bet · H501TU5 · 2018-01-10 00:00:00 — För att fler ska välja cykeln som färdmedel är det dock viktigt att utforma en infrastruktur som främjar ökad och säker cykling. som s.k. två-plus-ett-vägar har många fördelar är det viktigt att inte glömma bort att de ofta innebär försämrad framkomlighet för cyklisterna som trafikantgrupp. Detta är något som även blev särskilt tydligt då lämnade information om aktuella cykelfrågor vid trafikutskottets sammanträde . Jag anser att riktlinjerna till behöver förtydligas med avseende på när insatserna ska göras för att åtgärda saknade cykellänkar då två-plus-ett-vägar anläggs. Det är min bestämda uppfattning att cykeltrafikanternas framkomlighet och säkerhet alltid ska vara lika viktig att beakta som trafiksäkerheten för bilister när två-plus-ett-vägar byggs. Enligt nuvarande regler kan cykelvägar anläggas inom ramen för väglagen om de är att betrakta som en del av väganordningar. kan en cykelled inte anläggas enligt väglagen om den helt saknar samband med allmän väg. Jag anser att detta inte är tillfredsställande och att regelverket måste ändras. Det måste enligt min mening införas en möjlighet som innebär att det går att säkra marktillgång för cykelleder som är av regionalt och nationellt intresse. För att skapa sträckningar som gör fristående cykelleder attraktiva utan allt för stora omvägar anser jag att det är av yttersta vikt att det bör finnas tillgång till expropriationsrätt även för dessa anläggningar. Jag anser därför att det behövs lagändringsförslag som stärker expropriationsmöjligheten för att anlägga cykelleder. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Infrastruktur för ökad cykling, punkt 3 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3627 av (L) yrkandena 2, 5, 6, 13, 15, 18 och 20 samt 2017/18:6 av (KD) yrkande 1, 2017/18:1395 av (S), 2017/18:1591 av Per Klarberg m.fl. (SD) yrkandena 1, 2 och 4, 2017/18:1708 av (MP), 2017/18:2115 av och (båda MP) yrkande 2, 2017/18:2135 av (S) yrkande 2, 2017/18:2340 av m.fl. (V) yrkandena 4 och 5, 2017/18:2421 av (MP), 2017/18:2423 av och (båda MP), 2017/18:2652 av m.fl. (MP), 2017/18:3624 av (KD) yrkandena 3, 6 och 7 samt 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkandena 45 och 46 i denna del. En stor andel av bilresorna skulle kunna ersättas med cykel om infrastrukturen i högre utsträckning var anpassad för cykelpendling. En utveckling där allt fler väljer att använda cykeln som transportmedel är både ur folkhälsosynpunkt och sett till minskad klimatpåverkan viktigt att gemensamt arbeta för. Dessvärre saknas det infrastruktur för att ta till vara den potential som finns i att fler väljer cykeln som transportmedel. Därför behöver vi nu och för framtiden bygga hållbara livsmiljöer som i högre utsträckning ska möjliggöra för enskilda människor att välja klimatvänliga transportsätt. Utifrån detta vill jag framhålla vikten av en ökad och säker cykling som klimatåtgärd. Jag vill även understryka vikten av en sammanhängande cykelinfrastruktur där ansvarar för riktlinjer för anläggning av cykelinfrastruktur även där myndigheten inte är väghållare. Jag anser att ansvar för regionala stråk och förbindelseleder mellan orter är en tänkbar lösning när det gäller ansvarsfördelningen för en mer sammanhållen cykelinfrastruktur medan kommunerna kan bidra till stråk för turism. Jag anser även att kommunerna ska ha möjlighet att lägga cykelväg längs det statliga vägnätet. Det är av stor vikt att staten som huvudman utvecklar nya former av samverkan med kommunerna så att inte frågor om det ekonomiska ansvaret ska stå i vägen för ny cykelinfrastruktur. När det gäller satsningar på en sammanhängande cykelinfrastruktur anser jag att det behövs moderna riktlinjer för