bet · H501SoU9 · 2018-05-08 00:00:00 — Utredningen anser därför att området i den delen är bristfälligt reglerat och anför att ögonoperationer som utförs i syfte att förändra utseendet ska omfattas av lagen om kroppsbehandlingar. Svar på skriftlig fråga besvarade socialminister (S) en skriftlig fråga om stärkt skydd i skönhetsbranschen (fr. 2017/18:816). Ministern anförde följande i sitt svar: har frågat mig hur jag och regeringen ämnar agera för att skydda de personer som drabbats av brister inom skönhetsbranschen fram till dess att utredningen är klar. Att stärka skyddet för den som drabbats av en skada vid estetiska behandlingar är en viktig fråga för regeringen. Hanteringen av frågan har dock fördröjts av att de förslag som presenterades i den så kallade (SOU 2015:100) inte bedömdes vara genomförbara. Flera remissinstanser ifrågasatte bland annat om förslagen som lämnades av utredningen faktiskt skulle innebära ett bättre skydd vid utförandet av estetiska behandlingar. finns ett system som ger den enskilde ett visst skydd vid utförandet av estetiska behandlingar. I viss utsträckning omfattas behandlingarna av Inspektionen för vård och omsorgs tillsynsansvar över legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal, kommunernas tillsynsansvar över yrkesmässiga hygieniska verksamheter enligt samt konsumentskyddslagstiftningen. Nuvarande system har dock brister, och för att inte lämna frågan olöst har regeringen därför uppdragit till att utreda om estetiska behandlingar som kräver medicinsk kompetens och som kan innebära betydande hälsorisker, ska omfattas av samma skydd för den enskilde som gäller enligt hälso- och sjukvårdslagstiftningen och hur detta i så fall ska regleras. I uppdraget ingår också att utreda om vissa av dessa estetiska behandlingar inte ska få utföras av annan än hälso- och sjukvårdspersonal. Myndigheten ska redovisa uppdraget . Jag ser fram emot att ta del av resultatet från utredning och följer noga utvecklingen på området. Ett antal motionsyrkanden tar upp frågan om att stärka skyddet för den som genomgår estetiska behandlingar. Socialminister har i ett frågesvar redogjort för det skydd som den enskilde har och för uppdraget som lämnats till för att komma till rätta med bristerna på området (fr. 2017/18:816). Utskottet anser att resultatet av uppdrag inte bör föregripas. Motionerna 2016/17:1255 (M), 2016/17:1306 (MP) yrkandena 1 och 2, 2016/17:3222 (M) yrkande 21, 2017/18:821 (S), 2017/18:1717 (MP) yrkandena 1–3 samt 2017/18:1810 (KD) bör avslås. Etiska aspekter på användning av robotar Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om etiska aspekter på användning av robotar. Jämför reservation 69 (L). I kommittémotion 2017/18:2899 av m.fl. (L) yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om etiska aspekter på robotar och automatisk övervakning inom vård och omsorg. Motionärerna anför att krav på etisk bedömning vid användning av robotar och automatisk övervakning inte framgår tydligt av gällande lagstiftning. Därför behöver en genomgång göras för att se var kompletteringar behöver införas. Det behöver också tydliggöras vilken myndighet som har ansvar för att säkerställa om det utifrån etiska utgångspunkter är försvarbart att införa robotar eller ett system för automatisk övervakning i hälso- och sjukvården och omsorgen. Av 5 kap. 3 § HSL följer att innan en ny diagnos- eller behandlingsmetod som kan ha betydelse för människovärde och integritet börjar tillämpas ska vårdgivaren se till att metoden har bedömts från individ- och samhällsetiska aspekter. Bakgrund och pågående arbete publicerade Smer rapporten och övervakning i vården av äldre – etiska aspekter (2014: 2). I rapporten lyfter rådet fram flera etiska frågor kring hälsorobotar och övervakning. – När är det etiskt försvarbart att använda robotar och övervakningsteknik i vården av äldre? – Hur kan det säkerställas att en rättvis fördelning av resurserna sker så att de som har behov av den nya tekniken får tillgång till den? – Hur säkerställs rätten till självbestämmande