bet · H501FiU25 · 2018-03-09 00:00:00 — Enligt 8 kap. 2 § budgetlagen (2011:203) får regeringen, när värdet av fast egendom inte överstiger , besluta att sälja egendomen om den inte alls eller endast i ringa utsträckning behövs i statens verksamhet och om det inte finns särskilda skäl för att egendomen fortfarande ska ägas av staten. Enligt 8 § förordningen (1996:1190) om överlåtelse av statens fasta egendom m.m. får en fastighetsförvaltande myndighet sälja fast egendom om den inte alls eller endast i ringa utsträckning behövs för statens verksamhet och om det inte finns särskilda skäl för att egendomen fortfarande ska ägas av staten. Av bestämmelsen framgår att hänsynen till kulturmiljövården kan utgöra särskilda skäl för att en egendom fortfarande ska ägas av staten. () förvaltar svenska ambassader och residens i ett sextiotal länder i sex världsdelar. () är myndighetens största hyresgäst utrikes. Myndighetens uppdrag är att förvalta fastigheter som behövs för statlig verksamhet eller som har ett särskilt kulturhistoriskt värde. Enligt förordningen om förvaltning av statliga fastigheter (1993:527) ska ha en aktuell plan för försäljning och avyttring. grundar sig på överväganden som gjordes i betänkandet Statens kulturfastigheter – urval och förvaltning för framtiden, (SOU 2013:55). Enligt betänkandet ska statens kulturhistoriska fastighetsbestånd spegla viktiga skeden i den historiska och kulturhistoriska utvecklingen i , med betoning på statens historia. SFV har fastställt kriterier för vilka fastigheter som bör avyttras, och det kan t.ex. bli aktuellt i fråga om ambassadanläggningar utomlands som UD inte har användning för. Även om det är kommunerna som har bostadsförsörjningsansvaret måste också staten ta sitt ansvar för att bostäder byggs och används effektivt. Mot den bakgrunden välkomnar utskottet de initiativ regeringen tagit för att staten i sin roll som markägare kan bidra till att bostadsbyggandet ökar och noterar att även ser att det, förutom framtida universitetsändamål, även finns utrymme för bostadsutbyggnad för andra ändamål på vissa av bolagets fastigheter. Liksom den särskilda utredaren konstaterar i delbetänkande 2017:71 har dock inte i uppdrag att bygga bostäder åt allmänheten, varför samarbete med eller försäljning till andra aktörer är en förutsättning för bostadsbyggande på de områden bolaget identifierat. När det gäller avyttring av utrikes fastigheter konstaterar utskottet att SFV:s uppdrag är att förvalta fastigheter som behövs för statlig verksamhet. Om något sådant behov inte föreligger, och om det inte finns särskilda skäl för att egendomen fortfarande ska ägas av staten, får SFV sälja den fasta egendomen enligt förordningen (1996:1190) om överlåtelse av statens fasta egendom. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet samtliga här aktuella motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om avveckling av . Utskottet hänvisar till redan gällande bestämmelser och att några ytterligare åtgärder inte är nödvändiga. Jämför reservation 5 (SD). I kommittémotion 2017/18:2017 av m.fl. (SD) yrkande 48 anförs att bör avvecklas och ansvaret för försvarets lokaler föras över på garnisonerna. Enligt motionärerna måste lagrummet vara tydligt när försvaret nu behöver återta sin infrastruktur eller i vissa fall behöver ny infrastruktur. äger och förvaltar försvarsfastigheter. Enligt förordningen (2007:758) med instruktion för ska fastigheterna förvaltas så att en god resurshushållning och en hög kostnadseffektivitet uppnås. Myndigheten ska bistå Försvarsmakten i lokalförsörjningsfrågor, och på uppdrag av Försvarsmakten ska lämna underlag för inriktningen av och genomföra utvecklingsprojekt i fråga om skydds- och anläggningsteknik. När försvarets verksamhet ändras skiftar dess behov av fastigheter, vilket innebär att arbetar med investeringar, ny- och ombyggnader och avyttring av fastigheter. Det var som fastighetsförvaltningen lyftes från Försvarsmakten