utformning av cykelstråk. Dessa ska kunna se olika ut beroende på om det är ett vanligt cykelstråk eller ett pendlingsstråk för snabbare cyklister. Jag anser även att investeringar för ett ökat cykelpendlande bör prioriteras minst lika högt som vägburen fordonstrafik och att regelverket kring trängselavgifternas användning borde ändras så att de genererade inkomsterna även kan användas för satsningar på cykelinfrastruktur. Något som har kunnat ses är att nybyggda cykelbanor håller olika standard sett till både kvalitet och utformning. Därför anser jag att regelverket för statliga bidrag och medfinansiering till cykelstråk bör villkoras så att utformning och kvalitet tas i ett tydligare beaktande. delar cyklister och gångare ofta utrymme. Då denna utformning inverkar på säkerheten mellan de båda trafikantgrupperna anser jag att gång- och cykelvägar i största möjliga utsträckning bör separeras och att cykeltrafiken bör förläggas i ett separat körfält för att minska konfliktytorna mellan trafikanterna. Jag anser även att s.k. cykelbroar bör ingå i infrastrukturplaneringen. För att öka kvaliteten och säkerheten vill jag understryka vikten av att skapa standarder vid utbyggnaden av infrastruktur. Enligt gällande regler kan cykelvägar anläggas inom ramen för väglagen om de är att betrakta som del av väganordningar. Däremot kan en cykelled inte anläggas enligt väglagen om den helt saknar samband med allmän väg. Nuvarande regler innebär att bara har möjlighet att få markåtkomst genom vägplaner eller genom frivilliga avtal som ger rätt att nyttja marken. Om kommunerna inte använder sig av detaljplaneinstrumentet så är det enda alternativ som återstår att frivilliga avtal tecknas med markägare. där planläggning inte är lämpligt eller avtal inte kan träffas blir följaktligen både kommuner och låsta. Jag anser att det nuvarande systemet inte fungerar väl i relation till behoven av att satsa på bra infrastrukturlösningar för ökad cykling. Det är framför allt ett statligt och kommunalt intresse att anlägga sammanhängande stråk för gångtrafikanter och cyklister och de markägare som berörs ska självfallet ersättas. Mot denna bakgrund vill jag understryka att det behövs nya lösningar för att kunna möta behovet av tillgång till mark för planering av infrastruktur. Slutligen vill jag peka på att i och med framväxten av en modern cyklism där vi bl.a. kan se att trehjulingar för vuxna, elcyklar och cyklar med släp blir mer frekventa i trafiken behöver även definitionen av cykel ändras. Infrastrukturlösningar som beaktar behoven från olika cyklister anser jag därmed vara ett måste. Utifrån detta vill jag framhålla behovet av en ändrad definition av cykelinfrastruktur. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Färgsättningen av cykelbanor, punkt 4 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:2862 av (C) yrkande 3 och 2017/18:3686 av m.fl. (C) yrkande 82 och 2017/18:3627 av (L) yrkande 22. Jag vill först och främst framhålla att en ökad cykling främjar människors hälsa som det minskar den miljöpåverkan som genereras av transporter. För att få fler att cykla är säkerheten viktig och det behöver göras anpassningar som beaktar cyklisternas och fotgängares skilda villkor så att viljan till att välja dessa färdmedel ökar. Många kommuner som arbetar aktivt med trafiksäkerhet väljer att markera hela eller delar av cykelbanan med färg, exempelvis vid trafikkorsningar för att uppmärksamma bilar och andra trafikanter på att det är en cykelbana. Jag anser att denna ambition är god och på många håll eftertraktad. kan jag konstatera att det saknas en standardisering kring färgval. Enhetliga markeringar av cykelbanor tillhör de åtgärder som kan förenkla och underlätta för cyklister och fotgängare. Då en nationell standardisering av färgval skulle öka tydligheten och trafiksäkerheten anser jag att färgsättningen av cykelbanor bör standardiseras. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Färgsättningen av cykelbanor, punkt 4 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3627 av (L) yrkande 22 och 2017/18:2862 av (C) yrkande 3 och 2017/18:3686 av m.fl. (C) yrkande 82. Bland de viktiga frågor som uppmärksammade för en ökad och säkrare cykling hör att cykelstråk skulle kunna markeras med avvikande färg för att bli tydligare. Detta är vanligt förekommande i många länder och det prövas även i vissa kommuner i . Jag anser att det behövs olika åtgärder för att förenkla och göra det mer attraktivt för människor att välja cykling som transportsätt. En åtgärd som skulle underlätta är färgsatta banor då de skulle göra det lättare för alla trafikanter att se var cykelstråken går och de skulle då även kunna fungera som vägvisning om färgsättningen används konsekvent. Som exempel kan tunnelbanan i lyftas fram med sina blåa, gröna och röda linjer. Jag anser att om cykelinfrastrukturen fick en liknande färgsättning skulle samma effekt kunna uppnås som för kollektivtrafikresenärer. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Trafiksäkerhet och trafikregler för cykling, punkt 5 (M) av (M), (M), (M) och Boriana (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkande 46 i denna del och 2017/18:1230 av (M), 2017/18:1591 av Per Klarberg m.fl. (SD) yrkande 3, 2017/18:1601 av (M), 2017/18:2115 av och (båda MP) yrkandena 3 och 4, 2017/18:2418 av (MP), 2017/18:2422 av (MP) yrkandena 1 och 2, 2017/18:2425 av (MP) yrkandena 1–3, 2017/18:2862 av (C) yrkande 4, 2017/18:3624 av (KD) yrkandena 4 och 5, 2017/18:3627 av (L) yrkandena 10, 12, 14, 16 och 17, 2017/18:3758 av m.fl. (C) yrkande 13, 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 43 och 2017/18:3852 av (M) i denna del. Vi vill inledningsvis framhålla att cykeln som transportmedel har en rad fördelar som bl.a. positiv inverkan på hälsan och minskade utsläpp av växthusgaser och trängsel. Vi anser att det är betydelsefullt med åtgärder för att förbättra förutsättningarna för fler att välja cykeln som transportmedel. Vi vill i sammanhanget peka på vikten av att tillvarata ny teknik som kan bidra till nya möjligheter inom cykelområdet. En teknik som vi anser bör kunna bli allt viktigare när det gäller att få fler att välja cykel i stället för bil på längre pendlingsavstånd än är en ökad användning av elcykel som transportmedel. Vi anser att det är viktigt med ett väl utformat regelverk som främjar ökad cykling och att dessa även är utformade för att främja användningen av ny teknik inom cykelområdet. Mot denna bakgrund vill vi framhålla behovet av att främja användningen av elcyklar genom anpassningar av reglerna för cykling. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Trafiksäkerhet och trafikregler för cykling, punkt 5 (SD) av (SD) och Per Klarberg (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:1591 av Per Klarberg m.fl. (SD) yrkande 3, 2017/18:2425 av (MP) yrkandena 1 och 3, 2017/18:3624 av (KD) yrkande 5, 2017/18:3627 av (L) yrkande 12 och 2017/18:3852 av (M) i denna del och 2017/18:1230 av (M), 2017/18:1601 av (M), 2017/18:2115 av och (båda MP) yrkandena 3 och 4, 2017/18:2418 av (MP), 2017/18:2422 av (MP) yrkandena 1 och 2, 2017/18:2425 av (MP) yrkande 2, 2017/18:2862 av (C) yrkande 4, 2017/18:3624 av (KD) yrkande 4, 2017/18:3627 av (L) yrkandena 10, 14, 16 och 17, 2017/18:3758 av m.fl. (C) yrkande 13, 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 43 och 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkande 46 i denna del. Vi vill inledningsvis framhålla att