bet · H501MJU22 · 2018-06-13 00:00:00 — Utöver de flexibla mekanismerna under Kyotoprotokollet och de internationella samarbetsformerna under har bidragit till klimatåtgärder i utvecklingsländer genom det bilaterala och multilaterala utvecklingssamarbetet. är t.ex. den största givaren per capita till den gröna klimatfonden (GCF). I budgetpropositionen framhåller regeringen även att regeringens bilaterala miljö- och klimatsamarbete bl.a. bidrog till att utveckla och upprätthålla viktiga kanaler och plattformar för samarbete med strategiska länder och bidrog till kapacitetsbyggande och en effektivare miljöförvaltning i samarbetsländerna. tydliggör vikten av att involvera många olika samhällsaktörer i klimatarbetet, och flera initiativ presenterades och nya utfästelser gjordes under den globala aktionsagendan vid COP 22. var bl.a. engagerat i partnerskapet som syftar till att stödja utvecklingsländer i att utveckla och genomföra sina klimatplaner. Regeringen framhåller att har varit pådrivande i bl.a. frågor som rör jämställdhet och urfolksrättigheter och bidragit i utformandet av en ambitiös aktionsplan för jämställdhet under COP 22. Regeringen har även varit pådrivande för att främja ökade investeringar i förnybar energi samt en långsiktig utfasning av investeringar i fossil energi i de internationella finansiella institutionerna. Regeringen framhåller vidare att tydliga profilering i energifrågor och förhållningssätt till fossil energi har bidragit till att profil stärkts. För att påskynda den globala utfasningen av subventioner av fossila bränslen deltar tillsammans med , , , , , och i gruppen Friends of Fossil Fuel Subsidy Reform (FFFSR). stöder även Global Subsidies Initiative (GSI) med att bygga upp kunskap och stödja reform och utfasning av subventioner i utvecklingsländer, bl.a. i och i . har också fortsatt varit aktivt i styrkommittén för Carbon Pricing Leadership Coalition (CPLC) som verkar för att sprida kunskap om vikten av att sätta pris på utsläpp av växthusgaser. har fortsatt sitt stöd till internationella kunskaps-byggande projektet (NCE) som styrs av The Global Commission on the Economy and Climate. Projektet analyserar samhälls-ekonomiska kostnader för och vinster av klimatåtgärder och fokuserade på finansieringsfrågor. Projektet bedöms ha bidragit till den inter-nationella diskussionen om klimatåtgärders ekonomi. Vid det avslutande förhandlingsmötet om ökade medel till den globala miljöfonden Global Environment Facility (GEF) gjorde 29 givarländer utfästelser om bidrag motsvarande en förstärkning av fonden med . bidrag uppgår till , vilket innebär en drygt 50-procentig ökning av bidrag för perioden –2022 jämfört med perioden –2018. Med den överenskomna resurs-förstärkningen beräknas den globala miljöfonden kunna bidra till dubbelt så stora utsläppsminskningar jämfört med nuvarande verksamhet. Klass- och genusperspektiv i klimatförhandlingarna m.m. I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 20) påpekar regeringen att tydliggör vikten av att involvera många olika samhällsaktörer i klimatarbetet. Flera initiativ presenterades och nya utfästelser gjordes under den globala aktionsagendan vid COP 22. var bl.a. engagerat i partnerskapet som syftar till att stödja utvecklingsländer med att utveckla och genomföra sina klimatplaner. har varit pådrivande i bl.a. frågor som rör jämställdhet och urfolksrättigheter och bidragit i utformandet av en ambitiös aktionsplan för jämställdhet under COP 22. Regeringen påpekar även att kvinnor på många platser drabbas värre än män av de katastrofer som klimatförändringar bidrar till på grund av ojämställda levnadsförhållanden. Regeringen verkar därför för att jämställdhetsaspekter ska genomsyra arbetet med att minska klimatpåverkan. Av utrikesförvaltningens handlingsplan för feministisk utrikespolitik –2018 framgår följande (s. 1 f.): Som första land i världen ska bedriva en feministisk utrikespolitik. [...] Den feministiska utrikespolitiken ska bidra till konkreta resultat