bet · H501CU8 · 2018-03-16 00:00:00 — I uppdraget ingår att undersöka hur reglerna om bekräftelse av faderskap och föräldraskap för ogifta tillämpas och lämna förslag på hur regleringen kan moderniseras och förenklas. Utredaren ska i det sammanhanget beakta vikten av att fastställda faderskap blir korrekta och de möjligheter som digitaliseringen kan erbjuda för att förenkla förfarandet. Regeringen anför som bakgrund till uppdraget bl.a. att de flesta barn som föds i har ogifta föräldrar och att nuvarande ordning för att bekräfta ett faderskap eller föräldraskap av många upplevs som omständlig, omodern och som ett ifrågasättande av val av civilstånd. Handläggningen av dessa bekräftelser verkar också enligt regeringen i praktiken skilja sig åt mellan olika socialnämnder, dvs. reglerna tillämpas inte enhetligt. För att förenkla processen för bekräftelse av faderskap och föräldraskap för sambor som får barn inledde och Kommuner och Landsting 2012 ett gemensamt projekt – Jag vill ha föräldrar. Den behovsanalys som låg till grund för projektet visade, anför regeringen, att många föräldrar, liksom berörda handläggare, upplever processen som otidsenlig och ojämlik. Inom ramen för projektet och utifrån gällande regler har det bl.a. lämnats förslag på hur kommunikationen mellan och socialnämnderna i ärenden om faderskap och föräldraskap skulle kunna digitaliseras för att förenkla processen och göra den mer rättssäker. Regeringen hänvisar vidare till att lagändringar för att modernisera förfarandet för bekräftelse av faderskap och föräldraskap för ogifta har gjorts i andra nordiska länder. Exempelvis är det i och numera möjligt att bekräfta ett faderskap eller ett föräldraskap redan i samband med mödravården. I har man kommit långt med att digitalisera processen för fastställande av faderskap och föräldraskap. Uppdraget ska redovisas . Som redovisats ovan har en särskild utredare fått i uppdrag att se över delar av regler om fastställande av faderskap och föräldraskap i syfte att åstadkomma en mer ändamålsenlig, jämlik och modern reglering. I uppdraget ingår att undersöka hur reglerna om bekräftelse av faderskap och föräldraskap för ogifta tillämpas och lämna förslag på hur regleringen kan moderniseras och förenklas. Utredaren ska föreslå de författningsändringar och andra åtgärder som bedöms vara nödvändiga eller lämpliga, och uppdraget ska redovisas . Utskottet anser att resultatet av det pågående arbetet inte bör föregripas genom någon åtgärd från sida. Motionsyrkandena bör därför avslås. Talerätt i mål om fastställande av faderskap Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om talerätt i mål om fastställande av faderskap. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 11 (SD). I kommittémotion 2017/18:982 av m.fl. (SD) yrkande 35 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som innebär att en man som tror sig vara far till ett barn ska ha rätt att väcka talan och begära ett faderskapstest. Samma förslag läggs fram i kommittémotion 2017/18:3891 av m.fl. (SD) yrkande 7 i denna del. Samma förslag läggs även fram i motion 2017/18:2657 av (S). Om en viss man inte ska anses som far till ett barn enligt faderskapspresumtionen i 1 kap. 1 § , är socialnämnden enligt 2 kap. 1 § samma balk skyldig att försöka utreda vem som är far till barnet och se till att faderskapet fastställs. Enligt 2 kap. 6 § bör socialnämnden verka för att det görs en blodundersökning av modern, barnet och den som kan vara fader till barnet, om han begär det eller om det finns anledning att anta att modern haft samlag med mer än en man då barnet kan vara avlat. En talan om fastställande av faderskap väcks enligt 3 kap. 5 § första stycket av barnet. Enligt andra stycket förs barnets talan av socialnämnden i de fall som avses i 2 kap. 1 § . Vidare får modern, om hon har vårdnaden om barnet, alltid föra barnets talan. Talan får också alltid föras av en särskilt förordnad vårdnadshavare för barnet. Enligt 1 § lagen (1958:642) om blodundersökning m.m. vid utredning av faderskap kan domstolen i ett mål om fastställande av faderskap på yrkande av någon av parterna, eller när det annars behövs, förordna om en blodundersökning. Förordnandet kan avse modern och barnet samt den man mot vilken talan förs. Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2016/17:CU10. Utskottet stod då fast vid sitt ställningstagande i betänkande 2014/15:CU6. I det betänkandet anförde utskottet att lagstiftningen bygger på att det rättsligt fastställda faderskapet i största möjliga utsträckning ska överensstämma med det biologiska. Av bestämmelserna i 2 kap. 6 § följer att socialnämndens representant alltid bör verka för att en rättsgenetisk utredning görs, om mannen begär det. Detta gäller även om utredningen inte tyder på att mer än en man är aktuell. Utskottet kunde konstatera att en man som tror sig vara far till ett barn kan vända sig till socialnämnden och begära att en rättsgenetisk utredning ska göras samt att socialnämnden i sådana fall ska verka för att en utredning kom-mer till stånd. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena, och följde utskottets förslag. Utskottet har inte någon annan uppfattning än den som tidigare gett uttryck för, och därför bör motionsyrkandena avslås. Föräldraskap vid assisterad befruktning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om föräldraskap vid assisterad befruktning. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 12 (V) och särskilt yttrande 2 (L). I partimotion 2017/18:3578 av m.fl. (L) yrkande 10 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda om föräldraskapet vid assisterad befruktning kan regleras på samma sätt för samkönade par som för olikkönade par. Motionärerna anser att familjerättslagstiftningen i detta avseende måste bli könsneutral. I kommittémotion 2017/18:3607 föreslår m.fl. (V) flera tillkännagivanden som innebär att regeringen bör lägga fram förslag till ändringar i . Det föreslås att en föräldraskapspresumtion ska gälla i de fall där en lesbisk kvinna som lever i äktenskap eller registrerat partnerskap genomgår assisterad befruktning vid ett allmänt sjukhus eller insemineras genom privat försorg (yrkande 3). Vidare föreslås att begreppet faderskapspresumtion ändras till föräldraskapspresumtion i samtliga lagtexter där det förekommer (yrkande 4). Det föreslås också att partnern till en kvinna som genomgår assisterad befruktning utanför ett allmänt sjukhus eller som insemineras genom privat försorg får möjlighet att bekräfta föräldraskapet till barnet (yrkande 5). Därutöver föreslås att begreppet faderskapsbekräftelse ändras till föräldraskapsbekräftelse i samtliga lagtexter där det förekommer (yrkande 6). Slutligen föreslås att den man som donerat sin sperma för assisterad befruktning av en kvinna får möjlighet att bekräfta faderskapet till barnet (yrkande 8). I motion 2017/18:621 föreslår (S) ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med ett lagförslag som innebär att det införs en könsneutral föräldraskapspresumtion. Samma förslag läggs fram i motion 2017/18:2868 av (C) yrkande 2. Om modern är gift med en man när barnet föds, anses mannen enligt 1 kap. 1 § automatiskt som barnets far (den s.k. faderskapspresumtionen). Presumtionen gäller även om barnet har kommit till genom assisterad befruktning. I 1 kap. 6 § föreskrivs därutöver att om insemination har utförts på modern med samtycke av en man som var hennes make eller sambo, och om det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har avlats genom inseminationen, ska den som har lämnat samtycket anses som barnets far vid tillämpning av bestämmelser om hävande respektive fastställande av faderskap. I 6 och 7 kap. lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. finns bestämmelser om assisterad befruktning i form av insemination och befruktning utanför kroppen. Sådan behandling ska som huvudregel utföras vid offentligt finansierade sjukhus. Om en kvinna är gift, registrerad