bet · H501KU11 · 2018-01-25 00:00:00 — Ordföranden: för förtydligandet! , JO: Det skiljer sig naturligtvis åt mellan olika verksamhetsområden. Men jag kan säga att på flera områden ser man att det är svårt att få personal. Personalomsättningen är hög, så utbildningsfrågorna blir väldigt viktiga. Tveklöst är det så att man ibland inte har rätt kompetens. Om jag får tala för mig själv har jag på flera områden påtalat behovet av enhetliga riktlinjer för att man ska ha ett underlag för den utbildning som sedan måste bedrivas på lokal nivå. Det är en riktig iakttagelse att personalomsättningen är hög och att utbildningen blir viktig och att det blir viktigt att ha tydliga riktlinjer. saknas också bindande föreskrifter, vilket borde finnas. (SD): Kul att ha er här igen! Det har med all önskvärd tydlighet framgått vilket viktigt arbete ni gör för att försöka återställa och upprätthålla allmänhetens förtroende för den offentliga förvaltningen. Jag måste tacka för en otroligt bra redogörelse från er alla. Nästan alla frågor som vi hade tänkt ställa har vi kunnat bocka av för att vi har fått svar på dem. I vanliga fall brukar vi i kanske inte fokusera så mycket på de enskilda granskningsärendena utan ställer i stället frågor om den strukturella utvecklingen. Vad gäller det har vi fått väldigt bra redogörelser för hur ärendetillströmningen fortsätter att öka, hur andelen med ärenden som blir fullt utredda och resulterar i någon form av kritik möjligen har sjunkit och också er syn på de egna inspektionerna. När det gäller de egna inspektionerna har kanske en liten annan uppfattning än majoriteten i övrigt, eftersom vi tycker att ni själva är mest lämpade att hitta den balansen. Vi behöver inte guida där. Vi brukar även avsätta mer pengar i vårt budgetförslag för att ni ska kunna göra detta. En del av de frågorna kan vi kanske ta vid det slutna tillfället. Jag tänkte ställa frågor om ett par granskningsärenden. fick tillfälle att på ett väldigt bra sätt redogöra för folkbiblioteken. Tyvärr är inte kvar längre och kan redogöra för sin del. Det är kul för honom men tråkigt för oss. Jag tänkte i alla fall höra om chefsJO kan redogöra för och klargöra myndighetens syn och om övriga JO har samma bedömning som gjorde när det gäller granskningsärendet om en rektor på en skola. Denne försökte begränsa elevernas yttrandefrihet genom att förbjuda användningen av den svenska flaggan. Dåvarande JO kom fram till att detta inte var förenligt med regeringsformens regler, och rektorn kunde inte undgå kritik. Är detta en bedömning som även ni hade gjort, och är detta också myndighetens syn i frågan? , JO: Mitt svar måste bli att enligt de regler som gäller för oss får jag inte kommentera eller ha synpunkter på andra ombudsmäns beslut. Vi får inte lägga oss i de bedömningar som de andra ombudsmännen gör. Med detta sagt kan jag väl säga att alla vi ombudsmän värnar om yttrandefriheten och är noggranna med att de inskränkningar som görs på detta område är befogade och har stöd i lag. (MP): Fru ordförande! Jag tackar er justitieombudsmän för både intressant läsning och intressanta föredragningar. Ni gör ett viktigt arbete, men framför allt viktigt och angeläget är det att era iakttagelser sedan används så att man kommer till rätta med strukturella problem. Jag vill rikta min fråga till , och frågan rör . Det har uppenbarligen funnits stora strukturella problem där. går så långt att han ger myndigheten epitetet problembarn och pekar på en ökning av klagomål på . Vidare pekar han på att klagomålen har ökat . Han avslutar dock hoppfullt och säger att han tror att man nu tar problemen på största allvar. Kan du, , berätta mer om vad som gör att detta blir din bedömning? Vad säkerställer att problemen kommer att minska framöver? , JO: Denna bedömning grundar jag på det svar som jag har fått från Kronofogden. Som jag nämnde förut var svaren från början kanske inte så detaljerade som man skulle önska. Det var bara fromma förhoppningar om att man skulle kavla upp