som stärker såväl jämställdheten som alla kvinnors och flickors fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. Arbetet ska ske genom att hela utrikespolitiken – inte minst arbetet för fred och säkerhet – omsätter ett systematiskt jämställdhetsperspektiv byggt på kunskap och analys. Den här handlingsplanen anger riktningen för utrikesförvaltningens arbete med den feministiska utrikespolitiken med hjälp av sex långsiktiga mål. Målen är breda för att motsvara utmaningarna, täcka hela den globala agendan och göra det möjligt att samverka med utrikespolitikens olika verktyg. Det gör att utrikesförvaltningen kan arbeta för alla kvinnors och flickors mänskliga rättigheter, inklusive genom att motverka alla former av våld och diskriminering som begränsar deras handlingsutrymme. I regeringens skrivelse 2017/18:146 Politiken för global utveckling i genomförandet av Agenda 2030 redovisar regeringen att den kommer att ta fram en ny strategi inom utvecklingssamarbetet för global jämställdhet och kvinnors och flickors rättigheter 2018–2022. En viktig del av strategin kommer att vara stöd till kvinnorättsorganisationer, men också stöd till stärkt jämställdhetsstatistik, forskning, metoder och arbetssätt, vilket är en förut-sättning för att stärka genomförandet och uppföljningen av Agenda 2030. Regeringen fortsätter sitt arbete med att inom integrera ett jämställdhetsperspektiv i all verksamhet. Vidare redovisar regeringen att utrikesförvaltningens arbete även styrs av årliga handlingsplaner för den feministiska utrikespolitiken. Målet för den feministiska utrikespolitiken är att bidra till jämställdhet och alla kvinnors och flickors fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. kommer arbetet bl.a. att fokusera på kvinnors och flickors rättigheter i humanitära situationer, på flykt och i migration. Som svar på interpellation 2017/18:39 anförde statsrådet bl.a. att regeringen har en feministisk utrikespolitik och en framträdande roll i pådrivandet av höga ambitioner i arbetet med genusfrågor och uppmärksammandet av kvinnors och flickors särskilda utsatthet och behov vid klimatförändringar. Statsrådet framhöll att under COP 23 (i ) förväntade sig regeringen ett antagande av en åtgärdsplan för jämställdhet, en s.k. gender action plan, och att självklart skulle komma att vara aktivt i denna viktiga process. Som statsrådet aviserat antog parterna vid i (COP 23) en åtgärdsplan för jämställdhet just i syfte att öka kvinnors deltagande i FN:s klimatkonventions (UNFCCC) processer. Handlingsplanen syftar också till att öka medvetenheten om, liksom stödja utvecklingen och ett effektivt genomförande av, en könsrelaterad klimatpolitik på regional, nationell och lokal nivå. Enligt uppgift från är internationell lag och består dels av en bindande avtalsdel, dels en icke-bindande beslutsdel. Om en part skulle bryta mot den bindande delen finns ingen sanktion bestämd i avtalet, vilket är gängse när det gäller internationella konventioner. Avtalets efter-levnad bygger på gemensamt ansvar och förtroende. I fråga om en global klimat- och miljöombudsman som skulle ha till uppgift att utdela sanktioner vid överträdelser mot beslutade klimatkonventioner har förslaget behandlats tidigare av utskottet, bl.a. i betänkande 2011/12:MJU25 Klimatpolitik och geologisk lagring av koldioxid. Motionsförslaget avstyrktes då med hänvisning till att utskottet utgår från att regeringen i internationella samman-hang driver klimatfrågan på alla framkomliga sätt för att uppnå beslutade mål. roll i det internationella klimatarbetet Utskottet konstaterar inledningsvis att enligt har rikare länder som ett särskilt ansvar för att gå före i det globala klimatarbetet. Utskottet delar därför regeringens bedömning att i de internationella klimat-förhandlingarna under klimatkonventionen såväl enskilt som genom EU bör driva på för ett effektivt och ambitiöst genomförande av . I ljuset av frånträde från avtalet är sådant internationellt ledarskap av särskild betydelse. Utskottet