringar i postförordningen som regeringen har beslutat och som kommer att underlätta möjligheten till samdistribution av post och tidningar och att långsiktigt upprätthålla en god postservice även på landsbygden. Jämför reservation 8 (C) och 9 (L). m.fl. (L) vill i kommittémotion 2017/18:3462 yrkande 27 (i denna del) att postförordningens villkor som reglerar övernattbefordran ses över. En översyn skulle enligt motionärernas bedömning underlätta för samdistribution av brev och tidningar, vilket skulle kunna effektivisera postutdelningen och sannolikt bidra till bättre service och färre transporter. Med dagens bestämmelser förhindras denna möjlighet. Motionärerna understryker i sammanhanget att en fungerande postservice utgör en del av samhällets basservice och att det är viktigt att garantera en rimlig servicenivå även på landsbygden. I kommittémotion 2017/18:3758 yrkande 28 av m.fl. (C) redogörs för de dramatiska förändringar som postmarknaden genomgår som en följd av inte minst den ökande elektroniska kommunikationen. Snabb elektronisk kommunikation har bidragit till att antalet brevförsändelser har minskat. Utvecklingen har enligt motionärerna lett till att det i många fall är avgörande för användarna att breven kommer fram . Motionärerna framhåller i sammanhanget också att marknadens aktörer ser ett behov av att öka beläggningen när både tidnings- och brevvolymerna minskar. Att samdistribuera brev och tidningar skulle öka både tids- och kostnadseffektiviteten och vara bra ur miljösynpunkt. Regelverkets nuvarande krav på övernattbefordran förhindrar dock möjligheten att samordna utdelningen av brev och tidningar på grund av olika tidsfönster för distributionen. För att underlätta en förändring yrkar därför motionärerna på att kravet på övernattbefordran slopas och i stället ersätts med en tvådagars brevbefordran där av breven ska ha delats ut inom tidsramen. Utskottet vill inledningsvis påminna om att ca 2,3 miljarder brev skickades i , vilket är en minskning jämfört med . De minskande volymerna gör brevdistributionen alltmer kostsam och svårhanterlig. Utvecklingen motiverar enligt utskottet en ändring av kraven på befordringstider i postförordningen. Kostnadsutvecklingen påverkar också förutsättningarna för att långsiktigt upprätta den samhällsomfattande posttjänsten. Utskottet vill lyfta fram några av de slutsatser som redovisar i delbetänkandet Som ett brev på posten (SOU 2016:27). De undersökningar som gjorts visar att det för användarna i många fall inte är avgörande att breven kommer fram över natt i stället för efter två eller ibland . Utredningen kom fram till att det inte längre finns något behov av en reglerad övernattbefordran utan föreslog att ett krav på tvådagarsbefordran av brev införs som en bastjänst i den samhällsomfattande posttjänsten. Utskottet kan här konstatera att befolkningen i allt större utsträckning utnyttjar andra lösningar för snabb kommunikation i stället för fysiska brev. Det kan t.ex. handla om e-post eller andra typer av elektroniska meddelandetjänster, och det kan i detta sammanhang även påminnas om att regeringen i sin budgetproposition föreslår en höjning av lägstanivån för grundläggande bredband från /s till /s. konstaterar i sitt delbetänkande att det snarare är småföretagare i glesbygden än privatpersoner som fortfarande har behov av snabb befordran av brevförsändelser men framhåller också att snabbhet inte är liktydigt med att brevet ska nå mottagaren över natt. Utredningen bedömde att brevbefordran är tillräckligt för att tillgodose merparten av glesbygdens småföretagares behov. Utskottet välkomnar därför regeringens beslut från att genom en förordning (2017:918) avskaffa den samhällsomfattande posttjänstens krav på övernattbefordran i postförordningen (2010:1049), vilket innebär att det från införs ett krav på att av de inrikes brev som har lämnats in för befordran före angiven senaste inlämningstid ska ha delats ut inom två påföljande