ärmarna och att det snart kommer att bli bättre. I den sista omgången, som jag redovisade, har gjort en rejäl genomgång av sin historia och en rejäl analys av hur framtiden kommer att gestalta sig. När jag läser det blir jag helt övertygad om att nu inser att det är allvar och att det inte går att ha sådana bristfälliga förhållanden på myndigheten. Jag är alltså övertygad om att det här kommer att ordna upp sig, men jag kan inte ge en tidsplan. (V): Fru ordförande! Jag är inne lite på samma tema som var. Man kan på flera ställen inom olika områden se något som jag kanske inte skulle kalla enbart kompetensbrist, men det finns en förfärlig brist på empatisk förmåga och känsla för att myndigheterna faktiskt är till för människor. Man kan se det i hur Kronofogden visar en lägenhet på det sätt som har redogjorts för, hur människor behandlas i arresten och att man på grund av att bygglov ska lämnas inom struntar i tillsynen. Känslan för vad man finns till för och respekten för medborgarna fallerar otroligt mycket. Förmodligen är detta inget nytt, men det känns inte som att det har varit så här kompakt vid era tidigare föredragningar. Ser ni att det här går igenom mer? Blir det hårdare? Har man helt tappat den empatiska förmågan? , JO: Jag kan säga något på temat om arresterna. Det görs förstås väldigt mycket gott arbete. Hon som skötte den arrest som jag besökte hade ambitionen att det skulle vara bästa arrest. Detta finns också. Problemet just nu beror på att man hyr in personal. Det är inte den egna personalen som jobbar i arresten, utan man hyr in personer från bevakningsföretag. De känner inte riktigt samma ansvar. Felaktigt känner de inte att de har samma ansvar för personerna i arresten, och detta gör också att man inte har samma kontroll över denna personal och kan se till att de har utbildning och kompetens. Detta är ett problem som jag tror att man måste komma till rätta med för att verksamheten i arresterna ska bli bättre. Ordföranden: Det var inte medvetet, men jag råkade hoppa över från . får han ordet. (C): Ämbetsberättelsen är på 660 sidor. Det kan verka väldigt mycket, men det finns en mycket bra innehållsförteckning på s. 3–11 som egentligen redogör för varje ärende. Det är viktigt att företrädare för de olika myndigheterna tittar på detta. Det är trots allt ganska lätt att ta del av det här. JO gör även ett väldigt omfattande arbete som vi som lagstiftare har nytta av vad gäller remisshanteringen. Vi ser JO som en viktig remissinstans vid lagstiftningsarbetet. Det har vi i nytta av. Låt mig gå in på min fråga. Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS, har fått mycket uppmärksamhet . Har detta påverkat antalet klagomål som har kommit in ? Olika domstolsbeslut har påverkat detta. Har hanteringen hos och andra skett på ett sätt som har gjort att folk har reagerat och att JO har fått in klagomål på LSS-beslut? , JO: Tyvärr kan jag inte ge något bra svar på det, för jag hade ansvar för LSS-området bara fram till . Jag tror att det skulle kunna vara så att människor har kommit med fler klagomål , men jag har tyvärr ingen överblick över det och kan därför inte svara på det. LSS är ett område med väldigt utsatta grupper, så trots att det är ett litet område är det viktiga ärenden som vi får in. Vi försöker noggrant ta ställning till dem. (L): Tack för redogörelsen! Också jag stämmer in i kören om att detta är årets höjdpunkt för den som sitter i . Även om det är ledsam läsning är detta dock ett bevis på att JO fungerar som det ska. Jag vill följa upp en sak som jag minns att jag ställde som fråga , och det är något som också tog upp. Det handlar om problemet med Lantmäteriet och byggnadsnämnderna. Det är inte bara där handläggningstiderna är långa, utan det går som en röd tråd genom många av frågorna. Många av klagomålen handlar om att handläggningstiderna är långa. Min fråga är: Är ärendena mer komplicerade? Eller är det, som mina kollegor tidigare frågade om, kompetensen eller empatin som brister? Naturligtvis