bet · H501KU19 · 2018-02-02 00:00:00 — Regeringen anser att tillämpningen av den nuvarande regleringen enligt lagen om statligt stöd till politiska partier riskerar att få oproportionerliga konsekvenser för ett parti, särskilt eftersom den gäller alla bidrag, dvs. även sådana som är mycket små. Kommitténs förslag bör därför, enligt regeringen, genomföras. Förslagens förhållande till regeringsformen, och Grecos rekommendationer Även den nya insynslagen är förenlig med regeringsformen och Regeringen gör bedömningen att förslaget till ny lag om insyn i finansiering av partier är förenligt med regeringsformens och bestämmelser om föreningsfrihet, förbud mot tvång att uppge politisk åsikt och förbud mot åsiktsregistrering. Regeringen anför att frågan om den nuvarande insynslagens förenlighet med regeringsformen och har behandlats utförligt i förarbetena till den lagen. Såväl regeringen och Lagrådet (prop. 2013/14:70 s. 94–105 och s. 136–138) som (bet. 2013/14:KU35 s. 16–21) redovisade ingående överväganden om grundlagsenligheten av förslagen i det lagstiftningsärendet. Samtliga gjorde bedömningen att insynslagen var förenlig med regeringsformen och . Regeringen anför att syftet med förslaget att införa ett förbud mot anonyma bidrag som överstiger ett visst gränsvärde enbart är att förhindra eventuella försök att kringgå huvudregeln om att ange bidragsgivarens identitet, dvs. förslaget är ett led i att säkerställa att regleringen blir effektiv. Det bör i sammanhanget, enligt regeringen, noteras att det indirekta förbud, dvs. att det är en förutsättning för partistöd att partiet inte tar emot anonyma bidrag, som finns i lagen om statligt stöd till politiska partier har införts i just detta syfte (bet. 2013/14:KU35 s. 32). Regeringen uttalade i det tidigare lagstiftningsärendet att en effekt i form av att en bidragsgivare kunde komma att avstå från att lämna bidrag av sådan storlek att identiteten på givaren skulle komma att avslöjas inte kunde sägas vara en sådan begränsning av föreningsfriheten som utgör ett naturligt led i insynsregleringen. gjorde ingen annan bedömning (prop. 2013/14:70 s. 98, bet. 2013/14:KU35 s. 21, rskr. 2013/14:163). Regeringen anser – i likhet med kommittén – att inte heller ett förbud mot att ta emot anonyma bidrag är en föreskrift av vilken det uttryckligen eller underförstått framgår att en rättighetsbegränsning är åsyftad eller ingår som ett naturligt led i regleringen. Anonymitetsförbudet innebär inte något annat än att ett parti för att det ska få ta emot ett bidrag måste veta vem som är givaren och också informera tillsynsmyndigheten om detta. Den enskilde kan i vissa fall ha goda skäl att inte vilja avslöja sin identitet, vilket går att undvika enligt den nuvarande insynslagen. Eftersom regeringen föreslår att anonyma bidrag under ett visst belopp ska vara tillåtna tas denna möjlighet i förhållande till gällande rätt inte bort även om den begränsas starkt. Regeringen anför att den inte heller ser några problem vad gäller den föreslagna insynslagens förenlighet med åtaganden enligt . Enligt regeringen innebär förslagen att i ännu högre grad än tidigare kommer att uppfylla kraven i rekommendation om ett gemensamt regelverk mot korruption vid finansiering av politiska partier och valkampanjer. Mot bakgrund av de ställningstaganden som har gjorts av i den rekommendationen framstår det, enligt regeringen, som uteslutet att skulle anse att bestämmelser vars syfte och innebörd är att i högre grad följa rekommendationen skulle strida mot . uppfyller Grecos rekommendationer i ännu högre grad än tidigare Regeringen gör bedömningen att förslagen innebär att i ännu högre grad än tidigare uppfyller Grecos rekommendationer till om åtgärder som bör vidtas för att skapa ökad insyn i de politiska partiernas och valkandidaternas finansiering. Regeringen vill i likhet med kommittén framhålla att förslaget om att kravet på intäktsredovisning ska utökas till att även avse partiers verksamhet på regional och lokal nivå samt