bet · H501JuU18 · 2018-02-15 00:00:00 — Utskottet föreslår att gör sex tillkännagivanden till regeringen med anledning av motioner om unga lagöverträdare. Förslagen rör i korthet följande frågor: • Utvärdering av de sekretessbrytande bestämmelser som infördes för information om unga som delas mellan polis och socialtjänst. • Utvärdering av lagstiftningen om drogtester av barn . • Snabbare lagföring av brott som begås av unga. • Fler brott som begåtts av personer ska utredas. • Införande av möjlighet för åklagare att genom strafföreläggande besluta om kortare ungdomstjänst för ringa brott. • Införande av fler former av påföljder för unga. Utskottet föreslår att avslår övriga motionsyrkanden, i första hand med hänvisning till pågående utredningar och arbeten. I betänkandet finns 21 reservationer (M, SD, C, V, L, KD, -). Ett yrkande i en motion från allmänna motionstiden /17. Cirka 40 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /18. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Handläggningen av brott som begåtts av unga 1.Tidiga insatser, punkt 1 (M, C, L, KD) 2.Sociala insatsgrupper för unga vuxna, punkt 4 (M, C, L, KD) 3.Sociala insatsgrupper med fokus på tidiga insatser, punkt 5 (M) 4.Förebyggande av narkotikabrottslighet bland unga, punkt 7 (M) 5.Drogtester av barn , punkt 8 (V) 6.Polisen och skolan, punkt 9 (M, C, L, KD) 7.Ungdomsdomstolar, punkt 11 (M) 8.Rätten till offentlig försvarare, punkt 12 (M, C, L, KD) 9.Skyldighet att utreda vissa brott, punkt 14 (L) 10.Bevistalan, punkt 15 (L) 11.Strafföreläggande om ungdomstjänst, punkt 16 (V) 12.24-timmarsgaranti, punkt 17 (M, C, L, KD) 13.Interimistiska åtgärder i ungdomsmål, punkt 18 (M) 14.Straffmätning, punkt 19 (M) 15.Straffmätning, punkt 19 (SD, -) 16.Straffmätning, punkt 19 (C) 17.Straffmätning, punkt 19 (L) 18.Straffmyndighetsålder, punkt 20 (SD, -) 19.Nya ungdomspåföljder, punkt 21 (V) 20.Kvaliteten i den slutna ungdomsvården, punkt 22 (M, C, L, KD) 21.Ungdomstjänst vid brott mot blåljuspersonal, punkt 23 (M, C) Straffmätning, punkt 19 (V) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motion från allmänna motionstiden /17 Motioner från allmänna motionstiden /18 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2017/18:3191 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkandena 1 och 8 samt 2017/18:3577 av m.fl. (L) yrkande 1. Reservation 1 (M, C, L, KD) 2017/18:452 av Skånberg (KD) yrkande 1. Sociala insatsgrupper för unga 2017/18:3191 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 6 och 2017/18:3569 av m.fl. (M) yrkande 36. Sociala insatsgrupper för unga vuxna 2017/18:3192 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 1 och 2017/18:3577 av m.fl. (L) yrkande 2. Reservation 2 (M, C, L, KD) Sociala insatsgrupper med fokus på tidiga insatser 2017/18:2474 av Finn (M) och 2017/18:3569 av m.fl. (M) yrkande 37. Reservation 3 (M) ställer sig bakom det som utskottet anför om att utvärdera de sekretessbrytande bestämmelser som infördes för information om unga som delas mellan polis och socialtjänst och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3191 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 7. Förebyggande av narkotikabrottslighet bland unga 2017/18:3737 av m.fl. (M) yrkande 11. Reservation 4 (M) ställer sig bakom det som utskottet anför om att möjligheten att drogtesta barn bör utvärderas i syfte att säkerställa att sådana tester kan genomföras i tillräcklig omfattning och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3191 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 11. Reservation 5 (V) 2017/18:3899 av m.fl. (KD) yrkande 15. Reservation 6 (M, C, L, KD) Handläggningen av brott som begåtts av unga ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen skyndsamt bör återkomma med förslag på åtgärder för snabbare lagföring av brott som begås av ungdomar, och detta tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3191 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 2 och 2017/18:3569 av m.fl. (M) yrkandena 39 och 40. 