är allting lagstadgat och man måste utgå från det, men måste det finnas ett medmänskligt perspektiv när man gör sina avvägningar. Frågan är vad det stora problemet består i. Finns det något som man skulle kunna lösa genom ett svärdshugg? Jag tyckte att sa att Lantmäteriet inte är ett problem i årets granskningar. Men enligt min erfarenhet och enligt de klagomål som jag möter bland medborgare har Lantmäteriet i allra högsta grad fortfarande extremt långa handläggningstider. Det kan till och med dröja innan man får en utsedd handläggare. Man ska dock inte grunda sin verklighetsuppfattning i det som är egenupplevt. Ni har ju ett bredare helhetsperspektiv. Hur ligger det egentligen till med detta? diskuterade vi dessutom JO:s närvaro på sociala medier. Jag undrar hur detta arbete har gått. Vilka regler finns till exempel? Hur arbetar ni med sociala medier? , JO: Vad gäller Lantmäteriet är det naturligtvis som du säger att det i många ärenden tar väldigt . De personalproblem som jag berättade om, till exempel svårigheten att rekrytera lantmätare, är inte avklarade . Jag har ingen statistik, men min känsla är att det inte kommer in fullt lika många klagomål på långsam handläggning när det gäller Lantmäteriet. Jag kan dock inte redovisa det, och dessutom kan jag ha fel. Problemen finns dock kvar. Du frågar om orsaken till de långa handläggningstiderna. Din fråga andas att du tänker att det var kortare handläggningstider förr, och jag tror faktiskt inte att det var så. I varje fall kan jag inte leda det i bevis. Jag tror att det har funnits problem med långa handläggningstider tidigare också. Det är möjligt att de långa handläggningstider som jag nämnde angående byggnadsnämndernas hantering av tillsynsärenden är en produkt av de lagreglerade korta handläggningstider som gäller i bygglovsärenden. Det finns kanske inte personal så att man kan vara lika snabb i tillsynsärendena. Är du nöjd med svaret? (L): Ja. Och hur var det med sociala medier? , JO: Jag kan göra en komplettering när det gäller långa handläggningstider. Hos har man sagt att det har berott på en kraftig ökning av antalet omprövningsärenden i kombination med hög personalomsättning. De har helt enkelt inte lyckats få personal tillräckligt snabbt. När det gäller frågan om sociala medier får jag nog säga att JO har gått långsamt fram. Vi har liksom tidigare en Twitterfunktion, där vi mer anger hänvisningar till beslut som har fattats och som finns publicerade på vår hemsida. När det gäller hemsidan följer vi upp och har ett pågående arbete för att utveckla den. Utifrån de utvärderingar som vi har låtit göra externt håller den en bra standard, och vi får ett bra omdöme om den. Jag tycker dock själv att det finns förbättringspotential och att vi kan göra den mer lättillgänglig. Andra medier har vi än så länge inte gett oss på. Det finns komplikationer när det gäller att ha ansvar för kommentarsfält och så vidare. Vi har valt att inte gå in på sådant . Skånberg (KD): Fru ordförande! Jag vill också instämma i alla tack för det oerhört angelägna arbete som ni gör. Tillsammans är ni medborgarnas sista instans till upprättelse. Det här en del av upprättelsen för dem som har drabbats av myndighetsövergrepp av olika slag. För detta är vi väldigt tacksamma. Ert arbete är en väsentlig del av att upprätthålla rättsstaten och dess principer. Detta är vi i KU tacksamma för. Ni utför det arbete som vi vill se utfört. Upprättelsen gäller dels på individnivå, dels på strukturell nivå. Jag är glad över individnivån. För den som , i direktsänd tv, hör sitt fall nämnas utgör detta den upprättelse som vi från rättsstatens sida kan ge. Detta gäller även andra som befinner sig i samma eller liknande situation. Men vad händer på den strukturella nivån efter att ni har gjort era anmärkningar och kommit med er kritik? Det var ju några fall som kanske stack ut lite mer. Kan ni säga något om vad resultatet blev av till exempel justitieombudsman fall? Vad hände med den tjänsteman som skickade