bet · H501KU14 · 2018-05-09 00:00:00 — framhåller att kunskapen om skillnaden mellan å ena sidan könsidentitet eller könsuttryck och å andra sidan sexuell läggning generellt sett är låg och att det vid diskriminering enligt diskrimineringslagen förekommer att skillnaden inte är klar för den som diskriminerar. Även när det gäller hets kan det tänkas att den som hotar eller uttrycker missaktning inte har klart för sig på vilken eller vilka grunder han eller hon hetsar. Det finns därför enligt regeringen anledning att tro att en kriminalisering av hets mot trans-personer skulle bidra till att åstadkomma ett mer effektivt skydd också vad gäller hets mot homo- och bisexuella. När det gäller förhållandet mellan en kriminalisering av hets mot transpersoner å ena sidan och tryck- och yttrandefriheten å den andra anför regeringen följande. Intresset av att skydda utsatta grupper mot hot och uttryck för missaktning är ett ändamål för vilket det, med hänsyn till bl.a. enskildas anseende eller för att förebygga och beivra brott, är möjligt att under de förutsättningar som redovisas ovan begränsa yttrandefriheten enligt såväl regeringsformen som . Som nämnts har också uppmanat medlemsstaterna att förbjuda hatpropaganda mot bl.a. transpersoner. Att kriminalisera hets mot transpersoner kan enligt regeringen inte anses gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som föranleder begränsningen. En sådan kriminalisering sträcker sig inte heller så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen, vetenskapens frihet, religionsfriheten eller människors frihet att sluta sig samman för att hävda uppfattningar som inte stämmer med majoritetens. En kriminalisering innebär däremot enligt regeringen ett fullt godtagbart krav på att transpersoners rättigheter och den grundläggande demokratiska principen om alla människors lika värde ska respekteras när yttrandefriheten utövas. Regeringen anser därför att de skäl som talar för att kriminalisera hets mot transpersoner som grupp väger tyngre än intresset av att behålla tryck- och yttrandefriheten oförändrad i detta avseende. Regeringen ser mot denna bakgrund ett tydligt behov av att utvidga straffansvaret för hets mot folkgrupp så att det även omfattar hets mot transpersoner. Det föreslås därför att bestämmelser om hets mot folkgrupp utvidgas så att den även omfattar hot mot och uttryck för missaktning för en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer med anspelning på könsöverskridande identitet eller uttryck. Motsvarande ändring föreslås i TF. Regeringen föreslår att bestämmelsen i om olaga diskriminering utvidgas till att även omfatta diskriminering på grund av könsöverskridande identitet eller uttryck. Bestämmelsen utvidgas också enligt förslaget genom att orden hans eller hennes tas bort. Genom denna ändring kommer även s.k. misstagsfall och diskriminering på grund av någon annan persons förhållanden att omfattas av straffbestämmelsen. Regeringen anför att bl.a. de anmälningar om diskriminering av transpersoner som görs till enligt de civilrättsliga bestämmelserna i diskrimineringslagen visar att diskriminering på grund av könsidentitet eller könsuttryck förekommer. Av en rapport från framgår också att en betydande andel transpersoner anser sig ha blivit utsatta för diskriminering och avstår från aktiviteter av rädsla för diskriminering (Hälsan och hälsans bestämningsfaktorer för transpersoner – En rapport om hälsoläget bland transpersoner i ). Denna bild bekräftas enligt regeringen i en rapport från Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter (Being trans in Union). Mot denna bakgrund behövs enligt regeringen ett straffrättsligt skydd mot diskriminering av transpersoner. Uttrycket könsöverskridande uttryck eller identitet bör enligt regeringen ha samma betydelse i denna bestämmelse som i de föreslagna bestämmelserna om hets mot folkgrupp. Regeringen konstaterar också att den