bet · H501TU5 · 2018-01-10 00:00:00 — Motionären anser att trafiksäkerheten i dessa sammanhang måste förbättras och att detta inte minst gäller då bilar kör om cyklister. Motionären pekar på att det i Trafikförordningen anges att den förare som kör om ska lämna ett betryggande avstånd i sidled mellan sitt fordon och det fordon som körs om men att det i förordningen saknas ett angivet mått på vad som anses vara betryggande avstånd i sidled. Motionären konstaterar vidare att bötesbeloppet för bilister som bryter mot bestämmelsen i regel är . I motionen efterfrågas lagstiftning om ett säkerhetsavstånd vid omkörning av cyklister (yrkande 1). I samma motion efterfrågas vidare att bötesbeloppen höjs kraftigt när det gäller frånträdande av tillräckligt säkerhetsavstånd vid omkörning av cyklister (yrkande 2). (KD) uppmärksammar i motion 2017/18:44 att det bland många svenska cyklister finns önskemål att omkörande bilförare ska ge i sidled då cyklist körs om. Motionären pekar vidare på att det finns regler i trafikförordningen som innebär att omkörning är förbjuden om den inte kan ske utan fara men att det saknas ett angivet mått på vad som anses vara betryggande avstånd i sidled, vilket innebär att det prövas från fall till fall. Enligt motionären är det för ömsesidig trafiksäkerhet viktigt att bilförare håller ett betryggande avstånd till både cyklister och mopedister då dessa är oskyddade trafikanter. Mot denna bakgrund påtalas behovet av att utreda säkerhetsavstånd mellan bilist och cyklist. (MP) pekar i motion 2017/18:2426 på att en av de vanligaste källorna till osäkerhet är när bilar ska köra om cyklister och inte håller ett tillräckligt stort avstånd. Motionären anser att dagens lagstiftning har en godtycklig formulering då den endast anger att omkörning inte får ske om den inte kan ske utan fara som en bilist som inte är van vid att cykla kan ha svårt att förstå vad detta innebär. Mot denna bakgrund efterfrågar motionären ett lagförslag om att införa ett krav vid omkörning av cyklist. (KD) pekar i motion 2017/18:3623 på de risker som cyklisterna löper med dagens infrastruktur där cyklisterna ofta är utlämnade till bilvägarna. Motionären pekar vidare på att trots att många fordonsförare visar uppenbart riskabla beteende med vårdslösa omkörningar saknas en tillräckligt tydlig lagstiftning i som visar att dessa beteenden är oacceptabla. I andra europeiska länder finns däremot en betydligt större medvetenhet om problemet och lagar som kan beivra sådana omkörningar. Motionären anser att en lag skulle skicka en tydlig signal till fordonsburna trafikanter om riskerna och bidra till en trafikkultur som tar större hänsyn till de oskyddade trafikanterna. Motionären efterfrågar mot denna bakgrund lagstiftning om vid omkörning av cykeltrafikanter. Även (L) pekar i motion 2017/18:3627 på att avståndet vid omkörning av cyklist inte regleras och att det därmed är upp till bilföraren som gör en omkörning att avgöra vilket avstånd som är lämpligt. Mot denna bakgrund efterfrågar motionären en ändring så att motortrafik måste hålla ett avstånd på från cyklister vid omkörning (yrkande 11). m.fl. (KD) framför i kommittémotion 2017/18:3766 att det finns väl fungerande cykelbanor längs med allt fler vägar som det återstår många ställen där cyklisterna fortfarande måste dela väg med bilister. Motionärerna framhåller att trafiksäkerheten måste förbättras i dessa sammanhang och att detta inte minst gäller då bilar kör om cyklister. Enligt trafikförordningen ska den förare som kör om lämna ett betryggande avstånd i sidled mellan sitt fordon och det fordon som körs om. Motionärerna konstaterar att det dock inte finns något angivet mått på vad som anses vara ett betryggande avstånd. Mot denna bakgrund efterfrågas lagstiftning om ett säkerhetsavstånd vid omkörning av cyklister (yrkande 47). Utskottet kan inledningsvis konstatera att det i 2 kap. 1 § i trafikförordningens grundbestämmelser stadgas att en trafikant ska iaktta den omsorg och varsamhet