samt att personer med nedsatt beslutskompetens får den vård de behöver och att deras vilja beaktas? – Går det att åstadkomma balans mellan intrånget i den enskildes integritet och nyttan med tekniken och i så fall hur? – Hur säkerställs att forskning och utveckling av ny teknik utvärderas ur ett etiskt perspektiv samt att etiska bedömningar görs inför introduktion av robotar i hälso- och sjukvårdens och omsorg? Smer menar att robot- och övervakningsteknik har stor potential att förbättra vårdens och omsorgens kvalitet. Rådet anser emellertid att utveckling och introduktion av den nya tekniken måste ske på ett ansvarsfullt och etiskt godtagbart sätt. Detta innebär bl.a. att en individuell bedömning alltid måste göras av om en hälsorobot eller en övervakningsteknik ska användas eller inte. Att lyssna till den enskilda individens önskemål och behov är mycket viktigt i denna process. Smer kommer att särskilt ägna sig åt etiken kring hur maskin och människa kan samverka i hälso- och sjukvården. För att bredare föra ut de etiska diskussionerna har man inlett ett samarbete med , och Arbetets museum (). hölls ett seminarium med rubriken jobba och leva i en automatiserad värld med en inledande gruppdiskussion om etiska dilemman. Inom ramen för det fortsatta samarbetet med kommer Smer att arbeta vidare med att ta fram etiska dilemman. På finns utbildningen Etik och integritet vid införande av välfärdsteknik. Det är och Myndigheten för delaktighet som gemensamt har producerat utbildningen. Målet med utbildningen är att ge stöd i diskussioner om och arbetet med etik och integritet när välfärdsteknik införs i verksamheten. Det är angeläget att utveckling och introduktion av ny teknik sker ansvarsfullt och på ett etiskt godtagbart sätt. Utskottet noterar Smers rapport om robotar och övervakning av äldre i vården och ser positivt på att Smer uppmärksammar frågan om etiken kring hur människa och maskin kan samverka i hälso- och sjukvården. Därtill noterar utskottet utbildningen på om etik och integritet vid införandet av välfärdsteknik. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ med anledning av motion 2017/18:2899 (L) yrkande 8. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om . I motion 2017/18:1768 av Finn (M) föreslås ett tillkännagivande om att se över möjligheten att stärka (Smer) resurser för framtiden. Motionären anser att det är angeläget att inför eventuella direktiv till en utredning av Smers framtid markera det självklara och unika behov för dagens sjukvård som en nationell etisk resurs som Smer innebär. Bakgrund och pågående arbete Smer är ett organ tillsatt av regeringen som har till uppgift att belysa medicinsk-etiska frågor ur ett övergripande samhällsperspektiv. I rådet ingår ordförande, åtta företrädare för de politiska partierna och tio sakkunniga. gav regeringen i uppdrag till Statskontoret (S2017/06344/FS) att analysera – hur rådet fullgör sitt uppdrag – faktorer som påverkar rådets möjligheter att fullgöra sitt uppdrag, med fokus på faktorer som är särskilt viktiga för verksamheten – förhållandet mellan rådets uppdrag och de uppdrag som andra offentliga organ med närliggande verksamhet har – hur resultatet av rådets arbete uppfattas och används av andra aktörer. Analysen ska utföras enligt den modell för myndighetsanalyser som regeringen normalt använder när det finns behov av en genomlysning av myndigheters och andra offentliga organs förutsättningar och utmaningar. Om analysen visar att det finns behov av att se över Smers uppdrag och/eller organisation, ska Statskontoret beskriva olika möjliga handlingsalternativ och deras konsekvenser. Rådet ska bistå Statskontoret med underlag och information för analysen. Uppdraget ska redovisas . Utskottet noterar Statskontorets uppdrag att analysera Smers verksamhet och att detta ska redovisas . bör inte ta något initiativ med anledning av motion 2017/18:1768 (M). Motionen bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om läkemedelsberoende. Jämför reservation 70 (L). I kommittémotion 2017/18:1851 