bet · H501KU20d3 · 2018-01-01 00:00:00 — Om jag var svävande om säkerhetssamtal beror det helt enkelt på att jag inte har hållit säkerhetssamtal och själv inte har varit inblandade i dem. Där får jag hänvisa till dem som regelmässigt gör det. Det har inte legat på mitt ansvar som statsråd att hålla säkerhetssamtal med myndighetschefer och ska heller inte göra det. (SD): Ska jag tolka före detta statsrådets svar som att rent strukturellt är statsrådet nöjd med hur strukturerna har varit organiserade inom ? De brister som har uppstått har varit någon annans fel, och man har heller inte vidtagit några direkta åtgärder med anledning av detta. : Herr ordförande! Tack, ledamoten. Nej, så ska det inte tolkas. är vi i slutet av granskningen, men jag tror att det är en dålig metod för en granskning att rada upp ett antal påståenden för att sedan fråga om man håller med om de påståendena. Det är betydligt enklare att få de här utfrågningarna att bli produktiva att ställa frågor och få svar. Med det sagt: Nej, jag har inte sagt att allting har fungerat rätt vid det här tillfället. Jag har tvärtom beskrivit två tillfällen där jag tycker att det har brustit dels i informationsgivningen utåt, dels i informationsgivningen inåt. Jag tror, utan att föregå den genomlysning som var uppe vid den tidigare utfrågningen, att det kan behövas tydligare rutiner för att kvittera vilken information man faktiskt har fått. Det förefaller ha brustit i det här fallet. Med det sagt synes det där finnas brister även vid de tillfällen när informations kvitterades på . Det leder mig till slutsatsen att det vid var andra saker som brast. (SD): Jag får bara förtydliga att det jag frågade om inte var huruvida det varit någon brist eller inte. Frågan var huruvida före detta statsrådet var nöjd med strukturen och organisationen för att hantera de här frågorna. Det var det som jag förstod att före detta statsrådet möjligtvis gav uttryck för, även om det kan ha fallerat vid ett enstaka tillfälle. : Herr ordförande! Tack för svar, ledamoten. Jag ser på ordföranden att jag ska fatta mig kort. Jag tror att det vore förmätet att säga att alla strukturer fungerade om det gick fel. Därför tror jag att det är av vikt att man gör den typen av genomlysning som statsministern har gett uttryck för. Det kan vara så att rutinen som sådan är riktig men att tillämpningen av den har blivit felaktig. I så fall har det varit något som måste rättas till. Men detta är saker som Statsrådsberedningen har tagit tag i efter det att jag avgick som statsråd. (M): Först en kort puck. Vidimerar före detta statsrådet att han först blev inloggad på Transportstyrelsen inte utan som är uppgivet? : Det är då det finns det första dokumenterade informationstillfället till mig. (M): Tack så mycket. Vid vilket tillfälle blev statsrådet uppmärksammad på att det också omfattade [sekretess]? (M): Tack så mycket. Det är med det som utgångspunkt som jag vill ställa följande fråga. Jag vill ta tillfället i akt när vi har före detta statsrådet här att efterfråga före detta statsrådets bedömning. Vi har pratat om Säpos bedömningar och TS bedömningar. har under denna utfrågning och den tidigare, under både den öppna och den slutna, statsrådet uttryckt allvaret och understrukit allvaret i det hela. Jag har här två bedömningar som står mot varandra. Man är tidigt påloggad på frågan . Man får frågan huruvida statsrådet har bedömt allvaret i situationen. Ändå har under hela inte statsrådet trots den allvarliga arten, som han själv har uttryckt det, tyckt att Löfven behövde informeras trots att villfällen funnits. Jag hoppas att säkerhetsrådet ändå inte sitter vid kafferaster och diskuterar sina strategiska frågor. Jag får inte ihop bilden. Jag skulle gärna vilja ha den klargjord när vi nu har förmånen att ha före detta statsrådet här. : Herr ordförande! Tack, ledamoten, för frågan. Jag tror att svaret finns i två små missförstånd här. (M):Det är här det inte heller riktigt går ihop. Här har