som krävs med hänsyn till omständigheterna för att undvika trafikolyckor. I samma paragraf stadgas även att en trafikant ska uppträda så att han eller hon inte i onödan hindrar eller stör annan trafik och visa hänsyn mot de som bor eller uppehåller sig vid vägen. När det gäller påföljder för den som inte följer reglerna vill utskottet peka på att det är riksåklagaren som beslutar föreskrifter om ordningsbot för vissa brott och att dessa föreskrifter meddelas med stöd av ett bemyndigande i 48 kap. 14 § . Detta innebär att det är riksåklagaren som beslutar och tar ställning till ändringar av bl.a. nivån på ordningsbot för omkörningar av cyklister där föraren av fordonet inte lämnat betryggande avstånd i sidled. Att inte iaktta varsamhet vid omkörning kan i vissa allvarligare fall även bedömas som vårdslöshet i trafik och därmed ge andra påföljder. I lagen om vissa trafikbrott stadgas i 1 § att brister bl.a. vägtrafikant eller den som någon annanstans än på väg för motordrivet fordon i väsentlig mån i den omsorg och varsamhet som till förekommande av trafikolycka betingas av omständigheterna, döms för vårdslöshet i trafik till dagsböter. Vidare anges att om någon vid förande av motordrivet fordon eller spårvagn gör sig skyldig till grov oaktsamhet eller visar uppenbar likgiltighet för andra människors liv eller egendom, döms för grov vårdslöshet i trafik till fängelse i högst . När det gäller frågan om att införa regler som innebär att det i regelverken införs ett preciserat avstånd om i sidled vid omkörningar av cyklister kan utskottet konstatera att detta inte är en fråga som har varit föremål för förslagslämnande i samband med de senaste regelöversyner som har gjorts i syfte att främja en ökad cykling. Detta gäller såväl som presenterades 2012 som departementspromemorian Cykelregler som presenterades och som innefattar en översyn av regler med betydelse för cykling. Utskottet noterar dock att frågan om säkrare omkörningar av cyklister behandlas i departementspromemorian där det konstateras att trafikanter inte är någon enhetlig grupp och att det finns en mängd olika skäl till att man befinner sig i trafiken, något som i sin tur innebär att det är en mängd olika intressen som ska samsas och att det ständigt uppstår nya situationer i trafiken. I promemorian framhålls vikten av åtgärder för att stimulera långsiktigt hållbara transportlösningar. I promemorian konstateras att flera generella trafikregler också är tillämpbara mellan motorfordonstrafik och cyklande och att på samma sätt som när en bilförare kör om en annan bil ska en bilförare, när han eller hon kör om en cyklande, enligt 3 kap. 33 § trafikförordningen lämna ett betryggande avstånd i sidled mellan det egna fordonet och det fordon som körs om. I promemorian konstateras vidare att det kan vara svårt att säga hur långt ett betryggande avstånd kan vara och att det är av just den anledningen som det inte går att bestämma ett visst mått. Det framhålls även att vissa fordon kan passeras med mindre avstånd medan t.ex. passage av barn som cyklar kräver ett större avstånd. Den slutsats som dras i promemorian är utifrån detta att det därför är upp till den som gör en omkörning att avgöra vilket avstånd som är lämpligt vid varje situation. Regeringen har haft promemorian på remiss med ett antal förslag till regeländringar relaterat till andra cykelrelaterade regelfrågor och bereder inkomna remissvar. Utskottet vill betona att det är viktigt att följa frågan om det finns behov av ändringar i regelverket eller andra insatser för att minska riskerna vid omkörningar av oskyddade trafikanter. Utskottet finner dock inte anledning att föregripa den pågående beredningsprocessen och avstyrker därmed motionerna 2017/18:36 (KD) yrkandena 1 och 2, 2017/18:44 (KD), 2017/18:2426 (MP), 2017/18:3623 (KD), 2017/18:3627 (L) yrkande 11 och 2017/18:3766 av (KD) yrkande 47. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om förlängning av hjälmtvånget . Utskottet ser positivt på den successivt ökade användningen av cykelhjälm och att detta visar att det går att åstadkomma förändring utan tvingande lagstiftning. Jämför det särskilda yttrandet (SD). Cykelhjälmsanvändning är reglerat i trafikförordningen (1998:1276). Enligt denna ska den som är och färdas med en tvåhjulig cykel använda cykelhjälm eller ett annat lämpligt huvudskydd. Dessutom ska cykelföraren se till att passagerare under använder cykelhjälm. (SD) efterfrågar i motion 2017/18:93 att alla barn ska använda cykelhjälm. Motionären pekar på att det finns en lag som säger att barn ska bära cykelhjälm men att hjälmtvånget upphör i samma stund som barnet blir straffmyndigt, dvs. Motionären anser att hjälmtvånget bör förlängas, i taget, . På så sätt kommer enligt motionären samtliga barn att vara ålagda att bära cykelhjälm, vilket skulle ha en positiv effekt om det efterföljs. Utskottet kan inledningsvis konstatera att många av de som dödas eller skadas i cykeltrafiken får huvudskador. Även en till synes liten smäll mot huvudet kan innebära att den intellektuella och sociala förmågan försvagas allvarligt. Likaså kan personens uppfattnings- och rörelseförmåga drabbas. Medicinsk forskning visar att de svåra skallskador som kan uppkomma vid cykelolyckor effektivast kan lindras eller stoppas helt av en cykelhjälm. Användningen av cykelhjälm minskar risken för dödliga skallskador med . () genomför återkommande mätningar av cykelhjälmsanvändningen i . I en rapport från VTI om cykelhjälmsanvändning i –2015 framgår att resultaten från VTI:s senaste observationsstudie visar att det skattade värdet på den genomsnittliga hjälmanvändningen uppgick till . Vilket kan jämföras med att användningen låg på 4–. Utskottet vill framhålla att regeringen i den nationella cykelstrategi som presenterades tar upp frågan om bättre skydd och information. Utskottet kan i likhet med vad regeringen ger uttryck för i den nationella cykelstrategin konstatera att risken för allvarliga skallskador vid en olycka som cyklist minskar betydligt om man använder hjälm. Utskottet delar därför regeringens uppfattning att cykelhjälmsanvändningen bör öka. Regeringen konstaterar att cykelhjälmsanvändningen har ökat successivt och att detta visar att det går att åstadkomma förändring utan tvingande lagstiftning. I den översyn av regler med betydelse för cykling som presenterades lämnades därför inga förslag till att införa krav på ökad hjälmanvändning. Enligt uppgift från pågår det heller inte något arbete för att ändra nuvarande regler för användningen av cykelhjälm. När det gäller frågan om att införa ytterligare krav på cykelhjälm efter så att hjälmtvånget förlängs med i taget anser utskottet att det inte finns anledning till något sådant initiativ. Utskottet avstyrker därför motion 2017/18:93 (SD). Utbildning och insatser för ökad cykling bland barn och vuxna Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om utbildning och andra främjande insatser för ökad cykling bland barn och inom vissa målgrupper. Utskottet hänvisar bl.a. till de olika utredningsinsatser som håller på att slutföras kring detta och att det även finns särskilt riktade resurser för ändamålet. Jämför reservation 18 (L) och 19 (KD). m.fl. (S) framför i motion 2017/18:811 att cykling är en utmärkt vardagsmotion för både barn och vuxna. Motionärerna konstaterar att det är många barn som lär sig cykla sent eller som inte alls lär sig cykla. I vissa kommuner pågår dock trafiksäkerhetsprojekt för att lära barn och vuxna att cykla. Att främja barns cykling samt att utbilda barn i trafiksäkerhet skulle enligt motionärerna stärka barns hälsa. Motionärerna menar att eftersom många föräldrar inte kan cykla och därmed har svårare att lära sina barn detsamma borde det vara ett samhälleligt ansvar. Med anledning av det anförda anser motionärerna att det är befogat att överväga hur samhället kan ta ett utökat ansvar för att barn lär sig cykla och får kunskap i trafiksäkerhet. (S) pekar i motion 2017/18:2135 på att många har