sidoorganisationer till partier innebär ett stort steg i den riktning som Greco rekommenderar i sin utvärderingsrapport i fråga om . När det gäller den första av de sju rekommendationerna till anser Greco att inte har uppfyllt denna fullt ut bl.a. på grund av att den nuvarande insynslagens bestämmelser om intäktsredovisning endast omfattar partiernas verksamhet på central nivå. Enligt den första rekommendationen bör vidare räkenskaperna omfatta partiernas lokalavdelningar och andra enheter som är direkt eller indirekt kopplade till ett politiskt parti eller står under partiets kontroll. När det gäller förslaget att det ska införas ett förbud mot att ta emot anonyma bidrag innebär detta enligt regeringens bedömning att lagstiftningen fullt ut kommer att kunna anses uppfylla Grecos tredje rekommendation till på ett tillfredsställande sätt. Att förbudet föreslås gälla enbart för bidrag som överstiger 0,05 prisbasbelopp () är jämförbart med liknande reglering som har accepterats av Greco i fråga om andra medlemsländer i . Vad gäller övriga rekommendationer från Greco, avseende kraven att redovisningsskyldigheten ska avse även utgifter, tillgångar och skulder, att partiernas årsredovisningar ska göras offentliga samt att en oberoende revisor ska granska räkenskaperna för partier som tagit emot bidrag över en viss beloppsgräns, framhåller regeringen att den nya insynslagen, i enlighet med traditionen att undvika en reglering av partiernas verksamhet och inre förhållanden, endast bör innebära en förpliktelse för partierna att redovisa varifrån de får sina intäkter (jfr prop. 2013/14:70 s. 35). Regeringen anser därför att de nuvarande allmänna reglerna om bokförings- och redovisningsskyldighet är tillräckliga för att åstadkomma insyn i partiernas utgifter, tillgångar och skulder. Förslaget till lag om insyn i finansiering av partier Regeringen föreslår att den nya insynslagen ska träda i kraft , när den nuvarande insynslagen ska upphöra att gälla. Vidare föreslår regeringen att den nya insynslagen ska tillämpas första gången i fråga om intäktsredovisning för när det gäller inkomster som har kommit in till verksamheten efter eller det räkenskapsår som inleds närmast efter . Den upphävda lagen ska fortsätta gälla i fråga om intäktsredovisning för kalenderår t.o.m. när det gäller intäkter som kommit verksamheten till godo före eller för räkenskapsår som har inletts före . Efter ikraftträdandet ska bestämmelserna i den nya insynslagen tillämpas i stället för bestämmelserna i den upphävda lagen, om det leder till frihet från eller lägre förseningsavgift eller särskild avgift. Det är angeläget att partierna, deras sidoorganisationer, Kammarkollegiet och andra som påverkas av regleringen ges tillräcklig tid att genomföra nödvändiga informationsinsatser och anpassa sin verksamhet till den föreslagna regleringen. Det är också en fördel om den föreslagna lagen träder i kraft före de allmänna val till , och kommunfullmäktige som ska genomföras . Mot denna bakgrund och med hänsyn till den tid som behövs för behandling av förslaget anser regeringen att den föreslagna lagen bör träda i kraft . Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:000) om insyn i finansiering av partier Regeringen föreslår att lagen om ändring i den nya insynslagen ska träda i kraft . Vidare gör regeringen bedömningen att det inte behövs några övergångsbestämmelser. EU:s allmänna dataskyddsförordning ska tillämpas fr.o.m. . Förslaget om att anpassa bestämmelserna i den nya insynslagen om Kammarkollegiets behandling av personuppgifter med anledning av detta bör enligt regeringen därför träda i kraft . Förslaget till lag om ändring i lagen om statligt stöd till politiska partier Regeringen föreslår att ändringarna i lagen om statligt stöd till politiska partier ska träda i kraft . Bestämmelserna i sin nya lydelse ska tillämpas första gången på ansökningar till som avser stödåret som inleds . De ändringar som regeringen föreslår i lagen om statligt stöd till politiska partier