arbetsdagar, oavsett var i landet breven har lämnats in. Eftersom användarna enligt den information utskottet har i första hand är intresserade av att veta när breven senast kommer fram är därför höjningen av kravet till motiverat. Dessutom anser utskottet att ett slopat krav på övernattbefordran gör att Postnord kan minska sina utgifter för dyra flygtransporter och bidra till att reducera utsläppen. Utskottet vill också framhålla att enligt den bedömning som Postnord gjorde skulle införandet av tvådagarsbefordran för A-post inte påverka flertalet brevutskick från den offentliga sektorn eftersom det mestadels handlar om regional post som inte är beroende av inrikes flygtransporter och som därför även fortsättningsvis skulle kunna delas ut . Vad gäller förbättrade förutsättningar för samdistribution påpekade också det ansvariga statsrådet i en interpellationsdebatt (ip. 2016/17:602) att ändringen i postförordningen erbjuder Postnord och andra aktörer betydligt fler möjligheter att utarbeta samdistributionslösningar jämfört med tidigare eftersom tvådagarskravet ger ett större tidsutrymme för att samordna flödena. Ett ökat inslag av samdistribution kan enligt utskottet minska kostnaderna och effektivisera transporterna för aktörerna på marknaden. Avslutningsvis finner utskottet att den beslutade ändringen i postförordningen kommer att underlätta möjligheten att samdistribuera post och tidningar men också att långsiktigt upprätthålla en god postservice även på landsbygden. Utskottet anser att de här behandlade motionsförslagen är väl tillgodosedda. Utskottet föreslår därför att avslår motionerna 2017/18:3462 (L) yrkande 27 (i denna del) och 2017/18:3758 (C) yrkande 28. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om fastighetsboxar. Utskottet anser att det vore önskvärt om utvecklingen mot utdelning i fastighetsboxar kunde påskyndas men finner det inte lämpligt att reglera en viss typ av utdelningsform genom lagstiftning. Jämför reservation 10 (V). m.fl. (V) föreslår i kommittémotion 2017/18:3940 yrkande 2 att ett lagkrav ska införas om att samtliga flerfamiljshus ska vara utrustade med fastighetsboxar. Motionärerna lyfter fram de fördelar som utdelning i fastighetsboxar innebär, inte minst en avsevärt förbättrad arbetssituation för brevbärare och även för vidmakthållandet av den samhällsomfattande posttjänsten eftersom en mer effektiv postutdelning i storstäderna skulle frigöra resurser för att upprätthålla en god postservice på landsbygden. Utskottet behandlade senast frågan om fastighetsboxar i betänkande 2013/14:TU3 och framhöll då att införandet av fastighetsboxar i första hand är en fråga som bäst löses av berörda parter utan inblandning från lagstiftarens sida. När det gällde brevbärarnas arbetsmiljö hänvisade utskottet till bestämmelser och det lagstadgade arbetsgivaransvaret. Utskottet vill i detta sammanhang även uppmärksamma den redogörelse som PTS lämnade i den senaste rapporteringen till regeringen (Svensk postmarknad 2017, PTS-ER-2017:4). Myndigheten som bevakar utdelnings-frågor konstaterar här att övergången till utdelning i fastighetsboxar är långsam men stabil och att drygt 66 000 hushåll i flerfamiljshus fick ändrad utdelningsform från utdelning i brevinkast i lägenhetsdörren till utdelning i fastighetsbox. I nybyggnation var det drygt 37 000 hushåll som flyttade in i fastigheter med fastighetsboxar. Enligt PTS ökade den totala andelen hushåll i flerfamiljshus med fastighetsbox med för att uppgå till . Enligt vad utskottet erfar har fastighetsboxar i praktiken också blivit standard vid nybyggnation och större ombyggnader. Som en följd av e-handelns utveckling och den kraftiga ökningen av försändelser som innehåller varor bedömer utskottet att intresset för fastighetsboxar kommer att växa med tiden eftersom de gör det lättare att dela ut större postförsändelser till mottagare i flerfamiljshus. Det beror på att fastighetsboxar rymmer större försändelser