delar också regeringens syn på att nu med än större kraft än tidigare bör sprida budskapet om att en ambitiös klimatpolitik kan främja ekonomisk utveckling. Som tidigare bedömer utskottet därmed att redan är aktivt pådrivande i det internationella klimatarbetet liksom i genomförandet av . agerar som ett föregångsland och sätter det inter-nationella klimatarbetet högt på dagordningen. Mot denna bakgrund anser utskottet att de förslag som väckts i motionerna 2017/18:3686 (C) yrkande 8, 2017/18:3887 (SD) yrkande 1, 2017/18:4154 (SD) yrkande 1 och 2017/18:4148 (-) yrkande 5 i huvudsak är att betrakta som tillgodosedda och att de därför kan lämnas utan vidare åtgärd. Internationella samarbetsformer och klimatinvesteringar Enligt ska rikare länder gå före och minska utsläppen samt utveckla och sprida lösningar som utvecklingsländer ska ges stöd i sin klimatomställning och klimatanpassning. Av denna anledning ser utskottet mycket positivt på att har ett stort engagemang när det gäller att utveckla internationella instrument under klimatkonventionen som leder till verifierade utsläppsminskningar med miljöintegritet och hållbar utveckling i fokus. Utskottet noterar att utöver de flexibla mekanismerna under Kyoto-protokollet och de internationella samarbetsformerna under bidrar till klimatåtgärder i utvecklingsländer genom bilateralt och multi-lateralt utvecklingssamarbete. Med hänvisning till det arbete som redan pågår bedömer utskottet att de behov av åtgärder som framhålls i motionerna 2017/18:3352 (M) yrkande 18 och 2017/18:4154 (SD) yrkandena 13 och 14 är att betrakta som tillgodosedda. Motionerna avstyrks följaktligen. I fråga om etappmålet om en 40-procentig utsläppsminskning till 2020 jämfört med för den icke handlande sektorn (ESR) påminner utskottet om att regeringens ambition redan är att målet fullt ut ska nås med nationella åtgärder. Därmed föreslår utskottet att motion 2017/18:1141 (V) yrkande 5 lämnas utan vidare åtgärd. Klass- och genusperspektiv i klimatförhandlingarna m.m. I fråga om klass- och genusperspektiv i klimatförhandlingarna noterar utskottet att regeringen redan aktivt strävar efter ett jämställt deltagande i beslutsprocesser och beslutande organ samt efter att fortsätta att arbeta för integrering av ett stärkt jämställdhetsperspektiv i alla förhandlingsspår. Regeringen har också haft en framträdande roll i arbetet med genusfrågor och uppmärksammandet av kvinnors och flickors särskilda utsatthet och behov vid klimatförändringar. Därtill påminner utskottet om att parterna vid i (COP 23) antog en åtgärdsplan för jämställdhet just i syfte att öka kvinnors deltagande i FN:s klimatkonventions beslutandeprocesser. Utskottet anser mot denna bakgrund att de förslag om klass- och genusperspektiv i klimatförhandlingarna som väckts i motion 2017/18:1141 (V) yrkandena 1 och 2 är att betrakta som tillgodosedda och därmed kan lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller finansiering av IPCC konstaterar utskottet att regeringen ger ett kompletterande finansiellt stöd till panelens arbete. Regeringen har också höjt förvaltningsanslag , bl.a. för att öka det svenska bidraget av expertis och kunnande till IPCC:s arbete. Motion 2017/18:283 (MP) yrkande 5 lämnas därmed utan vidare åtgärd. Även motion 2017/18:1713 (MP) lämnas utan vidare åtgärd med hänvisning till att internationella klimatöverenskommelser bygger på gemensamt ansvar och förtroende. Liksom tidigare utgår utskottet från att regeringen i internationella sammanhang driver klimatfrågan på alla fram-komliga sätt för att anslutna parter ska tillmötesgå gemensamt beslutade mål. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om de EU-gemensamma klimat-målen, stärkning och reformering av EU:s utsläppshandelssystem (EU ETS) inklusive sjöfartssektorns inkludering i systemet, mark-användning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) samt tilldelning av utsläppsrätter för det EES-interna flyget. Jämför reservation 7 (SD), 8 (C), 9 (V), 10 (C), 11 (V) och 12 (C). EU-gemensamma mål och ambitionsnivå I skrivelsen framhåller regeringen att klimatfrågan är en av regeringens tre prioriteringar i EU-arbetet. EU har en avgörande roll som ledare i klimat-frågan, både för att bidra till att nå långsiktiga mål och för att visa omvärlden att det går att förena god ekonomisk tillväxt med klimathänsyn. Regeringen gör därför bedömningen att bör verka för att EU ska vara världsledande i klimatarbetet. Det antagna klimatramverket för EU är ett viktigt verktyg för att EU ska nå sina klimatmål till 2030. Enligt regeringen är ambitionen dock för låg, och EU:s klimatmål behöver skärpas. bör driva på för att EU:s klimatmål skärps till en minskning av växthusgasutsläppen med jämfört med och för att EU ska anta ett nettonollmål senast med negativa utsläpp därefter. Regeringen anser också att all relevant EU-lagstiftning och alla relevanta EU-processer bör bidra till och inte motverka långsiktiga klimatmål. Ambitiösa koldioxidkrav för både lätta och tunga fordon behövs. På ett övergripande plan är det centralt med en revidering av energiskatte-direktivet och statsstödsregelverket och en långtidsbudget för EU som stöder . Regeringen framhåller också att senast bör EU presentera en ambitiös långsiktig klimatstrategi för FN:s klimatsekretariat. Stärkning och reformering av EU:s utsläppshandelssystem inklusive sjöfartssektorns inkludering i systemet Regeringen framhåller att det viktigaste instrumentet i EU:s klimatpolitik är EU:s system för handel med utsläppsrätter (EU ETS) som omfattar ungefär hälften av unionens utsläpp. Sedan det infördes har det inneburit en kvantitativ begränsning av utsläpp från anläggningar inom energi- och industrisektorerna. Utsläppsmålet till 2030 ska nås genom att utsläppen inom EU ETS minskas jämfört med . ska utsläppen i sektorer utanför EU ETS minskas . Regeringen anser att all relevant EU-lagstiftning och alla relevanta EU-processer bör bidra till och inte motverka långsiktiga klimatmål. Inom EU behöver framför allt taket i systemet för handel med utsläppsrätter sänkas i snabbare takt. Regeringen anser att bör driva på för en sådan skärpning. Skärpningen behöver genomföras på ett sätt som inte leder till ökad risk för koldioxidläckage. I fråga om inkludering av sjöfartssektorn i EU ETS redovisar regeringen att de sammantagna utsläppen från internationell sjöfart och flyg globalt har ökat kraftigt , även om den ytterligare klimatpåverkan som orsakas av förbränning på hög höjd inte räknas in. Miljömålsberedningen föreslår att utsläpp från utrikes flyg och sjöfart inte ska ingå i det långsiktiga nationella utsläppsminskningsmålet till 2045. I stället bör målsättningar för utsläpps-minskningar för internationellt flyg och sjöfart antas på global nivå inom Internationella civila luftfartsorganisationen () respektive Inter-nationella sjöfartsorganisationen (IMO). För att nå målet i att hålla den globala temperaturökningen långt anser regeringen att även sjöfarten behöver minska utsläppen av växthusgaser till nära noll. bör därför verka för att inter-nationella målsättningar för den internationella sjöfartens klimat- och luft-utsläpp kommer på plats. Regeringen anser att nationella åtgärder såsom särskilda satsningar på elektrifiering och biobränslen för sjöfart kan komplettera de internationella insatserna. Regeringen anser vidare att ska fortsätta att delta aktivt och påverka inom internationella forum såsom IMO och inom EU för att främja inter-nationella lösningar för att skapa en stark sjöfartssektor med hög miljöprofil. En viktig del i detta är arbetet med att genomföra IMO:s miljöskydds-kommittés arbetsplan för att minska växthusgasutsläppen från den inter-nationella sjöfarten. Regeringen påpekar i skrivelsen att () avser att hålla sin 72:a session (se ytterligare redovisning nedan). Därtill konstaterar regeringen att transporter med inrikes sjöfart har potential att med rätt förutsättningar leda till en överflyttning av transporter från väg till sjöfart, vilket skulle