av m.fl. (L) yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om läkemedelsberoende. Motionärerna anser i likhet med (SOU 2011:35) bl.a. att landstingens informella ansvar för läkemedelsberoende bör tydliggöras i en ny lag om missbruks- och beroendevård och att varje landsting bör ha ett vårdprogram för målgruppen. I kommittémotion 2016/17:3000 yrkande 6 av samma motionärer finns ett liknande förslag. I kommittémotion 2016/17:3000 av m.fl. (L) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om att kartlägga förekomsten av läkemedelsberoende. Motionärerna anför att den senaste kartläggningen gjordes 2009 och att en ny studie bör genomföras t.ex. i eller () regi. Enligt 16 kap. 3 § HSL ska ingå en överenskommelse med kommunen om ett samarbete i fråga om bl.a. personer som missbrukar läkemedel. Motsvarande skyldighet för kommunen att ingå en överenskommelse med landstingen finns reglerad i 5 kap. 9 a § socialtjänstlagen (2001:453). lämnades betänkandet Bättre insatser vid missbruk och beroende (SOU 2011:35). Utredningen konstaterade att ansvaret för behandling av läkemedelsberoende inte är lagreglerat men att det i praktiken får anses falla på landstingen i egenskap av huvudman för hälso- och sjukvården. Utredningen föreslog bl.a. att det ansvaret skulle tydliggöras i en ny lag om missbruks- och beroendevård. Enligt utredaren ligger ansvaret för att förebygga och tidigt upptäcka läkemedelsberoende hos alla förskrivare av läkemedel med beroendeutvecklingspotential oavsett inom vilken specialitet man är verksam. Utredningen föreslog vidare att varje landsting bör ha ett vårdprogram för läkemedelsberoende. I det därpå följande lagstiftningsarbetet föreslogs inte några bestämmelser om ändrat huvudmannaskap när det gällde ansvaret för behandling av läkemedelsberoende. I regeringens proposition 2012/13:77 God kvalitet och ökad tillgänglighet inom missbruks- och beroendevården föreslogs endast ändringar i dåvarande hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och i socialtjänstlagen (2001:453) i form av en skyldighet för landsting och kommuner att ingå gemensamma överenskommelser om samarbete i fråga om personer som missbrukar alkohol, narkotika, andra beroendeframkallande medel, läkemedel eller dopningsmedel. Syftet med ändringarna var att stärka samverkan mellan landsting och kommuner för att bättre tillgodose behovet av vård, stöd och behandling för målgruppen. antog de föreslagna lagändringarna, som trädde i kraft (rskr. 2012/13:221). Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (Vårdanalys) lämnade rapporten komma överens – En uppföljning av överenskommelser inom missbruks- och beroendevården (2017:1). Rapporten är resultatet av ett regeringsuppdrag att kartlägga och analysera de överenskommelser om samarbete kring personer med missbruk av bl.a. läkemedel som tecknats mellan kommuner och landsting. Utskottet kan konstatera att landsting och kommuner är skyldiga att ingå gemensamma överenskommelser om samarbete när det gäller personer som missbrukar bl.a. läkemedel. Utskottet anser inte att det finns tillräckliga skäl att föreslå ett initiativ med anledning av motionerna 2016/17:3000 (L) yrkande 6 och 2017/18:1851 (L) yrkande 8, utan dessa bör avslås. Även motion 2016/17:3000 (L) yrkande 5 bör avslås. Kartläggning för att minska antalet dödfödda barn Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en kartläggning för att minska antalet dödfödda barn. I motion 2017/18:1034 av (KD) föreslås ett tillkännagivande om att ge i uppdrag att genomföra en nationell kartläggning av alla dödfödda barn i i syfte att minska dödstalen. Motionären anser att det behövs en nationell kartläggning som sammanställer och analyserar orsaker och händelseförlopp vid varje enskilt dödsfall . beslutade regeringen i regleringsbrevet för om ett uppdrag till myndigheten om insatser för att minska antalet dödfödda barn. I uppdraget ingår att inventera och föreslå eventuella insatser för att ytterligare minska antalet dödfödda barn. Uppdraget ska redovisas . Utskottet noterar och