till en egen myndighet. Avsikten var att Försvarsmakten skulle kunna fokusera på sin kärnverksamhet. lyftes från Försvarsmakten med avsikten att myndigheten skulle kunna fokusera på sin kärnverksamhet. Utskottet finner ingen anledning att ompröva detta. Utskottet konstaterar vidare att ska bistå Försvarsmakten i lokalförsörjningsfrågor och på uppdrag av Försvarsmakten lämna underlag för inriktningen på och genomföra utvecklingsprojekt i fråga om skydds- och anläggningsteknik. Det innebär att när försvarets verksamhet ändras skiftar behovet av fastigheter och därmed också uppgift. Enligt utskottet finns det således redan förutsättningar för att försvaret har de anläggningar, den mark och de lokaler som behövs för verksamheten, och den förändring som motionärerna föreslår är inte nödvändig. Utskottet avstyrker motionsyrkandet. Föreningslivets möjlighet att använda försvarsmark Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om föreningslivets möjlighet att använda försvarsmark. Utskottet vill inte föregripa regeringens beredning av utredningsförslag. I motion 2017/18:3402 av (M) anförs att , som har ansvaret för försvarets mark, i ökande utsträckning har avslagit ansökningar från idrottsföreningar som vill låna mark, med hänvisning till kravet på marknadsmässig ersättning vid utlåning av mark. Därför vill motionären att direktiven till ses över så att det blir möjligt för idrottsrörelsen och föreningslivet att använda försvarsmark för träning och tävling. Motsvarande motionsyrkande har behandlats tidigare av utskottet, senast i betänkande 2016/17:FiU25 Statlig förvaltning och statistikfrågor. Motionsyrkandet avstyrktes med hänvisning till att utskottet inte ville föregripa regeringens beredning av en utredning inom området. I utredningen för stärkt civilsamhälle (SOU 2016:13) föreslås att regeringen ska göra en översyn av bestämmelsen om upplåtelse i förordningen (1993:527) om förvaltning av statliga fastigheter, m.m. i syfte att införa ett undantag i bestämmelsen som gör det möjligt att inte ta ut avgift för korttidsupplåtelser till allmännyttiga ideella organisationer. Utredningen gör också bedömningen att bör se över och förtydliga sin information på webbplatsen bl.a. när det gäller civilsamhällets verksamhet. Utredningens förslag har remissbehandlats, och regeringen har aviserat att den kommer att överlämna en skrivelse till . Utskottet avstyrker motionsyrkandet och vidhåller sin ståndpunkt från tidigare att inte föregripa regeringens beredning av de förslag som lämnats i utredningen för ett stärkt civilsamhälle. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om statens ägande i . Utskottet konstaterar att bolaget genom sitt uppdrag bidrar till målet om att stärka som kunskapsnation. I motion 2017/18:1899 av Finn och (båda M) anförs att det statliga ägandet av kan ifrågasättas av ideologiska skäl. Nackdelen med statens monopolägande i är att de många universiteten och högskolorna inte själva kan bestämma hur de bäst bör utvecklas när de inte tillåts ha kontroll över det fastighetsbestånd som är en förutsättning för verksamheten. Därför bör staten avveckla sitt ägande i och överföra dessa resurser och intäkter direkt till universitet och högskolor. För att kompensera staten för utgiften anser motionärerna att de statliga anslagen till universiteten och högskolorna ska minskas. Även i motion 2017/18:3247 av (M) yrkas det på att man ska göra det möjligt för universitet och högskolor att äga fastigheter och att regeringen ska se över möjligheterna att sälja . Liknande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , senast i betänkande 2016/17:FiU25. Motionsyrkandena har avstyrkts av utskottet med hänvisning till att bolaget genom sitt uppdrag bidrar till målet om att stärka som kunskapsnation. bildades sedan 1992 beslutat om en ny organisation för förvaltning av statens fastigheter och lokaler m.m. (prop. 1992/93:37, bet. 1992/93:FiU8, rskr. 1992/93:123). Genom beslutet