bet · H501SoU17 · 2018-02-21 00:00:00 — I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt ska återkomma med förslag för att assistans ska kunna beviljas utifrån behov av hjälp med egenvård eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den assistansberättigade. Att personer med mycket omfattande stödbehov inte längre får det stöd enligt LSS som var avsikten när lagen infördes måste enligt motionärerna åtgärdas omgående. För motionärerna är det uppenbart att det krävs en ändring i lagstiftningen för att stoppa den kraftiga inskränkning som successivt pågått . I yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt ska återkomma med förslag som innebär att samtliga medborgare omfattas av samma rättsläge och ges lika rättigheter till stöd för likvärdiga behov inom LSS. Motionärerna anför att de som har personlig assistans enligt LSS från kommunen inte påverkas av stoppet för tvåårsomprövningar. Dessa beslut omprövas så ofta som . Den rättspraxis som råder utifrån domarna , 2012 och 2015 verkar därmed även i fortsättningen fullt ut för dessa personer. I en dom (RÅ 2009 ref. 57) uttalade Regeringsrätten att när det gäller tillämpningsområdet för insatsen personlig assistans har det betonats i lagens förarbeten att det är fråga om hjälp eller stöd av mycket privat karaktär och att insatsen ska vara förbehållen situationer av krävande eller på annat sätt komplicerad natur, i regel av mycket personligt slag. Det torde således inte vara alla praktiska hjälpbehov med t.ex. påklädning eller måltider som har avsetts. Propositionsuttalandena tyder enligt Regeringsrättens mening närmast på att vad lagstiftaren främst åsyftat är sådana hjälpbehov som uppfattas som mycket privata och känsliga för den personliga integriteten och där den funktionshindrade måste anses ha ett särskilt intresse av att kunna bestämma vem som ska ge sådan hjälp och hur den ska ges. Det är inte all hjälp med t.ex. måltider eller påklädning som kan anses vara av detta kvalificerade slag. Detta bör beaktas vid tolkningen av vad som ska anses omfattat av hjälp med de grundläggande behoven enligt 9 a § LSS. I en dom (HFD 2012 ref. 41) uttalade HFD att insatser som åvilar sjukvårdshuvudmännen ligger utanför socialtjänstlagens (2001:453), förkortad SoL, och därmed LSS tillämpningsområde, låt vara att kommunens yttersta ansvar gör att kommunen undantagsvis kan behöva gripa in i avvaktan på ansvarig huvudmans åtgärder (se t.ex. HFD 2011 not. Detta medför enligt HFD:s mening att behov av sjukvårdande insatser enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)[1] principiellt inte kan beaktas vid bedömningen av om rätt föreligger till personlig assistans enligt LSS (jfr även 51 kap. 5 § SFB). Sådana behov kan sålunda inte räknas till de grundläggande behoven. En annan sak är att sjukvårdande insatser i form av s.k. egenvård kan berättiga till personlig assistans för andra personliga behov i de fall där det konstateras att den enskilde redan har rätt till personlig assistans för att tillgodose sina grundläggande behov (jfr SOU 2012:6 s. 124 och 299). Vidare uttalade HFD i en dom (HFD 2015 ref. 46) att ”annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den funktionshindrade” måste förstås på det sättet att det uteslutande tar sikte på personer med psykiska funktionshinder. Utredning om översyn av insatser enligt LSS och assistansersättningen beslutades kommittédirektivet Översyn av insatser enligt LSS och assistansersättningen (dir. 2016:40, 2017:92 och 2017:120). Uppdraget ska redovisas . Utredningen har tagit namnet Utredningen om översyn av insatser enligt LSS och assistansersättningen (S 2016:03, ). En särskild utredare ska se över assistansersättningen i SFB och delar av LSS. Syftet med uppdraget är att skapa en långsiktigt hållbar ekonomisk utveckling av insatsen personlig assistans och att få till stånd mer ändamålsenliga insatser i LSS samt att lagstiftningen ska främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet. Detta ska göras genom en grundläggande översyn av incitament och förutsättningar för val av personlig assistent, nödvändiga ändringar i regelverket samt förstärkt kvalitet och träffsäkerhet i övriga insatser i LSS. Förstärkt kvalitet, träffsäkerhet, helhetssyn och mångfald i de stödinsatser som LSS omfattar ska finansieras med besparingar inom assistansersättningen. Målet är att de kvinnor och män och flickor och pojkar som ingår i lagens personkrets ska få del av funktionella insatser utifrån sitt behov som kostnadsutvecklingen för hela det offentliga åtagandet på området ska vara långsiktigt hållbar. Med hänsyn till kraftiga kostnadsökningar inom assistansersättningen behöver även ytterligare besparingar göras. Genomgående perspektiv i ska