ser positivt på uppdraget till . Något initiativ från behövs därmed inte. Motion 2017/18:1034 (KD) bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om jämlik tandvård, information om tandvårdsstödet, tandvård för äldre, förstärkt kunskapsstyrning i äldretandvården, utvärdering och översyn av tandvårdssystemet för äldre m.m., regelbunden utvärdering, klagomålshantering och tillsyn, tandvårdsstöd för personer med epilepsi eller muntorrhet, tandvård för personer med frisktandvårdsavtal samt organisation. Jämför reservation 71 (V), 72 (M, L), 73 (M), 74 (M, L), 75 (M, L), 76 (M), 77 (M) och 78 (KD). I kommittémotion 2017/18:1144 av m.fl. (V) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att det bör utredas hur de som har sämst tandhälsa kan få ta del av en mer riktad tandvård. I yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att det bör utredas hur barns tandhälsa kan bli jämlik. I motion 2017/18:719 av och (båda S) föreslås ett tillkännagivande om att göra tandvården jämlik och tillgänglig för alla. I motion 2017/18:2099 av (MP) föreslås ett tillkännagivande om att våldsutsatta kvinnors rätt till tandvård måste förbättras. Ett likalydande yrkande finns i motion 2016/17:1059 av (MP). I kommittémotion 2017/18:3066 av m.fl. (M) yrkande 7 föreslås ett tillkännagivande om att prioritera ett samlat informationsansvar gentemot allmänheten om tandvård. Motionärerna anser att Vårdanalys bör ges i uppdrag att ta fram förslag i syfte att kunna samla nationellt informationsansvar hos en aktör. Även i partimotion 2017/18:1850 av m.fl. (L) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att förbättra informationen om tandvårdsstöden. Motionärerna hänvisar till Vårdanalys rapport tandvårdsstöd om detta. I kommittémotion 2015/16:3226 av m.fl. (M) yrkande 60 föreslås ett tillkännagivande om att genomföra utvecklingsarbete för att öka öppenheten och transparensen inom tandvården när det gäller kvalitet, priser och behandling. I kommittémotion 2017/18:3066 av m.fl. (M) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att prioritera tandvårdsstöd till de mest sjuka äldre och multisjuka kronikerna. Motionärerna föreslår att ges i uppdrag att i samverkan med Folktandvården och Privattandläkarna se över eventuella behov av riktade tandvårdsstöd till de mest sjuka äldre och multisjuka kroniker. I yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om stärkt samverkan mellan kommuner och landsting alternativt regioner när det gäller tandvårdsstöd. Motionärerna anser att bör ges i uppdrag att ta fram nationella riktlinjer och styrmodell för de båda tandvårdsstöden uppsökande verksamhet och nödvändig tandvård. I motion 2016/17:872 av Shadiye Heydari (S) föreslås ett tillkännagivande om att se över möjligheterna till en nationell tandvårdsreform för pensionärer. Förstärkt kunskapsstyrning av äldretandvården I kommittémotion 2017/18:3066 av m.fl. (M) yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om att utveckla nationell kunskapsstyrning för äldres munhälsa och tandvård. Motionärerna anser att regeringen bör ge social utvärdering (SBU) i uppdrag att ta fram och genomföra en bred kunskapsöversikt och sammanställning av befintlig forskning för munhälsa och tandvård. Vidare bör ges i uppdrag att ta fram och utveckla en modell för nationella riktlinjer för kunskapsstyrning baserad på forskning och beprövad erfarenhet. Även i partimotion 2017/18:1850 av m.fl. (L) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om förstärkt kunskapsstyrning av äldretandvården. Motionärerna hänvisar till Vårdanalys rapport tandvårdssystem om detta. Utvärdering och översyn av tandvårdssystemet för äldre m.m. I kommittémotion 2017/18:3066 av m.fl. (M) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att följa upp och utvärdera det särskilda tandvårdsbidraget. I yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att följa upp och utvärdera stödet till tandvård vid långvarig sjukdom eller funktionsnedsättning. I yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att följa upp och