innebär att bestämmelserna om att stöd enligt den lagen enbart betalas till partier som inte har tagit emot anonyma bidrag tas bort. Lagändringen bör lämpligen enligt regeringen träda i kraft som den nya insynslagen, dvs. Utskottet konstaterar att regeringen genom lagförslaget har slutbehandlat utskottets och tillkännagivande om uppgifter om bidragsgivarens identitet. Utskottet ställer sig bakom de överväganden som görs i propositionen och tillstyrker regeringens förslag till lag om insyn i finansiering av partier, till lag om ändring i lagen om insyn i finansiering av partier samt till lag om ändring i lagen om statligt stöd till politiska partier. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om en bredare utvärdering. Jämför reservation 1 (SD). Av 2 kap. 1 § första stycket 5 regeringsformen (RF) följer en grundlagsskyddad föreningsfrihet som innebär en frihet att sluta sig samman med andra för allmänna eller enskilda syften. Detta anses innefatta inte bara en frihet att bilda sammanslutningar utan också en frihet att verka gemensamt inom ramen för en sammanslutning (prop. 1975/76:209 s. 144). Som Grundlagberedningen påpekade är föreningsfriheten av grundläggande betydelse för den politiska verksamheten eftersom de politiska partierna är att anse som föreningar (SOU 1972:15 s. 157). Av 2 kap. 20 § första stycket 1 RF följer att föreningsfriheten får begränsas genom lag. Vid sidan av de allmänna förutsättningar som gäller för begränsningar av de grundläggande fri- och rättigheterna gäller vissa särskilda förutsättningar i fråga om begränsningsändamål. I 2 kap. 24 § andra stycket RF anges uttömmande för vilka ändamål som en begränsning av föreningsfriheten får göras. En sådan begränsning får göras endast när det gäller sammanslutningar vilkas verksamhet är av militär eller liknande natur eller innebär förföljelse av en folkgrupp på grund av etniskt ursprung, hudfärg eller annat liknande förhållande. Genom dessa bestämmelser finns stöd för bl.a. gällande straffrättsliga regler om olovlig kårverksamhet i 18 kap. 4 § . Av 2 kap. 3 § RF följer ett förbud mot åsiktsregistrering som innebär att ingen svensk medborgare får antecknas i ett allmänt register enbart på grund av sin politiska åskådning, om detta inte sker med samtycke från den enskilde själv. För att det ska anses finnas ett giltigt samtycke borde normalt förutsättas att den enskilde har fått all den information om registreringen som behövs för att han eller hon ska kunna göra ett välgrundat ställningstagande till åtgärden (jfr prop. 2009/10:80 s. 179 och prop. 1975/76:209 s. 243). I förarbetena uttalades vidare att ett register där en person finns antecknad på någon grund som saknar varje samband med politisk åskådning inte får kompletteras med en anteckning om den registrerades åskådning i sådant hänseende. En sådan kompletterande anteckning får nämligen anses vara helt självständig och därmed grundad enbart på den antecknades åskådning. Regeringen anför att syftet med förslaget att införa ett förbud mot anonyma bidrag som överstiger ett visst gränsvärde enbart är att förhindra eventuella försök att kringgå huvudregeln om att ange bidragsgivarens identitet, dvs. förslaget är ett led i att säkerställa att regleringen blir effektiv. Det bör i sammanhanget enligt regeringen noteras att det indirekta förbud, dvs. att det är en förutsättning för partistöd att partiet inte tar emot anonyma bidrag, som finns i lagen om statligt stöd till politiska partier har införts i just detta syfte (bet. 2013/14:KU35 s. 32). Regeringen uttalade i det tidigare lagstiftningsärendet att en effekt i form av att en bidragsgivare kunde komma att avstå från att lämna bidrag av sådan storlek att identiteten på givaren skulle komma att avslöjas inte kunde sägas vara en sådan begränsning av föreningsfriheten som utgör ett naturligt led i insynsregleringen. gjorde ingen annan bedömning (prop. 2013/14:70 s. 98, bet. 2013/14:KU35 s. 21, rskr. 2013/14:163). Regeringen anser, i likhet med kommittén, att inte