godkände bl.a. att huvuddelen av universitets- och högskolefastigheterna fördes över till en särskild fastighetskoncern, . godkände regeringens förslag till förändring av uppdraget för (prop. 2013/14:1 utg.omr. 24, bet. 2013/14:NU1, rskr. 2013/14:103). En del i det ändrade uppdraget är att bolagets fokus och kärninnehav främst bör finnas inom universitets- och högskoleområdet, i s.k. campus. Universitetens och högskolornas långsiktiga behov av lokaler, förvaltning av specialiserade byggnader samt campusmiljöer bör säkerställas. I regeringens skrivelse om 2017 års redogörelse för företag med statligt ägande (skr. 2016/17:140) framhålls att de akademiska miljöerna vid landets universitet och högskolor är en viktig faktor för att behålla hög konkurrenskraft på lärosätena och därmed stärka som kunskapsnation. Bolaget spelar således en viktig roll för målet att stärka som kunskapsnation. genomför en granskning av marknadsstyrningen av lärosätenas lokalförsörjning. Syftet är bl.a. att utreda om det finns förutsättningar för en fungerande marknadsstyrning av lärosätenas lokalförsörjning, och om lärosätena organiserar sitt lokalförsörjningsarbete för att kunna verka effektivt på hyresmarknaden. Resultatet av granskningen kommer att presenteras i en rapport med planerad publicering . Utskottet avstyrker motionsyrkandena och konstaterar att spelar en viktig roll för målet om att stärka som kunskapsnation genom det uppdrag bolaget har att utveckla och förvalta fastigheter för universitet och högskolor. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om statens ägande i . Utskottet ser ingen anledning till att föregripa den plan som redan finns om att avveckla bolaget. I motion 2017/18:1923 av (M) anförs att regeringen bör se över möjligheten att sälja eller avveckla . Motionären menar att tiden är kommen för att avsluta statens engagemang i . En sådan förbehållslös undersökning som föreslås bör enligt motionären ge svar på om det är önskvärt att de kvarvarande fastigheterna ska säljas på den öppna marknaden eller bör gå upp i . I samband med ekonomiska vårproposition beslutades att ett aktiebolag skulle bildas för att utveckla de försvarsfastigheter som avvecklades genom försvarsbeslut (prop. 1996/97:150, bet. 1996/97:FiU20, rskr. 1996/97:284). Skälet till detta var bl.a. att det var viktigt att en professionell organisation för fastighetsutveckling gavs finansiell uthållighet och affärsmässiga incitament för utveckling av fastigheterna. Det bolag som bildades – – skulle i samarbete med kommuner och lokalt näringsliv utveckla och förädla fastigheterna för att slutligen sälja dessa på kommersiella villkor. Enligt regeringens skrivelse redogörelse för företag med statligt ägande (skr. 2016/17:140) har sedan starten förvärvat totalt 24 fastighetsbestånd över hela . Av dessa är 21 utvecklade och sålda. Efter att stora delar av fastighetsbeståndet avyttrades 2012 har utvecklingsarbetet koncentrerats på att skapa olika typer av bostäder på de orter där Vasallen finns kvar. är planen enligt regeringens skrivelse att avveckla bolaget. Utskottet konstaterar att efter det att stora delar av Vasallen AB:s fastighetsbestånd avyttrades 2012 finns det nu tre fastighetsbestånd kvar. Utskottet finner inte anledning att ta några initiativ och därmed föregripa den plan som redan finns att avveckla bolaget. Utskottet avstyrker motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om samkörning av lägenhetsregistret. Utskottet hänvisar bl.a. till regeringens lagrådsremiss om att förbättra kvaliteten i folkbokföringen och till utredningsförslag om åtgärder mot handel med hyreskontrakt. Jämför reservation 6 (SD). I kommittémotion 2017/18:3633 av och (båda SD) yrkande 5 anförs att samkörningar med lägenhetsregistret bör göras möjliga för att motverka bidragsfusk, svartkontrakt och organiserad brottslighet. Utökade möjligheter för Lantmäteriet att lämna ut uppgifter ur lägenhetsregistret skulle enligt