bet · H501TU13 · 2018-04-26 00:00:00 — Utskottet har i sammanhanget tagit del av att Internationella sjöfartsorganisationens (IMO) miljökommitté vid sitt möte (MEPC 70) beslutade att införa ett globalt obligatoriskt datainsamlingssystem för rapportering av bränsleförbrukning och koldioxidutsläpp från fartyg. Det är en viktig del i arbetet med att skapa en hållbar sjöfart med lägre klimatpåverkan. Systemet ska börja tillämpas 2019 och liknar det datainsamlingssystem som introducerats inom EU. EU-reglerna, som började tillämpas , ska anpassas till det globala systemet. Beslutet om ett globalt datainsamlingssystem är första steget mot ett globalt styrmedel för all internationell sjöfart. MEPC 70 enades också om att ta fram en färdplan för en mer heltäckande strategi för att minska den internationella sjöfartens klimatpåverkan. Utskottet välkomnar vidare att IMO också enades om en överenskommelse om hur växthusgasutsläppen för den internationella sjöfarten ska minska. I en initial strategi med ett antal mål och principer för organisationens fortsatta arbete med att utveckla konkreta styrmedel fastslår IMO att målet är att de årliga utsläppen av växthusgaser från den internationella sjöfarten ska kulminera och därefter minska med åtminstone till 2050 jämfört med nivå, och sträva mot fossilfrihet . Regeringen har varit och kommer att fortsätta vara aktiv i detta arbete. Strategin är den internationella sjöfartens bidrag till att temperaturmål kan nås. är samordningsansvarig för omställningen till en fossilfri transportsektor och har tagit fram rapporten till fossilfrihet (ER 2017:10). I rapporten konstateras att eftersom sjöfarten är internationell till sin karaktär, och statens rådighet därmed är begränsad, kommer det även att krävas internationella överenskommelser för att minska sjöfartens klimatpåverkan. Vidare framhålls att bör fortsätta att vara pådrivande inom IMO och EU i frågor som rör energieffektivisering och förnybara drivmedel samt aktivt verka för att det införs en internationell målsättning om att minska sjöfartens klimatpåverkan och ytterligare internationella klimatåtgärder och styrmedel. Utskottet anser att frågan som lyfts i motionsförslagen om att söka internationella lösningar är rätt väg att gå för att minska sjöfartens klimatpåverkan. Utskottet anser vidare att det är tydligt att det också är så regeringen arbetar. Mot den bakgrunden avstyrks motionsförslagen 2017/18:3352 (M) yrkande 21, 2017/18:3730 (C, M, KD, L) yrkande 9 och 2017/18:3758 (C) yrkandena 7.2 och 9.2. Ett fossiloberoende transportsystem, punkt 1 (S, MP) av (MP), (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: 2017/18:2156 av (S), 2017/18:2335 av m.fl. (V) yrkande 1, 2017/18:2747 av (MP), 2017/18:3686 av m.fl. (C) yrkande 9, 2017/18:3748 av m.fl. (KD) yrkande 14, 2017/18:3758 av m.fl. (C) yrkande 1, 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2017/18:3894 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 15. Utskottsmajoriteten har föreslagit att ska rikta ett tillkännagivande till regeringen om att regeringens arbete med att minska transportsektorns klimatpåverkan ska grunda sig på samhällsekonomiskt och miljömässigt effektiva åtgärder. Vi har naturligtvis inte någon annan uppfattning än utskottsmajoriteten när det gäller vikten av kraftfulla åtgärder för att minska transportsektorns klimatpåverkan. Tvärtom har vi framhållit att omställningen till ett långsiktigt hållbart transportsystem är en av de största utmaningar som transportpolitiken står inför. Vi anser att samhället för att klara omställningen måste använda transporter smartare, inklusive en överflyttning av godstrafik från väg till järnväg och sjö samt persontrafik från väg och flyg till järnväg. Fossila bränslen måste bytas ut mot hållbara bränslen, såsom biodrivmedel. Transportsektorn behöver elektrifieras i högre grad. Vi anser således att det är nödvändigt