cykeln är ett utmärkt färdmedel för kortare sträckor. Cykling har en positiv inverkan på folkhälsan, hjälper till att minska trängseln på gator och vägar och är ett transportsätt som inte släpper ut växthusgaser. Trots att cykling är ett smidigt färdsätt är det inte alltid enkelt att kunna ta sig fram i trånga städer med mycket trafik. Vi anser därför att man i vissa fall bör kunna få göra avsteg från bilismens trafikregler så att framfarten med cykel kan ske på ett smidigare sätt. Sådana avsteg kan exempelvis handla om att cyklisten även vid rött ljus kan få svänga höger eller att cyklisten med försiktighet kan få cykla mot enkelriktat. Mot denna bakgrund anser vi att möjligheten att genom trafikregellättnader kunna främja ett ökat cyklande behöver utredas. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Trafiksäkerhet och trafikregler för cykling, punkt 5 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3758 av m.fl. (C) yrkande 13 och 2017/18:1230 av (M), 2017/18:1591 av Per Klarberg m.fl. (SD) yrkande 3, 2017/18:1601 av (M), 2017/18:2115 av och (båda MP) yrkandena 3 och 4, 2017/18:2418 av (MP), 2017/18:2422 av (MP) yrkandena 1 och 2, 2017/18:2425 av (MP) yrkandena 1–3, 2017/18:2862 av (C) yrkande 4, 2017/18:3624 av (KD) yrkandena 4 och 5, 2017/18:3627 av (L) yrkandena 10, 12, 14, 16 och 17, 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 43, 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkande 46 i denna del och 2017/18:3852 av (M) i denna del. Jag vill inledningsvis framhålla att cykeln till skillnad från bilen inte genererar utsläpp som cykling är bra för folkhälsan. Det är därför viktigt att ha ett modernt regelverk på plats som främjar ökad cykling. Jag kan konstatera att en stor del av besluten som rör cykeltrafik sker lokalt eller regionalt. För att skapa förutsättningar för regionalt och kommunalt samarbete och kunskapsutbyte samt enklare trafikregler och enklare regler för uppförande av cykelinfrastruktur spelar dock den nationella nivån en viktig roll. Mot denna bakgrund vill jag understryka behovet av att utreda förutsättningarna för att via regelförändringar förbättra framkomligheten med cykel. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Trafiksäkerhet och trafikregler för cykling, punkt 5 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3627 av (L) yrkandena 10, 12, 14, 16 och 17, 2017/18:1230 av (M), 2017/18:1591 av Per Klarberg m.fl. (SD) yrkande 3, 2017/18:2425 av (MP) yrkandena 1 och 2, 2017/18:3624 av (KD) yrkande 5 och 2017/18:3852 av (M) i denna del och 2017/18:1601 av (M), 2017/18:2115 av och (båda MP) yrkandena 3 och 4, 2017/18:2418 av (MP), 2017/18:2422 av (MP) yrkandena 1 och 2, 2017/18:2425 av (MP) yrkande 3, 2017/18:2862 av (C) yrkande 4, 2017/18:3624 av (KD) yrkande 4, 2017/18:3758 av m.fl. (C) yrkande 13, 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 43 och 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkande 46 i denna del. Jag vill inledningsvis framhålla att dagens trafikregler inte är anpassade för cyklister trots att många kommit till insikt om behovet av att främja ett ökat cyklande. Den otydlighet som finns kring cyklistens roll i trafiken medför att konflikter uppstår. Detta sker t.ex. vid gatukorsningar och då speciellt när cykeln ska korsa filer samt när cykelstråk utformas vid gator eller vid busshållplatser. Då jag anser att den rådande situationen med olika oklarheter inte främjar en ökad cykling anser jag att det behöver göras en generell översyn av trafikreglerna. En regeländring som jag anser kan underlätta framkomligheten för cyklisterna skulle vara att de med hjälp av särskilda skyltar eller trafiksignaler om särskild försiktighet iakttas ska tillåtas göra en högersväng