2017/18:3569 av m.fl. (M) yrkande 42. Reservation 7 (M) Rätten till offentlig försvarare 2017/18:3191 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 5 i denna del och 2017/18:3577 av m.fl. (L) yrkande 9. Reservation 8 (M, C, L, KD) Utredning av brott som begåtts av personer ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör vidta åtgärder för att fler brott som begåtts av personer ska utredas och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3191 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 9. Skyldighet att utreda vissa brott 2017/18:3577 av m.fl. (L) yrkandena 3–5. Reservation 9 (L) 2017/18:3577 av m.fl. (L) yrkande 8. Reservation 10 (L) ställer sig bakom det som utskottet anför om att åklagare bör kunna besluta om kortare ungdomstjänst för ringa brott genom strafföreläggande och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3191 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 12 och 2017/18:3577 av m.fl. (L) yrkande 6. Reservation 11 (V) 2016/17:3430 av m.fl. (L) yrkande 11, 2017/18:3569 av m.fl. (M) yrkande 38 och 2017/18:3577 av m.fl. (L) yrkande 7. Reservation 12 (M, C, L, KD) Interimistiska åtgärder i ungdomsmål 2017/18:3569 av m.fl. (M) yrkande 41. Reservation 13 (M) 2017/18:18 av (SD), 2017/18:880 av och (SD, -) yrkande 3.2 i denna del, 2017/18:1013 av (M) yrkande 2, 2017/18:1776 av (C), 2017/18:3569 av m.fl. (M) yrkande 47, 2017/18:3576 av m.fl. (L) yrkande 25 och 2017/18:3685 av m.fl. (C) yrkande 16. Reservation 14 (M) Reservation 15 (SD, -) Reservation 16 (C) Reservation 17 (L) 2017/18:880 av och (SD, -) yrkande 3.2 i denna del. Reservation 18 (SD, -) ställer sig bakom det som utskottet anför om att införa fler former av påföljder för unga och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3191 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 10 och 2017/18:3569 av m.fl. (M) yrkande 45. Reservation 19 (V) Kvaliteten i den slutna ungdomsvården 2017/18:3191 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 13. Reservation 20 (M, C, L, KD) Ungdomstjänst vid brott mot blåljuspersonal 2017/18:452 av Skånberg (KD) yrkande 2, 2017/18:1184 av (M) och 2017/18:3569 av m.fl. (M) yrkande 46. Reservation 21 (M, C) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (MP), i (S), (S), (M), (M), (S), (C), (S), (SD), (L), (V), Lawen Redar (S), (M), (-), (KD) och (S). I betänkandet behandlar utskottet 43 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden och ett yrkande i en motion från den allmänna motionstiden . De behandlade yrkandena rör unga lagöverträdare och tar upp frågor om bl.a. brottsförebyggande arbete, handläggningen av brott som begåtts av unga, straffmätning och påföljder. Motionsyrkandena finns i bilagan. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att utvärdera den sekretessbrytande bestämmelse om information om unga som delas mellan polisen och samt att utvärdera möjligheterna till drogtester av barn och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden om sociala insatsgrupper, tidiga insatser, familjens betydelse, förebyggande av narkotikabrottslighet samt polisen och skolan. Jämför reservation 1 (M, C, L, KD), 2 (M, C, L, KD), 3 (M), 4 (M), 5 (V) och 6 (M, C, L, KD). I motion 2017/18:3191 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 1 begärs en översyn av behovet av tidiga insatser för att motverka framtida brottslighet hos barn som befinner sig i riskzonen för att hamna i kriminalitet. Enligt motionärerna kan t.ex. hembesök vara en viktig del i det brottsförebyggande arbetet. I yrkande 8 lyfter motionärerna fram vikten av att alla insatser för att förhindra att unga begår brott utvärderas. Även m.fl. (L) betonar i motion 2017/18:3577 yrkande 1 vikten av tidiga brottsförebyggande insatser och anför att det förebyggande arbetet behöver stärkas. I motion 2017/18:452 av Skånberg (KD) yrkande 1 framhålls att betydelsen av trygga familjer måste beaktas i det brottsförebyggande arbetet. I motion 2017/18:3191 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 6 begärs att de sociala insatsgrupperna i högre grad ska användas för att komma till