att göra flera saker och att vidta åtgärder inom flera områden. Regeringen har också uttalat att ska bli ett av världens första fossilfria välfärdsländer. Regeringen har följaktligen en hög ambition som vi välkomnar. Vi anser även att det är en självklarhet att och regeringen men även den övriga offentliga sektorn strävar efter att vidta samhällsekonomiskt effektiva åtgärder. Vi kan därför konstatera att uppmaningen till regeringen saknar grund. I sammanhanget vill vi lyfta fram ett antal initiativ och åtgärder som har vidtagits för att minska klimatpåverkan från transportsektorn. Vi ser med tillfredsställelse på den parlamentariska Miljömålsberedningens förslag om en strategi för en samlad och långsiktig klimatpolitik. I förslaget anges att en viktig del i det långsiktiga omställningsarbetet är ett mer effektivt och klimatsmart transportarbete. Beredningen lämnade flera förslag för att bidra till en sådan utveckling, bl.a. att gång-, cykel- och kollektivtrafik ska göras normgivande i planeringen i större tätorter. Miljömålsberedningen lämnade vidare förslag på flera nya mål för klimatpolitiken. lämnade regeringen propositionen Ett nytt klimatpolitiskt ramverk (prop. 2016/17:146) som baseras på Miljömåls-beredningens förslag till . Regeringen föreslog, som ett långsiktigt klimatmål, att inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser till atmosfären. Vidare föreslog regeringen, liksom Miljömålsberedningen, att utsläppen från inrikes transporter utom inrikes flyg ska minska med jämfört med . I regeringens proposition anförs att förslaget till utsläppsmål för inrikes transporter är ett mål som förutsätter mycket kraftiga trendbrott jämfört med utvecklingen fram till . krävs en fortsatt snabb teknisk utveckling av fordon och drivmedel som möjliggör en substitution av fossildrivna transporter för att målen ska kunna nås. Parallellt med fokus på fordon och bränslen behövs även ett ökat fokus på att ändra resvanor samt att effektivisera och optimera transporter och användningen av existerande infrastruktur. I ett yttrande till miljö- och jordbruksutskottet (yttr. 2016/17:TU6y) välkomnade trafikutskottet regeringens proposition och antog regeringens förslag. Vi vill vidare lyfta fram att Regeringen 2017 presenterade det s.k. Bränslebytet, ett paket med nya styrmedel vars syfte var att reducera transportsektorns utsläpp och öka användningen av biodrivmedel. Utifrån ett av förslagen i Bränslebytet fattade 2017 beslut om en reduktionsplikt. Reduktionsplikten syftar till att minska växthusgasutsläppen från bensin och diesel genom en successivt ökad inblandning av biodrivmedel. Reduktionsplikten ska införas . Regeringen har vidare initierat ett bonus–malus-system som innebär att miljöanpassade fordon med låga utsläpp av koldioxid premieras med en bonus vid inköpstillfället. För rena elbilar och vätgasbilar med nollutsläpp blir den högsta möjliga bonusen . Bonusen minskar sedan med för varje gram koldioxid som klimatbonusbilen släpper ut. Bilar som kan drivas med exempelvis fordonsgas får i bonus. För bensin- och dieseldrivna fordon tas i stället en förhöjd fordonsskatt, en malus, ut från det att fordonet blir skattepliktigt . Vi vill även lyfta fram att regeringen för att möta samhällsutmaningarna har lanserat fem samverkansprogram som bygger på samverkan mellan staten och näringslivet, bl.a. samverkansprogrammet Nästa generations resor och transporter. Vi välkomnar detta. I beskrivningen av programmet anger regeringen bl.a. att behöver ett mer transporteffektivt samhälle där transporterna används smartare och med mer resurseffektiva och ännu säkrare fordon, förnybara bränslen och mindre utsläpp. Vi uppskattar regeringens ansats att flera olika åtgärder måste vidtas. Regeringen gav i uppdrag att fördjupa inriktningsunderlaget inför transportinfrastrukturplaneringen för perioden –2029 genom att redovisa åtgärder för att minska