nuvarande bestämmelsen om olaga diskriminering inte omfattar s.k. misstagsfall, dvs. diskriminering på grund av att t.ex. en näringsidkare felaktigt tror att någon tillhör exempelvis en viss trosbekännelse. Vidare innebär bestämmelsens utformning att den inte heller omfattar diskriminering på grund av att någon annan omfattas av någon av grunderna, exempelvis när en person diskrimineras för att hans eller hennes partner är av ett visst etniskt ursprung. Diskriminering är emellertid enligt regeringen straffvärd även i sådana situationer. Åtalregeln i 5 kap. 5 § Det är enligt regeringen viktigt att samhället tar avstånd från olika slag av fördomsfullt uppträdande mot transpersoner. Transpersoner som grupp är enligt regeringen obenägna att anmäla brott, och det är därför tydligt att transpersoner som har utsatts för förolämpning kan behöva det stöd som det innebär att en åklagare tar sig an deras sak. Regeringen anser därför att förolämpning mot transpersoner bör kunna falla under allmänt åtal. Det ska även i dessa fall krävas dels att målsäganden anger brottet till åtal alternativt att målsäganden är , dels att åtal är påkallat från allmän synpunkt. Av motsvarande skäl som har anförts beträffande den föreslagna utvidgningen av straffansvaret för olaga diskriminering anser regeringen att åtalsbestämmelsen bör utvidgas till att omfatta även misstagsfall och förolämpning med anspelning på någon omständighet hos en annan person än den förolämpade. Detta bör enligt regeringen göras genom att ordet någons och orden hans eller hennes tas bort ur bestämmelsen. Regeringen föreslår också att straffskärpningsregeln i 29 kap. 2 § om rasistiska och liknande kränkande motiv förtydligas genom att det uttryckligen anges att det är en försvårande omständighet vid bedömningen av straffvärdet om ett motiv för brottet har varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av könsöverskridande identitet eller uttryck. har bestämmelsen, även utan uttrycklig reglering, ansetts ge domstolarna möjlighet och anledning att beakta om ett motiv har varit att kränka en person eller en grupp på grund av exempelvis transvestism eller transsexualism (prop. 2001/02:59 s. 57). Regeringen anför att transpersoner är i stort behov av ett starkt straffrättsligt skydd. Ett förtydligande av straffskärpningsregeln skulle enligt regeringen innebära en tydligare markering av att kränkningar av transfobiskt slag bör ägnas särskild uppmärksamhet vid straffvärdesbedömningen. Det kan enligt regeringen också medverka till att sådana omständigheter blir uppmärksammade och att bevisning om dem säkras redan på förundersökningsstadiet. Regeringen instämmer därför inte med Lagrådet som med hänvisning till att det redan nu är en försvårande omständighet att ett motiv för ett brott varit att kränka transpersoner menade att det saknas skäl för den föreslagna ändringen. och (båda SD) begär i följdmotion 2017/18:3960 yrkande 1 att ska avslå propositionen. I yrkande 2 begärs att samtliga grunder för diskriminering avskaffas och att tillkännager för regeringen att det i stället ska införas en lag om otillbörlig särbehandling. Motionärerna anför att kretsen människor som det föreslagna uttrycket könsöverskridande identitet avser att träffa dels inte är så stor att en inskränkning i yttrandefriheten är motiverad, dels är svår att överblicka, vilket strider mot principerna om rättssäkerhet och förutsägbarhet. Den lagtekniska lösningen bör i stället rikta in sig på den diskriminerande gärningen, inte på omständigheter hos den enskilde, och att en särskilt utpekad grupp av människor är mer skyddsvärd än andra. I följdmotion 2017/18:3955 av m.fl. (V) begärs att regeringen återkommer med lagförslag där begreppet könsöverskridande identitet eller uttryck ersätts med begreppet könsidentitet eller könsuttryck i diskrimineringslagen (2008:567), lagen (2008:568) om , skollagen (2010:800) och lagen (2012:854) om