pengarna så alldeles uppåt väggarna? Kan man se någon form av regelefterföljelse vid liknande fall? Kan JO säga något om detta? ChefsJO hade ett annat exempel som stack ut, och det gällde kvinnor som skulle genomgå abort respektive föda barn iförda handbojor och midjefängsel. Hur detta kan ske i något som inte är en diktatur är fullkomligt hårresande. Det för tankarna till . Kan man tänka sig någon regelefterföljelse ? Hur kan man i så fall mäta det? Det fanns flera exempel som justitieombudsman tog upp. Jag tänker framför allt på de oerhört kränkande fallen med människor som förhörs avklädda in på bara kroppen, i extremfallet iförda endast kalsonger. Finns det någon möjlighet att säga att vi har fått ett kvitto på att detta inte kommer att ske i fortsättningen? , JO: tog upp fallet där Kronofogden skickade papper fel. Vad jag kan säga om detta är att vi har en viss möjlighet att ta initiativ till bestraffning av personal genom och i sista hand genom att väcka åtal. I de allra flesta fall får vi dock utgå från att myndigheten själv tar upp saker med sin personal och ser till att det hela inte inträffar igen. Jag tror att är väldigt noga med sådant. , JO: När det gäller säkerhetsåtgärderna kring dessa kvinnor kunde man konstatera att Kriminalvården inte gjorde tillräckligt individuella bedömningar. Detta skulle man ta tag i, och man höll på med ett översynsarbete. Vad vi kan göra, och ibland också gör, är att begära att få in en rapport. Vi vill att de ska återkomma och tala om vad myndigheten har gjort för att ställa detta till rätta. ska detta ske vid en viss angiven tid. I just detta fall har jag sagt att jag emotser Kriminalvårdens redovisning av resultatet av översynsarbetet. Det är ofta svårt att veta vilket genomslag detta får i praktiken, ute i verkliga livet. Där är det svårt för oss på att göra ordentliga uppföljningar. Vi är otroligt tacksamma och glada om det görs vetenskapliga studier eller projekt där någon ser över vad som har hänt. Det är dock svårt för oss själva att göra uppföljningar på annat sätt än att vi naturligtvis kan gå ut och inspektera igen på myndigheten i fråga för att se hur det ser ut. När det gäller just transporter är det något som vi kommer att fokusera på också. Ordföranden: Jag kan här glädja alla med en hemlighet, nämligen att också tittar på hur JO:s utlåtanden följs upp i myndigheterna. Det är dock ingen hemlighet att vi alla är angelägna om att detta tas på stort allvar. Detta är en viktig fråga att följa upp. går vi in på en andra frågerunda. Jag tror dock inte att alla partier kommer att hinna ställa en fråga, men ju konkretare var och en är i frågeställningen, desto mer hinner vi. (S): Fru ordföranden! Jag ska fatta mig kort. Precis som många andra har även jag funderingar om Kriminalvården. Förutom det som har nämnts förekom också en person som hade råkat ut för okulär besiktning efter att denne hade blivit ordinerad medicin. Det finns inte ens någon laglig grund för det här. tror man att det bara sker på ett fåtal ställen, men man misstänker att det kan vara större än så. Kan ni utveckla detta mer? Någon av er nämnde att det heller inte finns någon specifik tillsynsmyndighet när det gäller Kriminalvården. Är det något som man kan önska fanns eller ser ett behov av? , JO: Låt mig börja med den sista frågan. Den har diskuterats, och man har övervägt att ha en särskild tillsynsmyndighet för Kriminalvården. Man har dock stannat vid en annan lösning som innebär att man har en intern tillsynsenhet som inspekterar. Det är denna lösning som finns . Såvitt jag känner till är en utvärdering av denna lösning inte nära förestående, åtminstone inte förestående. Vad gäller okulärbesiktningar var det fråga om personer som hade fått ett läkemedel, tagit en medicin. På läkarens inrådan skulle sedan kriminalvårdaren kontrollera att de faktiskt hade svalt medicinen också. Detta innebar en kroppsbesiktning som inte hade lagligt stöd. Vi hade nog anledning att tro att detta inte var ett enstaka