konstaterat att cyklister är friskare, har färre sjukdagar på jobbet och är piggare. Att cyklister dessutom bidrar till en bättre miljö och minskar trängseln i städerna om de jämförs med bilister borde enligt motionären vara en bidragande faktor till att ställa om trafiken. Mot denna bakgrund påtalar motionären behovet av att uppmana och utbilda om vikten av att cykla mer och tillkännager detta för regeringen (yrkande 1). (L) anför i motion 2017/18:3627 att cykling är en frihetssymbol för många och ett sätt att skapa frihet i kvinnornas liv som ökar tillgängligheten till det offentliga rummet. Motionären menar att det behövs åtgärder så att kunskap om allas rätt att cykla i ingår i all samhällsinformation. Motionären pekar på att cykeln är en del av den feministiska frigörelsen där möjligheten att få lära sig att cykla är en del i att ha makt över resandet, att ha makt över vardagen och att ha makt över den egna kroppen. Mot denna bakgrund framhålls cykling som frihets- och jämställdhetsaktivitet (yrkande 3). I samma motion pekar motionären på barn och cykling (yrkande 4) och att andelen barn som cyklar har minskat avsevärt . Motionären pekar på att skolan har i uppdrag att lära ut om samhällets funktioner och om hållbar utveckling men att det inte finns krav i läroplanen på barns trafikkunskaper på motsvarande sätt som exempelvis barns simkunnighet. När det gäller skolans undervisning om trafik regleras detta i läroplanerna för respektive gymnasieskolan. I motionen framhålls behovet av en översyn av skolans uppdrag när det gäller krav i läroplanen på trafikkunskaper och att bör ges i uppdrag att redovisa vilka uppdrag som har implementerats, på vilket sätt samt föreslå åtgärder. m.fl. (KD) pekar i kommittémotion 2017/18:3766 på att många behöver informeras och utbildas till att cykla i stället för att åka bil korta sträckor. Enligt motionärerna behöver cykling särskilt främjas bland barn och ungdomar och bland nya svenskar. För att öka intresset för cykling anser motionärerna att det behövs en satsning via ideella organisationer med informationsspridning på olika språk och för att på andra sätt aktivt verka för ökad cykling bland personer som inte är vana att cykla. Mot denna bakgrund efterfrågar motionärerna cykelfrämjande åtgärder (yrkande 44). Insatser för ökad cykling inom vissa målgrupper Utskottet har även tidigare behandlat motionsyrkanden relaterat till ett minskat cyklande bland barn och ungdomar, (bet. 2016/17:TU16). Enligt utskottets mening är den utveckling som kunnat ses olycklig och det är viktigt att vända trenden. Utskottet välkomnar därför att () gavs i uppdrag att ta fram en kunskapssammanställning om varför barns och ungas cyklande minskar samt lämna förslag till insatser inom olika områden med inriktning mot att stötta olika berörda aktörer som kan främja ett ökat och säkert cyklande bland barn och unga. Uppdraget kommer att redovisas till . Utskottet emotser detta med stort intresse. Regeringen gav också i uppdrag att ta fram ett målgruppsanpassat informations- och utbildningsmaterial för ökad och säker cykling som kan användas i projekt som syftar till att främja ökad och säker cykling. Bakgrunden till uppdraget är att regeringen vill främja ett ökat och säkert cyklande då cykling bidrar till ökad aktivitet och bättre hälsa. För att åstadkomma detta krävs insatser för att få befintliga cyklister att cykla mer, men även insatser för att få människor som inte redan cyklar, eller gör det i liten utsträckning, att börja cykla. Utskottet delar regeringens uppfattning om att användning av mjuka åtgärder såsom information och utbildning är ett sätt att påverka val av färdmedel och beteenden. Insatserna ska också främja ett trafiksäkert beteende. Prioriterade målgrupper är barn och unga samt nyanlända och andra grupper av utrikes födda. Enligt regeringen står bakgrunden till att dessa målgrupper prioriteras bl.a. att finna i att andelen barn i åldern 7–som cyklar en genomsnittlig dag har minskat från