när motorfordonen har rött. Jag anser även att det vore välkommet att ge cyklister prioritet genom grönt ljus, s.k. allgrönt, som innebär att en korsning kan utformas så att cyklister från alla håll kan ges grönt ljus och släppas på . Jag vill peka på att denna regel fungerar i andra länder och bidrar till en ökad framkomlighet utan minskad trafiksäkerhet. Ett annat område som behöver förbättras rör cyklisternas säkerhet och framkomlighet vid vägarbeten. VTI presenterade en rapport som visar att cyklisternas framkomlighet påverkas negativt av alla typer av hinder som ett vägarbete utgör. Jag anser att det behöver vidtas åtgärder för att råda bot på dessa problem och att det därför behöver tas fram riktlinjer för vägarbeten i relation till cykling. Jag anser även att det behövs regeländringar när det gäller att cyklister ska använda vägrenen i det fall det inte finns en cykelbana. I trafikförordningen anges att detta gäller om vägrenen är tillräckligt bred och i övrigt är lämplig att använda. Jag anser att denna regel är alltför otydligt utformad och att denna otydlighet medverkar till att skapa incidenter. Något som även bör påpekas är att det inträder väjningsplikt när vägrenen används. Jag anser därför att det bör införas regler som medger att cyklisten använder körbanan även om vägren finns. Med utgångspunkt från behovet av ökad säkerhet och framkomlighet anser jag att väjningsreglerna är viktiga att beakta när det kommer till att ta fram nya trafikregler. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Trafiksäkerhet och trafikregler för cykling, punkt 5 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 43 och 2017/18:1230 av (M), 2017/18:1591 av Per Klarberg m.fl. (SD) yrkande 3, 2017/18:1601 av (M), 2017/18:2115 av och (båda MP) yrkandena 3 och 4, 2017/18:2418 av (MP), 2017/18:2422 av (MP) yrkandena 1 och 2, 2017/18:2425 av (MP) yrkandena 1–3, 2017/18:2862 av (C) yrkande 4, 2017/18:3624 av (KD) yrkandena 4 och 5, 2017/18:3627 av (L) yrkandena 10, 12, 14, 16 och 17, 2017/18:3758 av m.fl. (C) yrkande 13, 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkande 46 i denna del och 2017/18:3852 av (M) i denna del. Det är positivt att många människor väljer att använda cykeln som transportmedel. Cykling har stor utvecklingspotential som det ger positiva hälsoeffekter och goda miljö- och klimateffekter. Jag anser att det är positivt att nollvisionen och trafiksäkerheten förbättrats men vill peka på att det inte är tillfredsställande att trenden inte är lika god för cyklisterna som för motorburna trafikanter. Målet med allt trafiksäkerhetsarbete är att ingen ska dödas eller skadas allvarligt i trafiken. Med utgångspunkt från att trafiksäkerhetsutvecklingen för cyklister bör ligga betydligt bättre än den gör anser jag att det behövs betydligt mer av strategiskt och förebyggande arbete. Jag vill därför framhålla behovet av att fortsätta det förebyggande arbetet för att minska antalet cykelolyckor. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Säkerhetsavstånd vid omkörning av cyklist, punkt 6 (L, KD) av (L) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:36 av (KD) yrkande 1, 2017/18:2426 av (MP), 2017/18:3623 av (KD), 2017/18:3627 av (L) yrkande 11 och 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 47, 2017/18:44 av (KD) och 2017/18:36 av (KD) yrkande 2. Trots att det längs allt fler vägar finns väl fungerande cykelbanor saknas detta fortfarande på många håll. Detta innebär att cyklister på många ställen fortfarande måste dela väg med bilister, vilket medför en trafikfarlig miljö för cyklisterna, inte minst i samband med omkörningar. Vi anser att trafiksäkerheten måste förbättras i dessa sammanhang. Vi kan konstatera att det inte finns någon