tillfälle utan att detta var något som förekom. Det var därför angeläget att påtala att man inte kan genomföra sådana besiktningar utan att det sker i den ordning som är föreskriven. (M): Vi har under en räcka av år hanterat handläggningen när det gäller barn vid vårdnadstvister. Jag vänder mig främst till . Min fråga gäller både handläggningstider och hur man hanterar omedelbarhetsprincipen. Det handlar här om de två fall som tas upp och hade behandlats av tingsrätterna i och . Barnets bästa ska såklart stå i centrum, men lagen ska för den sakens skull ändå inte kringgås. Just omedelbarhetsprincipen är intressant i dessa båda fall. Man har i princip rundat lagen när det gäller omedelbarhet. I det andra väldigt tragiska fallet med mamman som blev svårt skadad och hade ensam vårdnad gällde det väldigt lång handläggningstid. Hur upplever justitieombudsman hanterandet i rättssystemet vid vårdnadstvister vad gäller att ha barnet i centrum och hur man väger detta? Hur tillämpar respektive frångår man omedelbarhetsprincipen? , JO: Jag börjar med fallet om och omedelbarhetsprincipen. Denna princip är fastlagd i lagen av en anledning, nämligen att lagstiftaren tycker att detta är det absolut bästa sättet att handlägga mål i domstol. Det är på så sätt man får fram underlag för rättens kommande dom. Den enskilda domaren är självklart skyldig att följa detta. Man kan inte komma och säga att man tar hänsyn till barnets bästa och sedan gå förbi alla vanliga rättegångsregler. Dessutom ska man följa spelreglerna i domstolen. Parterna ska veta vad de har att rätta sig efter. Man kan inte i efterhand ta fram material och sitta och botanisera i domstolens akter utan att parterna har kännedom om detta. Att försöka runda omedelbarhetsprincipen ser jag väldigt allvarligt på. I det andra fallet tror jag helt enkelt att det gick fel. Det var feltänkt. Man intresserade sig för en fråga som drog ut , och den frågan hade inte med målet att göra. Fel kan alltid begås, och här verkar det enligt mig ha handlat om ett olycksfall i arbetet, alltså ett tankefel från domstolens sida. Jag tycker dock inte att man generellt kan säga att vårdnadstvister i domstolarna missköts, utan jag har fokuserat på olycksfall och misstag. Men det har enligt min mening varit lite för många. Ordföranden: Det finns många fler frågor att ställa, men tyvärr måste jag dra ett streck i talarlistan eftersom vi har en tidsgräns. Vi är väldigt tacksamma för att ombudsmän har varit här. Det finns mycket kvar att läsa i ämbetsberättelsen, och jag tror att många borde ta del av den. Där finns nämligen viktiga slutsatser och frågor. Vi kommer säkert att följa upp dem . granskar regeringen, men vi är väldigt tacksamma för att JO granskar myndigheterna och deras hantering. Det ger oss mycket underlag och kunskap om hur beslut faktiskt fungerar i den så kallade verkligheten. Stort tack för ert arbete! Till kanslichefen, som inte har sagt något men som känner personalen, vill jag säga: Hälsa gärna till övriga medarbetare på JO att vi förstår att även de bidrar till detta arbete. Ni alla har en tung arbetsbörda och gör ett fantastiskt arbete. Jag hoppas att ni också ska få en riktigt god jul. Tack för att ni kom ! Vi ska nu debattera betänkande KU11 om Justitieombudsmännens ämbetsberättelse. Vi talar alltså om den lilla nätta redogörelse som jag håller i här. Den får vi en gång . När jag var ny i KU sa en av mina föregångare: Detta är ett av de bästa kvitton du kan få på hur samhället fungerar. Jag tycker verkligen att det är en himla fin beskrivning. När myndigheter eller annat inte funkar kan man faktiskt som enskild person göra en JO-anmälan, just för att man ska se över hur saker och ting fungerar. Utifrån detta föreslår utskottet att ska lägga Justitieombudsmännens ämbetsberättelse för tiden till till handlingarna. Justitieombudsmännen lämnade muntligen information om sin verksamhet dels vid ett öppet sammanträde med utskottet, dels . I samband med utskottets beredning av