till 2014. Regeringen bedömer även att olika grupper av utrikesfödda, såsom grupper av kvinnor och nyanlända, har behov av att både lära sig cykla och få ökade kunskaper i trafikregler och beteenden i olika trafiksituationer. ska redovisa uppdraget till . Utskottet ser fram emot att ta del av resultaten av uppdraget. I den nationella cykelstrategi som regeringen presenterade handlar ett av de fem fokusområden som pekas ut om att öka fokus på grupper av cyklister. Regeringen anför att den vill skapa bättre förutsättningar för asylsökande, nyanlända och andra utrikes födda att cykla. Regeringen anger i strategin att den bedömer att olika grupper av utrikes födda, såsom bl.a. nyanlända, kan ha behov av att både lära sig att cykla och att få ökade kunskaper i trafikregler och beteenden i olika trafiksituationer. Mot bakgrund av att har höga ambitioner i trafiksäkerhetsarbetet anser utskottet i likhet med regeringen att detta måste följas av åtgärder för att också göra cyklingen säker. Regeringen pekar på att ökade förutsättningar för cykling även kan skapa ökade möjligheter för asylsökande på asylboenden utanför tätort att nå olika samhällstjänster. Utskottet delar den bedömning som regeringen ger uttryck för i den nationella cykelstrategin om att det fortsatta arbetet bör ha fokus på att vidareutveckla utbildnings- och informationsunderlag liksom att utbildningsinsatser genomförs som kan användas för att främja ökad och säker cykling inte minst bland nyanlända och andra grupper av utrikes födda. Insatser i skolan för ett ökat och trafiksäkert cyklande Skolans läroplan tar upp frågor om utbildning i trafiksäkerhet. När det gäller skolans uppdrag noterar dock utskottet att det inte finns krav på barns trafikkunskap i läroplanen på motsvarande sätt som för t.ex. barns simkunskaper. På finns information om trafik i skolan. Där anges att undervisningen om trafik inte bara handlar om trafiksäkerhet och trafikregler utan även att den ska handla om resor, transporter, miljön och samhällsplanering. Som stöd har lagt ut material som skolorna kan använda i undervisningen. pekar på att det finns många möjligheter att arbeta med trafikfrågor i skolan där ett sätt kan vara att ta fasta på trafiken i elevernas vardag och närmiljö med ett fokus på trafiksäkerhet och trafikregler. pekar även på att skolan dessutom har ett uppdrag att lära ut hur samhällets funktioner och sättet att leva och arbeta kan anpassas för att skapa en hållbar utveckling. Enligt kan olika infallsvinklar på trafik fungera som konkreta och engagerande exempel. När det gäller skolans undervisning om trafik regleras detta i läroplanerna för respektive gymnasieskolan. I är det rektorn som ansvarar för att ämnesövergripande kunskapsområden som trafik och miljö integreras i undervisningen och i gymnasieskolan har rektorn ett särskilt ansvar för att eleverna får kunskaper om bl.a. trafikfrågor. När det gäller undervisning om att cykla säkert hänvisar vidare genom en länk till Transportstyrelsens hemsida där det finns information om cykling med avseende på bl.a. krav på cykeln, bestämmelser om hjälmkrav, passagerare på cyklar och eldrivna cyklar. Utskottet anser att det är viktigt att främja ett ökat och trafiksäkert cyklande bland barn och ungdomar. Utskottet välkomnar därför att och Kommuner och Landsting (SKL) har bildat en samarbetsgrupp med myndigheter och aktörer inom trafikområdet för att kunna ge ett gemensamt stöd till arbete med trafikfrågor. Utskottet ser positivt på att det finns en bred sammansättning av myndigheter och organisationer i samarbetsgruppen och att , , , och () ingår. Samarbetsgruppen har tillsammans bl.a. tagit fram foldern Stöd till skolans arbete med trafik, Gemensamt underlag samt några exempel där samarbetsgruppens utgångspunkter beskrivs för stödet till och övriga obligatoriska skolformers arbete med trafik. Hur stödet ska utformas beskrivs i en separat handlingsplan. Materialet finns att hämta på . Satsningar via ideella organisationer När