ändå statsrådet gjort en bedömning av allvaret i frågan och huruvida statsministern skulle informeras eller inte. Den bedömningen har uppenbarligen gjorts eftersom han har gjort bedömningen att man inte ska göra det. Jag får inte riktigt ihop det. Man bedömer detta i och med att det inte ligger på mitt departement… Rätta mig nu om jag har fel. kanske jag lägger ett resonemang i munnen på statsrådet. Det är därför jag gärna vill få ihop det i mitt eget huvud. Det är väldigt allvarligt. Ska vi informera statsministern, eller inte? Nej, det ligger inte här. Det ligger på infrastrukturministern. Alltså bör statsministern redan vara informerad. Men ändå är det av allvarlig art. Jag får inte riktigt ihop kommunikationen häremellan. Det skulle jag gärna vilja ha svar på. : Herr ordförande! Tack, ledamoten. Jag tror att det som möjligtvis komplicerar saken här är att vi blandar olika tillfällen och olika frågor och svar och därför får olika bilder av vad som är informationen och informationen vid olika tillfällen. Jag gav även vid den öppna utfrågningen uttryck för att jag tyckte att både och borde ha informerat. Jag kan inte tala för . Jag känner inte till hur de resonerade. Men jag kan konstatera att det från sida har funnits samma uppfattning som den som jag ger uttryck för. har varit uppe för informationsgivning. Det är därmed rimligt att anta att informationen åtminstone fanns på Statsrådsberedningen. Då tror jag att vi avrundar utfrågningen där och framför ett varmt tack till för att han har svarat på våra frågor. Det är ytterligare tre punkter som behöver omfattas av beslut om tystnadsplikt. Kanske kanslichefen kan föredra dem. Kanslichefen: Det gäller uppgifter om rutinerna inom för den interna förmedlingen av information av betydelse för rikets säkerhet och för krishanteringen. Det är den ena. Den andra gäller en komplettering till det beslut som var tidigare om konsekvenserna av outsourcingen av betydelse för rikets säkerhet. Där kan man lägga till: Och sårbarhetsreducerande åtgärder som vidtagits av Säker- hetspolisen. Slutligen: Rutiner för information till vissa företrädare. Som vi förstod det kom det upp här. Ordföranden: vi då komplettera beslutet om tystlandsplikt med även information om dessa frågor? Bilaga B14 Ministern för högre utbildning och forskning Granskningsärende 13–14 Regeringens hantering i fråga om filial i (se avsnitt 3.3) Ordföranden: är 11, och jag förklarar öppna sammanträde för inlett. Vi välkomnar ministern för högre utbildning och forskning, , till utskottet för att svara på frågor i granskningsärendet som heter: Regeringens hantering i fråga om filial i , G13–14. Ordningen är den att statsrådet får möjlighet att inleda och ge sin syn på frågorna. Därefter blir det frågor från ledamöterna – anmälande partier först och därefter partierna i storleksordning. Varmt välkommen till oss! Introducera gärna bisittaren, och varsågod att inleda! : Tack så mycket, herr ordförande och utskotts- ledamöter! Jag vill börja med att tacka för möjligheten att få komma hit och svara på utskottets frågor. Med mig här har jag min expeditionschef från , . Jag är, som sagt, här för att svara på era frågor om regeringens hantering i fråga om etablering av forskningsverksamhet i Hong- kong. Låt mig börja med att sammanfatta några viktiga utgångs- punkter. Jag kommer att använda förkortningen KI. Det står alltså för . Våra högskolor ansvarar själva för den verksamhet de bedriver. Det är särskilt viktigt när det gäller forskningen. Vikten av forskningens frihet framgår av både grundlag och lag. Internationellt samarbete är vanligt och en förutsättning för att högskolorna ska kunna leverera forskning av högsta möjliga kvalitet. Donationer är vanligt förekommande, och lärosätena har lång erfarenhet av och rutiner för att bedöma och ta emot donationer. I det aktuella ärendet försäkrade sig om att KI hade gjort bedömningar i relevanta avseenden, såsom i fråga om donationen, i fråga om de juridiska och