heller ett förbud mot att ta emot anonyma bidrag är en föreskrift av vilken det uttryckligen eller underförstått framgår att en rättighetsbegränsning är åsyftad eller ingår som ett naturligt led i regleringen. Anonymitetsförbudet innebär inte något annat än att ett parti för att det ska få ta emot ett bidrag måste veta vem som är givaren och också informera tillsynsmyndigheten om detta. Den enskilde kan i vissa fall ha goda skäl att inte vilja avslöja sin identitet, vilket är möjligt att undvika enligt den nuvarande insynslagen. Eftersom regeringen föreslår att anonyma bidrag under ett visst belopp ska vara tillåtna tas denna möjlighet i förhållande till gällande rätt inte bort även om den begränsas starkt. Regeringen anför att den inte heller ser några problem vad gäller den föreslagna insynslagens förenlighet med åtaganden enligt den europeiska konventionen från om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (SÖ 1952:35). Enligt regeringen innebär förslagen att i ännu högre grad än tidigare kommer att uppfylla kraven i rekommendation om ett gemensamt regelverk mot korruption vid finansiering av politiska partier och valkampanjer. Mot bakgrund av de ställningstaganden som har gjorts av i den rekommendationen framstår det, enligt regeringen som uteslutet att skulle anse att bestämmelser vars syfte och innebörd är att i högre grad följa rekommendationen skulle strida mot . Regeringen har i budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 1, s. 83) föreslagit och beräknat de ekonomiska konsekvenserna av förslaget till ny lag om insyn i finansiering av partier. De ökade kostnaderna för Kammarkollegiet finansieras i enlighet med budgetpropositionen genom en omfördelning av medel i statens budget. Regeringen gör bedömningen att förslagen enbart innebär marginella kostnadsökningar för övriga berörda statliga förvaltningsmyndigheter och för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Merkostnaderna kan finansieras inom ramen för befintliga anslag. Även för landsting och kommuner innebär förslagen endast mindre kostnadsökningar, som inte aktualiserar en tillämpning av den kommunala finansieringsprincipen. För partier, ledamöter och ersättare för ledamöter på regional och lokal nivå samt för sidoorganisationer innebär förslagen en viss ökad administrativ börda. Några administrativa kostnader av betydelse uppkommer inte till följd av förslagen för andra enskilda, t.ex. företag som partier och sidoorganisationer har bestämmande inflytande över. Regeringen anför i propositionen att det kan finnas skäl att följa utvecklingen och vid behov överväga justeringar av gränsvärdet rörande redovisningsskyldigheten. Regeringen ser dock inte något behov av en formell utvärdering (prop. 2017/18:55 s. 76). Vidare anför regeringen i några andra avsnitt i propositionen att den avser att följa utvecklingen, t.ex. avseende redovisningsskyldighet för särskilda insamlingsorganisationer. I kommittémotion 2017/18:3945 av m.fl. (SD, -) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att utvärdera väsentliga delar av propositionens förslag. Motionärerna anser att den bakomliggande utredningen i stort har satt en väl avvägd ram för sina utgångspunkter och delar i stort de ställningstaganden som gjorts. Det finns dock enligt motionärerna en risk för att frågan om förbudet mot anonyma bidrag, inberäknat de begränsningar av förbudet som föreslås, kan påverka föreningsfriheten och förbudet mot åsiktsregistrering. I utredningsfasen diskuterades denna fråga i kommittén utifrån en rad olika scenarier. Det har väckts farhågor om att det skulle kunna innebära en form av åsiktsregistrering om bidrag som avsetts vara anonyma skulle bli offentliggjorda. Detta bör vara utgångspunkten för att utreda huruvida beloppsgränserna bör revideras. Om det visar sig att enskilda givare hyser sådana farhågor och därför avstår från att lämna bidrag, bör en revidering övervägas. En sådan uppföljning bör göras . Motionärerna anser också att karensbeloppet för att