motionärerna möjliggöra en effektivare kontroll för att upptäcka bidragsfusk och svartkontrakt. Motionsyrkanden om samkörning av lägenhetsregistret har behandlats tidigare av utskottet, senast i betänkande 2016/17:FiU25 Statlig förvaltning och statistikfrågor. Utskottet avstyrkte då yrkandet och anförde att ändamålsbestämmelsen i lagen (2006:378) om lägenhetsregister är av central betydelse för den personliga integriteten, och att det inte är lämpligt att utvidga ändamålet till att omfatta kontroll för att motverka brotten handel med hyreskontrakt och bidragsfusk på det sätt som motionärerna föreslår. Utskottet noterade också att regeringen gett en utredare ett uppdrag att föreslå åtgärder som motverkar olaglig handel med hyresrätter (dir. 2017:9) som skulle redovisas . Enligt 5 § lagen (2006:378) om lägenhetsregister får uppgifter i lägenhetsregistret behandlas för folkbokföring, framställning av statistik, forskning och planering. Detta är den s.k. ändamålsbestämmelsen. Genom att man anger ändamålet med lägenhetsregistret definieras den yttre ramen för vad uppgifter som finns i registret får användas till. Ändamålsbestämmelsen har avgörande betydelse för vilka uppgifter som får tas in i registret och hur uppgifterna får behandlas. Bestämmelsen är därför av central betydelse för vilka uppgifter om t.ex. fysiska personer som kan tas in och därmed för den personliga integriteten (prop. 2005/06:171 s. 34). I 19 § finns bestämmelser om samkörning, och där framgår att Lantmäteriet och den som enligt lagen får ha direktåtkomst till lägenhetsregistret får samköra uppgifter i registret med uppgifter om namn och personnummer endast om regeringen har utfärdat föreskrifter om det. Enligt förarbetena till bestämmelsen (prop. 2005/06:171 s. 79) innehåller paragrafen en begränsning vid behandlingen av uppgifterna i registret, t.ex. vid urval och bearbetningar. I förarbetena anges att lägenhetsregistret är rikstäckande och av det skälet är särskilt känsligt. Lagrådsremiss om förbättrad kvalitet i folkbokföringen och att återinföra folkbokföringsbrottet för att förhindra brottslighet överlämnade regeringen en lagrådsremiss med förslag om åtgärder som syftar till att förbättra kvaliteten i folkbokföringen. Regeringen föreslår att ska få möjlighet att avregistrera uppgifter om falska identiteter från folkbokföringen samt göra kontrollbesök för att kontrollera en persons bosättning om det är nödvändigt för beslut om folkbokföring. I lagrådsremissen föreslås även att folkbokföringsbrott införs på nytt. Straffansvar föreslås inträda när någon uppsåtligen lämnar en oriktig uppgift till grund för beslut om folkbokföring eller låter bli att fullgöra sin anmälningsskyldighet enligt lagen. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Enligt regeringens pressmeddelande kan oriktiga uppgifter i folkbokföringen inte bara användas för att möjliggöra felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen utan också för bedrägerier och annan ekonomisk brottslighet. Därför anser regeringen att det är viktigt att vidta åtgärder för att höja kvaliteten i folkbokföringen ytterligare. Utredning om åtgärder mot handel med hyreskontrakt överlämnades betänkandet Hyresmarknad utan svarthandel och otillåten andrahandsuthyrning (SOU 2017:86) till regeringen. I betänkandet lämnas förslag som ska motverka handel med hyreskontrakt och uttag av oskäliga andrahandshyror samt hindra otillåten andrahandsuthyrning. Utredningen har remissbehandlats, och remisstiden gick ut . Utskottet vidhåller sin uppfattning att det ur integritetssynpunkt inte är lämpligt att utvidga ändamålet för registret till att omfatta kontroll för att motverka brotten handel med hyreskontrakt och bidragsfusk. Utskottet välkomnar att regeringen lagt fram en lagrådsremiss om förbättrad kvalitet i folkbokföringen och om att återinföra folkbokföringsbrottet för att förhindra brottslighet bl.a. i form av felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. Utskottet