minska utsläpp av växthusgaser och luft-föroreningar liksom trängsel, vägslitage och buller. Regeringen avser att införa ett tillfälligt eco-bonussystem för sjöfarten om –2020. Syftet med eco-bonussystemet är att stimulera en överflyttning av gods från väg till sjöfart och därmed minska utsläpp av luftföroreningar genom att stödja nya intermodala transportlösningar. Eco-bonusen kompenserar för de merkostnader som kan vara förenade med att etablera sjötransportlösningar som en del av transportkedjan. kommer systemet att utvärderas. Systemet behöver godkännas av kommissionen innan det kan införas. Markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) I skrivelsen lyfter regeringen fram att för ett effektivt genomförande av avser regeringen att verka för att sektorn för markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) kan bidra till höga ambitioner med hjälp av hållbar produktion av bioenergi och livsmedel samt fossilsnåla material från jord- och skogsbruket. Regeringen påpekar att i LULUCF-sektorn redovisas nettoutsläpp och nettoupptag av växthusgaser från skogsmark, och annan mark enligt rapporteringen under klimatkonventionen. Sektorn ingår inte i nationella mål, men däremot i åtaganden under Kyotoprotokollet, och kommer att ingå i åtagande gentemot EU . Sektorns nettoutsläpp och nettoupptag behandlas vanligen separat från övriga sektorers utsläpp bl.a. på grund av att den innehåller såväl utsläpp som upptag av växthusgaser och att processerna är reversibla, dvs. en kategori som utgör ett upptag kan vid ett annat tillfälle vara ett utsläpp. Ytterligare en orsak är att flödena, som i hög grad beror på biologiska processer, är svåra att mäta, med stor osäkerhet som följd. För hela LULUCF redovisades ett nettoupptag, dvs. nettoupptag minus nettoutsläpp i sektorn, av växthusgaser om koldioxidekvivalenter. uppgick det årliga nettoupptagets storlek i medeltal till nästan koldioxid-ekvivalenter, men det varierar mycket . Storleken på nettoupptaget påverkas framför allt av årlig tillväxt i skogen och avverkningsvolymen, som i sin tur påverkas starkt av konjunkturen, samt olika typer av störningar såsom bränder och stormar. Kategorin skogsmark, som omfattar såväl marken och träden som buskarna i skogen, redovisar de största nettoupptagen av koldioxid inom LULUCF. Det beror på stora arealer skog där växande träd binder stora mängder koldioxid. Regeringen redovisar vidare att nettoupptaget ökade i kategorin skogsmark , vilket i huvudsak beror på att tillväxten av träden ökade mer än avverkningen. Den totala mängden levande biomassa som utgörs av träd påverkas av förhållandet mellan avverkning och tillväxt respektive inlagring av kol i skogsmark. Även storleken på trävaruindustrins årliga produktion har stor betydelse för nettoupptaget eftersom långlivade trä-produkter binder upp koldioxid och således bidrar med ett redovisat upptag de år produktionen är hög. Regeringen redovisar också att nettoupptaget i långlivade träprodukter är högre nu än 1990 till följd av ökad produktion av trävaror. Utsläpp i LULUCF sker också genom avgång av koldioxid från utdikad organogen mark, vilken tidigare i stor utsträckning varit våtmark, i såväl skogsbruket som jordbruket samt från bebyggd mark. Skogs- och jordbruksmarken utgörs till en del av våtmarker som har dikats för att det ska gå att odla skog eller bedriva jordbruk. Dikningen innebär att syrehalten i marken ökar, vilket leder till att torven bryts ned och att koldioxid avgår till atmosfären. Utsläppen som redovisas i kategorin bebyggd mark sker främst på grund av att koldioxid frigörs vid avskogning i samband med husbyggen och vägbyggen. Regeringen lyfter även fram att kommissionen presenterade ett förslag till en förordning som inkluderar utsläpp och upptag av LULUCF-sektorn i för klimat och energi till 2030 (COM(2016) 479 final). I förslaget formuleras medlemsländernas åtaganden så att varje medlemsland förbinder sig att säkerställa att nettoupptagen inte ska minska, eller i de