bli redovisningsskyldig bör utvärderas med utgångspunkt från frågeställningen om den föreslagna nivån kan innebära en risk för att den administrativa bördan för att hantera underlaget för redovisningen blir alltför stor. Det kan också finnas anledning att ta med även andra delar av propositionens förslag i en utvärdering, för att säkerställa att lagen ger de effekter som eftersträvas och att inga andra negativa effekter uppstår. Kommitténs konsekvensanalys bör ligga till grund för en bredare utvärdering. I samband med den utskottsbehandling som föregick införandet av insynslagen noterade att lagens förenlighet med de aktuella grundlags- och konventionsbestämmelserna inte är oomstridd och att lagförslaget i visst hänseende närmade sig regeringsformens gränser (bet. 2013/14:KU35 s. 21). Utskottet bedömde dock att den föreslagna lagen varken uttryckligen eller underförstått syftade till att begränsa enskildas möjligheter att bedriva politisk verksamhet i föreningsform. Utskottet bedömde även att den föreslagna lagen och dess effekter inte kunde anses innebära en begränsning av skyddet för enskilda mot att tvingas ge sin åskådning till känna i politiskt hänseende. Dessa effekter kunde enligt utskottet inte heller anses vara sådana att det uppkommer någon risk för konflikt med skyddet för den fria åsiktsbildningen. Slutligen bedömde utskottet i likhet med regeringen att varken regeringsformens förbud mot åsiktsregistrering eller de konstitutionella grunder som bär upp förbudet, särskilt principen om fri åsiktsbildning, kunde anses hindra införandet av ett krav på redovisning av partiernas finansiering. Sammantaget saknade utskottet skäl att göra någon annan bedömning än att lagförslaget var förenligt med regeringsformen och . Utskottet saknar skäl att göra någon annan bedömning än att de föreslagna bestämmelserna är förenliga med regeringsformen och . Vidare konstaterar utskottet att regeringen i propositionen redovisar att den avser att följa utvecklingen när det bl.a. gäller gränsvärdet för redovisningsskyldigheten. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionsyrkandet. Samlad redovisning av partistöd Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om samlad redovisning av partistöd. Jämför reservation 2 (SD). Enligt 4 § insynslagen (2014:105) ska ett parti till Kammarkollegiet redovisa hur det har finansierat sin politiska verksamhet. Av redovisningen ska det tydligt framgå vilka medel som har kommit verksamheten till godo och varifrån medlen kommer (intäktsredovisning). Intäktsredovisningen ska avse partiets verksamhet på central nivå. Vidare ska intäktsredovisningen avse även personvalskampanjen för den som efter personval har utsetts till ledamot eller ersättare för en ledamot av eller . Någon intäktsredovisning behöver inte lämnas in om summan av de belopp som ska redovisas, efter avdrag för de intäkter som avser statligt stöd, understiger tröskelvärdet. Partiet ska i sådana fall i stället göra en anmälan om detta till Kammarkollegiet (10 §). Kammarkollegiet ska göra intäktsredovisningarna och anmälningarna, samt uppgifter om vilka partier som inte har lämnat sådana, tillgängliga för allmänheten på sin webbplats. Detta gäller dock inte för uppgifter om en bidragsgivares identitet, om bidragsgivaren är en fysisk person (12 §). Enligt 24 § i den nya lag om insyn i finansiering av partier som föreslås i propositionen ska en intäktsredovisning lämnas in till Kammarkollegiet. En ideell förening på central nivå inom ett parti som har mandat i eller eller av något annat skäl får stöd enligt lagen (1972:625) om statligt stöd till politiska partier ska alltid lämna in en intäktsredovisning enligt 24 §. Detsamma gäller för en ideell förening på central nivå inom ett sådant partis sidoorganisation. Övriga ideella föreningar inom partier och deras sidoorganisationer behöver inte lämna in någon intäktsredovisning om summan av de belopp som ska redovisas understiger 0,5 prisbasbelopp, sedan avdrag har gjorts för offentligt stöd som