uthyrning av arbetstagare (yrkande 1). Motionärerna begär också att beslutar att begreppet könsöverskidande identitet eller uttryck ersätts med begreppet könsidentitet och könsuttryck i de aktuella bestämmelserna i och (yrkande 2). Motionärerna anför att begreppet könsöverskridande uttryck och identitet innebär ett avvikarperspektiv och utgår från en uppfattning om vad som är en norm. Bestämmelserna blir enligt motionärerna dessutom normskapande avseende vad som är att betrakta som typiskt manligt respektive typiskt kvinnligt. Detta skiljer sig från hur de flesta andra diskrimineringsgrunder är formulerade, då dessa tar sig utgångspunkt i att alla har t.ex. en etnisk tillhörighet eller en sexuell läggning. Det rimliga vore enligt motionärerna i stället att alla individer skyddas mot hets och diskriminering oavsett hur deras könsidentitet eller könsuttryck förhåller sig till . De tänkbara avgränsnings- och bevisproblem som kan uppstå vid rättstillämpningen med begreppen könsidentitet och könsuttryck innebär enligt motionärerna inte att uttrycken inte skulle vara tillräckligt precisa till sin innebörd. Utskottet tar också i detta sammanhang upp några motionsyrkanden från allmänna motionstiderna 2016/17 och 2017/18. I kommittémotion 2017/18:3215 av m.fl. (M) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande till regeringen om att bestämmelse om hets mot folkgrupp utvidgas till att även omfatta hets på grund av könsidentitet och könsuttryck. I yrkande 3 begärs motsvarande utvidgning av bestämmelserna om hets mot folkgrupp i TF. Det senare yrkandet finns också i motion 2016/17:3146 av m.fl. (M) yrkande 3. Motionärerna anför att trygghet ska gälla alla och inte lämna någon utanför. Bestämmelserna om hets mot folkgrupp behöver därför ändras så att hets med anspelning på könsidentitet och könsuttryck uttryckligen omfattas av lagstiftningen. I kommittémotion 2017/18:3578 av m.fl. (L) begärs att bestämmelse om hets mot folkgrupp utvidgas till att även omfatta hets på grund av könsidentitet och könsuttryck (yrkande 20). Det begärs också att motsvarande utvidgning görs av bestämmelse om olaga diskriminering (yrkande 21), bestämmelse om åtal för förolämpning (yrkande 22) och s.k. straffskärpningsregel (yrkande 23). Slutligen begärs att det straffrättsliga skyddet för transpersoner stärks (yrkande 24). De yrkanden som avser ändringen i TF behandlas i utskottets betänkande 2017/18:KU16. Behandlingen av de yrkanden som avser bestämmelse om hets mot folkgrupp föreslås skjutas upp till /19. har berett justitieutskottet tillfälle att yttra sig över propositionen och eventuella följdmotioner i de delar som rör justitieutskottets beredningsområde. , som dessutom yttrar sig över de nämnda motionsyrkandena från allmänna motionstiderna 2016/17 och 2017/18, anför i sitt yttrande (2017/18:JuU5y, bilaga 4) att utskottet delar regeringens bedömning att det finns tydliga indikationer på att transpersoner utsätts för brott i stor utsträckning, vilket talar för att det straffrättsliga skyddet för dessa personer bör stärkas. delar regeringens bedömning att övervägande skäl talar för att transpersoner utsätts för brott av hatkaraktär i så stor utsträckning att det motiverar en utvidgning av de aktuella brottsbalksbestämmelserna. anser vidare att ändringarna i de berörda bestämmelserna i är väl avvägda och finner, i likhet med regeringen, att de får en lämplig avgränsning genom användningen av begreppet könsöverskridande identitet eller uttryck. Även om utskottet kan ha förståelse för synpunkterna att utvidgningen av bestämmelserna inte bör utformas som ett minoritetsskydd finner utskottet att de synpunkter som framförts av Lagrådet i denna del är sådana att de inte kan bortses från. Utskottet instämmer således inte i det som anförs i motion 2017/18:3955 (V) yrkande 2 om att begreppen könsidentitet eller könsuttryck bör användas i stället. finner mot bakgrund