partner eller sambo, får behandlingen utföras endast om maken, partnern eller sambon skriftligen har samtyckt till det. Om behandlingen har utförts med samtycke av en kvinna som var moderns maka, partner eller sambo, ska den kvinnan enligt 1 kap. 9 § anses som barnets förälder. Föräldraskapet förutsätter att det är sannolikt att barnet har avlats genom behandlingen. Föräldraskapet ska fastställas genom att kvinnan bekräftar föräldraskapet eller genom dom. Det finns alltså här inte någon motsvarighet till en faderskapspresumtion. För bekräftelsen gäller detsamma som för en faderskapsbekräftelse. Bekräftelsen ska alltså göras skriftligen och bevittnas av två personer. Bekräftelsen ska vidare skriftligen godkännas av socialnämnden och av modern. Bekräftelsen kan göras före barnets födelse. Föräldraskap för en kvinna fastställs inte i fråga om barn som kommer till genom assisterad befruktning utanför tillämpningen av lagen om genetisk integritet m.m., dvs. i utländsk sjukvård eller i egen regi. I dessa fall ska i stället faderskapet fastställas. Om det är till fördel för barnet och övriga förutsättningar finns, kan ett gemensamt föräldraskap för det lesbiska paret då åstadkommas genom adoption. Möjligheten för ensamstående kvinnor till assisterad befruktning inom svensk hälso- och sjukvård infördes . En ensamstående kvinna som genomgår en assisterad befruktning inom svensk hälso- och sjukvård blir barnets enda rättsliga förälder (1 kap. 3 § andra stycket ). Lagrådsremiss om modernare regler om assisterad befruktning och föräldraskap En lagrådsremiss som överlämnades till Lagrådet innehåller förslag om bl.a. modernare regler om föräldraskap vid assisterad befruktning. Reglerna om faderskap och föräldraskap efter assisterad befruktning i utlandet eller i egen regi ska vara desamma för olikkönade och samkönade par. Vid assisterad befruktning i utlandet ska samtycke av en man som inte är barnets genetiska far eller av en kvinna kunna utgöra grund för faderskap respektive föräldraskap, under förutsättning att behandlingen har utförts vid en behörig inrättning och att barnet har rätt att ta del av uppgifter om spermadonatorn. Samtycke av en man som inte är barnets genetiska far ska inte längre kunna utgöra grund för faderskap vid en heminsemination. I lagrådsremissen föreslås vidare att faderskap eller föräldraskap inte ska fastställas om en ensamstående kvinna har genomgått en assisterad befruktning i utlandet, under förutsättning att behandlingen har utförts vid en behörig inrättning och att barnet har rätt att ta del av uppgifter om spermadonatorn. Däremot ska faderskap eller föräldraskap fastställas om en ensamstående kvinna har genomgått en heminsemination. Regeringen har i propositionsförteckningen aviserat en proposition till . Utredningen om modernare regler om faderskap och föräldraskap Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att se över delar av regler om fastställande av faderskap och föräldraskap (dir. 2017:28). Syftet är att – med utgångspunkt i principen om barnets bästa – åstadkomma en mer ändamålsenlig, jämlik och modern reglering. Utredaren ska föreslå de författningsändringar och andra åtgärder som bedöms vara nödvändiga eller lämpliga. Regeringen anför i direktiven i fråga om en föräldraskapspresumtion att regeringens målsättning är att åstadkomma en jämlik reglering som inte utan tungt vägande skäl skiljer på personer beroende på sexuell läggning eller kön. Det är enligt regeringen lämpligt att, med beaktande av den fortsatta beredningen av frågan om samtycke som grund för föräldraskap (dvs. lagrådsremissen om modernare regler om assisterad befruktning och föräldraskap ovan) och utifrån barnets bästa, på nytt undersöka frågan om en föräldraskapspresumtion. Utredaren ska ta ställning till om, och i så fall under vilka förutsättningar, föräldraskapet för en make eller registrerad partner vid assisterad befruktning bör presumeras på motsvarande sätt som faderskapet presumeras för en gift man. Om utredaren bedömer att en föräldraskapspresumtion bör införas, ska utredaren även ta ställning till när en sådan presumtion ska kunna hävas. Uppdraget ska redovisas . Motsvarande eller i allt väsentligt motsvarande motionsyrkanden har behand-lats av utskottet , i betänkande 2016/17:CU10. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena med hänvisning till att regeringen avsåg att tillsätta en utredning som ska se över reglerna om faderskap och föräldraskap. Enligt utskottet fanns det inte skäl att föregripa det aviserade arbetet. följde utskottets förslag. Som redovisats ovan innehåller den lagrådsremiss som överlämnades till Lagrådet förslag om modernare regler om föräldraskap vid assisterad befruktning, och en proposition är aviserad till . Vidare har Utredningen om modernare regler om faderskap och föräldraskap fått i uppdrag att bl.a. undersöka frågan om huruvida en föräldraskapspresumtion bör införas. Uppdraget ska redovisas . Utskottet kan i sammanhanget även konstatera att Utredningen om Stärkt ställning och bättre levnadsvillkor för transpersoner i sitt betänkande Transpersoner i – Förslag för stärkt ställning och bättre levnadsvillkor (SOU 2017:92) föreslår att regeringen tillsätter en utredning med uppdrag att genomföra en översyn av för att göra den könsneutral (se närmare avsnittet Könsneutrala författningar längre fram i betänkandet). Utredningstänkandet är föremål för remissbehandling, och remisstiden går ut . Utskottet anser inte att det finns skäl att föregripa det pågående arbetet på området, och därför bör motionsyrkandena avslås. Vårdnad, boende och umgänge Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om vårdnad, boende och umgänge. Utskottet hänvisar till pågående arbete och tillkännagivande på området. Jämför reservation 13 (M), 14 (SD), 15 (L) och 16 (KD). I kommittémotion 2016/17:3221 av m.fl. (M) yrkande 18 föreslås ett tillkännagivande till regeringen om att göra en översyn av befintlig reglering för att stärka skyddet mot umgängessabotage. I kommittémotion 2017/18:982 av m.fl. (SD) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med ett lagförslag som innebär att en domstolsprocess om vårdnad ska föregås av medling mellan föräldrarna i syfte att nå en samförståndslösning (yrkande 38). Motionärerna föreslår också ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med ett lagförslag som gör gemensam vårdnad till utgångspunkt i vårdnadsmål (yrkande 39). Samma två förslag läggs fram i kommittémotion 2017/18:983 av och (båda SD) yrkandena 4 och 5. I kommittémotion 2017/18:3217 av m.fl. (M) föreslås flera tillkännagivanden till regeringen om att se över lagstiftningen i fråga om vårdnad, boende och umgänge. Motionärerna föreslår att föräldrar som överväger att inleda en tvist om vårdnad, boende eller umgänge vid domstol först ska kunna vända sig till en sakkunnig person, inom t.ex. , för att få information om vad en domstolsprocess innebär och alternativa sätt att lösa konflikten samt erbjudas stöd och hjälp i annan form (yrkande 10). Motionärerna föreslår även att medlare ska utses tidigt i processen (yrkande 11), att barnet ska ha rätt att komma till tals i processen oavsett samtycke från en vårdnadshavare (yrkande 14) och att föräldrarnas förmåga att ta gemensamt ansvar ska vägas in i domstolens bedömning av vårdnadsfrågan (yrkande 13). Motionärerna föreslår också att det ska göras en översyn av hur andra anhöriga än en förälder ska kunna få bättre möjligheter att umgås med barnet (yrkande 15). Som exempel anges mor- eller farföräldrar, ”bonusföräldrar” eller andra anhöriga som är viktiga för barnets utveckling. I kommittémotion 2017/18:3589 av m.fl. (L) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör göra en översyn av bestämmelsen i 6 kap. 15 a § andra stycket om att rätten på talan av socialnämnden får besluta om umgänge mellan barnet och någon annan än en förälder. Enligt motionärerna verkar bestämmelsen tillämpas sparsamt av socialnämnderna