ekonomiska aspekter som behövdes för verksamheten. Därefter bedömde regeringen att frågan om forskningen i var något som KI självt kunde besluta om. Regeringen beslutade också att följa utvecklingen av verksamheten. Jag vill också passa på att berätta om hur beredde det aktuella ärendet. Det är viktigt för att sätta frågan i sitt sammanhang, inte minst i fråga om principer för ansvarsfördelning och styrning av statliga universitet och högskolor. – – vid ett möte med KI:s dåvarande rektor, , dåvarande styrelseordförande för , , och universitetsdirektören för KI, Per , informerades jag om att KI hade erbjudits en donation om totalt 50 miljoner US- dollar . Jag informerades också om KI:s planer på att med hjälp av donationen bedriva forskning i . Därefter har kontakter med KI i ärendet skett på tjänstemannanivå. – – hemställde KI till regeringen om att få lokalanställa medarbetare i . Och – – vidgade KI sin begäran i samband med en e-post till att omfatta ett mer generellt mandat från regeringen att få bedriva forskningsverksamheten i . Utgångspunkterna var att det var forskning, inte utbildning, som skulle bedrivas och att skulle gälla om inte lokala regler var strängare. Inga anslagsmedel skulle tas i anspråk. All finansiering, även för en eventuell framtida avveckling av forskningsverksamheten, skulle ske med de donerade medlen. och 2015 – – ombads KI att tydliggöra varför KI behövde regeringens bemyndigande. Och inkom KI med ytterligare redogörelser för de bedömningar som myndigheten hade gjort. KI förtydligade att ingen undervisnings- verksamhet skulle bedrivas i , och ingen myndighetsutövning skulle utföras. KI förtydligade också att myndigheten bara skulle ingå privaträttsliga avtal, alltså vanliga avtal som inte har betydelse för förhållande till andra länder. KI informerade även om att de hade registrerat sig i för att få rätt att bedriva verksamheten där och redogjorde för att de hade gjort en lämplighetsbedömning av den aktuella donationen. Av KI:s underlag framgick det emellertid aldrig varför regeringen skulle fatta något beslut för att verksamheten skulle få bedrivas. hade alltså en rad underlag kommit in. Varken KI eller de myndigheter som KI haft kontakt med hade pekat på något formellt hinder för KI att bedriva den tänkta forskningsverksamheten i . bereddes inom förslag till beslut om att inte vidta någon åtgärd med anledning av KI:s hemställan. Och , , innan något beslut hade fattats, rekommenderade att KI skulle fortsätta sina ansträngningar för att få ett bemyn- digande av regeringen i fråga om forskningsverksamheten i . Det bör i sammanhanget noteras att inte pekade på några formella hinder för KI att självt fatta beslut att bedriva forskningsverksamhet utomlands. Det bör även tilläggas att inte heller vid någon senare revision eller efter regeringsbesluten har anmärkt på forskningsverk- samheten. Men med anledning av uttalande, som regeringen naturligtvis beaktade, drog beredningen ytterligare ut . – – beslutade regeringen i enlighet med den tidigare bedömningen att inte vidta någon åtgärd med anledning av KI:s begäran. Utgångspunkten var, och är fortfarande, att ett lärosäte ansvarar för att dess 2017/18:KU20 BILAGA B UTFRÅGNINGAR verksamhet bedrivs i enlighet med gällande regler. beslutade regeringen att myndigheten skulle redovisa hur etableringen i fortskred. Det är viktigt att respektera forskningens frihet. Enligt regeringsformen är forskningens frihet skyddad enligt bestämmelse som meddelas i lag, i det här fallet i högskolelagen. Det forskningspolitiska mål som har fastställts av är i korthet att ska vara ett av världens främsta forsknings- och innovationsländer och att ska vara en ledande kunskapsnation. Lärosätena har en avgörande roll i vår strävan att nå det målet. Hur lärosätena väljer att organisera sin forskningsverksamhet för att bidra till att nå målet ansvarar de själva för, med utgångspunkt i att de ska utföra den verksamhet som riksdag och regering har beslutat om, i