av det ovan sagda skäl att ställa sig bakom regeringens förslag och att således bör tillstyrka propositionen och avstyrka motion 2017/18:3960 (SD) yrkande 1. De förslag som framförs i motionerna 2017/18:3578 (L) yrkandena 20–24 och 2017/18:3215 (M) yrkande 2 får anses tillgodosedda genom lagförslaget. När det slutligen gäller förslaget i motion 2017/18:3960 (SD) yrkande 2 om att avskaffa samtliga grunder för diskriminering och i stället införa en ny lag om otillbörlig särbehandling är justitieutskottet inte berett att ställa sig bakom detta. Sammanfattningsvis anser justitieutskottet att bör tillstyrka propositionen i de delar som berör justitieutskottets beredningsområde samt avstyrka de motionsyrkanden som behandlas i yttrandet. I justitieutskottets yttrande finns två avvikande meningar (SD, V, -). har tidigare behandlat motionsyrkanden om en utvidgning av det straffrättsliga skyddet för transpersoner, i sak i betänkande 2015/16:JuU18. Utskottet avstyrkte yrkandena med hänvisning till den då pågående beredningen av förslagen som lämnats av Utredningen om transpersoners straffrättsliga skydd m.m. , , och reserverade sig. vidhöll sitt ställningstagande genom förenklad beredning (bet. 2016/17:JuU16). delar justitieutskottets uppfattning att propositionen bör tillstyrkas och motionerna avstyrkas. Utskottet ställer sig därmed bakom regeringens förslag om att grunden könsöverskridande identitet eller uttryck läggs till i bestämmelserna i tryckfrihetsförordningen om hets mot folkgrupp. Motionsyrkandena i denna del bör därmed avstyrkas. Av samordningsskäl behandlas lagförslaget och motionsyrkandena i denna del i utskottets betänkande 2017/18:KU16. Enligt utskottets mening har regeringens förslag till lag om ändring i 16 kap. 8 § ett sådant samband med de föreslagna ändringarna i tryckfrihetsförordningen att det bör antas först i samband med att slutligt antar förslagen till ändringar i denna grundlag. Utskottet föreslår därför att behandling av propositionen och motionsyrkanden i denna del skjuts upp till /19. Utskottet delar regeringens bedömning även i övrigt när det gäller uttrycket könsöverskridande identitet och uttryck och föreslår att antar regeringens övriga lagförslag. Det sagda innebär också att ändringar inte, som har begärts i motion 2017/18:3955 (V) yrkande 1, bör göras i diskrimineringslagen, lagen om , skollagen och lagen om uthyrning av arbetstagare. Detta motionsyrkande avstyrks därför. De förslag som framförs i motionen 2017/18:3578 (L) yrkandena 21–24 får anses tillgodosedda genom lagförslaget. Även övriga motionsyrkanden avstyrks med hänvisning till det anförda. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ett tillkännagivande om att regeringen ska lämna lagförslag som ersätter rasbegreppet i lagstiftningen. Jämför reservation 4 (V). Utredningen om transpersoners straffrättsliga skydd m.m. hade föreslagit att begreppet ras ska ersättas med föreställning om ras i ett antal lagar (SOU 2015:103). Regeringen konstaterar att och regeringen i olika sammanhang har uttalat att det inte är önskvärt att använda ordet ras om människor i författningar. Eftersom det inte finns någon vetenskaplig grund för att dela in människor i olika raser finns det ur biologisk synpunkt inte någon grund för att använda ordet ras om människor. Att använda ordet ras i författningstext riskerar också enligt regeringen att underblåsa fördomar. Regeringen har tidigare framhållit att en förutsättning för att ordet ras ska kunna tas bort är att det inte medför ett svagare skydd för utsatta grupper (prop. 2009/10:80 s. 152). Regeringen konstaterar vidare att ordet ras i viss annan lagstiftning, bl.a. regeringsformen och diskrimineringslagen, har ersatts genom att begreppet annat liknande förhållande har lagts till efter en uppräkning av t.ex. etniskt ursprung och hudfärg. Den straffrättsliga legalitetsprincipen ställer dock enligt regeringen ett större