än vad som kan läggas i ett brevinkast i dörren. Utskottet kan således konstatera att utvecklingen alltmer går mot utdelning i fastighetsboxar, en utdelningsform som erbjuder medborgarna en högre servicegrad eftersom de kan ta emot större försändelser i brevlåda via servicefack. Utskottet anser dock att det vore önskvärt om denna utveckling kunde påskyndas eftersom det finns andra fördelar med denna utdelningsform. Det handlar inte minst om en förbättrad arbetsmiljö för brevbärarna och därmed minskade kostnader för sjukskrivningar och även ökad trygghet för de boende som kan slippa ett hål för postinlägg i lägenhetsdörren. Utskottet anser dock att det är fel väg att gå att i lag reglera en viss typ av utdelningsform i just flerfamiljshus. Utskottet föreslår därför att avslår motion 2017/18:3940 (V) yrkande 2. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om differentierade porton. Utskottet bedömer att förslaget redan är tillgodosett. Jämför reservation 11 (L). I kommittémotion 2017/18:3462 yrkande 27 (i denna del) påminner m.fl. (L) om att en fungerande postservice är en del av samhällets basservice och att det är viktigt att garantera en rimlig servicenivå även på landsbygden. Utvecklingen av digitala tjänster har dock lett till att antalet brevförsändelser har minskat , vilket påverkar invånarna på olika sätt. Motionärerna efterlyser därför en möjlighet till differentierade avgifter för t.ex. övernattsbefordran, vilket innebär att konsumenten får betala lite mer om man vill ha en snabbare leverans. Utskottet vill inledningsvis påminna om att () har meddelat särskilda tillståndsvillkor för Postnord som anger att bolaget ska tillhandahålla en samhällsomfattande posttjänst i landet vars omfattning och tillämpning framgår av 3 kap. 1 och 2 §§ postlagen (2010:1045). Denna samhällsomfattande posttjänst innebär bl.a. att Postnord ska befordra enstaka försändelser till enhetliga priser. PTS kan med stöd av 911 §§ postförordningen (2010:1049) också införa föreskrifter om särskilda krav på prissättningen för vissa tjänster. Vidare framgår av postförordningen att den som tillhandahåller en samhällsomfattande posttjänst får per kalenderår inte höja priser för inrikes befordran av enstaka postförsändelser som väger högst mer än förändringen i konsumentprisindex mellan juli närmast föregående år och juli . Utskottet vill dock betona att för flertalet kommunikations- och logistiktjänster som inte ingår i den samhällsomfattande posttjänsten har Postnord full frihet att erbjuda tjänster och bestämma prissättningen på dessa utifrån helt kommersiella grunder. Det kan exempelvis handla om brevtjänster med snabbare eller långsammare befordringstider än vad den samhällsomfattande posttjänsten föreskriver. Utskottet vill således betona att även när kravet på övernattbefordran upphör till följd av regeringens beslutade ändring (2017:918) i postförordningen, kommer det fortsättningsvis att vara möjligt för den som behöver skicka brådskande försändelser att utnyttja expresstjänster, exempelvis de som Postnord tillhandahåller. Denna typ av tjänster omfattas dock inte av den prisreglering som ingår i den samhällsomfattande posttjänsten. Därmed kan det behandlade motionsförslaget anses vara tillgodosett. Utskottet avstyrker därför motion 2017/18:3462 (L) yrkande 27 i denna del. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om tillgång till postnummer-systemet. Utskottet finner att frågan om postnummersystemet ännu inte blivit tillräckligt allsidigt belyst för att det ska vara motiverat med en lagändring. Jämför reservation 12 (C). Postnummersystemet ingår som en del i den s.k. postala infrastrukturen som genom regeringens proposition 1998/99:95 lagreglerades. Bestämmelser om postnummersystemet finns i 4 kap. postlagen (2010:1045) och handlar exempelvis om ansvar för att tillhandahålla och förvalta systemet och vad som gäller för att göra ändringar i det. m.fl. (C) önskar i kommittémotion 