transportsektorns utsläpp av växthusgaser. framhåller bl.a. att åtgärder i de tidiga stegen i fyrstegsprincipen bör vara grunden för valet av åtgärder och inriktning för att möta framtida utmaningar. informerade även företrädare för utskottet om verkets arbete med att minska transportsektorns klimatpåverkan. Regeringen konstaterade i proposition 2016/17:21 Infrastruktur för framtiden – Innovativa lösningar för stärkt konkurrenskraft och hållbar utveckling att transportsystemets utformning som helhet har stor betydelse för dess bidrag till en långsiktigt hållbar utveckling. Regeringen pekade vidare på att en tillräcklig förändring enbart kan åstadkommas genom en kombination av åtgärder: transporteffektivt samhälle, energieffektivisering och övergång till förnybara drivmedel. I betänkande 2016/17:TU4 välkomnade utskottet regeringens proposition och framhöll betydelsen av att minska transportsektorns klimatpåverkan. Regeringen har därefter i direktiv till om åtgärdsplaneringen inför kommande planperiod bl.a. konstaterat att transportsektorns klimatpåverkan behöver minska kraftigt jämfört med dagens nivå. Enligt vår mening är det dock tydligt att redan vidtagna åtgärder inte räcker för att vi ska kunna uppnå våra miljö- och klimatmål. Vi välkomnar därför de olika satsningar som regeringen har initierat för att nå mål om en fossiloberoende transportsektor. Vi vill bl.a. lyfta fram det s.k. klimatklivet som är ett statligt program för lokala klimatinvesteringar. Klimat-investeringarna möjliggör stöd till investeringar som kan minska utsläppen och påverka omställningen till fossilfria transporter och resor. Vi har tagit del av att stödet har gått till klimatinvesteringar i bl.a. laddinfrastruktur, produktion av biogas och tankstationer för biogas. Vi ser även mycket positivt på de satsningar som regeringen har gjort på järnvägsunderhåll och cykelinfrastruktur samt på att främja kollektivtrafik i landsbygd. Vidare påbörjade regeringen arbetet med att ta fram en godsstrategi. Strategin väntas vara klar . Vi vill även lyfta fram att har fått i uppdrag av regeringen att samordna omställningen av transportsektorn till fossilfrihet. I uppdraget ingår att ta fram en strategisk plan för omställningen, samordna arbetet och föra dialog med relevanta aktörer och aktörsgrupper. Dessutom ingår att arbeta för synergier med andra nationella satsningar som syftar till omställningsarbetet. Transportstyrelsen, , , och (de s.k. Soft-myndigheterna) deltar i arbetet med uppdraget. ska också ta fram en plan för hur samhällsekonomiska kostnader och nyttor av arbetet ska utvärderas. Den strategiska planen överlämnades till (Miljö- och ) . Tre delrapporter överlämnades till regeringen , om luftfart, sjöfart samt utvärdering och uppföljning av omställningen. Av den strategiska planen framgår bl.a. att omställningen till fossilfrihet behöver stå på tre ben – ett mer transporteffektivt samhälle, energieffektiva och fossilfria fordon och farkoster samt högre andel förnybara drivmedel. I rapporten anges att det inte kommer att vara tillräckligt att endast arbeta med ett eller två av dessa områden, dels för att resurser för att framställa förnybara drivmedel, batterier, fordon och infrastruktur är begränsade, dels för att sprida risken om något område inte utvecklas som förväntat. Rapporten framhåller vidare att det är en stor omställning som ska ske och att potentialen inom alla tre områden därför kommer att behöva utnyttjas för att nå de ambitiösa mål som satts upp. De tre områdena kommer dock att ges olika stort fokus i staden respektive på landsbygden. Vi vill peka på att i den av presenterade vitboken fastställs att EU ska ha minskat utsläppen av växthusgaser från transporter jämfört med nivåer. I vitboken anges vidare att av vägtransporterna på mer än bör flyttas över till andra transportmedel, exempelvis järnväg eller sjötransporter, och med hjälp av effektiva