enlighet med tillämpbara lagar och regler. Principen om lärosätenas självständighet är grundläggande. Redan högskolereformen 1993 tog sikte på ökad frihet för utveckling och kvalitet inom statliga universitet och högskolor. Alliansregeringen gjorde långtgående avregleringar av högskolan när det gäller organisation, lärar- anställning och utbildning. Ett skäl var att decentralisering av verksamhetsnära beslut ansågs främja kvalitet. Större frihet från reglering av riksdag och regering ansågs ge lärosätena förutsättning att anpassa verksamheten efter dess behov. Dessa uttalanden säger visserligen inte uttryckligen att forskning får bedrivas utomlands. Att forskning får bedrivas utomlands sägs inte heller uttryckligen i andra författningar för högskolan. Men det finns inte heller något förbud för en högskola att bedriva forskning utomlands. Jag tror att de flesta håller med mig om att det snarare är en förutsättning för verksamheten att lärosätena har en frihet att bedriva forskning på den internationella arenan. Lärosätena har långtgående ansvar och befogenheter att självständigt besluta om hur verksamheten ska organiseras och bedrivas i och utomlands, så att hög kvalitet uppnås. Avslutningsvis: Omvärlden förändras, och lärosätena är beroende av de alltmer internationaliserade sammanhang de verkar i. Interna- tionellt samarbete är en förutsättning för att högskolan ska kunna bedriva forskning av hög kvalitet, och sådana samarbeten bedrivs i olika former, mer eller mindre fördjupade. Lärosätenas verksamhet finansieras till stor del av externa bidrag, däribland privata donationer, både nationella och internationella. KI är, liksom flera andra lärosäten, vant vid och har rutiner för att bedöma och ta emot donationer. Det är viktigt att våra lärosäten har den möjligheten. Jag håller med den dåvarande regeringen om att en konsekvens av att hög- skolans frihet ökar och att den politiska styrningen minskar är att universi- tetens och högskolornas eget ansvar ökar markant. Och precis som den dåvarande regeringen tror jag att universitet och högskolor är förmögna att ta det ansvaret. Tack så mycket för ordet! är jag beredd att svara på dina och ledamöternas frågor. Ordföranden: så mycket, statsrådet, för den inledningen! Då inleder vi frågeställandet. Jag lämnar först ordet till de två anmälande partierna, som är och . Dag Klackenberg (M): Herr ordförande! Tack, statsrådet, för presentationen! Då hörde vi att det var som statsrådet hade första kontakt med det här ärendet. Då är min lite mer allmänna fråga: Hur tänkte statsrådet inför det här ärendet? Vad var reflektionen? Var det ett svårt ärende? Var det konstigt? Var det annorlunda? Eller vad var reflektionen , när ärendet kom upp på statsrådets bord? : Tack, ledamoten, för frågan! Ja, som sagt, det här var ju både ett vanligt och ovanligt ärende, kan man säga – vanligt i den formen att internationellt samarbete inom forskning pågår . Det är också vanligt att man tar emot donationer. Det som var ovanligt var att det aldrig har gjorts i den här omfattningen eller formen tidigare. Det var det som vi då hade att bereda inom efter att information hade givits. Dag Klackenberg (M): Det var i alla fall ett slags glädje över att någon hade gett så mycket pengar till KI som fanns där, eftersom ärendet sedan fortsatte på departementet. Men ändå måste vi ställa frågan: Gjorde regeringen någon rättslig analys av KI:s rätt att etablera verksamhet utomlands? Eller man kan säga så här: Anser regeringen att KI har rätt att etablera verksamhet utomlands? Tack, ledamoten, för följdfrågan! Ja, det är det som hela beredningen inom handlade om… var ju just att bedöma det rättsliga utrymmet och framför allt att se om regeringen behövde fatta några avgörande beslut för det här. Och slutsatsen blev ju det som också sedan blev gemensamberett och som regeringen fattade beslut om , att de hade… att det inte bröt mot något regelverk eftersom det var forskning med egna anslag, alltså via