vara följande: – analys av kostnadsutvecklingen inom både assistansersättningen och LSS inklusive orsakerna till denna utveckling – en genomgående analys av lagstiftningens träffsäkerhet vad gäller flickors och pojkars och kvinnors och mäns behov av och tillgång till insatser inom lagstiftningen – analys av hur insatser bör vara utformade för att bidra till och inte motverka delaktighet, självständighet och utveckling – analys av hur teknik och hjälpmedel på ett utökat sätt ska kunna bidra till lagstiftningens mål samt till att stärka kvaliteten i insatser – analys av hur lagstiftningen i ökad utsträckning kan bidra till att underlätta möjligheterna till studier, arbete eller annan sysselsättning – analys av hur barn- och ungdomsperspektivet kan stärkas i lagstiftningen – analys av orsaken till skillnader mellan flickor och pojkar och kvinnor och män när det gäller kvalitet i, tillgång till och omfattning av insatser. I uppdraget ingår även att analysera hur gränsdragningen mot hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), mot tillsyn på grund av medicinska behov och mot andra kommunala insatser kan tydliggöras ytterligare för att renodla de uppgifter som ska ingå i insatsen personlig assistans. Uppdrag till Inspektionen för vård och omsorg om att utveckla arbetet med tillståndsprövning och tillsyn av assistansanordnare Av regleringsbrevet för för Inspektionen för vård och omsorg () framgår att myndigheten har tagit fram en handlingsplan för hur myndigheten avser att utveckla arbetet med tillståndsprövning och tillsyn av assistansanordnare enligt SFB och LSS. ska redovisa de åtgärder som vidtogs och resultaten av dessa. En samlad redovisning ska lämnas till () . Av , utflöde och konsekvenser av förändrad rättspraxis (Socialförsäkringsrapport 2017:14) framgår att bedömer att 38 personer (av 188 indrag 2016) påverkats av de aktuella domarna. Myndigheten vet dock inte om detta är en bild som också återspeglas indrag, eftersom det har betydelse, inte bara hur många, utan även vilka tvåårsomprövningar som görs. Myndigheten kan med andra ord inte säga om resultaten är representativa . Tillgänglig kunskap pekar dock på att det sannolikt är fler indrag som påverkats av domarna. Vidare framgår att andelen som beviljas tid för det grundläggande behovet annan hjälp som förutsätter ingående kunskap har minskat bland dem som nybeviljas assistansersättning, från före domen till mellan de efterföljande kvartalen. Myndigheten kan alltså se att förändringarna i tillämpningen har fått ett tydligt genomslag. Förändringen är dock större än vad som kan förväntas enbart utifrån dessa domar, utifrån den kunskap myndigheten har om vilka behov som inte längre omfattas av assistansersättning, vilket tyder på att även andra faktorer har bidragit. Myndigheten ser även att tidigare domar från HFD haft betydelse för de indrag som görs. Det gäller framför allt domen (RÅ 2009 ref. 57) som förtydligar att endast hjälpbehov av personligt och integritetsnära slag ska bedömas som ett grundläggande behov. Konsekvenser av den domen har analyserats närmare i tidigare rapporter. Myndigheten anför också att HFD-domen förtydligar att annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den funktionshindrade bara ska gälla den som har en psykisk funktionsnedsättning. Som en följd av domen ingår inte längre aktiv tillsyn av övervakande karaktär på grund av medicinsk problematik i annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper. De vanligaste situationerna handlar om tillsyn och hjälp vid epilepsianfall, med sondmatning och med andningsapparatur. Enligt HFD-domen kan inte behov av egenvård bedömas som ett grundläggande behov. Domen har påverkat bedömningarna av de grundläggande behoven personlig hygien och måltider. Även här handlar det om vad myndigheten i rapporten kallar för ”medicinska behov”, bl.a. i samband med stomi, kateter eller sondmatning. Rapporten är under beredning inom . om konsekvenser av domar om det femte grundläggande behovet Av av domar om det femte grundläggande behovet – En analys av hur kommuner och brukare påverkas (artikelnummer ) framgår att domarna från HFD har fått direkta konsekvenser för både kommuner och brukare med personlig assistans. Möjligheten att få personlig assistans för det femte grundläggande behovet har begränsats för den som inte har en psykisk funktionsnedsättning, för den som behöver hjälp med egenvård och för den som behöver hjälp av någon med ingående kunskap om honom eller henne där koppling saknas till övriga grundläggande behov. Vilken omfattning konsekvenserna kommer att få är för tidigt att säga, eftersom dessa ännu inte syns fullt ut. Detta har enligt inneburit att en grupp personer som har haft personlig assistans