rätta med kriminella ungdomar som ännu inte har fyllt . Ett liknande förslag framställs i partimotion 2017/18:3569 av m.fl. (M) yrkande 37, i vilken motionärerna anför att målgruppen för de sociala insatsgrupperna bör utvidgas till att omfatta även yngre personer. I den sistnämnda motionen efterfrågas också fler sociala insatsgrupper med fokus på tidiga insatser (yrkande 36). Även i flera andra motioner efterfrågas en ökad användning av sociala insatsgrupper. Finn (M) föreslår t.ex. i motion 2017/18:2474 att polisen, med utgångspunkt i den modell som skapats genom de sociala insatsgrupperna, ska ges i uppdrag att eftersträva ett sådant samarbete med samtliga kommuner. Avsikten är att fånga upp unga som riskerar att välja en kriminell livsstil eller att engagera sig för våldsbejakande extremism. I motion 2017/18:3577 av m.fl. (L) yrkande 2 anförs att sociala insatsgrupper i större omfattning bör användas för att samordna insatser för unga vuxna i åldern 20–. I motion 2017/18:3192 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 1 efterfrågas en sammanställning av olika utvärderingar som har gjorts av sociala insatsgrupper för unga vuxna och en grundlig genomgång av metoder och resultat för att kunna utveckla nationella riktlinjer för sådan verksamhet. m.fl. (M, C, L, KD) begär i motion 2017/18:3191 yrkande 7 även en utvärdering av sekretesslagstiftningen för att säkerställa att nödvändig information om unga kan delas mellan och polisen inom ramen för myndigheternas arbete med att förhindra ungdomsbrottslighet. I motion 2017/18:3737 av m.fl. (M) yrkande 11 efterfrågas ett förbättrat förebyggande arbete mot narkotikabrottslighet bland unga. Motionärerna påtalar vikten av att samhället reagerar när unga är på väg i en negativ riktning. Ju tidigare samhället reagerar, desto större är möjligheterna att bryta utvecklingen, anförs det. Möjligheten att drogtesta tidigt liksom att polisen har goda möjligheter att utreda brott också när misstänkta är , är viktiga instrument i polisens arbete med unga lagöverträdare. Även i motion 2017/18:3191 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 11 tar motionärerna upp möjligheten att genomföra drogtester på barn som en brottsförebyggande åtgärd. Motionärerna anför att bestämmelserna i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare (LUL) om att drogtester under vissa förutsättningar får genomföras på barn bör utvärderas för att säkerställa att sådana tester kan genomföras i tillräcklig omfattning. I motion 2017/18:3899 av m.fl. (KD) yrkande 15 anförs att en viktig del av polisens uppgifter är att informera i skolan om polisens arbete. Motionärerna föreslår att polisen ska ha ett utvecklat samarbete med varje skola, gärna med en särskild polis knuten till skolan, som kan lära känna elever och personal och som de kan vända sig till om de blir utsatta för brott. Tillsammans mot brott – ett nationellt brottsförebyggande program Regeringen överlämnade skrivelsen Tillsammans mot brott – ett nationellt brottsförebyggande program (skr. 2016/17:126) till . I skrivelsen presenterade regeringen ett nationellt brottsförebyggande program som syftar till att skapa förutsättningar för ett strukturerat och långsiktigt brottsförebyggande arbete i hela samhället. Programmet ska också bidra till att stimulera och entusiasmera fler berörda aktörer att vidta brottsförebyggande åtgärder och att utveckla samverkan, såväl på nationell som på regional och lokal nivå. Det riktar sig till en bred målgrupp såsom myndigheter, landsting, kommuner, näringslivet och det civila samhällets organisationer. När det gäller unga lagöverträdare framgår bl.a. att regeringen ska verka för – att föräldrar och andra vuxna som är betydelsefulla för barn och unga i riskzonen för att hamna i kriminalitet involveras och får stöd och hjälp inom ramen för de identifierade brottsförebyggande aktörernas arbete – att skolor och huvudmän inom skolväsendet utvecklar sitt förebyggande arbete mot mobbning, diskriminering och annan kränkande behandling och med att skapa trygga skolmiljöer – att