det gäller frågan om att via ideella organisationer satsa på informationsspridning för att främja ökad cykling bland personer som inte är vana att cykla vill utskottet framhålla att regeringen gav i uppdrag att fördela totalt till ideella organisationer för informations- och utbildningsinsatser som främjar ökad och säker cykling. Enligt regeringen bör som ett led i detta arbete ges i uppdrag att ta fram ett kvalitetssäkrat informations- och utbildningsmaterial som ska kunna användas av bl.a. ideella organisationer, skolor och kommuner och andra verksamheter i deras arbete med informations- och utbildningsinsatser för ökat och säkert cyklande. Ansökningarna skulle vara till handa och en redovisning av fördelningen av medel ska göras till . Utskottet vill sammanfattningsvis framhålla att cykling är en utmärkt vardagsmotion för både barn och vuxna. Enligt utskottet mening är den utveckling som kunnat ses där många barn allt för sent eller inte alls lär sig cykla mycket oroande. som många föräldrar lär sina barn att cykla finns även många föräldrar som själva inte kan cykla och därmed kan ha svårare att lära sina barn detsamma. Det är enligt utskottets mening angeläget att samhället genom olika insatser verkar för och på olika sätt främjar att alla barn ges möjlighet att lära sig cykla och få kunskap i trafiksäkerhet. Mot bakgrund av de olika utredningsinsatser som håller på att slutföras kring detta och att det även görs insatser och satsas särskilda resurser för ändamålet finner utskottet inte anledning att ta något initiativ i frågan och avstyrker därmed motionerna 2017/18:811 (S), 2017/18:2135 (S) yrkande 1, 2017/18:3627 (L) yrkandena 3 och 4 samt 2017/18:3766 (KD) yrkande 44. Underlättande av kombinerade resor med cykel Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om möjligheten att ta med sig cykeln i kollektivtrafiken. Utskottet hänvisar bl.a. till den inriktning som anges i den nationella cykelstrategin och anser att den nuvarande ordningen, där de regionala kollektivtrafikmyndigheterna gör avvägningar av vilka krav som bör ställas på den offentligt organiserade kollektivtrafiken i länet, är en lämplig ordning. Jämför reservation 20 (V) och 21 (L). och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (tågpassagerarförordningen) trädde i kraft . Förordningens syfte är att stärka och skydda tågresenärers rättigheter i EU. Tågpassagerarförordningen innebär en harmonisering inom EU av rättigheter för tågresenärer vid såväl inrikes som internationella tågresor inom unionen. När det gäller frågor som rör kombinerade resor med cykel inom kollektivtrafiken har tågpassagerarförordningen betydelse för eventuell svensk reglering. I artikel 5 i EG-förordningen anges att järnvägsföretagen ska ge resenärerna möjlighet att, mot extra betalning, ta med cyklar på tåget. Detta gäller förutsatt att det inte har någon negativ effekt på trafiktjänsten och att vagnarna tillåter det. Enligt lagen (2010:1065) om kollektivtrafik är det den regionala kollektiv-trafikmyndigheten som ansvarar för kollektivtrafiken i länet. De regionala kollektivtrafikmyndigheterna tar fram trafikförsörjningsprogram som omfattar all kollektivtrafik i respektive län. Programmen har sin utgångspunkt i de transportpolitiska målen och beaktar även andra nationella, regionala och lokala mål samt planer och program av betydelse för en hållbar utveckling och tillväxt. I samband med upprättandet av planerna förs även en dialog med bl.a. operatörer, kollektivtrafikföretag och övriga intressenter. (MP) pekar i motion 2017/18:1702 på att arbetsmarknadsregionerna för cyklister är knutna till interkommunala cykelvägnät. När det totala avståndet mellan målpunkterna är i längsta laget kan möjligheten att ta med cykeln i kollektivtrafiken enligt motionären bidra till att minska risken att cyklisten övergår till bil. Motionären framhåller att det är rimligt att tågoperatörerna på det statliga järnvägsnätet möjliggör för resenärer att ta med en normal cykel på resan.