fall nettoutsläpp för sektorn redovisas, att nettoutsläppen inte ska öka inom landets territorium . nåddes en preliminär överenskommelse mellan det estniska ordförandeskapet och (den slutliga rättsakten undertecknades , se redovisning nedan). Tilldelning av utsläppsrätter för det EES-interna flyget I skrivelsen påminner regeringen om att enligt Miljömålsberedningen behöver flyget minska sin klimatpåverkan och behöver ta sin del av ansvaret för att minska även dessa utsläpp. Miljömålsberedningen föreslår dock att utsläpp från utrikes flyg och sjöfart inte ska ingå i det långsiktiga nationella utsläppsminskningsmålet till 2045. I stället bör målsättningar för utsläppsminskningar för internationellt flyg och sjöfart antas på global nivå inom respektive IMO. Regeringen påpekar att sedan Miljömålsberedningens betänkande presenterades har en överenskommelse nåtts i om ett globalt styrmedel, det s.k. Carbon Offsetting and Reduction Scheme for (Corsia), för flyget. beslut innebär att utsläppen från internationellt flyg ska stabiliseras nivå. Regeringen anser att det är positivt att en överenskommelse har nåtts men att ambitionsnivån för Corsia behöver höjas . Regeringen avser att fortsätta driva på för en sådan höjning av ambitionsnivån. Utsläppshandelns styrverkan är avhängig priset på utsläpps-rätter. Det finns ett stort överskott av utsläppsrätter på marknaden med låga priser som följd. Regeringen har av denna anledning varit drivande i förhandlingarna om översynen av utsläppshandelssystemet för åtgärder som minskar överskottet och ökar styrverkan. Regeringen påminner om att det är beslutat att sådana åtgärder kommer att vidtas –2030 (se redovisning nedan om det reformerade EU ETS-direktivet). Regeringen redovisar vidare att internationellt flyg står för en växande andel av de globala utsläppen, och enligt prognoser förväntas utsläppen öka kraftigt till 2050 om inte tillräckliga åtgärder vidtas. Eftersom utsläppen främst kommer från internationellt flyg krävs det att stater samarbetar för att nå de klimatvinster som behövs. ingår i sådana samarbeten i främst och EU. Chicagokonventionen förbjuder drivmedelsbeskattning och andra skatter på utrikes resor som korrelerar med bränsleförbrukning. Det medför att sådan beskattning inte är tillåten enligt vare sig EU:s energiskattedirektiv eller bilaterala luftfartsavtal baserade på Chicagokonventionen. I beskattas flygbränsle som används för privat ändamål med energiskatt och koldioxid-skatt, medan flygbränsle som används för annat än privat ändamål är skatte-befriat. Enligt mervärdesskattelagen (1994:200) beskattas inrikes person-transporter med flyg med den lägsta skattesatsen. Persontransporter som till någon del genomförs i ett annat land beskattas inte alls i . Därtill framhåller regeringen att inkluderandet av flyg inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) i EU ETS var ett viktigt steg i att gemensamt reglera flygets klimatpåverkan. Åtgärden har dock än så länge en begränsad styrande verkan på grund av det låga koldioxidpriset inom handelssystemet. Att enas om internationella åtgärder som är tillräckliga för att flyget ska bidra med sin andel till klimatomställningen är en långsam process, och det är enligt regeringen därför viktigt att vidta nationella åtgärder som har rådighet över. Därför har en skatt på flygresor införts. Andra vägar framåt kan enligt regeringen vara att förbättra konsumenternas möjlighet att göra klimatsmarta val genom förbättrad konsumentinformation. Regeringen överväger att ge lämplig myndighet i uppdrag att undersöka möjligheten att ställa krav på redovisning av flygresors klimatpåverkan vid försäljning och marknadsföring av resor i . Här kan insikter från forskningen om s.k. nudging eller beteendeinsatser som styrmedel nyttjas. För att siffror för klimatpåverkan ska bli jämförbara såväl mellan olika transportsätt som mellan olika flygbolag är det enligt regeringen av vikt att en enhetlig metod för beräkningar av klimatpåverkan utarbetas och används.