utvärdera stöden till uppsökande verksamhet och nödvändig tandvård. I partimotion 2017/18:1850 av m.fl. (L) yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om en översyn av tandvårdssystemet. Motionärerna hänvisar till Vårdanalys rapport tandvårdsstöds rekommendation om detta. I kommittémotion 2017/18:3066 av m.fl. (M) yrkande 9 föreslås ett tillkännagivande om att se över och utveckla en nationell utvärdering av tandvården och tandvårdsstöden. Motionärerna anser att en sådan utvärdering bör göras regelbundet av det särskilda tandvårdsbidraget, tandvårdsstödet vid långvarig sjukdom eller funktionsnedsättning och tandvårdsstöden uppsökande verksamhet och nödvändig tandvård. I kommittémotion 2017/18:3066 av m.fl. (M) yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om att se över och utveckla en gemensam klagomålshantering i tandvården. I yrkande 10 föreslås ett tillkännagivande om att utöka tillsyn och uppföljning av fusk inom tandvårdsstöden. Tandvårdsstöd för personer med epilepsi eller muntorrhet I motion 2017/18:1246 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att förbättra tandvårdsstödet för personer med epilepsi. I motion 2017/18:1214 av (C) begärs ett tillkännagivande om hur man bättre kan stödja personer som är i behov av remissbelagda läkemedel mot muntorrhet, antingen genom tandvårdsstöd eller genom ett högkostnadsskydd. Tandvård för personer med frisktandvårdsavtal I partimotion 2016/17:3305 av m.fl. (KD) yrkande 44 föreslås ett tillkännagivande om att se över frågan om huruvida personer med frisktandvårdsavtal borde få del av det statliga tandvårdsbidraget. I kommittémotion 2015/16:2568 av samma motionärer finns i yrkande 42 en likalydande begäran. I motion 2017/18:1435 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att se över möjligheterna att privatisera hela folktandvården. Tandvården regleras huvudsakligen genom dels tandvårdslagen (1985:125) och tandvårdsförordningen (1998:1338), dels lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd och förordningen (2008:193) om statligt tandvårdsstöd. Även föreskrifter innehåller bestämmelser om tandvård (SOSF 2012:16 och 2012:17). Tandvårdslagen innehåller bl.a. bestämmelser om mål för tandvården, krav på tandvården och den landstingskommunala tandvården. Varje landsting ska erbjuda en god tandvård åt dem som är bosatta inom . Tandvård som självt bedriver benämns folktandvård. Folktandvården ska svara för regelbunden och fullständig tandvård för barn och ungdomar (t.o.m. det år då de fyller , och t.o.m. det år då de fyller fr.o.m. ), specialisttandvård för vuxna och övrig tandvård för vuxna i den omfattning som bedömer lämplig. Tandvård är avgiftsfri t.o.m. det år då patienten fyller (fr.o.m. ). Ett landsting får sluta avtal med någon annan om att utföra de uppgifter som och dess folktandvård ansvarar för. Uppgifter som innefattar myndighetsutövning får dock inte med stöd av denna bestämmelse överlämnas till en juridisk person eller en enskild individ. Uppsökande verksamhet och nödvändig tandvård Personer med omfattande vård- och omsorgsinsatser och personer med funktionsnedsättning har enligt 8 a § tandvårdslagen rätt till uppsökande verksamhet om de – omfattas av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade eller – har ett varaktigt behov av omfattande vård- och omsorgsinsatser och som kommunen har hälso- och sjukvårdsansvar för enligt 12 kap. 1 § första stycket hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) får hälso- och sjukvård i hemmet (hemsjukvård) eller är bosatta i egen bostad och har motsvarande behov av vård eller omsorg som personer som omfattas av a eller b ovan. Den uppsökande verksamheten består av en avgiftsfri munhälsobedömning genom vilken behovet av munhygieninsatser ska bedömas och en preliminär bedömning ska göras av behovet av nödvändig tandvård. Den uppsökande verksamheten är avgiftsfri för patienten. Munhälsobedömningen kan leda till att en patient bedöms vara i behov av nödvändig tandvård. Samma personer som kan få uppsökande verksamhet har rätt till nödvändig tandvård, men det krävs inte att patienten har tagit del av uppsökande verksamhet. Nödvändig tandvård ges till hälso- och sjukvårdsavgift och omfattas av högkostnadsskyddet som regleras i 17 kap. 6 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), förkortad HSL. Tandvård för dem som har behov av särskilda tandvårdsinsatser som ett led i en sjukdomsbehandling Enligt 8 a § tredje stycket tandvårdslagen ska vidare se till att tandvård kan erbjudas till personer som har behov av särskilda tandvårdsinsatser som ett led i en sjukdomsbehandling . I tandvårdsförordningen finns en uppräkning av olika tillstånd och sjukdomar som kvalificerar till sådan behandling. Här nämns bl.a. tandskada som uppkommit vid epileptiskt anfall och patienter som genomgår strålbehandling i öron-, näs-, mun- eller halsregionen. Också denna tandvård omfattas av högkostnadsskyddet i HSL. Tandvård vid långvarig sjukdom eller funktionsnedsättning ska vidare enligt 8 a § tredje stycket erbjuda tandvård för personer som har stora behov av tandvård på grund av vissa långvariga sjukdomar eller funktionsnedsättningar. I tandvårdsförordningen finns en uppräkning av olika sjukdomar och funktionsnedsättningar som avses, och här nämns bl.a. svår psykisk funktionsnedsättning, Parkinsons sjukdom och cerebral pares. För att få del av tandvården krävs läkarintyg som styrker att patienten har någon av sjukdomarna eller funktionsnedsättningarna och att detta leder till stora svårigheter för patienten att sköta sin munhygien eller genomgå tandvårdsbehandling (SOSF 2012:17). Även denna tandvård omfattas av högkostnadsskyddet i HSL. Lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd innehåller bestämmelser om ersättning till vårdgivare för utförd tandvård. Alla som enligt socialförsäkringsbalken anses vara bosatta i har fr.o.m. det år de fyller (fr.o.m. ) rätt till statligt tandvårdsstöd. Tandvårdsstödet består av tre delar: allmänt tandvårdsbidrag, särskilt tandvårdsbidrag och tandvårdsersättning. Tandvårdsbidragets storlek beror på patientens ålder. – Till och med det år patienten fyller är bidraget (fr.o.m. ). – Från och med det år patienten fyller och t.o.m. det år han eller hon fyller 64 är bidraget (fr.o.m. ). – Från och med det år patienten fyller är bidraget (fr.o.m. ). Även om tandvårdsbidraget i första hand är tänkt att användas vid undersökningar och förebyggande behandling får det också användas för andra åtgärder (). Det får dock inte användas vid kosmetisk behandling, som t.ex. tandblekning. Särskilt tandvårdsbidrag infördes och riktar sig till personer som har sjukdomar eller funktionsnedsättningar som medför risk för försämrad tandhälsa. Bidraget får användas för betalning av ersättningsberättigade förebyggande tandvårdsåtgärder. föreskrifter (SOSFS 2012:16) om särskilt tandvårdsbidrag ska tillämpas vid bedömningen av om en patient har rätt till bidraget. Enligt förordningen om statligt tandvårdsstöd lämnas särskilt tandvårdsbidrag bl.a. om patienten är muntorr på grund av långvarig läkemedelsbehandling eller strålbehandling i öron-, näs-, mun- eller halsregionen. Detta högkostnadsskydd innebär att patienten vid större behandlingar bara behöver betala en del av kostnaden själv. För varje tandvårdsåtgärd som ingår i högkostnadsskyddet finns ett referenspris som ersättningen beräknas utifrån. Referenspriset fastställs av staten. Högkostnadsskyddet börjar gälla när en patient har fått åtgärder utförda vars sammanlagda referenspris överstiger (3 § föreskriften HSLF-FS 2017:39 om statligt tandvårdsstöd). Sedan får patienten ersättning för – av kostnader med ett referenspris – av kostnader med ett referenspris som överstiger . Avtal om abonnemangstandvård, även kallat frisktandvårdsavtal, är ett avtal mellan vårdgivaren och patienten om att vårdgivaren av till ett fast pris ska utföra den tandvård som patienten behöver i form av behandling av sjukdoms- och smärttillstånd De allmänna och särskilda tandvårdsbidragen får användas för betalning enligt ett avtal om abonnemangstandvård.