2017/18:3758 yrkande 30 att postnummersystemet ska vara tillgängligt för alla postoperatörer, eftersom tillgång till den postala infrastrukturen där postnummer ingår skulle främja marknadens effektivitet. Det samma bör även gälla för företag inom e-handel och digitala tjänster, vilket enligt motionärerna skulle underlätta konkurrens och etablering av nya verksamheter. Utskottet vill påminna om att i sitt slutbetänkande (SOU 2016:54) föreslog en ändring i 4 kap. 1 § postlagen (2010:1045) som innebär att postnummersystemet ska hållas tillgängligt på tillhandahållarens webbplats till ett kostnadsorienterat pris. Syftet med förslaget var att underlätta konkurrens och etablering av nya verksamheter för exempelvis företag inom bl.a. e-handel och digitala tjänster som därigenom på ett enkelt sätt skulle få tillgång till postnummersystemet. Utskottet kan dock konstatera att regeringen i proposition 2017/18:41 Ändringar i postlagen har valt att inte gå vidare med utredningens förslag i frågan eftersom man gjort bedömningen att det saknas tillräckligt underlag för att motivera en lagändring vad gäller postnummersystemet. Mot bakgrund av att frågan om postnummersystemet ännu inte blivit tillräckligt allsidigt belyst föreslår utskottet att avslår motion 2017/18:3758 (C) yrkande 30. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om konkurrensen på paketmarknaden. Utskottet framhåller att PTS bevakar konkurrenssituationen på postmarknaden och att regeringens föreslagna ändring i postlagen kommer att underlätta denna uppgift. Jämför reservation 13 (C). Mervärdesskatt på samtliga posttjänster infördes , efter att postmarknaden i öppnades för konkurrens. Ett av skälen till att inga posttjänster undantogs från moms var behovet av att ge alla aktörer på den svenska postmarknaden samma skattemässiga förutsättningar. hade således inget undantag från skatteplikt för posttjänster i mervärdesskattelagen (1994:200), vilket var skälet till att initierade ett överträdelseärende mot . stämde inför med anledning av att inte hade uppfyllt sina skyldigheter enligt direktiv /112/EG av om ett gemensamt system för mervärdesskatt (mervärdesskattedirektivet). I det aktuella direktivet anges i artikel 132.1 a att medlemsstaterna ska undanta tjänster och därmed förenade varuleveranser som tillhandahålls av det offentliga postväsendet från skatteplikt. I artikel 135.1 h i samma direktiv anges att medlemsstaterna ska undanta leverans till det nominella värdet av bl.a. frimärken som är giltiga för posttjänster inom respektive medlemsstats territorium från skatteplikt. I den dom som meddelades konstaterade att hade brutit mot vissa bestämmelser i mervärdesskattedirektivet genom att inte undanta vissa tjänster som tillhandahålls av det offentliga postväsendet från momsplikten. I propositionen om undantag för mervärdesskatt för vissa posttjänster (prop. 2015/16:51) föreslog regeringen att ett undantag från mervärdesskatteplikt skulle införas för vissa posttjänster samt för frimärken. följde förslaget och en ändring i mervärdesskattelagen trädde i kraft (bet. 2015/16:SkU15, rskr. 2015/16:144). De posttjänster som undantas från skatteplikt är sådana som ingår i den samhällsomfattande posttjänsten enligt postlagen. Undantaget från skatteplikt gäller dock inte för samhällsomfattande posttjänster vars villkor har förhandlats individuellt mellan kunden och tillhandahållaren av den samhällsomfattande posttjänsten. I kommittémotion 2017/18:3758 efterlyser m.fl. (C) i yrkande 34 ett klargörande av konkurrenssituationen för paketdistribution i . Motionärerna påpekar att konkurrensen mellan olika aktörer på dagens paketmarknad fungerar och att det är viktigt att konkurrensen upprätthålls. fastställde 2015 att måste upphöra med moms på posttjänster för de aktörer som har skyldighet att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster. har en bred definition av samhällsomfattande tjänster, exempelvis ingår paket upp till .