runt om i landet. Det bör därför utredas om intentionerna bakom lagstiftningen verkligen har uppnåtts. Ett motsvarande yrkande läggs fram i motion 2017/18:424 av m.fl. (L). I partimotion 2017/18:3750 av m.fl. (KD) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till att stärka barnets rättigheter i en vårdnadstvist genom att införa en rätt till personligt ombud för barnet (yrkandena 102 och 108). Ett motsvarande yrkande om att stärka barnets rättigheter i en vårdnadstvist genom ett juridiskt ombud läggs fram i partimotion 2017/18:3836 av m.fl. (KD) yrkande 46. I samma motion yrkande 45 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt bör återkomma till med lagförslag som grundar sig på vårdnadsutredningens slutbetänkande Se barnet! (SOU 2017:6). I motion 2017/18:216 föreslår (L) ett tillkännagivande om att ett system bör införas som innebär att separerade föräldrar med gemensam vårdnad ska ha lagstadgad rätt till samma information om sina barn. I motion 2017/18:420 föreslår (L) ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till att stärka barnets rättigheter i en vårdnadstvist dels genom att införa en rätt till juridiskt ombud för barnet (yrkande 1), dels genom att barnets inställning beaktas i större utsträckning, t.ex. vid en önskan om att slippa umgänge med en förälder (yrkande 2). I motion 2017/18:662 av och (båda M) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda om barnperspektivet vårdnadsreform kan ökas (yrkande 2). Motionärerna föreslår även ett tillkännagivande om att regeringen bör lägga fram ett lagförslag som innebär att en förälder som har utövat dödligt våld mot den andra föräldern ska förlora vårdnaden om barnet (yrkande 1). Även i motion 2017/18:1195 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör lägga fram ett lagförslag som innebär att en förälder som har utövat dödligt våld mot den andra föräldern ska förlora vårdnaden om barnet. I motion 2017/18:678 föreslår m.fl. (S) ett tillkännagivande om att regeringen bör lägga fram ett lagförslag som innebär att en förälder som utövat våld inom familjen ska fråntas rätten att vara vårdnadshavare. I motion 2017/18:1056 föreslår m.fl. (S) ett tillkännagivande om att regeringen bör överväga en lagändring som innebär att det införs ett obligatoriskt informationssamtal för föräldrar som överväger att inleda en domstolsprocess om t.ex. vårdnad. Motionärerna hänvisar bl.a. till förslaget i denna del års vårdnadsutredning. I motion 2017/18:1539 föreslår (-) ett tillkännagivande om att regeringen bör införa obligatorisk medling i tvister om vårdnad, boende och umgänge. I motion 2017/18:2308 föreslår (M) ett tillkännagivande om att regeringen bör genomföra en reform på fem punkter för att åstadkomma en mer konstruktiv hantering av vårdnadstvister. Motionären föreslår att tydlig och lättillgänglig information med förslag till lösningar och råd ska finnas att tillgå för alla familjer, att kvalificerad medling och samarbetssamtal ska erbjudas föräldrarna i ett tidigt skede och att processreglerna tydligare än ska fokusera på barnets bästa. Motionären föreslår också att grunden samarbetsproblem inte ska användas på samma sätt som för att utesluta gemensam vårdnad och att gemensam vårdnad åter ska få en starkare ställning och vara huvudregel i samband med en tvist. I motion 2017/18:2387 av m.fl. (MP) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör se över möjligheten att barn ska kunna ha fler än två juridiska vårdnadshavare (yrkande 1). Enligt motionärerna bör alla de personer som i realiteten fungerar som barnets föräldrar vara föräldrar även i lagens mening. I avvaktan på en sådan reform föreslås ett tillkännagivande om att åtgärder bör vidtas för att skydda barns rätt till umgänge med sådana sociala föräldrar som inte är att betrakta som vårdnadshavare (yrkande 2). Även i motionerna 2017/18:2677 av m.fl. (S) och 2017/18:3261 av och (båda M) föreslås liknande tillkännagivanden om att tillåta fler än två juridiska