ämbetsberättelsen besökte vårt utskottskansli ombudsmannaexpeditionen, där man gick igenom ämbetets äldre ärenden som ännu inte är avgjorda. tog då del av diarier, protokoll och andra handlingar. Inga följdmotioner har väckts utifrån detta. Chefsjustitieombudsmannen entledigades på egen begäran från sitt uppdrag . Till ny chefsjustitieombudsman valde . Hon tillträdde sitt uppdrag . valde till justitieombudsman för tiden till dess nytt val har genomförts under fjärde året därefter. Ställföreträdande ombudsmannen avled tyvärr i början av verksamhetsåret, och justitieombudsmannen begärde i slutet av verksamhetsåret att få bli entledigad från sitt uppdrag. Det framgår också att under verksamhetsåret tjänstgjorde de ställföreträdande justitieombudsmännen i viss omfattning med handläggning och avgörande av tillsynsärenden. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Justitieombuds-männens ämbets-berättelse Av redogörelsen framgår vidare att instruktionen ändrades till följd av att en ny lag om budget och ekonomiadministration för myndigheter då trädde i kraft. Det anges även att JO:s arbetsordning ändrades under verksamhetsåret. Ändringen föranleddes av att hade tillträtt som chefsjustitieombudsman. När vi haft de öppna utfrågningarna tror jag inte att någon i utskottet lämnats oberörd av de berättelser som vi fått ta del av. Det är ganska ohyggliga historier som möter oss, och det är också ett kvitto på varför justitieombudsmännens uppdrag är så otroligt viktigt. Utskottet har också ett ställningstagande i detta. Utskottet konstaterar att ombudsmännen även i denna ämbetsberättelse redovisar iakttagelser om allvarliga brister och problem med långa handläggningstider och med vissa myndigheters regeltillämpning och ärendehantering. Att myndigheter brister i rättstillämpningen eller har otillräckliga resurser, felaktig organisation eller bristfällig kompetens är naturligtvis otillfredsställande. Ombudsmännens iakttagelser och de behov av förändringar och nödvändiga åtgärder som har identifierats ska tillmätas stor vikt. Utskottet förutsätter också att regeringen och myndigheterna vidtar de åtgärder som krävs för att komma till rätta med de fel och brister som konstateras. Utskottet instämmer i chefsjustitieombudsmannens påpekande om vikten av att grundläggande rättsstatliga principer ska tillämpas också i förhållande till personer som frihetsberövats på grund av brott. Utskottet finner även anledning att på nytt påminna om att det är en central fråga i en rättsstat att ingen sitter frihetsberövad utan laglig grund. Principerna om legalitet, proportionalitet, ändamål och behov ska naturligtvis iakttas vid alla former av tvångsåtgärder som myndigheter vidtar mot enskilda. Av ämbetsberättelsen framgår också att tillämpningen av bestämmelserna om utlämnande av allmänna handlingar fortfarande vållar stora bekymmer på många ställen. I likhet med vad utskottet har anfört är det ett grundläggande krav att myndigheter och kommuner fullgör sina skyldigheter att enligt offentlighetsprincipen på ett korrekt sätt och i överensstämmelse med gällande regelverk lämna ut dessa . Utskottet vill på nytt betona vikten av en fungerande ordinarie tillsynsverksamhet. En väl fungerande ordinarie tillsyn ger bättre förutsättningar för justitieombudsmännen att utföra sin extraordinära tillsyn. Ämbetsberättelsen innehåller även ett antal fall där ombudsmännen har funnit allvarliga brister kopplade till myndigheternas bemötande av enskilda, och det är också där ledamöterna i utskottet har blivit rätt illa berörda. Mot bakgrund av det som har framkommit finner utskottet anledning att framhålla respekten just för individens värdighet i den offentliga verksamheten. Myndigheternas respekt för medborgarnas rättigheter och integritet är en självklar del av en rättsstat. Utskottet understryker därför vikten av att myndigheterna kontinuerligt arbetar med frågor om bemötande och grundläggande rättsliga principer som bland annat definieras i den statliga värdegrunden.