har fått den indragen. Andra har fått avslag på ansökan eller har avstått från att ansöka om personlig assistans på grund av det ändrade rättsläge som domarna har fört med sig. Vidare anför att domarna om det femte grundläggande behovet har fått konsekvenser för barn med funktionsnedsättning, särskilt vad gäller barn med stora behov av hjälp med egenvård. I den grupp som har påverkats av domarna är barnen överrepresenterade. Det är svårt för kommunerna att hitta insatser för barn som kan tillgodose de behov som tidigare tillgodosågs genom personlig assistans. Närmare hälften av de barn som inte får personlig assistans på grund av domarna får i stället avlösarservice, vars syfte är avlastning av närstående, och insatsen ger barnet sämre möjlighet till självständighet och delaktighet än vid personlig assistans. Domarna har också till viss del inneburit ökad vistelse utanför föräldrahemmet för barn med funktionsnedsättning. Rapporten är under beredning inom . om kommunernas stöd vid genomförande av egenvård Av stöd vid genomförande av egenvård – En kartläggning (artikelnummer ) framgår att de flesta kommuner erbjuder någon form av stöd till personer med funktionsnedsättning som behöver hjälp med genomförandet av egenvårdsinsatser. Stöd vid genomförande av egenvård erbjuds framför allt inom hemtjänst enligt SoL och inom personlig assistans enligt LSS. Färre kommuner erbjuder egenvård i särskilda boendeformer, vilket kan förklaras av att personer som bor i dessa boenden har ett omfattande omvårdnadsbehov. kan konstatera vissa skillnader mellan kommuner, vilka kan påverka den enskildes tillgång till stöd vid genomförande av egenvård. • Alla kommuner erbjuder inte stöd vid genomförande av egenvård när det handlar om mer komplicerade åtgärder, t.ex. stomivård och sondmatning. • Alla kommuner erbjuder inte stöd via LSS till genomförande av egenvård som rör barn och unga. • föreskrifter inom området följs inte alltid fullt ut, och samverkan mellan landsting och kommuner kan förbättras. Vidare anför att tolkningen av HFD:s domar har medfört begränsade möjligheter att ge stöd vid genomförandet av egenvård via personlig assistans, framför allt statlig assistansersättning enligt SFB – något som har ökat behoven av stöd från kommunerna. Även om kommunerna ändå erbjuder stöd vid egenvård via exempelvis personlig assistans enligt LSS tycks de inte alltid kunna tillgodose behovet hos assistansanvändarna. Flera kommuner menar att de mer komplicerade åtgärderna är svåra att hjälpa till med. Kommunerna ger även uttryck för att det är otydligt vem som ska ansvara för hjälp med egenvård till dessa personer. Rapporten är under beredning inom . promemoria om personlig assistans Av promemoria Personlig assistans – Analys av en kvasimarknad och dess brottslighet (S2018/00301/FST) framgår att var assistansmarknaden helt oreglerad, vilket förde med sig många oseriösa aktörer och fusk med skattemedel. har antalet privata aktörer inom assistansmarknaden minskat, och marknaden domineras av fyra stora aktörer. En uppräkning av schablonen har lett till minskade vinster för områdets aktörer. Utredningen visar att det som främst förklarar vinstnivån är anordnarnas personalkostnader. med löner och sociala förmåner som är lägre än gällande kollektivavtal har med den schablonersättning som betalas ut fått en konkurrensfördel mot andra. Utredningen föreslår bl.a. att detta skulle kunna rättas till genom att differentiera schablonersättningen. Assistansmarknaden är den i särklass mest privatiserade välfärdstjänsten i . Promemorian är under beredning inom . Det har inte väckts någon motion som går emot att nu antar regeringens lagförslag. Utskottet anser således att av de skäl som anges i propositionen bör anta regeringens lagförslag. När det gäller motionsyrkanden om tvåårsomprövningar konstaterar utskottet inledningsvis att bestämmelsen om tvåårsomprövningar av rätten till assistansersättning enligt regeringens mening principiellt sett är motiverad i syfte att göra det möjligt för att se till att rätt person får rätt ersättning och att regeringens avsikt därför är att lagändringen ska vara tillfällig. Vidare konstaterar utskottet att regeringen bedömer att bestämmelsen om tvåårsomprövningar bör återinföras så snart det finns förutsättningar för det. Enligt regeringens uppfattning bör detta bli aktuellt tidigast när en reformerad assistanslagstiftning träder i kraft. Regeringen anför vidare i propositionen att betänkande är avsett att ligga till grund för den reformerade lagstiftningen. Utskottet ansluter sig till regeringens bedömning och finner inte skäl att föreslå någon åtgärd från . Motionerna 2017/18:3968 (C) yrkande 1, 2017/18:3970 (SD) yrkande 2, 2017/18:3971 (L) yrkande 1 