en donation, som skulle bedrivas. Dag Klackenberg (M): Det betyder att statsrådet då drog slutsatsen att den etablering som KI gjorde är laglig. Eller drog statsrådet slutsatsen att man inte behövde göra någon rättsutredning, utan att KI genom att göra det här ändå… att det var lagligt utan att göra en rättsutredning? Tack, ledamoten! Nej, det är inte det som är bedömningen utan att KI som myndighet har rätt att fatta det här beslutet själva utifrån att de följer de lagar och regler som finns. Dag Klackenberg (M): Jag har en uppföljande fråga, för i regleringsbrevet skriver ju då… så står det då att KI anmodas att titta på den här… att en etablering av verksamheten i , … Hur den har fortskridit vill regeringen ha information om. Betyder det att regeringen trots allt kände ett ansvar för verksamheten som KI skulle bedriva i ? Det strider ju lite mot det att man kom fram till att de kunde göra lite som de ville. Tack, ledamoten! Jag vill verkligen säga att våra myndigheter förväntas följa det regelverk och de lagar som finns. Det gör de . Men det som föranledde vårt beslut om att följa den här verksamheten det var ju just utifrån att det var en ganska stor donation och en ny form av samarbete som vi ville följa. Men det handlar inte om att de inte skulle följa sina lagar och regler, utan det utgår jag från att myndigheterna gör. (C): försöker utreda hur rege- ringen och statsrådet varit involverade i mottagande av den här donationen från en affärsman i – en donation som legat till grund för etableringen av den här filialen i , som vi diskuterar. Det har framgått av tidningsartiklar i och att donationen på var omstridd, eftersom det… Enligt artiklarna hade donationen tillkommit med korrupta medel från en affärsman i … och att det hela skett i samarbete med regeringschefen i . Statsrådet nämnde i inledningen att regeringen fått en genomgång av förslaget att etablera filialen. Enligt ett mejl som vi har fått del av framgår att efter det här mötet gavs ett klartecken till etableringen av KI:s filial. I varje fall är det det besked som som företrädare för ger till regeringschefen i . Jag vill därför fråga: Vem gav det här beskedet till Karo- linska institutet? Vem på departementet gav det besked som säger att han har fått? Vem på departementet hade fattat detta beslut om att ge beskedet till att man kunde fortsätta genomförandet av de här planerna? : Tack ordförande och tack, ledamoten, för frågan! Nej, det var inte så det gick till, utan vid det här mötet informerades jag och min dåvarande statssekreterare om donationen och den forskningsverksamhet som planerades för det. Självklart gavs det inga besked vid det här mötet. Ärendet inkom först kommande år, och det skulle beredas på sedvanligt sätt i . Det är också så att regeringen fattar kollektiva beslut. (C): Menar statsrådet att hade missuppfattat det besked som han fick, med tanke på den uppgift som han vidareförmedlar till om att det fanns ett klartecken att gå vidare med den här etableringen? Jag vill också fråga: Vem var det som gav beskedet till ? Det måste ha varit någon tjänsteman på . Vem hade fattat beslutet om att ge detta besked? : Tack, ordförande och tack, ledamoten! Återigen gavs inget sådant besked vid det här mötet eller . KI:s hemställan om vad man ville att regeringen skulle fatta beslut om kom ju in . Hur uppfattade samtalet måste ni fråga Jag kan bara berätta och redogöra för vad jag har tagit emot för information. (C): Jag uppfattar inte mejl på det sättet att det gavs ett besked i samband med det här mötet med och statsrådet, utan beskedet kom till efter det att ni hade haft mötet. Då fick besked att det var ett klartecken. Beskedet gavs inte då, men det måste ju ha varit någon som framförde det här beskedet som fick. : Tack ordförande och tack, ledamoten, för frågan! Jag tror återigen att frågan vad uppfattade för någonting måste ställas till honom. Som sagt, ärendet som regeringen hade att ta ställning till, det vill säga det yrkande