vårdnadshavare för ett barn. Rättsförhållandet mellan barn och föräldrar regleras i . Denna lagstiftning har under genomgått betydande föränd-ringar när det gäller regelverket för när föräldrar separerar och föräldrarna inte kan komma överens om hur deras barn ska ha det. De senaste större ändring-arna i vårdnadsreglerna beslutades av och trädde i kraft (prop. 2005/06:99, bet. 2005/06:LU27, rskr. 2005/06:309). Ändringarna syftade framför allt till att stärka barnperspektivet i lagstift-ningen. Ändringarna innebar bl.a. att betydelsen av barnets bästa kommer till klarare uttryck i lagen och att barnets bästa ska vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. Genom lagändringarna markerades ytterligare i lagtexten den betydelse som risken för att barnet far illa måste få vid beslut om vårdnad, boende och umgänge. och domstolen ska vid bedömningen av barnets bästa fästa avseende särskilt vid risken att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller att barnet olovligen förs bort eller hålls kvar eller far illa på något annat sätt. Vidare lyftes barnets behov av umgänge med andra än föräldrarna fram i lagtexten. Ändringarna innebar också att det infördes en generell skyldighet för dom-stolen att, om det är lämpligt, verka för samförståndslösningar i indispositiva tvistemål. I mål om vårdnad, boende och umgänge innebär det att domstolen ska verka för att föräldrarna når en samförståndslösning som är förenlig med barnets bästa. Domstolen kan också ge en medlare i uppdrag att försöka få föräldrarna att nå en samförståndslösning för barnets bästa. Om en förälder vid utövandet av vårdnaden om ett barn gör sig skyldig till missbruk eller försummelse eller i övrigt brister i omsorgen om barnet på ett sätt som medför bestående fara för barnets hälsa eller utveckling, ska domsto-len besluta om ändring i vårdnaden. Frågan kan enligt 6 kap. 7 § prövas på talan av socialnämnden. Enligt 5 kap. 2 § socialtjänstförordningen (2001:937) ska socialnämnden göra en framställning eller ansökan till domstolen, om nämnden får veta att någon åtgärd behöver vidtas i fråga om bl.a. vårdnaden om ett barn, som t.ex. att vårdnaden flyttas över från en olämplig förälder till den andra föräldern eller till en särskilt förordnad vårdnadshavare. När socialnämnden har väckt talan agerar den som part i tvistemål. Om barnet har två vårdnadshavare, ska dessa enligt 6 kap. 13 § utöva sina rättigheter och skyldigheter mot barnet tillsammans. Det krävs alltså normalt gemensamma beslut i frågor som rör vårdnaden. Barnets vårdnadshavare har enligt 6 kap. 15 § tredje stycket ett ansvar för att barnets behov av umgänge med någon annan som står barnet särskilt nära tillgodoses så långt som möjligt. Det kan vara fråga om t.ex. mor- och farföräldrar, andra släktingar, familjehemsföräldrar eller en styvförälder. I den utsträckning ett bristande umgänge beror på att vårdnadshavaren inte tar sitt ansvar är det en viktig uppgift för att försöka få vårdnadshavaren att se till barnets behov. På talan av socialnämnden får rätten enligt 6 kap. 15 a § besluta om umgänge mellan barnet och någon annan än en förälder. Vid bedömningen av om en sådan talan ska föras ska socialnämnden särskilt beakta barnets behov av umgänge med sina mor- och farföräldrar och andra som står barnet särskilt nära. presenterade vårdnadsutredning betänkandet Se barnet! (SOU 2017:6). Utredningen har haft i uppdrag att utvärdera vårdnadsreform och undersöka om syftet med reformen – att stärka barnrättsperspektivet – har uppnåtts. En annan huvuduppgift har varit att kartlägga och analysera orsakerna till ökningen av antalet vårdnadsmål på . Utredningen har kommit fram till att vårdnadsreform i många avseenden har fallit väl ut. Barnrättsperspektivet har stärkts. Det finns förbättringsområden. Det behövs en satsning på arbetet med att förebygga föräldrars konflikter. Fokus i processen behöver flyttas från föräldrarnas konflikt till barnet och barnets rättigheter och behov.