krav på precision, varför denna lösning inte har bedömts vara ett lämpligt alternativ för den straffrättsliga lagstiftningen. I lagrådsremissen föreslogs mot denna bakgrund att ras skulle ersättas med föreställning om ras. Uttrycket, som inte bedömdes förändra tillämpningsområdet, var avsett att markera att det i realiteten inte finns mer än en människoras men att lagstiftaren måste förhålla sig till att det finns grupper och individer som felaktigt tror det. Det skulle också innebära ett tydligt avståndstagande från gärningar som motiveras av sådana föreställningar. Lagrådet, som avstyrkte förslaget, menade emellertid att detta förslag skulle innebära att det straffbara området ändras och begränsas. Enligt Lagrådet skulle det föreslagna uttrycket försvaga den nuvarande lagtextens raka och enkla avståndstagande till rastänkande. Lagrådet anser också att den föreslagna utformningen skulle innebära att det behöver utredas vilken uppfattning gärningsmannen har i frågan om människor kan delas in i olika raser. Vidare uttrycker Lagrådet farhågor när det gäller förhållandet till den bakomliggande internationella regleringen. Genom Lagrådets synpunkter är det enligt regeringen tydligt att begreppet föreställning om ras kan tolkas på olika sätt. Det kan därmed inte uteslutas att förslagen skulle riskera att försvaga det straffrättsliga skyddet för någon skyddad grupp i förhållande till dagens ordning. Mot den bakgrunden gör regeringen bedömningen att det saknas förutsättningar att ersätta orden ras och rasmässig i de straffrättsliga bestämmelser där de förekommer. I följdmotion 2017/18:3955 av m.fl. (V) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma med ett förslag på begrepp som kan ersätta rasbegreppet i nuvarande lagstiftning. Motionärerna anför att ras uppfattas som en negativt laddad term som ses som ett naturvetenskapligt begrepp. Det framstår därför som både rimligt och önskvärt att rasbegreppet tas bort i lagstiftningen. Mot bakgrund av Lagrådets invändningar mot det förslag som lämnades i lagrådsremissen bör regeringen enligt motionärerna återkomma med ett nytt förslag. Utskottet och har i olika sammanhang uttalat att det inte är önskvärt att använda ordet ras om människor, och har på utskottets förslag uppmanat regeringen att när så är möjligt föreslå en annan lydelse (bet. 1997/98:KU29). Regeringen gör mot bakgrund av Lagrådets synpunkter bedömningen att det saknas förutsättningar att ersätta orden ras och rasmässig i de straffrättsliga bestämmelser där de förekommer. Utskottet gör ingen annan bedömning och avstyrker således motionen. Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner, punkt 2 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: a) avslår regeringens förslag, b) ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3960 av och (båda SD) yrkandena 1.1 och 2 samt avslår proposition 2017/18:59 punkt 2.1 och motionerna 2017/18:3578 av m.fl. (L) yrkandena 21–24 och 2017/18:3955 av m.fl. (V) yrkande 2.1. Redan den omständigheten att den utredning som legat till grund för regeringens förslag saknade parlamentariska inslag, trots att förslagen innefattar grundlagsändringar, är enligt vår mening skäl att avslå propositionen. Härutöver är omfattningen av hetspropagandan mot transpersoner inte sådan att den motiverar en inskränkning av yttrandefriheten. Till detta kommer att de föreslagna lagändringarna är så otydligt formulerade att de riskerar att innebära en oförutsägbar och därmed rättsosäker tillämpning eftersom det är osäkert vilken personkrets som omfattas av bestämmelserna. Även mot denna bakgrund bör propositionen avslås. Diskrimineringsförbud är vidare formulerade som en uppräkning av diskrimineringsgrunder, exempelvis ett förbud mot diskriminering på grund av nationellt eller etniskt ursprung, sexuell läggning eller trosbekännelse. En sådan uppräkning är olycklig och bör enligt vår mening ersättas med bestämmelser som tar sikte på om någon blivit otillbörligt särbehandlad eller inte, oavsett vad som är grunden för särbehandlingen. På detta sätt tar bestämmelserna sikte på gärningen i stället för på omständigheter som rör den enskilde. Regeringen bör återkomma med förslag på sådana bestämmelser. Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: antar regeringens förslag till lag om ändring i utom i de delar som omfattas av utskottets förslag ovan och med den ändringen att 5 kap. 5 §, 16 kap. 9 § och 29 kap. 2 § får den lydelse som reservanten föreslår i bilaga 3. 2017/18:3955 av m.fl. (V) yrkande 2.1, bifaller delvis proposition 2017/18:59 punkt 2.1 och motion 2017/18:3578 av m.fl. (L) yrkandena 21–24 och 2017/18:3960 av och (båda SD) yrkandena 1.1 och 2. Det är välkommet att regeringen genom propositionen vidtar åtgärder för att stärka transpersoners straffrättsliga skydd. Att använda en term som pekar ut transpersoner som avvikande på det sätt som regeringen, i strid med utredningens förslag, har valt att göra har emellertid en rad nackdelar och stämmer heller inte överens med hur hetslagstiftningen i övrigt är utformad. Även om det är just transpersoners utsatta situation som motiverar att det straffrättsliga skyddet stärks bör utvidgningen ske på ett sätt som omfattar alla könsidentiteter och könsuttryck. Den kritik som förts fram mot en sådan formulering är inte av sådan vikt att den bör tillmätas en avgörande betydelse. Det är däremot principiellt viktigt att utvidgningen av det straffrättsliga skyddet i de aktuella bestämmelserna sker på ett sätt som stämmer överens med utformningen av bestämmelserna i övrigt. Skulle exempelvis olaga diskriminering av en cisperson på grund av just dennes könsidentitet eller könsuttryck kunna bevisas, bör skyddet principiellt sett gälla på samma sätt som för en transperson. Mot denna bakgrund bör begreppet könsidentitet och könsuttryck användas i bestämmelsen om olaga diskriminering samt i åtalsregeln för förolämpning och i straffskärpningsregeln i enlighet med lagförslaget i bilaga 3. Samma uttryck bör också användas i tryckfrihetsförordningens och bestämmelser om hets mot folkgrupp, vilket är lagändringar som behandlas i annat sammanhang. Ändringar i diskrimineringslagen, lagen om , skollagen och lagen om uthyrning av arbetstagare, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3955 av m.fl. (V) yrkande 1. Termen könsöverskridande identitet och uttryck används i ett antal lagar. Som jag har anfört i reservation 2 är detta uttryckssätt olämpligt, eftersom det är skrivet med ett avvikarperspektiv. Dessutom skiljer den sig från hur övriga diskrimineringsgrunder i samma lagar är formulerade, och avviker också från det uttryckssätt som är vanligt i internationella dokument. Mot denna bakgrund bör uppmana regeringen att återkomma med lagförslag som ersätter termen könsöverskridande identitet och uttryck i de nämnda lagarna med termen könsidentitet och könsuttryck. Begreppet ras i lagstiftningen, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3955 av m.fl. (V) yrkande 3. Som i tidigare sammanhang har påpekat saknas det vetenskaplig grund för uppfattningen att det går att dela in människor i olika raser, och det är därför inte önskvärt att använda ordet ras i lagstiftningen. Det uppfattas dessutom som en negativt laddad term, och som ett naturvetenskapligt begrepp. En utmönstring av begreppet ras i svensk lagstiftning vore därför önskvärd. Som Lagrådet har påpekat skulle de tidigare föreslagna lagändringarna emellertid kunna förändras eller urholkas, och dessa ändringar bör därför inte genomföras. Regeringen bör i stället återkomma till med andra förslag på begrepp som kan ersätta rasbegreppet i nuvarande lagstiftning. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2017/18:59 Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner: 2.1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i .