bet · H501MJU17 · 2018-04-04 00:00:00 — I yrkande 2 anförs att principen om avsättning, modernt blädningsbruk (hyggesfritt skogsbruk) och traditionellt skogsbruk (trakthyggesbruk) bör användas som grundantagande för budgeten. och bör enligt motionären få i uppdrag att göra en uppskattning av vad som rimligen kan tas ut ur skogen. En skogsbudget skulle kunna effektivisera statens eget skogsbruk, förbättra ändamålsenligheten i olika statliga satsningar samt ge skogsägare en ökad förutsägbarhet och större möjligheter att göra rätt investeringsval. En skogsbudget skulle också öka chanserna att nå flera av de nationella och globala miljömålen. Lägsta ålder för föryngringsavverkning Enligt kommittémotion 2017/18:3347 av m.fl. (M) yrkande 3 i denna del bör man utreda möjligheterna att i vissa fall kunna sänka åldern för när slutavverkning av skog får ske. Ett långsiktigt hållbart skogsbruk kan komma att kräva större flexibilitet. I kommittémotion 2017/18:3347 av m.fl. (M) yrkande 2 anförs att regeringen bör verka för att höja gränsen för när en avverkningsanmälan måste göras, för att minska byråkratin och underlätta för skogsbruket. måste alla avverkningar större än anmälas minst i förväg. Enligt kommittémotion 2017/18:1149 av m.fl. (V) yrkande 4 bör regeringen lämna ett lagförslag till där skogsvårdslagstiftningen inarbetats i . Det skulle enligt motionärerna förbättra överblicken över den lagstiftning som styr naturens resurser och därmed göra det lättare att nå målsättningar om hållbar utveckling. Det skulle även göra det lättare att styra våra skogliga resurser och dess ekosystemtjänster. Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 23) att inriktningen på skogspolitiken ligger fast. Den svenska skogspolitiken bygger på de jämställda målen om produktion och miljö. En grundläggande del av skogspolitiken är skogsbrukets sektorsansvar och skogsägarnas frihet under ansvar. Likaväl som att skydd och miljöhänsyn ska öka är en ökad produktion av skoglig råvara viktig i en omställning till ett biobaserat samhälle och för att fasa ut fossil energi. Regeringen kommer att presentera ett nationellt skogsprogram baserat på underlag från skogsprogrammets dialogprocess, samt därefter utarbeta handlingsplan för genomförande. Arbetet inom det nationella skogsprogrammet ska bidra till jobb och hållbar tillväxt i hela landet samt till utvecklingen av en växande bioekonomi. Skogen i har enligt budgetpropositionen en stor roll att spela i övergången till en cirkulär och biobaserad ekonomi och ett fossilfritt . I en växande bioekonomi måste vi säkra ett hållbart uttag av skogsråvara som också säkerställer biologisk mångfald och sociala värden. Bevarande och hållbart nyttjande av skog behöver i ljuset av Agenda 2030 och skogspolitikens jämställda mål ses i ett sammanhang, tillsammans med andra samhällsmål inklusive regeringens strävan mot en växande bioekonomi. Synergier mellan det nationella skogsprogrammet och regeringens andra strategiska arbeten, särskilt Samverkansprogrammet om cirkulär och biobaserad ekonomi, ska tillvaratas. Skogsbruket har stor betydelse för att nå miljökvalitetsmål och generationsmål inom miljömålssystemet samt Agenda 2030. Regeringen anför i budgetpropositionen att fler naturskogar ska skyddas och miljöhänsynen, inklusive kulturmiljöhänsyn, ska öka i den brukade skogen. Arbetet med att införliva målbilder för miljöhänsyn i det praktiska skogsbruket är av grundläggande betydelse för fortsatt förbättring avseende miljöhänsyn, och detta följs noga av regeringen. Tillväxten av skog i är fortsatt högre än avverkningen, trots en hög avverkningsnivå, vilket ur ett virkesförsörjningsperspektiv är gott. Beräkningar visar att det finns en potential att öka avverkningen ytterligare vilket beror på antaganden om en högre tillväxttakt i skogen. Regeringen anser att hyggesfria metoder är viktiga och bör främjas och förstärker i budgeten anslaget 1:1 . I syfte att upprätthålla natur- och kulturmiljövärdena i skyddade skogar gör regeringen en satsning på naturvårdande skötsel på anslaget 1:2 Insatser för skogsbruket. Med dessa insatser ökar också förutsättningarna för friluftsliv i skog och mark. Regeringen har gett i uppdrag att se över uppföljningen av föryngringarnas kvalitet från såväl produktions- som miljösynpunkt så att ett hållbart brukande av skogar kan uppnås. I uppdraget ingår att vid behov revidera föreskrifter för anläggning av skog på produktiv skogsmark så att de understöder skogspolitikens jämställda mål om produktion och miljö. Uppdraget ska redovisas . Regeringens bedömning är att förvaltningen av skog behöver utvecklas för att skapa förutsättningar för ett hållbart brukande där skogens alla värden tillvaratas. Det är viktigt att skogsbruksåtgärder utförs på ett långsiktigt ekonomiskt, miljömässigt och socialt hållbart sätt. Lägsta ålder för föryngringsavverkning Enligt skogsvårdslagen (1979:429) ska avverkning på produktiv skogsmark vara ändamålsenlig för återväxt av ny skog eller främja skogens utveckling. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får till skydd för den yngre skogen föreskriva att trädbestånd under en viss ålder inte får avverkas samt meddela föreskrifter om hur avverkning ska bedrivas för att tillgodose de nämnda kraven. För att möjliggöra försöksverksamhet eller för att bevara och utveckla natur- eller kulturmiljövärden får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om undantag från reglerna om ändamålsenlig avverkning (10 §). Enligt skogsvårdsförordningen (1993:1096) får meddela föreskrifter bl.a. om att trädbestånd under viss ålder inte får avverkas (11 § 1). Bestämmelser om lägsta ålder för föryngringsavverkning finns i föreskrifter och allmänna råd till skogsvårdslagen (3 kap. 3–9 §§ SKSFS 2011:7). I rapporten 10-2015 Skogliga konsekvensanalyser 2015 (SKA 15) anför att regelverket om lägsta ålder vid föryngringsavverkning under de kommande 10–30 åren kan komma i konflikt med skogshushållningsprincipen om att en avverkning i nivå med nettotillväxten i skogen på virkesproduktionsmark är rimlig. Problemet kan accentueras om ytterligare substantiella arealer undantas från skogsbruk. tog dock ett beslut om att inte ändra sina föreskrifter om lägsta ålder för föryngringsavverkning. Enligt är frågan om sänkt avverkningsålder inte under beredning inom . Av skogsvårdslagen (1979:429) framgår att den produktiva skogsmarkens ägare är skyldig att enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer underrätta om bl.a. avverkning och uttag av skogsbränsle som ska äga rum på hans eller hennes mark (14 § 1). Vidare framgår av skogsvårdsförordningen (1993:1096) att underrättelse ska ske om avverkningen omfattar (15 § 1). I betänkandet Rättslig översyn av skogsvårdslagstiftningen (SOU 2017:81) övervägde utredningen en höjd arealgräns för avverkningsanmälningar i syfte att minska antalet eventuella överklaganden. Något sådant förslag lämnades dock inte av utredningen. Utredningen anförde bl.a. att 2012 föreslog ett antal regelförenklingar i skogsvårdslagstiftningen. Myndigheten diskuterade bl.a. en högre gräns för storleken på de avverkningar som måste anmälas till . Redan en höjning av arealgränsen från 0,5 till skulle enligt flertalet av distrikt i påtaglig eller t.o.m. i stor utsträckning försämra möjligheterna för att påverka tillståndet i skogen. Man pekade på att det finns nyckelbiotoper och fornlämningar även i mindre bestånd och att även mindre avverkningar kan gränsa mot sjöar och värdefulla vattendrag. Inte heller LRF Skogsägarna, och Skog hade någon erinran mot att låta arealgränsen kvarstå. , , , hörde också till dem som ansåg att arealen inte skulle höjas. Utredningen anförde avslutningsvis att det förefaller som om ett förslag att höja arealgränsen i en omfattning, som väsentligt skulle minska antalet ärenden och därmed ge utrymme att fatta formella beslut med ett inte helt standardiserat innehåll, skulle stöta på motstånd från berörda myndigheter, organisationer och företag. Enligt bereds frågan om remittering av betänkandet inom . Vid sidan av det pågår inte något särskilt arbete när det gäller vilken arealgräns som ska gälla för att en avverkning ska vara anmälningspliktig. I ett svar på skriftlig fråga 2016/17:1208 , där frågan om att föra in skogsfrågorna under aktualiserades, anförde miljöminister (MP) att den svenska skogspolitiken bygger på de två jämställda målen om produktion och miljö. Det är viktigt att skogsbruksåtgärder utförs på ett långsiktigt ekonomiskt, miljömässigt och socialt hållbart sätt. gäller enligt ministern parallellt med skogsvårdslagstiftningen, liksom de förordningar som är meddelade med stöd av , exempelvis artskyddsförordningen (2007:845). Bestämmelserna gäller även skogsbruksåtgärder. Det är verksamhetsutövarens ansvar att följa lagstiftningen och tillsynsmyndigheternas ansvar att följa upp att så sker. Som regeringen anför i budgetpropositionen bygger den svenska skogspolitiken på de jämställda målen om produktion och miljö. En grundläggande del av skogspolitiken är skogsbrukets sektorsansvar och skogsägarnas frihet under ansvar. Likaväl som att skydd och miljöhänsyn ska öka är en ökad produktion av skoglig råvara viktig i en omställning till ett biobaserat samhälle och för att fasa ut fossil energi. I en växande bioekonomi måste ett hållbart uttag av skogsråvara säkras, som också säkerställer biologisk mångfald och sociala värden. I likhet med regeringen bedömer utskottet att processen med att utveckla ett nationellt skogsprogram i dialog med alla skogens intressenter har betydelse för detta. Utskottet noterar att regeringen anser att hyggesfria metoder är viktiga och bör främjas och tillskjuter medel i budgeten för detta. Utskottet ser positivt på att regeringen har gett i uppdrag att se över uppföljningen av föryngringarnas kvalitet från såväl produktions- som miljösynpunkt så att ett hållbart brukande av skogar kan uppnås. I uppdraget ingår att vid behov revidera föreskrifter för anläggning av skog på produktiv skogsmark så att de understöder skogspolitikens jämställda mål om produktion och miljö. Utskottet bedömer att den befintliga modellen för skogsförvaltning i huvudsak är anpassad för att uppnå politikens syften. Som regeringen anför i budgetpropositionen behöver dock förvaltningen av skog utvecklas för att skapa förutsättningar för ett hållbart brukande där skogens alla värden tillvaratas. Det är viktigt att skogsbruksåtgärder utförs på ett långsiktigt ekonomiskt, miljömässigt och socialt hållbart sätt. Med hänvisning till ovanstående föreslår utskottet att motion 2017/18:3014 (MP) yrkandena 1 och 2 lämnas utan vidare åtgärd. Lägsta ålder för föryngringsavverkning Som framgår ovan har beslutat att inte ändra sina föreskrifter om lägsta ålder för föryngringsavverkning. Enligt pågår inte heller något annat arbete när det gäller denna fråga. Utskottet finner inte skäl att vidta någon åtgärd med anledning av motion 2017/18:3347 (M) yrkande 3 i denna del. I betänkandet Rättslig översyn av skogsvårdslagstiftningen (SOU 2017:81) övervägde utredningen en höjd arealgräns för avverkningsanmälningar i syfte att minska antalet eventuella överklaganden. Något sådant förslag lämnades dock inte av utredningen. Frågan om remittering av betänkandet bereds inom . I avvaktan på pågående arbete bör motion 2017/18:3347 (M) yrkande 2 lämnas utan vidare åtgärd. Som miljöministern anför i sitt frågesvar ovan gäller parallellt med skogsvårdslagstiftningen. Utskottet, som inte finner skäl till någon översyn av lagstiftningen i detta avseende, avstyrker motion 2017/18:1149 (V) yrkande 4. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om nordiskt samarbete. Enligt motion 2017/18:2837 av (M) bör man se över möjligheterna till en gemensam nordisk linje när det gäller de nordiska skogsnäringarna. I den nordliga regionen i EU och i ses skogen som en viktig resurs, i andra delar av EU är skogen enbart ett ställe för rekreation och naturupplevelser. Dessa olika uppfattningar får stor betydelse när EU utformar det regelverk som ska styra skogsnäringens utveckling . Ett nordiskt samarbete ger bättre förutsättningar att få gehör för de nordiska ländernas intressen i skogsfrågor. I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 23) anför regeringen att den värnar det nationella självbestämmandet i skogsfrågor. Nya EU-initiativ, såsom förslag för genomförandet av EU:s klimat- och energiramverk , analyseras enligt regeringen noggrant ur detta perspektiv. är de nordiska regeringarnas officiella samarbetsorgan. arbetar för gemensamma nordiska lösningar som ger positiva effekter för alla som bor i . är ordförande i . Det svenska ordförandeskapsprogrammet har , innovativt och tryggt . I programmet anförs bl.a. att ett långsiktigt, lönsamt och miljömässigt hållbart skogsbruk är positivt för klimatet, en levande landsbygd och en växande cirkulär och biobaserad ekonomi. Det finns en nordisk färdplan, , som driver på skogssamarbetet. Programmet betonar också att ett nordiskt samarbete behövs för att i EU och andra internationella sammanhang vinna gehör för att ett hållbart skogsbruk är förenligt med biologisk mångfald, rekreation och god användning av skogsråvara. I likhet med regeringen anser utskottet att det nationella självbestämmandet i skogsfrågor bör värnas. Utskottet konstaterar att det i det svenska programmet för ordförandeskapet i 2018 anförs bl.a. att ett nordiskt samarbete behövs för att i EU och andra internationella sammanhang vinna gehör för att ett hållbart skogsbruk är förenligt med biologisk mångfald, rekreation och god användning av skogsråvara. Motion 2017/18:2837 (M) avstyrks därmed i den mån den inte kan anses tillgodosedd. bifaller motionsyrkanden om att en översyn bör göras av olika typer av ersättningsmodeller vid skyddande av skog i syfte att skapa effektivare skyddsformer. avslår motionsyrkanden om äganderätt, om ersättning för kollektiva nyttigheter, om system för ersättning för ianspråktagen mark och om förenkling av rättslig prövning. Jämför reservation 12 (M, SD, C, KD), 13 (S, MP, V), 14 (L) och 15 (SD, C). I kommittémotion 2017/18:3347 av m.fl. (M) yrkande 1 anförs att äganderätten bör stärkas inom skogspolitiken. Äganderätten är en mänsklig rättighet som skyddas av både regeringsformen och . För att de svenska skogsbrukarna ska ha goda möjligheter att driva och utveckla sin verksamhet krävs en stark äganderätt som omfattar rätten att bruka den mark man äger och ett upprätthållande av principen om frihet under ansvar. Motionerna 2017/18:2674 av (M) och 2017/18:3563 av (M) yrkande 3 uppmärksammar också frågan om ett stärkande av äganderätten inom skogspolitiken. Enligt kommittémotion 2017/18:3855 av m.fl. (C) yrkande 67 bör äganderätten och brukanderätten vid jord- och skogsbruk stärkas. Äganderätten är en grundmurad rättighet och en vägledande princip. Den svenska skogen bör även i fortsättningen vårdas och brukas enligt principen om frihet under ansvar. Motionärerna anför att det är möjligt att verka för skogsnäringens utveckling som den biologiska mångfalden bevaras. Tvingande avsättning av skogsmark som begränsar äganderätten bör inte vara tillåtet i de fall då ersättning inte kan betalas ut vid intrångstillfället. I motionerna 2017/18:981 och 2017/18:1863 av och (båda C) anförs att regeringen bör förhindra att myndigheter förbjuder en skogsägare att avverka utan att rimlig ersättning betalas. De värdefullaste områdena ska skyddas men detta får inte ske på den enskildes bekostnad. I motion 2017/18:2696 av (M) yrkande 1 bör man se över skogsägarnas rätt att avverka och sköta sin skog. Skyldigheterna för skogsägarna är många och respekten för skogsägandet sjunker. Enligt kommittémotion 2017/18:3717 av m.fl. (C, M, L, KD) yrkande 18 bör en översyn göras av ersättningsmodeller vid skyddande av skog i syfte att skapa effektivare skyddsformer. För att markägare inte ska skadas ekonomiskt vid skyddande av skog är det viktigt med fungerande ersättningsformer, något som saknas. Även kommittémotion 2017/18:3855 av m.fl. (C) yrkande 68 tar upp frågan om att se över frågan om ändamålsenliga ersättningsmodeller vid skyddande av skog. Enligt motion 2017/18:2810 av (M) bör man se över möjligheterna för ett system för ersättning för ianspråktagen mark på grund av art- och habitatdirektivet. Enligt partimotion 2017/18:2820 av m.fl. (L) yrkande 32 bör jord- och skogsbruket i likhet med andra sektorer bära sina egna miljö- och klimatkostnader men också ersättas för kollektiva nyttigheter som naturvård och bevarande av den biologiska mångfalden. Det behövs ett tydligare fokus på hållbart brukande, landskapsvård, miljöskydd och bevarad biologisk mångfald. I kommittémotion 2017/18:3855 av m.fl. (C) yrkande 70 anförs att man bör förenkla rättslig prövning för markägare vid restriktioner och begränsningar i markanvändning. Konsekvenserna för enskilda skogsägare blir mycket omfattande när i ökad omfattning avkräver hänsynstagande utifrån bestämmelserna om olika skydd. Den enskilde skogsägaren ges i vissa fall inte rätt till ersättning och det svårt att överklaga eller ifrågasätta myndighetsbeslut. behandling och kompletterande uppgifter Genom bestämmelserna i 2 kap. 15 § regeringsformen (RF) finns ett skydd för äganderätten. I första stycket anges bl.a. att vars och ens egendom är tryggad genom att ingen kan tvingas tåla att det allmänna inskränker användningen av mark eller byggnad utom när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen. I andra stycket anges att ersättning ska vara tillförsäkrad den för vilken det allmänna inskränker användningen av mark eller byggnad på ett sådant sätt att den pågående markanvändningen inom den berörda delen av fastigheten avsevärt försvåras. I tredje stycket anges att vid inskränkningar i användningen av mark eller byggnad som sker av hälsoskydds-, miljöskydds- eller säkerhetsskäl gäller dock vad som följer av lag i fråga om rätt till ersättning. En för folkrättsligt förpliktande bestämmelse om skydd för enskildas egendom finns i artikel 1 i det första tilläggsprotokollet till . Av artikelns första stycke följer att varje fysisk eller juridisk person ska ha rätt till respekt för sin egendom samt att ingen får berövas sin egendom annat än i det allmännas intresse och under de förutsättningar som anges i lag och i folkrättens allmänna grundsatser. Enligt andra stycket inskränker emellertid dessa bestämmelser inte en stats rätt att genomföra sådan lagstiftning som staten finner nödvändig för att reglera nyttjandet av egendom i överensstämmelse med det allmännas intresse eller för att säkerställa betalning av skatter eller andra pålagor eller av böter och viten. Bestämmelsen gäller även som svensk lag eftersom konventionen har inkorporerats i svensk rätt (prop. 1993/94:117). Vid samtliga slag av äganderättsintrång gäller en proportionalitetsprincip som innebär att nödvändigheten av ett intrång i det allmännas intresse måste balanseras mot det men den enskilde lider av intrånget. Staten ges vid tillämpningen av denna princip en förhållandevis vid egen bedömningsmarginal. I en debatt om interpellation 2017/18:295 anförde Landsbygdsminister (S) bl.a. följande. Äganderätten är grundlagsskyddad och inte ifrågasatt av regeringen. Hälften av landets skogar ägs och brukas av enskilda privata skogsägare, och skogsägarna är således mycket viktiga för förvaltningen av skogar. Frihet under ansvar innebär att den enskildes äganderätt till sin skog ska värnas som skogsägaren har en betydelsefull del i det gemensamma ansvaret att förvalta skogsresursens alla värden. Detta ska ske på ett långsiktigt hållbart sätt i enlighet med ekosystemansatsen och de krav som följer av den miniminivå som lagstiftningen utgör. Skogspolitikens två jämställda mål och det delade ansvaret mellan samhället och skogsägarna kräver en tydlighet och långsiktighet beträffande äganderätten. Regeringen har en tydlig ambition att skyddsvärda skogar inte ska avverkas. I budgetpropositionen avsattes medel för en landsomfattande nyckelbiotopsinventering samt en förstärkning med för att i större utsträckning kunna erbjuda skogsägare med nyckelbiotopsrika brukningsenheter möjligheter till ersättning för områdesskydd. Ersättningen som lämnas vid intrång ska motsvara ett bedömt marknadsvärde plus , enligt expropriationslagen. Jag konstaterar alltså att en berörd markägare får en ersättning som överstiger det bedömda marknadsvärdet . För mig är det viktigt att inte skogsägarna kommer i kläm. Satsningen bedöms ge stor naturvårdsnytta och ökar förtroendet för naturvårdsarbetet i skogen. Skogsbruket är en av basnäringar som tillsammans med annan näringsverksamhet bidrar till landets samlade välstånd. Skogspolitiken bygger på två jämställda mål; miljömålet och produktionsmålet. Det finns behov av att utveckla bägge dessa delar. Likaväl som skydd och miljöhänsyn ska öka, är en ökad produktion av skoglig råvara viktigt i omställningen till ett biobaserat samhälle och för att fasa ut fossil energi. Regeringen bedömer att processen med att utveckla ett nationellt skogsprogram i dialog med alla skogens intressenter kommer att få betydelse för utvecklingen av och villkoren för skogsbruket. Visionen för skogsprogrammet Skogen - det gröna guldet är att bidra med jobb och hållbar tillväxt i hela landet samt till utvecklingen av en växande bioekonomi. Det ska vägleda oss i detta. Min förhoppning är att regeringens samlade insatser på det skogliga området, inte minst genom det nationella skogsprogrammet och satsningarna på skydd av skog, gör att arbetet mot de jämställda målen utvecklas på ett positivt sätt. Justitie- och inrikesminister (S), anförde bl.a. följande i debatt om på Interpellation 2017/18:195. Jag anser (…) att det är av grundläggande betydelse för det moderna samhället att enskilda så långt som möjligt garanteras närings- och yrkesfrihet och skydd för sin egendom. Bestämmelserna som tillförsäkrar enskilda dessa fri- och rättigheter är grundlagsskyddade i regeringsformen. Bestämmelsen om äganderätt ändrades 2011 så att huvudprincipen om rätt till full ersättning för förlusten vid expropriation och annat sådant förfogande gjordes tydligare. Det infördes också ett tillägg som innebär att rätten till ersättning vid så kallade rådighetsinskränkningar som sker av hälsoskydds, miljöskydds- eller säkerhetsskäl ska regleras i lag. Den nya utformningen hade sin grund i en politisk överenskommelse mellan samtliga dåvarande riksdagspartier inom ramen för den parlamentariskt sammansatta . Även utformningen av bestämmelsen om närings- och yrkesfrihet, som infördes i regeringsformen , var resultatet av en bred politisk överenskommelse över blockgränserna. I syfte att stärka äganderätten infördes dessutom nya ersättningsregler vid expropriation och andra situationer där fastigheter tas i anspråk med tvång. De nya reglerna ledde till höjda ersättningar. har uttalat att bestämmelsen om egendomsskyddet i regeringsformen är väl avvägd. Utskottet har behandlat motionsyrkanden om att göra egendomsskyddet likvärdigt med de så kallade politiska rättigheterna men har inte varit berett att föreslå ändringar av begränsningsreglerna i syfte att stärka äganderätten. Jag instämmer i de bedömningarna och vill understryka vikten av att värna den politiska överenskommelse som legat till grund för den nuvarande utformningen av 2 kap. regeringsformen. Samma överväganden gör sig gällande när det kommer till näringsfriheten. Jag ser därför inte några skäl att vidta åtgärder i syfte att göra ändringar i det befintliga grundlagsskyddet. I betänkande 2016/17:MJU23 En livsmedelsstrategi för anförde utskottet bl.a. följande. Äganderätten är en grundläggande rättighet i samhället och innebär att den enskildes egendom är tryggad genom att ingen kan tvingas avstå sin egendom till det allmänna. Det är dock inte en absolut rättighet, och inskränkningar får göras om det krävs för att tillgodose det allmännas intresse och allemansrätten.