bet · H501JuU14 · 2018-04-12 00:00:00 — Vi sätter vårt anseende i pant för ett sådant löfte, och om vi bryter det förbinder vi oss att ge upp det anseende vår omgivning annars skulle ha för oss. Ett, eller egentligen två, av de fyra tillkännagivanden som vi i detta betänkande föreslår att fatta beslut om handlar om just det vi kallar för hedersbrott - kränkningar och kriminella handlingar som äger rum för att den som begår brottet av någon anledning anser sig berättigad eller kanske till och med skyldig att begå det för att hans, hennes eller, oftast, familjens anseende ska förbli intakt. Jag såg någon motion i som adresserade just begreppet heder. Nästan varje gång jag är runt i Centersverige och talar och hedersbegreppet kommer på tal väcker någon frågan om att vi egentligen borde kalla den här typen av brottslighet för någonting annat, för de här brotten är långt ifrån hedersamma. Det är dock ett sådant vedertaget begrepp att det kan vara svårt att ändra. Det är dessutom viktigare att vi lägger all vår kraft på att bekämpa hedersbrotten än att vi lägger tid och energi på att diskutera vad de kallas. Men jag förstår verkligen tanken. Jag har detta år äran och förmånen att få vara goodwillambassadör för Glöm aldrig Pela och . Därigenom får man sig en hel del kunskap om detta mörka fenomen. Man får också del av många personliga berättelser, livsöden och fruktansvärda brott som oskyldiga, försvarslösa människor, ofta barn, har utsatts för. När jag skulle författa det här anförandet tänkte jag att jag skulle läsa upp en dikt från en diktsamling som heter Den förbjudna kärlekens kalender, men jag valde att inte göra det. Det blir liksom lite för mycket för det här sammanhanget. Det är vackert beskrivna hemska historier om vedervärdiga brott begångna av kanske de allra sämsta av skälen. För vad är det egentligen som hedersmotivet handlar om? Det är att sätta det egna anseendet, eller rättare sagt, en väldigt skruvad bild av det egna anseendet, framför respekten för och kärleken till en närstående - kanske den mest närstående man har, sitt barn. Hur kärleken till ens barn, som för de flesta föräldrar är det dyraste man har, plötsligt väger lättare än något så diffust och subjektivt som det egna anseendet är helt obegripligt för mig, och det är det antagligen för de allra flesta. Ändå händer det här gång på gång och år , och problemet verkar växa. när jag talar med människor som vet mer om hedersbrott och orsaker bakom visar de att faktorer som ekonomiskt och socialt utanförskap spelar in. Det finns berättelser om familjer som inte alls levde och resonerade särskilt mycket utifrån en hederskontext men där sedan någon typ av radikalisering skedde. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Straffrättsliga frågor Det är inte säkert att det är så mycket värt att grotta i det. Det är väl bra om man med hjälp av bättre kunskap, bättre social och ekonomisk inkludering, mindre segregation och en bättre fungerande arbetsmarknad kan hindra människor från att utvecklas till hederskriminella, men det spelar faktiskt i det här sammanhanget ingen roll. Vi fastslår att hedersmotiv ska vara en straffskärpande grund. Utsätter du någon för ett brott av den anledningen att du anser din heder vara i fara gör du inte bara en grov felbedömning av denna så kallade heders värde, utan du får också ett hårdare straff. Och det är bara det rent straffrättsliga straffet. Det finns också ett socialt pris - faktiskt, om man så vill, ett hedersstraff där din heder i de allra flestas ögon kommer att vara nog nära noll. Det andra tillkännagivandet på hedersområdet handlar om att införa ett eget brott med fridskränkningsbrotten som förebild. Om någon utsätts för brott som visserligen har ett lågt straffvärde men som sker upprepat och systematiskt blir kränkningen allvarlig. Det fastslår vi nu i det här betänkandet, och en ytterligare pusselbit i arbetet för att skydda dessa brottsoffer läggs till. Sedan måste vi göra mycket mer. Det finns säkert sådant vi kan göra i lagstiftningen, men det handlar också om att samla, sprida och tillgängliggöra kunskap. Det handlar om att se till att rättsvårdande och sociala myndigheter har tillräckligt stor kännedom om hur hedersbrott kan upptäckas och hur situationen sedan kan hanteras. Kunskap om heder måste finnas i skolan, och lagar och regler måste ses över så att inte administrativ hantering riskerar att sätta människors liv i fara. Det är någonting som vi kommer att beröra i nästa betänkande som vi ska diskutera här . Jag vill rekommendera Glöm aldrig Pela och , , där det finns en hel del länkar till böcker och filmer för den som vill lära sig mer om det här. Vi fattar även beslut om ett par ytterligare mycket viktiga tillkännagivanden. Ett handlar om ett stärkt straffrättsligt skydd för hälso- och sjukvårdspersonal och skärpta straff för våld mot personal inom hälso- och sjukvården och andra vitala samhällsfunktioner, vilket redan har lyfts upp. En annan viktig sak är skärpta straff för rattfylleri och olovlig körning. besökte jag , en mindre ort i , där konsekvenserna av ett hänsynslöst och i högsta grad kriminellt beteende hade blivit så allvarliga som de någonsin kan bli. Människor miste livet och flera skadades av en person som blev dömd för ett stort antal rattfyllor och olovliga körningar. En människa som beter sig så, som utan respekt för andras liv och hälsa gång på gång begår sådana brott behöver hjälp, och omgivningen måste skyddas från denna farliga framfart. Kriminalvården är en alldeles utmärkt plats att vara på, inte bara för att avtjäna ett kännbart straff för de mycket allvarliga brott man har begått utan också för att få hjälp att bryta det levnadsmönster som utsätter andra för livsfara. Händelserna i föranledde en motion om skärpta straff vid upprepad brottslighet av det här slaget, och den viktigaste andemeningen i den motionen kan väl anses vara tillgodosedd i och med att vi gör det här tillkännagivandet . är det upp till regeringen att leverera enligt önskemål, vilket är någonting som man har förhållit sig kallsinnig till. Justitieministerns egen partikamrat ställde en skriftlig fråga om det här - den föranleddes av Fliserydsfallet - men svaret från var att inga ändringar behövdes. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Straffrättsliga frågor Så säger riksdag . är ett av de partier som har valt att inte visa stöd för förslag om förvaringsdomar. Återfall i brott kan vara lite olika allvarliga, men när det gäller de allvarligaste brotten och de farligaste individerna i vårt land och Kriminalvården vid tiden för ett frisläppande efter ett tidsbestämt straff gör en bedömning att den här personen är fullkomligt livsfarlig och sannolikt kommer att utsätta människor för mycket stor fara för liv och hälsa - är det inte då bra att man har möjlighet att förlänga tiden i förvar så att den här personen inte kan skada oskyldiga människor ute i samhället? Jag skulle vilja ställa frågan till : Vad är ert motiv till att inte stödja förslaget om förvaringsdomar? Hade någon sagt till mig i början av den här mandatperioden, 2014, att det skulle finnas en allvarlig fara för den liberala rättsstatens grundläggande principer skulle jag inte tagit det på särskilt stort allvar. Vi ser en utveckling i vår omvärld som inte alls är särskilt ljus. Våra grannar och vänner i gör ganska märkliga turer med just rättspolitiken och rättsstatens mest grundläggande principer. Vi ser hur man i och nedmonterar de här viktiga principerna. Man kringskär mediernas oberoende och det oberoende domstolsväsendet. I ger rena nazistpartiet stöd till regeringen, och man byter ut varenda person i de rättsvårdande myndigheterna - chefer - till sina egna personer. Det här är allvarligt, och det är en tendens som vi ser i och i andra delar av världen. Rättsstatliga principer ersätts av något slags uppskruvat populistiskt propagandaspel där vår naturliga och välgrundade avsky för grova brott används och exploateras för att hitta på än det ena och än det andra. när jag träffar väljare när vi delar ut flygblad eller gör andra saker ställer de frågan: Varför vill ni inte samarbeta med ? De kanske inte gillar , men de tycker ändå att det är viktigt med vissa delar som de anser ska skruvas åt i rättspolitiken. Jag kan hålla med om mycket, men det viktiga är det som kanske inte säger - det som vi kan läsa mellan raderna om vilket samhälle vi är på väg att utveckla och där tidigare närmaste kollega lyfter fram som ett exempel på en god rättsstat. Jag tycker att är en god rättsstat, och ska fortsätta att vara en god rättsstat. Jag noterar att nickar instämmande till anförande och, får man väl säga, icke-svar på den konkreta frågan från om varför man inte stöder förslaget om förvaringsdom. Det fungerar i praktiken i och , och där kan man se till att de grövsta brottslingarna inte kommer ut i samhället om det finns en väldigt stor risk att de kommer att utsätta allmänheten eller enskilda för stor fara. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Straffrättsliga frågor Jag kanske gjorde ett sidosteg i talarstolen i mitt anförande, men jag tycker att det är väldigt angeläget att peka på ett konkret problem för att försöka få er att förstå att er kriminalpolitik faktiskt har gjort att människor förlorar livet. Kriminalvården har gjort välgrundade bedömningar av intagnas farlighet, och sedan har man fått rätt. Gång på gång har de här personerna som har fått tidsbestämda straff kunnat komma ut efter att ha avtjänat bara två tredjedelar av straffet, och sedan har de mördat människor. När det gäller en dokumenterat farlig person som återkommande återfaller i samma typ av brottslighet - det kan vara terrorister eller våldsmän av olika slag - varför vill man inte införa en möjlighet för domstolar att döma de här personerna till förvaringsdom? Det strider inte mot några rättsprinciper. Livstidsstraffet skiljer sig från straffen för många andra grova brott, och det måste finnas en skillnad, men med möjligheten till förvaringsdom kan man för grova eller synnerligen grova brott ge rättsstater en möjlighet att hålla personer som är väldigt farliga bakom lås och bom så att de inte kan komma ut och slå ihjäl fler människor eller för den delen spränga sig själva på om Kriminalvården ser att det finns en påtaglig risk för att det kommer att hända. Jag är inte speciellt imponerad av svävande svar angående den övriga världens utveckling. Jag är mer intresserad av utvecklingen i och hur vi stärker säkerheten för oskyldiga människor i vårt land. får en ny chans att svara på varför han tycker att det är rimligt att man släpper ut livsfarliga människor i samhället. Jag tycker att det är viktigt att vi låter rättspolitiken vila på grundläggande rättsstatliga principer. Detta är någonting som vi har gemensamt i Alliansen, där vi jobbar med utveckling. Detta förslag kanske är bra - vi kanske analyserar det framöver och tycker att det är bra. Jag vet inte det . Men vi diskuterar det i en allianskontext. Jag diskuterar inte detta med , för ni har en annan agenda för kriminalpolitiken. Det ser man också i anförande, där han tar upp personliga och väldigt känslosamma exempel. Jag blir lite upprörd när nämner en person som jag känner ganska väl. Det rör sig om en partikamrat till mig, nämligen Englas mamma . Hon skulle bli jättearg om hon fick höra att du, , använder hennes namn för att sprida din bild av rättspolitiken. Hon är centerpartist, inte sverigedemokrat. Hon anser att rättspolitik är den som är bäst lämpad för att ta hand om de fall som hon och många andra har drabbats av. I sitt anförande tog också upp det fruktansvärda fallet med som mördades. Man ska veta att har en före detta partikamrat - , en person som sitter på ett sverigedemokratiskt mandat i riksdag - som har anfört den minst sagt anmärkningsvärda hypotesen att kvinnor som misshandlas i nära relationer får skylla sig själva. Varför väljer en sådan person som parti att engagera sig i? Och varför väljer Englas mamma att engagera sig i? Det är någonting som var och en bör fråga sig. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Straffrättsliga frågor vill att funktionsnedsättning ska vara en grund för hatbrott. Så är det inte . Har du en funktionsnedsättning och får ett hatbrott riktat mot dig - alltså ett brott, verbalt eller fysiskt, som du utsätts för bara för att du har en funktionsvariation - räknas det inte som hatbrott. Det vill vi ändra på. vill att funktionsnedsättning ska bli en grund för hatbrott. Det är dags för det . Hatbrott är ett angrepp mot de grundläggande mänskliga fri- och rättigheterna och ett uttryck för bristande respekt för människors lika värde. Arbetet mot hatbrott och lagstiftningen på området är därför oerhört viktigt, eftersom alla människor ska kunna delta i samhället på samma villkor utan att utsättas för brottsliga handlingar. anser att arbetet mot hatbrott måste stärkas. Det finns inget enskilt brott som heter hatbrott, utan hatbrott är ett samlingsbegrepp för brott där gärningspersonens motiv för brottet är hat mot enskilda personers eller grupper av människors förmodade etnicitet, nationella ursprung eller sexuella läggning. identifierades uppskattningsvis 6 980 hatbrottsanmälningar. Enligt är de främlingsfientliga hatbrotten vanligast, och därefter kommer hatbrott som rör sexuell läggning. Personer med funktionsnedsättning utsätts för våld i samma utsträckning som människor med en normfunktionalitet. I många fall utnyttjas att personen är beroende av sin omgivning och därmed särskilt utsatt. Brott som begås mot personer med funktionsnedsättning anses inte kunna vara hatbrott, och i svensk lagstiftning utgör inte funktionsnedsättning en grund för exempelvis hets mot folkgrupp. Däremot är funktionsnedsättning en diskrimineringsgrund i diskrimineringslagen. Men medan majoriteten av de övriga diskrimineringsgrunderna också finns med i straffstadgarna om hets mot folkgrupp - eller kommer att finnas med där - omfattas inte funktionsnedsättning. Detta anser är en brist som behöver åtgärdas. Enligt Myndigheten för delaktighet har av kvinnorna med funktionsnedsättning i åldrarna uppgett att de har utsatts för hot eller våld om hot. Det är en stor skillnad i jämförelse med kvinnor utan funktionsnedsättning. Att vara kvinna och funktionsnedsatt innebär att man är dubbelt utsatt, och risken för att man ska drabbas av brottslighet är särskilt stor. Då måste vi ha en lagstiftning som hänger med. Detta är en feministisk fråga som vi kan blunda för. Jag yrkar bifall till reservation 22. Liberalerna kommer i samband med detta betänkande att särskilt yrka bifall till reservationerna 8 och 25. Jag återkommer till detta senare i anförandet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Straffrättsliga frågor Hedersförtrycket är ett av de största samhällsproblemen i . Det drabbar både pojkar och flickor, men det drabbar i synnerhet flickor vars föräldrar, släktingar eller bröder vill utöva kontroll över deras liv. Det handlar om vilka man får umgås med och vilken ort man får studera eller arbeta på, och det kan påverka vilka man får umgås med på sin fritid. Särskilt hänsynslösa har förövarna visat sig vara när det kommer till vem man vill vara tillsammans med och kanske gifta sig med. Dessa föråldrade värderingar hör inte hemma i vårt öppna samhälle, fru talman. Men trots år av tal, utspel och reaktioner ser vi tyvärr en bekymmersam utveckling som tyder på att vi nu har allt fler ärenden i landet som handlar om hedersförtryck. Trots att lagen skärptes 2014 menar vi att den inte har varit tillräcklig och att den behöver skärpas ytterligare. Detta har vi också drivit på . Inte sällan har vi stått ensamma i de här frågorna, men börjar det hända någonting i politiken. De brottsoffer som överlever och som faktiskt vågar vända sig till rättsväsendet måste kunna räkna med ett mycket bättre bemötande och skydd än . Det som är bekymmersamt är att det är alldeles för få anmälda ärenden som leder till åtal och sedan till domar. anmäldes till exempel 47 fall av tvångsäktenskap, men inte ett enda ärende ledde till åtal. ser jag att fler ärenden börjar nå fram till domstolarna för avgöranden. Det visar hur viktigt det är att åklagarna har kompetens och att de kan följa upp och hitta viktiga delar i utredningarna som kan hålla fram till domstolsförhandlingar. Så sent som lyfte jag upp detta problem i en riksdagsfråga med krav på regeringen att vidta åtgärder. Även om lagändringar tar tid kan regeringen för sin egen del fatta beslut om att uppdra till myndigheter att satsa på kompetens, att se över rutiner vid förhör inom polisen och att granska hur åklagarna och rättsväsendet agerar när det gäller hedersrelaterade brott. gjorde landets länsstyrelser en sammanställning där det tydligt framgick att flera kommuner ser en ökning av anmälningar och ärenden som gäller just hedersförtryck. Kommunerna efterfrågar kompetens. En brist i denna undersökning var att man inte specifikt ställde frågor om hedersrelaterat våld och förtryck. Det var i stället någonting som kommuner i tolv olika län själva valde att lyfta fram i sina kommentarer, vilket har kunnat hjälpa oss att dra vissa slutsatser från underlaget. Vi från Liberalerna menar att det krävs ett antal åtgärder. Det krävs satsningar på kompetens. Det finns fortfarande brister i rutiner. Det finns fortfarande en osäkerhet och en okunskap inom skolan. Men det finns även problem inom rättsväsendet. Man har inte tillräckligt med kunskap för att hitta och identifiera markörer och information i utredningarna. Skolan och är väldigt viktiga. Det är oftast dit många unga vänder sig. De vänder sig till elevhälsan, kuratorn eller psykologen för att berätta om sina problem. Då måste det finnas en beredskap att hantera informationen, så att man - som man fortfarande brukar göra i några fall - inte ringer hem och frågar föräldrarna. krävde vi en nationell kartläggning för att se över omfattningen av problemen med hedersrelaterat våld och förtryck. noterade vi att regeringen var positiv till att göra en kartläggning, och det välkomnar vi. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Straffrättsliga frågor har vi från Liberalerna drivit frågan om att införa en lex , en särskild lagstiftning som innehåller en straffskärpningsgrund motsvarande den vid motivet för hatbrott. Vid ett brott ska man också bedöma om motivet är hedersrelaterat, och ska straffet kunna skärpas ytterligare. Vi välkomnar att ett av Liberalernas yrkanden kommer att få stöd, förhoppningsvis . Det är en seger för dem i mitt parti som har lyft frågan om hedersförtrycket och behovet av tuffare åtgärder. Vi från Liberalerna har också ett annat förslag i betänkandet, och det är att fler ärenden ska prövas för utvisning om personen inte är svensk medborgare. Tyvärr får vi inte stöd för vårt yrkande i detta betänkande, men för oss ska signalen vara glasklar: hedersvåld, förtryck, kontroll inte minst av kvinnliga familjemedlemmar, tvångsäktenskap och andra hänsynslösa brott ska innebära att man, om man döms och saknar medborgarskap, ska utvisas från landet. Det är därför vi yrkar bifall till vår reservation 25. Några avslutande kommentarer om och varför vi står bakom reservation 8: Efter många om och men, prat och presskonferenser tillsatte Socialdemokraterna en utredning om att skärpa straffen för angrepp på så kallad blåljuspersonal och inte minst på polisen. Vi menar att delbetänkandet som presenterades inte kommer att leda till ett tidigareläggande av lagändringen. Min andra kritik är att ni från regeringen helt missar att höja straffet för våld mot tjänsteman av normalgraden. Det tycker vi är en brist, och det är därför vi yrkar bifall till reservation 8. Vi kristdemokrater står bakom de tillkännagivanden som finns i betänkandet, och vi står bakom de alliansgemensamma reservationer som flera av mina kollegor i Alliansen har föredragit och lyft fram i debatten. Låt mig bara nämna något om det tillkännagivande som talade om. Det föreslås nu en särskild brottsrubricering för brott med hedersmotiv. Detta är någonting som har drivit . För dem som utsätts för brott med hedersmotiv är det en stor framgång att ger en tydlig signal till regeringen om att återkomma till med en reglerad brottsrubricering. Ett annat tillkännagivande gäller ett starkt straffrättsligt skydd för personal inom hälso- och sjukvården. Straffet för våld mot personal inom vården och andra vitala samhällsfunktioner ska skärpas. Detta tillkännagivande bygger också på kristdemokratiska motioner. För angrepp och våld mot personal inom hälso- och sjukvården och vitala samhällsfunktioner ska minimistraffet vara sex månaders fängelse. Tillkännagivandet handlar om att regeringen bör ge ett tilläggsuppdrag att ta fram lagstiftning i enlighet med detta. En fråga som har diskuterats mycket är hur brott mot utryckningsfordon såsom brandkår, polis och ambulans ska stoppas. Men problemen förekommer även inne på sjukhus och vid sjukhusentréer. Flera fall har uppmärksammats. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Straffrättsliga frågor Som exempel kan nämnas en medarbetarenkät i . Av personalen är det som har utsatts för våld eller hot om våld i arbetet . På anmäldes 380 ordningsrelaterade händelser som krävde ingripande av ordningsvakter. har det skett flera allvarliga incidenter på sjukhusområdet vid Sahlgrenska när patienter har vårdats för skottskador. Sådana exempel kan man se runt om i landet. Därför är det angeläget att stärka det straffrättsliga skyddet för personal inom sjukvården. Vi vill att dessa personalgrupper ska få ett starkare skydd. Hot och våld mot personalen ska få större konsekvenser. Sjukvårdspersonal har naturligtvis erfarenhet av att hantera komplicerade patienter och bråk som uppstår i ansträngda situationer. Det är en sak att ha en besvärlig patient, men det är en helt annan sak att hantera människor som vill skada antingen patienten eller personalen. kan kända orosmakare få tillträdesförbud vid idrottsarrangemang och dömas till böter eller fängelse om de bryter mot förbudet. I det fallet har polisen möjlighet att upprätta ett register över personer med tillträdesförbud och att fotografera personer som skäligen kan antas få ett sådant. vill se ett liknande förbud på sjukhus. Vårt förslag innebär att den som beläggs med förbudet endast får vistas på sjukhus när denna själv är i behov av vård. Personalen måste skyddas och ges förutsättningar att göra sitt jobb på bästa sätt, men det handlar också om att garantera säkerheten för patienterna. De har rätt till en trygg vård. Hot och våld mot personal och patienter är helt oacceptabelt och måste stoppas. Därför vill vi, utöver den straffskärpning som tillkännagivandet innebär, också införa besöksförbud på sjukhus för hotfulla personer. Våldshandlingar på ett sjukhus kan få katastrofala konsekvenser för vården av patienter och för möjligheterna att rädda liv. Vi kan inte tillåta att den som med hot försöker att påverka personalens prioriteringar, som våldsamt tränger sig in i behandlingsrum eller som på annat sätt hotar personal får vistas på sjukhus. Dessa förslag är givetvis inte hela lösningen på de otrygghetsproblem som finns på sjukhus. Det är genom långsiktiga satsningar på ett stärkt civilsamhälle, förbättrat företagsklimat och fler tidiga insatser för barn som vi skapar ett samhälle där alla kan känna trygghet överallt. Däremot kan dessa förslag bidra till ökad trygghet för vårdpersonal och patienter här och . Det kan inte vänta. Vi vill också att straffet för våld mot tjänsteman höjs, så jag yrkar bifall till reservation 8. För att detta ska få verkan krävs det, fru talman, en kraftfull satsning på svensk polis för att det ska finnas resurser för att beivra dessa brott och för en garanterad trygghet för vårdpersonal som i många delar av landet jobbar under hård press och utsätts för hot. Därför bör vi se till att det blir en stark satsning på svensk polis. Garanten för detta, fru talman, är en ny regering som gärna bildar med Alliansen efter valet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Straffrättsliga frågor