sociala insatsgrupper eller motsvarande individuellt riktad samverkan utvecklas till stöd för unga som har begått brott – att arbetet med att minska tillgången till alkohol och droger ges fortsatt hög prioritet – att insatserna för att individer ska lämna kriminella eller extremistiska grupperingar utvecklas – att det utvecklas fler insatser mot våldsutövare på nationell och lokal nivå – att insatserna för att motverka återfall i brott utvecklas och förstärks. Enligt regeringen bör ett ungdomsperspektiv alltid finnas med i planering, genomförande och uppföljning av brottsförebyggande insatser som rör unga. Det handlar om att ta beslut utifrån kunskap om ungas levnadsvillkor, om att betrakta ungdomar som en mångfald av individer och om att inkludera unga i beslutsprocessen. Regeringen konstaterade också att situationen i socialt utsatta områden kräver särskild uppmärksamhet. Utskottet delade regeringens uppfattning att det behövs ett effektivt brottsförebyggande arbete för att minska brottsligheten och öka tryggheten i samhället (bet. 2016/17:JuU15). Det fanns enligt utskottet också ett behov av att utveckla samhällets insatser för att förebygga brott, inte bara hos rättsväsendet utan även hos andra berörda aktörer. Utskottet såg därför positivt på att regeringen lade fram ett brett nationellt brottsförebyggande program. Detta skapar bättre förutsättningar för ett strukturerat och långsiktigt brottsförebyggande arbete. Brottsförebyggande rådets rapport om insatser mot brott och otrygghet i socialt utsatta områden Regeringen gav (Brå) i uppdrag att kartlägga åtgärder för att förebygga och motverka brottslighet och öka tryggheten i socialt utsatta områden. På grundval av detta skulle Brå identifiera framgångsfaktorer och fungerande metoder och arbetssätt för att i socialt utsatta områden förebygga och beivra brottslighet, öka tryggheten och stärka relationen mellan befolkningen och rättsväsendet, liksom mellan befolkningen och övriga myndigheter och aktörer som medverkar i det brottsförebyggande arbetet. Brå publicerade rapporten mot brott och otrygghet i socialt utsatta områden – en kunskapsöversikt (rapport 2016:20). I rapporten konstaterar att en stor del av den brottslighet som förekommer i socialt utsatta områden begås av ungdomar. Ungdomar som begår brott är också rekryteringsbasen för dem som fastnar i kriminalitet. För att långsiktigt kunna minska brottsligheten är därför åtgärder riktade mot barn och unga av stor vikt. Det handlar då om insatser på flera olika nivåer. Det rör sig dels om generella insatser inom t.ex. förskolan och skolan, dels om insatser som är direkt riktade mot barn och unga som är i riskzonen för att hamna och fastna i kriminalitet och dels om insatser för de unga som ägnar sig åt brott. Det finns enligt Brå relativt mycket internationell forskning om vilka typer av tidiga insatser som är mest effektiva. Det bör dock betonas att när en insats beskrivs som ”effektiv” behöver det inte röra sig om några omvälvande effekter. rör det sig om att insatsen har reducerat förekomsten av de aktuella problembeteendena med 5–. Följande metoder lyfts fram som effektiva: • Så kallade hembesöksprogram, där riskföräldrar får regelbundna besök , kan ha en långvarig positiv effekt på ungdomsvåld och kriminalitet. • Positiva effekter har visats av program som tränar intellektuella och sociala färdigheter hos förskolebarn som antingen själva har beteendestörningar eller lever under problematiska förhållanden. • Förskolebarn med beteendestörningar kan bli hjälpta av att föräldrarna får gå program som hjälper dem att hantera problemen. • KBT-baserade program (kognitiv beteendeterapi) i skolan kan vara effektiva. Sociala insatsgrupper är en form av myndighetsöverskridande samverkan för att förebygga att unga fastnar i kriminalitet. Inom dessa grupper samarbetar med och andra berörda myndigheter på nivå för att hjälpa unga som riskerar att bli kriminella. Syftet är att på individnivå göra det möjligt att samordna hjälp och stöd från berörda myndigheter och övriga aktörer under ledning av . Informationsutbytet mellan aktörerna möjliggörs till stor del genom samtycke från den enskilde (, Nationella riktlinjer, Polisens arbete i sociala insatsgrupper, 2014, s. 4 f.). I arbetet med sociala insatsgrupper finns inte någon åldersbegränsning, men i det underlag för insatserna som polisen har tagit fram anges bl.a. att arbetsmetoden ska användas för ungdomar och unga vuxna som begår brott. Det är som, utifrån information som de själva har om de unga och utifrån information som de får från andra myndigheter och aktörer, avgör vilka unga som ska ingå i en social insatsgrupp. Det överlämnas åt de lokala sociala insatsgrupperna att besluta huruvida ungdomar och unga vuxna som definieras som avhoppare kan ingå i arbetet. I riktlinjerna anges vidare att det är viktigt att ha rutiner för att hjälpa och stödja dem som vill lämna en kriminell livsstil. Om det visar sig att detta arbete kan utföras inom ramen för sociala insatsgrupper anses arbetsmetoden som tillämplig (Sociala insatsgrupper – vad är det? , 2014, s. 3 f.). fick regeringens uppdrag att utvärdera arbetet med sociala insatsgrupper (Ju2014/5328/PO). Enligt uppdraget skulle utvärdera resultatet på individnivå för de personer som varit föremål för arbete i en social insatsgrupp, utvärdera samverkansformen sociala insatsgrupper samt undersöka hur de personerna har upplevt arbetet. skulle också utvärdera samverkansformen sociala insatsgrupper och undersöka vilka lärdomar berörda aktörer kan dra av resultatet. Det ingick även att bedöma om det är rätt målgrupp som blir föremål för arbete i en social insatsgrupp. Uppdraget genomfördes i samråd med berörda myndigheter. Utvärderingen skulle delredovisas till regeringen och slutredovisas . I delredovisning görs en övergripande analys som visar att organisering av stöd till ungdomar med en kriminell livsstil varierar. Det finns både kommuner och stadsdelar som i sitt arbete använder någon samarbetsform, som arbetet med sociala insatsgrupper är ett exempel på, och det finns också de som inte gör det. Och som sociala insatsgrupper betraktas som ett specifikt arbetssätt utförs arbetet också inom ramen för denna samverkansform på olika sätt på lokal nivå. En annan iakttagelse är att målgruppen (ungdomar i åldern 15–) utvidgats till att inkludera ungdomar som är . I sin slutredovisning konstaterar att utvärderingen av effekter för individerna visar att samverkan genom sociala insatsgrupper och samverkan på annat sätt inom ger lika bra resultat för ungdomar sett i det korta perspektivet. Inte minst är det glädjande att misstankarna om fortsatt kriminalitet minskat väsentligt bland ungdomarna i båda grupperna. Ett av de viktigare resultaten i utvärderingen av effekter för individerna är att arbetssättet i de sociala insatsgrupperna också förefaller leda till mer långvariga och behandlingsinriktade insatser, som i ett längre perspektiv kan innebära ett bättre utfall för ungdomarna i de sociala insatsgrupperna. Det kan emellertid också konstateras att den korta tiden för utvärdering av resultaten för individerna gör det svårt att uttala sig om effekter på . Vidare är det viktigt att notera att såväl utformningen som genomförandet av arbetet med sociala insatsgrupper uppvisar lokala variationer, och därför blir lokala uppföljningar angelägna fortsättningsvis. Mot bakgrund av resultaten från de båda utvärderingarna gör bedömningen att verksamheten med sociala insatsgrupper behöver fortsätta följas för att undersöka effekter på för individer och verksamheter. Ett annat uppdrag till har varit att göra en nationell kartläggning av sociala insatsgrupper. Den gjordes 2015 och visade att det då fanns grupper i 53 av de 210 kommuner och stadsdelar som besvarade en enkät. Totalt tillfrågades 316 kommuner och stadsdelar. Sekretess mellan socialtjänst och polis infördes en ny sekretessbrytande bestämmelse i 10 kap. 18 a § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) som innebar att en uppgift som rör en enskild som inte fyllt i vissa fall ska kunna lämnas från till polisen utan hinder av sekretess. En uppgift