noterar också att remissbehandlingen av de förslag som lämnats i betänkandet SOU 2017:86 om att motverka handel med hyreskontrakt avslutades och bereds i . Utskottet avstyrker motionsyrkandet. Full momskompensation till samtliga museer Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om full momskompensation till samtliga museer. Utskottet hänvisar till gällande bestämmelser och anser inte att behöver ta några ytterligare initiativ i frågan. I motion 2017/18:2773 av (MP) anförs att regeringen bör utreda förutsättningarna för en utvidgning av regelverket så att samtliga museer får full momskompensation. Motionären konstaterar att länsmuseer som inte är förvaltningar, dvs. stiftelser, aktiebolag eller föreningar, inte har rätt att dra av moms på det sätt som länsmuseer som är organiserade i förvaltningsform får. Staten saknar avdragsrätt för ingående moms enligt 8 kap. 8 § mervärdesskattelagen (1994:200). Med staten avses enligt 1 kap. 16 § de statliga myndigheterna exklusive affärsverken. Av ESV:s rapport för momskompensation (2009:17) framgår att fram till tilldelades de statliga myndigheterna anslag för att täcka utgifter inklusive ingående moms. Eftersom den ingående momsen utgjorde en extra utgift för myndigheterna, blev det oftast billigare för dem att producera varor och tjänster i egen regi. Systemet gav därmed upphov till konkurrenssnedvridning vid myndigheternas val mellan att producera varor och tjänster i egen regi och att upphandla motsvarande varor och tjänster utanför staten. För att komma till rätta med denna konkurrenssnedvridning infördes ett nytt mervärdesskattesystem i staten. Myndigheternas anslag räknades ned för att endast täcka utgifter exklusive moms. fick myndigheterna möjlighet att begära kompensation för kostnaden för ingående moms enligt förordningen (2002:831) om myndigheters rätt till kompensation för ingående mervärdesskatt. Enligt 1 § förordningen gäller den för myndigheter under regeringen som ingår i den statliga redovisningsorganisationen om inte ESV beslutat undantag, dvs. undantag från kompensationsrätt. Utskottet konstaterar att museer som är organiserade som stiftelser, aktiebolag och föreningar enligt förordningen om myndigheters rätt till kompensation för ingående mervärdesskatt inte är att betrakta som statliga myndigheter. förefaller det enligt utskottet inte orimligt att en utgångspunkt vid beräkningen av anslagen på statens budget har varit att beakta om verksamheten har rätt till momskompensation eller inte. Till exempel räknades anslagen ned för de statliga myndigheterna när mervärdesskattesystemet i staten ändrades 1991. Utskottet anser inte att behöver ta några ytterligare initiativ i frågan och avstyrker därmed motionsyrkandet. Digitalisering och it i den statliga förvaltningen, punkt 2 (S, MP) av (S), (S), (MP), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: 2016/17:3128 av m.fl. (M) yrkande 17, 2017/18:94 av (SD), 2017/18:1788 av (C) yrkande 3, 2017/18:2033 av och (båda M), 2017/18:2343 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2, 2017/18:2867 av (C), 2017/18:3405 av m.fl. (M) yrkandena 15 och 40 samt 2017/18:3894 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 24. Den statliga förvaltningen behöver öka sin förmåga att ta till vara digitaliseringens möjligheter för att möta behoven hos privatpersoner och företag. Styrning och samordning inom den offentliga sektorn behöver stärkas för att de besparingar och nyttor som digitaliseringen medför ska kunna realiseras, som säkerheten och skyddet för den personliga integriteten måste säkerställas. Den nya , en stärkt styrning och samordning av informationsförsörjning och främjande av användningen av öppna data på det sätt som regeringen redovisar i budgetpropositionen är initiativ som regeringen tagit som vi menar markerar en tydlig förändring av inriktningen av politiken för den digitala förvaltningen. För att statliga myndigheter ska bli bättre på att