och miljövänliga godskorridorer. För att uppnå detta mål måste lämplig infrastruktur tas fram. Vi påminner även om att presenterade en europeisk strategi för utsläppssnål rörlighet som syftar till att minska utsläppen från transportsektorn. Målet ska uppnås genom bl.a. ett anpassat regelverk för utsläppssnål rörlighet i vilket EU:s direktiv om infrastrukturen för alternativa bränslen (2014/94/EU) ingår som en betydelsefull beståndsdel. biföll regeringens proposition 2015/16:186 Gemensamma standarder vid utbyggnad av infrastrukturen för alternativa drivmedel (bet. 2016/17:TU2, rskr. 2016/17:10) som genomförde direktivet i svensk rätt. Den nya lagen innehåller bl.a. bestämmelser om krav på installationer, avgifter för laddning av elfordon, användarinformation och tillsyn. Vi är positiva till den nya lagstiftningen och anser att den är ändamålsenlig för att uppmuntra och underlätta den fortsatta utbyggnaden av en infrastruktur för alternativa bränslen. Vi vill även peka på att regeringen har gett i uppdrag att ta fram ett förslag till en långsiktig klimatstrategi för att minska utsläppen av växthusgaser. förslag till strategi ska bygga på det klimatpolitiska ramverket som lagt fast och de styrmedel för klimatområdet som regeringen har beslutat eller aviserat. Regeringen har vidare lanserat initiativet Fossilfritt där olika aktörer ges möjlighet att synliggöra hur de genom sin verksamhet bidrar till att lösa klimatfrågan och uppnå målet om ett fossilfritt samhälle. Företrädare för Fossilfritt var också och informerade utskottet . Av trafikutskottets forskningsrapport drivmedel för att minska transportsektorns klimatpåverkan (2017/18:RFR13) framgår bl.a. att har ett teknikförsprång inom flera områden som syftar till att minska sektorns klimatpåverkan. I rapporten nämns bl.a. att internationellt sett är tidigt med försök med elvägar och batteridrift av färjor. har också ett teknikförsprång inom biodrivmedelsområdet tack vara många års forsknings-satsningar. I infrastrukturpropositionen framhåller regeringen även att ett effektivt, tillgängligt transportsystem kräver ny kunskap och nya innovativa löningar och att det behövs en satsning inom forskning och innovation för att kunna möta utmaningarna inom transportsystemet. Regeringen pekade även på att automatisering, utveckling av alternativa bränslen, digitalisering av resor och transporter samt multimodala transportlösningar kan möjliggöra effektivare och säkrare användning av infrastrukturen. I betänkande 2016/17:TU4 uttalade utskottet att det delar regeringens uppfattning. Forskning och innovation är viktiga medel för att möta transportsektorns utmaningar och vi välkomnar regeringens uttalanden. Vi kan således med tillfredsställelse konstatera att frågan om att minska transportsektorns klimatpåverkan har hög prioritet för regeringen. Det pågår ett intensivt och brett arbete både inom och på nivå. Även på myndigheter bedrivs ett viktigt arbete för att förverkliga mål om en fossiloberoende fordonsflotta. Mot den bakgrunden finner vi inte att det finns skäl för att ta ytterligare initiativ med anledning av motionsförslagen. Vi avstyrker därmed motionerna 2017/18:2156 (S), 2017/18:2335 (V) yrkande 1, 2017/18:2747 (MP), 2017/18:3686 (C) yrkande 9, 2017/18:3748 (KD) yrkande 14, 2017/18:3758 (C) yrkande 1, 2017/18:3766 (KD) yrkande 2 och 2017/18:3894 (M, C, L, KD) yrkande 15. Ett fossiloberoende transportsystem, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:2335 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2017/18:2156 av (S), 2017/18:2747 av (MP), 2017/18:3686 av m.fl. (C) yrkande 9, 2017/18:3748 av m.fl. (KD) yrkande 14, 2017/18:3758 av m.fl. (C) yrkande 1, 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2017/18:3894 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 15. har ett hänsynsmål för transporterna som säger att transportsektorn ska bidra till att miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan nås genom en stegvis ökad energieffektivitet i transportsystemet och ett brutet fossil-beroende samt att 2030 bör ha en fordonsflotta som är oberoende av fossila bränslen. lämnade Utredningen om fossilfri fordonstrafik (populärt kallad ) sitt betänkande Fossilfrihet på väg (SOU 2013:84) där man presenterar åtgärder samt hur begreppet fossiloberoende fordonsflotta kan ges en innebörd. Utredningen föreslår ett mål till 2030 på 80 procents reduktion av utsläppen av växthusgaser från vägtrafiken jämfört med nivå. Jag anser att förslag på målsättning bör vara en absolut mininivå för vägtrafikens utsläpp. Miljömålsberedningen föreslog 2016 ett sektorsmål för transportsektorn. Förslaget var att utsläppen för inrikes transporter ska vara lägre jämfört med nivå (SOU 2016:47). reserverade sig mot förslaget och anser att utsläppen för inrikes transporter bör minska i minst samma omfattning som vägtrafiken enligt förslag, dvs. 80 procents minskning. antog sedan Miljömåls-beredningens förslag om en målsättning på 70 procents lägre utsläpp. Men detta är inte ett tillräckligt ambitiöst mål för att ska kunna nå nollutsläpp och bli ett av världens första fossilfria välfärdsländer, utan bör anta en målsättning för sektorn till 2030 som är i linje med förslag. Jag anser att detta skulle stärka de transportpolitiska målen och våra nationella klimatansträngningar. bör därför anta ett mål till 2030 om minst 80 procents reduktion av utsläppen av växthusgaser från vägtrafiken jämfört med nivå. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Tillhandahållande av förnybara drivmedel, punkt 2 (SD) av Per Klarberg (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:1659 av (MP) och 2017/18:3454 av (SD) samt 2017/18:3741 av m.fl. (KD) yrkande 18 och 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 6. Vi vill framhålla att förutsättningarna för att kunna bo och verka på svensk landsbygd försämrades när den s.k. pumplagen trädde i kraft . Vi vill också peka på att bo på landsbygd innebär att man är beroende av serviceinrättningar som tillhandahåller drivmedel i form av framför allt bensin och diesel eftersom långt av alla bilister äger fordon med de drivmedelsegenskaperna. Enligt lagen måste en bensinstation sälja förnybart bränsle, som biogas eller bioetanol, om man har en försäljningsvolym överstigande av bensin och diesel . Vi har tagit del av att många serviceinrättningar av ekonomiska skäl har tvingats lägga ned sin verksamhet då de inte har haft råd att installera anläggningar med förnybara drivmedel. Många service-inrättningar lever redan på marginalen och det är då ekonomiskt påfrestande att nödgas investera i en biogasanläggning eller etanolpump. Vi vill i sammanhanget också tillägga att bioetanol och biodiesel inte endast har levererat fördelar ur miljösynpunkt, vilket ställer pumplagen i en om möjligt ännu sämre dager. Vi anser vidare att det behövs ett statligt engagemang för bilar som drivs med bränsleceller och tankstationer för vätgas. För att skapa förtroende för att det kommer att gå att köra bilar på vätgas i – och få ett genombrott i antal bilar – så behövs det minst 30 tankstationer för vätgas till 2020. Vi anser att det är nödvändigt att staten är aktiv och driver på utbyggnaden i detta viktiga inledande skede. Bränslecellsbilar är en av flera viktiga pusselbitar för att kunna nå målet fossiloberoende fordonsflotta 2030 och flera tillverkare prioriterar att förse de marknader som redan beslutat att satsa på infrastruktur, såsom och i , med bilar. Vi vill framhålla att en satsning i skulle få uppmärksamhet internationellt och innebära ett viktigt bidrag till att fossilfria bilar tar över så stora delar som möjligt av marknaden för nya bilar. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Tillhandahållande av förnybara drivmedel, punkt 2 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3741 av m.fl. (KD) yrkande 18 och 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 6 och 2017/18:1659 av (MP) och 2017/18:3454 av (SD). Den s.k. pumplagen infördes för att få fler bensinstationer att tillhanda-hålla förnybara drivmedel. Jag kan konstatera att sedan lagen infördes har elbilar tagit allt större marknadsandelar som andra drivmedel, exempelvis etanol, håller på att konkurreras ut på bilmarknaden. Jag kan också konstatera att ett flertal biltillverkare, däribland , och Audi, har slutat tillverka etanolbilar som allt fler börjar tillverka elbilar och laddhybrider som kan gå på el, även om ökningen är blygsam. En anledning till den blygsamma ökningen är troligen, menar jag, bristen på laddstationer runt om i landet. Den som ska köpa en ny bil kan helt enkelt inte lita på att den går att ladda förutom på ett fåtal orter, framför allt i storstadsområden. undantar pumplagen el som förnybart drivmedel. En mackägare som vill investera i laddstationer måste alltså ha både bensin, diesel och exempelvis etanolpump. Jag anser att detta skapar onödiga hinder för en utbyggd laddinfrastruktur. Vi i vill se fler elbilar i . Då krävs det ökade möjligheter till laddning av elbilar i hela landet och inte bara i storstadsregionerna. Jag vill också peka på att många mackägare dessutom är pressade av kostnader för alternativa drivmedel som inte längre används, främst etanol. Jag menar att om dessa i stället skulle tillåtas göra en investering i laddstationer för el skulle det öka tillgängligheten av laddstationer och dessutom hjälpa utsatta mackägare. Vi i anser därför att pumplagen bör ändras på så sätt att undantaget för el tas bort. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Elektrifiering av transportsektorn, punkt 3 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3686 av m.fl. (C) yrkande 22 och 2017/18:3758 av m.fl. (C) yrkande 11 och 2017/18:2335 av m.fl. (V) yrkandena 4 och 6 samt 2017/18:3337 av (SD) yrkande 5. Jag vill inledningsvis framhålla att för att nå mål om mindre utsläpp av växthusgaser från transportsektorn behöver många olika tekniker användas. Utöver en ökad andel biodrivmedel är även en ökad elektrifiering av transportsektorn viktig. Teknikutvecklingen, inte minst av batterier, går fort och den utveckling vi ser på personbilssidan sprider sig även till sjöfarten och till den tunga trafiken. Jag vill lyfta fram att de eldrivna fordonen kommer att spela en viktig roll för att nå det nationella målet för transportsektorn om att utsläppen från inrikestransporter ska minska till 2030 jämfört med nivå. Det är även värt att tillägga att elektrifiering av transporter också kan bidra till måluppfyllelse när det gäller andra samhällsproblem, t.ex. trängsel, buller och en förbättrad luftkvalitet. Jag vill också särskilt framhålla betydelsen av långsiktiga regler för marknaden när man arbetar för att främja utvecklingen av eldrivna fordon. Behovet av långsiktiga spelregler är även något som konsumenter och producenter förmedlade inom ramen för den forskningsrapport som utskottet låtit ta fram, Fossilfria drivmedel för att minska transportsektorns klimatpåverkan (2017/18:RFR13). Behovet av elektrifiering kommer att öka och dessutom går teknikutvecklingen snabbt framåt och elbilarnas räckvidd ökar betydligt , som det finns en potential för att bli en viktig nation inom laddtjänster, laddteknik och smarta tjänster. Vi i vill därför ta fram en nationell plan för elektrifiering av transportsektorn, som inkluderar satsningar på alternativa drivmedelsstationer i hela landet, förenklade byggregler för laddstolpar vid nya parkeringar och bostadshus, satsningar på forskning och demonstration av elvägar och elektrifiering av godstrafik och busstrafik. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Elektrifiering av transportsektorn, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: