bet · H501FiU22 · 2018-03-14 00:00:00 — Finansiell stabilitet och finansmarknadsfrågor Utskottet föreslår att lägger skrivelsen om verksamheten i () 2016 och 2017 till handlingarna. Institutionen har en central roll i det finansiella skyddsnätet, och utskottet delar regeringens syn att det är viktigt att värna ett starkt IMF med tillräckliga resurser för att främja global finansiell stabilitet. I betänkandet redogörs för aktuella bedömningar av den finansiella stabiliteten från ansvariga myndigheter. Utskottet anordnade också en öppen utfrågning om finansiell stabilitet och makrotillsyn med finansmarknadsministern och företrädare för , , och . Anteckningar från denna utfrågning ingår som en bilaga i betänkandet. Vidare föreslår utskottet att avslår samtliga här behandlade motionsyrkanden, främst med hänvisning till pågående arbete. Motionsyrkandena handlar bl.a. om makrotillsyn och frågor om hushållens skuldsättning, kontanthantering och betaltjänster, struktur och konkurrens på bank- och finansmarknaden, finansiell rådgivning, penningtvätt samt inkassoverksamhet. I betänkandet finns 12 reservationer (M, SD, C, V och KD). Skrivelse 2017/18:52 Redovisning av verksamheten i och 2017. Ett åttiotal yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /18. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Regeringens skrivelse om verksamheten i IMF 2016 och 2017 Ansvariga myndigheters bedömningar av finansiell stabilitet Makrotillsyn och frågor om hushållens skuldsättning Struktur och konkurrens på bank- och finansmarknaden Finansiell rådgivning och flyttavgifter för pensionsförsäkringar 1.Makrotillsyn och frågor om hushållens skuldsättning, punkt 2 (M) 2.Makrotillsyn och frågor om hushållens skuldsättning, punkt 2 (SD) 3.Makrotillsyn och frågor om hushållens skuldsättning, punkt 2 (KD) 4.Kontanthantering och betaltjänster, punkt 3 (C) 5.Kontanthantering och betaltjänster, punkt 3 (V) 6.Kontanthantering och betaltjänster, punkt 3 (KD) 7.Struktur och konkurrens på bank- och finansmarknaden, punkt 4 (M) 8.Struktur och konkurrens på bank- och finansmarknaden, punkt 4 (SD) 9.Struktur och konkurrens på bank- och finansmarknaden, punkt 4 (C) 10.Struktur och konkurrens på bank- och finansmarknaden, punkt 4 (V) 11.Finansiell rådgivning och flyttavgifter för pensionsförsäkringar, punkt 5 (M) 12.Finansiell rådgivning och flyttavgifter för pensionsförsäkringar, punkt 5 (SD) Finansiell rådgivning och flyttavgifter för pensionsförsäkringar, punkt 5 (V) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /18 Bilaga 2 Offentlig utfrågning om finansiell stabilitet och makrotillsyn Utskottets förslag till riksdagsbeslut Regeringens skrivelse om verksamheten i IMF 2016 och 2017 lägger skrivelse 2017/18:52 till handlingarna. Makrotillsyn och frågor om hushållens skuldsättning 2017/18:77 av och (båda SD), 2017/18:488 av (SD), 2017/18:540 av (SD), 2017/18:542 av (SD), 2017/18:741 av (S), 2017/18:1201 av (M), 2017/18:1746 av m.fl. (SD) yrkandena 1–4, 2017/18:2290 av (SD), 2017/18:2561 av (M), 2017/18:3570 av m.fl. (M) yrkande 36 och 2017/18:3652 av m.fl. (KD) yrkande 47. Reservation 1 (M) Reservation 2 (SD) Reservation 3 (KD) 2017/18:59 av och (båda KD), 2017/18:171 av (SD), 2017/18:668 av och (båda S), 2017/18:762 av (S), 2017/18:1018 av (M), 2017/18:1090 av och (båda S), 2017/18:1358 av och (båda S), 2017/18:1401 av (M), 2017/18:1741 av och (båda SD) yrkandena 1–4, 2017/18:1833 av m.fl. (S), 2017/18:1985 av (M), 2017/18:2637 av och (båda S), 2017/18:2715 av och (båda S), 2017/18:2929 av (M), 2017/18:2941 av m.fl. (V) yrkandena 11 och 12, 2017/18:2962 av m.fl. (MP) yrkande 8, 2017/18:3114 av (M), 2017/18:3456 av m.fl. (V) yrkandena 6 och 7, 2017/18:3741 av m.fl. (KD) yrkande 3 och 2017/18:3855 av m.fl. (C) yrkande 15. Reservation 4 (C) Reservation 5 (V) Reservation 6 (KD) Struktur och konkurrens på bank- och finansmarknaden 2017/18:92 av och (båda SD), 2017/18:359 av och (båda SD), 2017/18:597 av och (båda S), 2017/18:1148 av Momodou Jallow m.fl. (V) yrkande 1, 2017/18:1180 av (M), 2017/18:1238 av (M), 2017/18:1399 av och (båda S), 2017/18:1711 av (MP), 2017/18:2363 av Boriana (M), 2017/18:2869 av och (båda C) yrkande 4, 2017/18:2941 av m.fl. (V) yrkande 10, 2017/18:2962 av m.fl. (MP) yrkandena 1, 2, 6 och 7, 2017/18:3264 av och (båda M), 2017/18:3405 av m.fl. (M) yrkande 3, 2017/18:3456 av m.fl. (V) yrkandena 1–5, 2017/18:3499 av Per Åsling och (båda C) yrkandena 1 och 2, 2017/18:3503 av Per Åsling och (båda C), 2017/18:3671 av (SD) yrkandena 1 och 2, 2017/18:3728 av Per Åsling och (båda C) och 2017/18:3756 av m.fl. (C) yrkande 2. Reservation 7 (M) Reservation 8 (SD) Reservation 9 (C) Reservation 10 (V) Finansiell rådgivning och flyttavgifter för pensionsförsäkringar 2017/18:71 av (SD), 2017/18:547 av (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2017/18:3213 av m.fl. (M) yrkande 20. Reservation 11 (M) Reservation 12 (SD) 2017/18:2312 av (M) och 2017/18:2716 av (S). 2017/18:1564 av (SD), 2017/18:2540 av (KD) yrkande 2 och 2017/18:3203 av m.fl. (M). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (SD), (M), (M), (S), (SD), (L), (KD), (S), (S), (M), (C), (MP), (S) och (V). Inledningsvis behandlas regeringens skrivelse om verksamheten i () 2016 och 2017 (skr. 2017/18:52). Skrivelsen, som bl.a. handlar om institutionens arbete med monetär och finansiell stabilitet, har tagits fram av regeringen som svar på ett tillkännagivande från under förra . Inga motioner har lämnats med anledning av skrivelsen. Därefter följer ett avsnitt som redogör för ansvariga myndigheters bedömningar av den finansiella stabiliteten. De följande avsnitten i betänkandet behandlar tematiskt ett åttiotal motionsyrkanden om finansiell stabilitet och finansmarknadsfrågor från allmänna motionstiden /18. Motionerna handlar om makrotillsyn och frågor om hushållens skuldsättning, kontanthantering och betaltjänster, struktur och konkurrens på bank- och finansmarknaden, finansiell rådgivning och flyttavgifter för pensionsförsäkringar, penningtvätt samt kreditupplysning och inkassoverksamhet. En förteckning över behandlade förslag finns i bilaga 1. anordnade finansutskottet en öppen utfrågning om finansiell stabilitet och makrotillsyn. I utfrågningen medverkade finansmarknadsminister , generaldirektör , riksgäldsdirektör , riksbankschef och riksrevisor . Anteckningar från utfrågningen finns i bilaga 2 i betänkandet. Utfrågningen publiceras även som en fristående publikation i rapportserien Rapporter från (2017/18:RFR8). Regeringens skrivelse om verksamheten i IMF 2016 och 2017 Utskottets förslag i korthet lägger skrivelsen till handlingarna. Utskottet välkomnar att regeringen i enlighet med tillkännagivande lämnat en skrivelse om verksamheten i (). Det är angeläget att får regelbunden och adekvat information om utvecklingen och verksamheten i de internationella finansiella institutioner där är medlem. De gäller inte minst IMF:s och övriga institutioners arbete med frågor som rör finansiell stabilitet. Utskottet anser att det framstår som en rimlig ordning att regeringen presenterar en renodlad IMF-skrivelse och en mer omfattande skrivelse som inkluderar både IMF och andra institutioner . har i ett tillkännagivande anfört att regeringen, i en särskild skrivelse, ska redovisa arbetet med frågor som rör finansiell och monetär stabilitet inom () och andra internationella finansiella institutioner (bet. 2016/17:FiU22 punkt 1, rskr. 2016/17:186). Regeringen avser att i en skrivelse redogöra för arbetet inom IMF (med start ) och redogöra för arbetet inom såväl IMF som andra internationella finansiella institutioner (med start ). Regeringen anser därmed att tillkännagivandet är slutbehandlat. Skrivelsen är uppdelad i områden som är valda med utgångspunkt i regeringens prioriteringar för det internationella ekonomiska samarbetet, det internationella arbetet med finansiell och monetär stabilitet samt de frågor som har präglat IMF:s verksamhet . Ekonomisk och finansiell utveckling uppgick den globala tillväxten till , vilket var den lägsta sedan den globala finanskrisen. stärktes dock världsekonomin, både i höginkomstländer och i tillväxtekonomier. Enligt IMF väntas den globala tillväxten stiga till 2017 och till 2018, vilket är en upprevidering i förhållande till prognoserna . Detta förklaras bl.a. av ökade investeringar, ökad världshandel och industriproduktion och stärkt förtroende på de finansiella marknaderna. IMF framhåller att den nuvarande positiva konjunkturen i världsekonomin, med svag tillväxt, skapar en möjlighet att genomföra viktiga reformer för att åstadkomma en mer hållbar tillväxt . IMF:s initiativ för finansiell och monetär stabilitet har det pågått omfattande diskussioner i IMF om det globala finansiella skyddsnätet och hur detta kan förstärkas. Diskussionerna har utgått från erfarenheterna av den globala finanskrisen, som bröt ut . Diskussionerna har bl.a. berört IMF:s resursbehov, utlåningsfaciliteter och dess förhållande till de regionala finansieringsarrangemangen. En av de viktigaste slutsatserna från diskussionen är att det globala finansiella skyddsnätet har ökat betydligt i omfattning . har skyddsnätet blivit mer fragmenterat, och stora delar av nätet täcker enbart vissa länder. Framför allt bedöms skyddsnätet vara svagt i vissa tillväxtländer. Många länder förlitar sig dessutom på stora valutareserver som försäkring i händelse av ekonomisk och finansiell kris. Valutareserver utgör ett relativt kostsamt skydd eftersom riskerna och kostnaderna inte delas mellan länder. IMF anser att dess nuvarande resurser bör ses som ett minimum. Förslag om nya faciliteter och om hur IMF:s roll i det globala finansiella skyddsnätet kan stärkas har diskuterats. Ett övergripande syfte med de nya faciliteterna är att de ska komplettera IMF:s traditionella krisutlåning och förebygga kriser. godkändes ett nytt program för bilateral policyrådgivning av . Programmet kan liknas vid ett IMF-program utan finansiering. Faciliteten är tillgänglig för alla medlemsländer och syftar till att dels signalera ett lands åtagande om att genomföra reformer, dels möjliggöra finansiering från offentliga och privata långivarare. Faciliteten innebär också en närmare dialog mellan IMF och programlandet genom att översynerna av landets ekonomiska politik, regelverk och ekonomiska utveckling blir tätare än vid institutionens reguljära övervakning genom s.k. artikel IV-konsultationer. Mot bakgrund av de regionala finansieringsarrangemangens ökade betydelse i det globala finansiella skyddsnätet godkände ett antal principer för hur samarbetet med och koordineringen av dessa arrangemang ska utformas. Principerna syftar både till att stärka samarbetet och att göra det mer enhetligt, med beaktande av de betydande olikheter som finns bland olika regionala finansieringsarrangemang. För att bättre förebygga finansiella kriser har IMF även stärkt sin analys och övervakning av den finansiella sektorn, bl.a. genom att bättre integrera den finansiella sektorn och realekonomin i övervakningen. IMF har vidare sett över sitt policyramverk för hantering av internationella kapitalflöden. Slutsatsen av översynen är att ramverket har fungerat väl, men att institutionen ytterligare ska analysera vilken roll makrotillsynen bör ha i hanteringen av volatila kapitalflöden och för de finansiella risker som flödena kan ge upphov till. Dessa lärdomar ska sedan integreras i institutionens övervakning, inklusive dess policyrekommendationer. Regeringens prioriteringar: Regeringen anser att det för en liten öppen ekonomi som är viktigt att det globala finansiella skyddsnätet är förutsägbart, heltäckande och tillhandahåller skydd på likvärdiga villkor och i likvärdig omfattning. Med hänsyn till IMF:s mandat och dess globala medlemskap har institutionen en central roll i det finansiella skyddsnätet. Vid en förstärkning av skyddsnätet bör därför institutionen även fortsättningsvis ha en central roll. Det är enligt regeringen också viktigt att värna ett starkt IMF, eftersom och flera länder i vårt närområde inte omfattas av Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM), utan endast av EU:s mindre facilitet, betalningsbalansstödet. För att främja global finansiell stabilitet är det enligt regeringen viktigt att IMF:s utlåningsfaciliteter svarar mot medlemsländernas förändrade behov och att institutionen även fortsättningsvis har tillräckliga resurser för att bedriva denna verksamhet. IMF:s övervakning av den globala ekonomin IMF övervakar och utvärderar medlemsländernas ekonomiska och finansiella utveckling och deras ekonomiska politik för att upprätthålla finansiell och monetär stabilitet samt förebygga kriser i det internationella finansiella och monetära systemet. Institutionen övervakar även ekonomisk och finansiell utveckling samt ekonomisk politik på regional och global nivå. Den ökade ekonomiska och finansiella integrationen har ökat riskerna för spridning av finansiella och ekonomiska störningar mellan länder. har IMF därför arbetat för att förbättra övervakningen av globala och regionala trender, bl.a. genom att stärka kompetensen hos personalen. Kompetensförstärkningen gäller särskilt rådgivning i samband med artikel IV-konsultationer om frågor som är kritiska för makroekonomisk stabilitet. Initiativ har även tagits för att öka institutionens förståelse för kopplingen mellan den finansiella sektorn och realekonomin och för att bättre integrera denna förståelse i artikel IV-konsultationerna. Bland de huvudrisker som IMF har identifierat kan nämnas skulduppbyggnad, penningpolitiska åtstramning, ökad protektionism, brexit, den europeiska banksektorns strukturproblem och sårbarheter i tillväxtekonomier. Enligt IMF medför stimulanserna i ekonomi en högre tillväxt, men de ökar skuldnivån, vilket medför risker för den finansiella stabiliteten. En kraftig inbromsning i den kinesiska ekonomin kan få stora negativa effekter på världsekonomin. Vidare kan en snabbare penningpolitisk åtstramning än väntat i leda till stigande räntor för lån med långa löptider och stramare finansiella förutsättningar i omvärlden. Det kan i sin tur leda till fallande tillgångspriser och kapitalutflöden från tillväxtekonomier. Det finns även en stor politisk osäkerhet kopplad till brexit. Protektionistiska strömningar kan skapa hinder för handel och påverka den ekonomiska utvecklingen negativt. Det finns också strukturproblem som behöver åtgärdas i den europeiska banksektorn. Låg lönsamhet och en hög andel dåliga lån kommer sannolikt att vara ett problem även framöver. gynnar den starka konjunkturen bankerna, som har kunnat stärka sina balansräkningar något. Andra faktorer som IMF har identifierat som risker för den globala tillväxten och den finansiella stabiliteten är en omfattande finansiell avreglering och en varaktigt låg inflation. För att säkerställa en hållbar tillväxt i höginkomstländer anser institutionen att det krävs att länderna genomför strukturella reformer, fortsätter att anpassa sin penningpolitik och för en försiktig finanspolitik. Regeringens prioriteringar: Regeringen anser att IMF har en mycket viktig roll i att analysera utvecklingen och göra prognoser för den internationella ekonomin, föreslå åtgärder för att stärka ekonomin i enskilda länder och globalt, förmedla forskning och kunskap samt utgöra ett forum för diskussion om en ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar utveckling. Vidare anser regeringen att IMF fyller en viktig funktion genom att institutionen, med en hög grad av integritet och oberoende, utvärderar och lämnar rekommendationer om enskilda länder och den globala ekonomin. Nästan alla världens länder är representerade i institutionen, och dess styrelse utgör därför ett lämpligt forum för att utvärdera och diskutera länders ekonomiska politik. Det är viktigt för regeringen att IMF ständigt anpassar sin roll och sin expertis till förändringar och utmaningar i världsekonomin. IMF:s bedömning av ekonomi IMF genomför en översyn av den svenska ekonomin genom en artikel IV-konsultation. I rapporten lyfter IMF bl.a. fram de strukturella problemen på bostadsmarknaden, behovet av ytterligare makrotillsynsåtgärder och risken för att inflationen inte långsiktigt når målet på , som huvudsakliga ekonomiska utmaningar för . IMF noterar det ökande byggandet av bostäder i , men anser att bostadsmarknaden har stora strukturella problem. För att komma till rätta med problemen på bostadsmarknaden anser IMF att flera åtgärder är nödvändiga. De höga byggkostnaderna behöver sänkas genom förenklade byggprocesser och förbättrad konkurrens i byggsektorn. Det stöd till bostadsbyggande som regeringen har infört bör utökas. En förbättrad regional infrastruktur kan också avlasta de stora städernas bostadsmarknader. IMF anser vidare att bruksvärdessystemet bör fasas ut för att förbättra matchningen av utbud och efterfrågan på bostäder. Institutionen förordar även högre skatt på privatägda fastigheter, förändrad kapitalvinstbeskattning och minskade ränteavdrag. Dessa åtgärder skulle enligt institutionen bidra till att effektivisera bostadsmarknaden och dämpa den höga efterfrågan på köpta bostäder och därmed också den privata skuldsättningen. Hushållens sårbarhet ökar när de privata skulderna fortsätter att växa. Enligt institutionen kan ett förstärkt amorteringskrav bidra till att begränsa de makroekonomiska risker som följer av att hushållen tar allt större lån i förhållande till sina inkomster. IMF anser också att ytterligare åtgärder bör övervägas om det bedöms nödvändigt, t.ex. ett tak för respektive hushålls skuld i förhållande till dess inkomst. Det krävs enligt institutionen tydligare tecken på en inflationsökning innan kan lätta på de penningpolitiska stimulanserna. I rapporten lyfter också IMF fram områden där det skett en positiv utveckling i . Tillväxten är stark och institutionen förutser en minskad arbetslöshet. IMF anser att det finns flera lovande nya initiativ från bl.a. arbetsmarknadens parter för att komma till rätta med den höga arbetslösheten i gruppen utrikesfödda. De offentliga finanserna visar överskott och den finanspolitiska inriktningen är sund, med en svagt expansiv budget . Budgetens inriktning stärker enligt IMF klimat- och miljöarbetet, minskar ojämlikheterna och främjar integrationen av nyanlända på arbetsmarknaden. Regeringens kommentar: Regeringen delar IMF:s bedömning att det finns utmaningar för den svenska ekonomin, men delar inte fullt ut IMF:s uppfattning om vilka åtgärder som behöver vidtas, exempelvis när det gäller hyressättning och fastighetsbeskattning. För att stimulera utbudet av bostäder krävs enligt regeringen reformer för att skapa bättre förutsättningar för en ökad nybyggnation och för att främja en större rörlighet på bostadsmarknaden. Regeringen har redan vidtagit flera åtgärder i syfte att stimulera utbudet av bostäder. Åtgärder har även vidtagits för att dämpa riskerna med de ökande privata skulderna. Under godkändes elva reformprogram inom ramen för den ordinarie utlåningen, till ett totalt belopp om 18,6 miljarder SDR[1]. Totalt uppgick IMF:s utestående ordinarie utlåning till 48,3 miljarder SDR . Flera länder som fick stöd från IMF i början av den globala finanskrisen återbetalar nu sina lån, vilket bidrar till en minskning av utestående lån. De biståndssubventionerade lånen (till fattigare länder) låg på totalt 6,3 miljarder SDR . IMF:s totala utestående utlåning ligger fortfarande på en högre nivå än före den globala finanskrisen, trots en viss global ekonomisk återhämtning. Mot bakgrund av det fortsatt osäkra världsekonomiska läget, och det stora finansieringsbehovet i låg- och medelinkomstländerna, är det svårt att bedöma behovet av finansiering . Regeringens prioritering: Regeringen framhåller att utlåningen är en viktig del i IMF:s arbete att verka för finansiell och monetär stabilitet. Institutionens utlåning bör enligt regeringen återspegla dess uppdrag och kompetensfördelar. Det innebär att IMF bör fokusera på de områden där institutionen har sin grundkompetens, som utlåningen bör anpassas efter behoven i världsekonomin. Att utlåningen nu minskar något är rimligt mot bakgrund av att behovet av finansiellt stöd i världsekonomin har avtagit efter den globala finansiella krisen. För att IMF ska kunna fullgöra sitt uppdrag och bl.a. verka för finansiell och monetär stabilitet behöver institutionen ha tillräckliga resurser. Institutionen har påbörjat ett mer omfattande arbete med att se över kvotresurserna inom ramen för den femtonde kvotöversynen, som ska slutföras till . En viktig fråga i översynen blir att fastställa hur stor utlåningskapacitet IMF bör ha framöver. IMF:s nuvarande resurser uppgår totalt till 978 miljarder SDR, varav något mindre än hälften består av permanenta resurser, s.k. kvoter. Resterande del består av temporära resurser i form av NAB (New Arrangement to Borrow) och bilaterala lån. De temporära resurserna kan inte garanteras på lång sikt. IMF bedömer att de nuvarande resurserna är tillräckliga för de kommande två till tre åren, tack vare förlängningen av de temporärt lånade resurserna . Regeringens bedömning: Regeringen anser att IMF ska ha tillräckliga resurser för att även i ekonomiskt och finansiellt turbulenta perioder kunna främja finansiell och monetär stabilitet och positiv ekonomisk utveckling i medlemsländerna. Detta är viktigt för att skapa förtroende på de internationella finansmarknaderna och för att IMF ska kunna hantera krissituationer. Av legitimitetsskäl och för att säkerställa förutsägbarheten är det också viktigt att kvoterna, som är kopplade till medlemsländernas rösträtt, utgör den största delen av IMF:s utlåningskapacitet. , av politisk låsning, godkände beslut i IMF om en ökning av kvotresurserna. Det innebar att beslutet kunde träda i kraft . Eftersom kvoterna i stor utsträckning avgör medlemsländernas röststyrka påverkade ikraftträdandet även medlemmarnas inflytande i IMF. Exempelvis ökade låg- och medelinkomstländernas röststyrka med , och röststyrka gick från att vara den sjätte till den tredje största i IMF efter och . En annan del av överenskommelse bestod i att minska de europeiska höginkomstländernas representation i med två styrelseplatser, till förmån för låg- och medelinkomstländerna. Den största delen av detta åtagande är redan uppfyllt genom sammanslagningar av europeiska valkretsar och ökad rotation mellan länder på styrelseplatsen i vissa europeiska valkretsar. Hur återstående delen av åtagandet ska uppfyllas väntas behandlas på nytt . IMF har som ambition att ha en diversifierad personalkår, både vad gäller kön och ursprung. Till 2020 har institutionen t.ex. som mål att av personalen på seniora tjänstemannapositioner ska vara kvinnor och att ska komma från underrepresenterade regioner. Institutionen har även signalerat att det kan behövas en höjning av budgeten för att säkerställa en hög kompetens inom alla verksamhetsområden. Regeringens prioriteringar: Regeringen välkomnar att kvotöversyn har trätt i kraft. Det innebär en stabilare resursbas för IMF och att röststyrkan i IMF bättre speglar länders positioner i världsekonomin, vilket är viktigt för institutionens legitimitet. Inför den kommande kvotöversynen anser regeringen att en heltäckande bedömning av institutionens resursbehov bör ligga till grund för en eventuell kvothöjning. Fördelningen av nya resurser till IMF bör baseras på såväl länders ekonomiska storlek som deras andel av inter-nationell handel och finansiella flöden. Det bör även finnas en koppling mellan frivilliga finansiella bidrag till institutionen (t.ex. bilaterala lån) och ländernas representation. Vidare stödjer regeringen ambitionen att öka diversifieringen och jämställdheten bland IMF:s personal och valkretsarnas representanter. När mål har uppnåtts bör enligt regeringen mer ambitiösa mål slås fast. Regeringen är framöver beredd att överväga en marginellt utökad budget för institutionen, under förutsättning att det finns välgrundade argument för att den breddade verksamheten kräver det. Viktiga framtida frågor i IMF