genomföra verksamhetsutveckling och snabbare uppnå önskade resultat av politiska reformer eller förändrade uppgifter har regeringen tillsatt en expertgrupp för digitala investeringar (dir. 2017:62). Regeringen har gett 20 myndigheter i uppdrag att vända sig till expertgruppen inför nya större strategiska verksamhetsinvesteringar i immateriella anläggningstillgångar med väsentliga inslag av it och digitalisering för att få rekommendationer från expertgruppen. Regeringen har också tagit initiativ för en nationell digital infrastruktur och åtgärder för att få ordning och reda på den offentliga sektorns gemensamma informationsförsörjning; t.ex. kommer att ha som central uppgift att arbeta med frågor om förvaltningsgemensamma tjänster och standarder och format för såväl informationsutbyte och it-system som grunddata. En utredning om att kartlägga och analysera lagstiftning som i onödan försvårar digital utveckling och samverkan inom den offentliga förvaltningen ska redovisa sina resultat , och Utredningen om effektiv styrning av nationella digitala tjänster i en samverkande förvaltning är ute på remiss. För att öka säkerheten i den statliga it-driften har regeringen gett i uppdrag att erbjuda samordnad och säker it-drift för vissa myndigheter. Man har också gett i uppdrag att lämna förslag till en förvaltningsmodell för skyddade it-utrymmen för offentliga aktörer som bedriver säkerhetskänslig verksamhet. En beslutad ändring i säkerhetsskyddsförordningen (1996:633) som träder i kraft innebär vidare att statliga myndigheter blir skyldiga att samråda med Säkerhetspolisen och Försvarsmakten inför utkontraktering av säkerhetskänslig verksamhet. Med hänvisning till detta anser vi att de åtgärder som vidtagits när det gäller digitalisering och it i den statliga förvaltningen medför förbättrade förutsättningar för en effektiv, säker och innovativ verksamhetsutveckling som utgår från användarnas behov. Därför finns det inte anledning för att ta några ytterligare initiativ utan man bör i stället avvakta resultaten av den tydliga förändringen av inriktningen av politiken för den digitala förvaltningen. Samtliga här aktuella motionsyrkanden bör därför avslås av . Digitalisering och it i den statliga förvaltningen, punkt 2 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:94 av (SD), 2017/18:3894 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 24 och 2016/17:3128 av m.fl. (M) yrkande 17, 2017/18:1788 av (C) yrkande 3, 2017/18:2033 av och (båda M), 2017/18:2343 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2, 2017/18:2867 av (C) och 2017/18:3405 av m.fl. (M) yrkandena 15 och 40. Användandet av öppen källkod och öppna standarder inom den offentliga förvaltningen börjar nu ta alltmer fart – en utveckling som medger kostnadsbesparingar, bättre möjligheter till tjänsteutveckling och en bättre tillförlitlighet av programvaran och som ökar användarnas inflytande. Utvecklingen går åt rätt håll, men finns det bekvämlighetsskäl som hindrar en övergång till öppen källkod eftersom man sitter fast i ett beroende till enskilda leverantörer och licenskontrakt där en övergång är förenad med mycket arbete. Därför måste regeringen bestämma i vilken riktning man vill gå i dessa frågor och göra ett principiellt ställningstagande som är vägledande om användandet av öppen källkod. Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Statliga myndigheters lokalkostnader, punkt 3 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3788 av m.fl. (C) yrkande 23 och 2017/18:3501 av Per Åsling (C) yrkande 2. Utgifterna för de statliga myndigheterna har skenat iväg, vilket till stor del beror på ökade lokalkostnader. väljer flera myndigheter dyrare lokalalternativ. Förutom att det är rimligt att myndigheternas lokalisering speglar befolkningsfördelningen är omsorg om skattebetalarnas pengar grunden för en ansvarsfull ekonomisk politik. Därför bör regeringen genomföra en översyn av myndigheternas lokalkostnader.