reglering om specifikt avstånd vid omkörning av cyklist. I 3 kap. 33 § trafikförordningen stadgas endast att den förare som kör om ska lämna ett betryggande avstånd i sidled mellan sitt fordon och det fordon som körs om. Det finns dock inget angivet mått på vad som anses vara ett betryggande avstånd. Det innebär att det är upp till bilföraren som gör en omkörning att avgöra vilket avstånd som är lämpligt. Vi anser att den nuvarande ordningen skapar onödiga risker för cyklisterna och att detta behöver åtgärdas. Mot denna bakgrund anser vi att det behövs lagstiftning om ett säkerhetsavstånd vid omkörning av cyklister. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Utbildning och insatser för ökad cykling bland barn och vuxna, punkt 8 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3627 av (L) yrkandena 3 och 4, 2017/18:811 av m.fl. (S) och 2017/18:2135 av (S) yrkande 1 och 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 44. Cykling är bra vardagsmotion för barn och det är därför angeläget att främja barns cykling och utbilda dem i trafiksäkerhet. En del barn lär sig att cykla sent eller inte alls. Jag anser därför att det är positivt att det görs insatser för att förbättra detta och att det i vissa kommuner finns projekt för att lära både barn och vuxna att cykla. Det finns även många möjligheter att arbeta med trafikfrågor i skolan. När det gäller skolans uppdrag bör det noteras att det inte finns krav på barns trafikkunskaper i läroplanen på motsvarande sätt som exempelvis barns simkunnighet. Detta är en brist som jag anser behöver ses över. I är det rektorn som ansvarar för att ämnesövergripande kunskapsområden som trafik och miljö integreras i undervisningen i olika ämnen, och i gymnasieskolan har rektorn ett särskilt ansvar för att eleverna får kunskaper i bl.a. trafikfrågor. Jag anser att bör ges i uppdrag att redovisa vilka uppdrag som har implementerats och på vilket sätt samt att föreslå åtgärder för att förbättra kunskapen om cykling bland barn och ungdomar. Jag kan vidare konstatera att cykling för många är en frihetssymbol. I vissa länder är det förbjudet för kvinnor att cykla och i vissa andra länder är detta bara tillåtet i vissa områden och parker. Jag anser att cykling är ett sätt att skapa frihet i kvinnornas liv och öka tillgängligheten till det offentliga rummet. Den som kan cykla och har tillgång till cykel får därmed frihet att röra sig och avståenden som man kan förflytta sig växer. Jag anser att det bör vidtas åtgärder för att sprida kunskap om allas rätt att cykla i och att detta bör ingå i all samhällsinformation. Jag vill därmed framhålla cykling som frihets- och jämställdhetsaktivitet. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Utbildning och insatser för ökad cykling bland barn och vuxna, punkt 8 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 44 och 2017/18:811 av m.fl. (S), 2017/18:2135 av (S) yrkande 1 och 2017/18:3627 av (L) yrkandena 3 och 4. Jag vill inledningsvis framhålla behovet av cykelfrämjande åtgärder. Jag kan konstatera att det är positivt att allt fler ser cykeln som ett användbart transportmedel eftersom det medför goda effekter för såväl folkhälsan som miljön och minskar trängseln i städerna. Cykeln fyller därmed en viktig samhällsfunktion. Jag anser att cykling behöver främjas, inte minst bland barn och ungdomar och nya svenskar. För att öka intresset för cykling behöver informationsspridning ske via ideella organisationer och på olika språk. Det är viktigt att även på andra sätt aktivt verka för ökad cykling bland personer som inte är vana att cykla. Det finns ett stort behov av information och utbildning så att fler människor väljer att cykla i stället för att åka bil på korta sträckor.