avses i 11 § första stycket 1–5, medlemsavgifter som avses i 11 § första stycket 6 och bidrag från ideella föreningar inom partiet eller inom sidoorganisationer till partier som avses i 20 § 2. Detsamma gäller för ledamöter och ersättare för ledamöter. Avdrag för medlemsavgifter får göras endast om avgiften har beslutats av den ideella föreningen i behörig ordning enligt föreningens stadgar och uppgår till högst 0,01 prisbasbelopp per medlem och år (25 §). Kammarkollegiet ska göra intäktsredovisningarna tillgängliga för allmänheten på sin webbplats. Detta gäller dock inte för uppgifter om en bidragsgivares identitet som avses i 21 §, om bidragsgivaren är en fysisk person. Kammarkollegiet ska på sin webbplats också göra uppgifter tillgängliga om inbetalningar som har gjorts till myndigheten enligt 10 § av anonyma bidrag som inte får tas emot. Det ska framgå hur stort belopp som har betalats in och vilken ideell förening, ledamot, ersättare för en ledamot eller valkandidat som har gjort inbetalningen (27 §). Ett landsting eller en kommun som ger partistöd med stöd av 4 kap. 29 och 30 §§ kommunallagen (2017:725), förkortad KL, ska i anslutning till sitt beslut om sådant stöd göra uppgifter om vilka partier som har fått stöd och med vilka belopp tillgängliga på sin webbplats (28 §). Regeringen konstaterar att en följd av kommitténs förslag i och för sig blir att allmänheten inte kommer att kunna få tillgång till samlad information hos en myndighet om det kommunala partistöd som betalats ut. Å andra sidan blir den administrativa bördan för det allmänna avsevärt mindre med en sådan lösning. Enligt regeringens uppfattning är kommitténs förslag i denna del en rimlig avvägning mellan de motstående intressen som gör sig gällande. Som kommittén uppmärksammar sammanställer Kommuner och Landsting regelbundet uppgifter om vilket kommunalt partistöd landsting och kommuner har betalat ut. Enligt kommittén innebär det att allmänheten därigenom bör kunna få viss samlad information om detta. Mot denna bakgrund anser regeringen, i likhet med kommittén, att ett landsting eller en kommun som ger partistöd med stöd av 4 kap. 29 och 30 §§ KL, i anslutning till sitt beslut om sådant stöd ska göra uppgifter om vilka partier som har fått stöd och med vilka belopp tillgängliga på sin webbplats. I kommittémotion 2017/18:3945 av m.fl. (SD, -) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att ge Kammarkollegiet i uppdrag att på sin webbplats redovisa såväl partistöd som privata bidrag till partier och kandidater. Kammarkollegiet bör göra en samlad redovisning av såväl allt offentligt stöd som övriga bidrag till partiers föreningar, kandidater och sidoorganisationer för att öka transparensen och underlätta för medborgarna att hitta rätt information. Motionärerna anser att samtliga kommuner, landsting och regioner bör vara skyldiga att redovisa sina respektive partistöd till Kammarkollegiet och att dessa uppgifter bör redovisas öppet på Kammarkollegiets webbplats, gärna tillsammans med övriga uppgifter som rör respektive parti. Det är en viktig fråga för att skapa en bredare transparens för samhällets stöd till politisk verksamhet. Om sådant partistöd bara redovisas öppet och samlat för de delar av partiernas organisationer som blir redovisningsskyldiga enligt kommitténs förslag, kommer redovisningen på enligt motionärerna att bli missvisande för hur partier finansieras i . Utskottet anser att regeringens förslag utgör en rimlig avvägning mellan allmänhetens möjlighet att enkelt få tillgång till samlad information och den administrativa bördan för det allmänna. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionsyrkandet. Partistöd från arbetsmarknadens parter Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena om partistöd från arbetsmarknadens parter. Jämför reservation 3 (SD) och 4 (M, C, KD). Arbetsmarknadsorganisationernas reglering i grundlagen Av 2 kap. 1 § 5 RF följer att var och en gentemot det allmänna är tillförsäkrad föreningsfrihet, dvs.