från KI som vi skulle bereda i sedvanlig ordning i , inkom året därpå. (C): Jag får tyvärr inget svar på frågan. Ordföranden: går vidare med Socialdemokraterna. (S): Tack för ordet, herr ordförande, och tack till statsrådet för svaren så långt! Jag undrar lite: När regleringsbrevet reviderades på uppmaning från , hur gick resonemanget på departe- mentet då? Diskuterades de risker för korruption som en del såg? Hur tänkte ni, och hur gick resonemanget? : Tack, ordförande och tack, ledamoten, för frågan! Det är klart att , vilket jag också redogjorde för i mitt inledningsanförande, var det flera dialoger mellan Utbildningsdeparte- mentet och , både för att utröna vad det var för typ av yrkande som de ville att regeringen svarade på och för att titta på vilka analyser de hade gjort. När det gäller donationsfrågan är det en fråga som regeringen inte tar ställning till. Det sköts helt av myndigheten själv, och de har även lång erfarenhet av att jobba med detta. Det inkom också från KI att man hade gjort en riskanalys kring donationen och sett att den var förenlig både med det regelverk som de har att följa och deras egna riktlinjer. (S): Jag har även en helt annan fråga. Det framgår här att dåvarande styrelsen, med ordförande , ansåg att den här frågan aldrig var en fråga för deras styrelse utan ville följa processen. Då undrar jag lite grann kring rollerna. Om det inte ens är en fråga för styrelsen, hur ser på rollerna, alltså fördelningen mellan styrelsen och departementet? : Tack, ordförande och tack, ledamoten, för frågan! När man ser till styrningen av våra högskolor och universitet och inte minst när det gäller forskning och friheten är det, precis som jag redogjorde för, väldigt viktigt att detta är någonting som de har ansvar för under stor frihet. Rektor har det absolut största ansvaret. Sedan görs det också kollegiala bedömningar och sakkunniga granskningar av såväl anställningar som forskningens inriktning och utbildningens innehåll. Detta har varken regeringen, styrelsen eller att besluta om, utan det görs självständigt. Styrelsens främsta uppgift är att hålla uppsikt över verksamheten på högskolan eller , och det var också därför som vi tyckte att det var viktigt att skriva in i regleringsbrevet – det behöver vi egentligen inte göra, men i det här fallet tyckte vi att det var viktigt – att vi vill ha återkommande rapporter om fortskridandet av forskningsverksamheten i för att kunna följa det i årsredovisningen. (SD): Tack, ordförande, och tack till statsrådet för svaren så långt! I de svar och uppgifter som vi har fått oss tillskickade, liksom i statsrådets inledning, redogör hon för att de här pengarna som man har fått i form av en donation även ska täcka en eventuell avveckling i . Svenska staten ska inte på något sätt behöva finansiera för kostnader som uppstår i ett sådant sammanhang. Vi har dock sett förr hur myndigheter, exempelvis Nya , kraftigt överskrider en budget. Ponera ett sådant scenario där dessa medel inte skulle räcka till. Om man inte kan täcka kostnaderna med övriga medel, finns det i det läget någon risk för att svenska staten skulle behöva gå in och täcka sådana kostnader? : Tack, ordförande och tack, ledamoten! Det är en helt hypotetisk fråga, och ett svar skulle bara vara spekulationer. Vi tar ju ställning vid varje nytt inträffande som sker vid våra myndigheter, och vid varje förändring gör vi bedömningar utifrån det. Men just nu finns inte de förändringarna. (SD): Tack för svaret! Detta förutsätter ändå att statsrådet har tagit del av den uträkning som finns presenterad från KI. Kan statsrådet redogöra någonting för hur den kalkylen ser ut? : Tack, ordförande och tack, ledamoten, för frågan! Som sagt, det är KI som har att hantera både donationen och sin egen planering av verksamheten. Det är inte regeringen som överprövar myndigheten i det arbetet. (SD): Min fråga gällde hur den kalkylen såg ut. Vilket ansvar regeringen har för det här har ju statsrådet redogjort för.