får lämnas under förutsättning att det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den unge kommer att utöva brottslig verksamhet och uppgiften kan antas bidra till att förhindra detta samt att det med hänsyn till planerade eller pågående insatser för den unge eller av andra särskilda skäl inte är olämpligt att uppgiften lämnas ut. Bestämmelsen omfattar inte uppgifter som avser misstankar om att den unge har begått ett visst konkret brott. Sådana uppgifter ska även fortsättningsvis endast få lämnas under tidigare gällande förutsättningar (prop. 2011/12:171, bet. 2012/13:JuU5, rskr. 2012/13:60). Förebyggande av narkotikabrottslighet bland unga inledde regeringen arbetet med en samlad strategi för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken, den s.k. ANDT-politiken (prop. 2010/11:47). Förutom ett förslag till ett gemensamt övergripande mål för ANDT-politiken – ett samhälle fritt från narkotika och dopning, med minskade medicinska och sociala skador orsakade av alkohol och med ett minskat tobaksbruk – föreslogs bl.a. ett långsiktigt mål om att minska nyrekryteringen till narkotika- och dopningsmissbruk. Strategin antogs av (bet. 2010/11:SoU8, rskr. 2010/11:203 och 2010/11:204). beslutade regeringen för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken (ANDT) 2015. Ett prioriterat mål i programmet är att minska nyrekrytering till narkotika- och dopningsmissbruk (mål 3.1). Av programmet framgår att det bl.a. pågår en nationell satsning mot cannabis samt en bred och samordnad satsning mot cannabis i , och (Trestad 2). Det framgår även av åtgärdsprogrammet att Statskontoret liksom har i uppdrag att på olika sätt utvärdera strategin. Regeringen överlämnade skrivelsen En samlad strategi för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken 2016–2020 (skr. 2015/16:86) till . I skrivelsen redovisas resultat och erfarenheter från strategiperioden –2015, och med detta som utgångspunkt anges mål och inriktning för det fortsatta arbetet –2020. Det övergripande målet för ANDT-politiken är fortfarande ett samhälle fritt från narkotika och dopning, med minskade medicinska och sociala skador orsakade av alkohol och med ett minskat tobaksbruk. Som framgått ovan har regeringen också i det nationella brottsförebyggande programmet angett att man ska verka för att arbetet med att minska tillgången till alkohol och droger ges hög prioritet även i fortsättningen. infördes en möjlighet att vidta tvångsvisa drogtester av barn som misstänks för att olovligen ha brukat narkotika (prop. 2009/10:105, bet. 2009/10:JuU25, rskr. 2009/10:316). Enligt 36 b § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare (LUL) får kroppsbesiktning genom att man tar prov från kroppen och undersökning av sådana prov på den som är skäligen misstänkt för att olovligen ha brukat narkotika, om det kan antas vara nödvändigt för att avgöra behovet av insatser för den unge. Regeringen har gett Brå i uppdrag att utvärdera om denna ändring, och övriga ändringar som gjordes i LUL, har fått önskad effekt. Brå redovisade uppdraget i en rapport (Brott begångna av barn – en utvärdering av ändringarna i lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare under [rapport 2014:20]). Enligt rapporten har polisens nya möjlighet att genomföra drogtest på barn inte utnyttjats särskilt ofta. Drogtester förekommer endast i av ärendena totalt sett. Uppräknat till innebär det att knappt 200 barn drogtestades av polisen 2012. Både polisen och upplever emellertid att drogtester gjorts i nödvändig omfattning. Vidare anser polisen att den nya möjligheten att drogtesta barn har förbättrat förutsättningarna för att kunna fånga upp barn med drogproblem i ett tidigare skede, även om möjligheten i praktiken inte används i särskilt stor omfattning. Det framkom dock också att vissa poliser avstår från att genomföra drogtester på barn för att de är osäkra på vad lagen innebär och rädda för att göra fel. Den främsta orsaken till att polisen inte genomför fler drogtester är dock enligt de poliser som intervjuats att behovet inte är större.