och 2017/18:3973 (KD) yrkande 1 bör därför avslås. Utskottet välkomnar att regeringen har gett i uppdrag att se över assistansersättningen i SFB och delar av LSS. Syftet med uppdraget är att skapa en långsiktigt hållbar ekonomisk utveckling av insatsen personlig assistans och att få till stånd mer ändamålsenliga insatser i LSS samt att lagstiftningen ska främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet. Mot denna bakgrund anser utskottet inte att bör ta några initiativ när det gäller motionsyrkandet om likvärdiga behov inom LSS. Motion 2017/18:3973 (KD) yrkande 3 bör därför avslås. bör därmed inte heller ta något initiativ i frågan om grundintentionen med LSS, och därför bör även motion 2017/18:3969 (V) avslås. Några motionsyrkanden tar upp frågan om egenvård. Inledningsvis konstaterar utskottet att det ingår i uppdraget för att analysera hur gränsdragningen mot hälso- och sjukvårdslagen, mot tillsyn på grund av medicinska behov och mot andra kommunala insatser kan tydliggöras ytterligare för att renodla de uppgifter som ska ingå i insatsen personlig assistans. Utskottet konstaterar också att , utflöde och konsekvenser av förändrad rättspraxis, av domar om det femte grundläggande behovet – En analys av hur kommuner och brukare påverkas och stöd vid genomförande av egenvård – En kartläggning är under beredning inom . bör enligt utskottet inte föregripa resultatet av detta arbete, och därför bör även motionerna 2017/18:3968 (C) yrkande 2, 2017/18:3970 (SD) yrkande 1, 2017/18:3971 (L) yrkande 2 och 2017/18:3973 (KD) yrkande 2 avslås. Som redovisats ovan har tagit fram en handlingsplan för hur myndigheten avser att utveckla arbetet med tillståndsprövning och tillsyn av assistansanordnare enligt SFB och LSS och har i uppdrag att redovisa de åtgärder som vidtogs och resultaten av dessa. Vidare konstaterar utskottet att promemoria Personlig assistans – Analys av en kvasimarknad och dess brottslighet bereds inom . Mot denna bakgrund finns det enligt utskottet inte skäl att föreslå någon åtgärd från . Motion 2017/18:3972 (M) yrkandena 1 och 2 bör därför avslås. Tvåårsomprövningar, punkt 2 (SD, C, V, L, KD) av (KD), (C), (SD), (L), (SD) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3968 av Per Lodenius och (båda C) yrkande 1, 2017/18:3970 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2017/18:3971 av m.fl. (L) yrkande 1 och 2017/18:3973 av m.fl. (KD) yrkande 1. Kravet på att ska ompröva beslut behöver enligt vår mening långsiktigt ersättas med en ordning som innebär en trygghet för den som beviljats stöd enligt LSS. Omprövningarna grundar sig på det faktum att behov kan förändras . För en del personer är det dock högst osannolikt att hälsotillståndet skulle förändras. Eftersom tvåårsomprövningarna ofta är en mentalt påfrestande process för de berörda anser vi att systemet bör förenklas. Vi anser därför att regeringen bör ge ett tilläggsdirektiv till om att se över hur tvåårsomprövningarna av rätten till assistansersättning kan förändras. Likvärdiga behov inom LSS, punkt 3 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3973 av m.fl. (KD) yrkande 3. De som har personlig assistans enligt LSS från kommunen påverkas inte av stoppet för tvåårsomprövningarna. Dessa beslut omprövas så ofta som . Den rättspraxis som råder utifrån domarna , 2012 och 2015 verkar därmed även i fortsättningen fullt ut för dessa personer. Jag anser därför att regeringen skyndsamt bör återkomma med förslag som innebär att samtliga medborgare omfattas av samma rättsläge och ges lika rättigheter till stöd för likvärdiga behov inom LSS. Grundintentionen med LSS, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3969 av m.fl. (V). Sedan den första inskränkande domen 2009 har bedömningen av vem som har rätt till assistansersättning blivit alltför snäv. Det övergripande målet i LSS är att de personer som omfattas av lagen ska få möjlighet att leva som andra. För att den personliga assistansen ska leva upp till grundintentionen med lagstiftningen behöver rättstillämpningen enligt min mening återställas till hur det såg ut – dvs. innan den rättspraxis som därefter inskränkt rätten till personlig assistans kom. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med förslag till lagändringar som innebär att grundintentionen med LSS följs. Egenvård, punkt 5 (SD, C, L, KD) av (KD), (C), (SD), (L) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3968 av Per Lodenius och (båda C) yrkande 2, 2017/18:3970 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2017/18:3971 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2017/18:3973 av m.fl. (KD) yrkande 2. Enligt HFD:s praxis behöver inte ge assistansersättning för annat än det vardagliga behovet av hjälp med hygien, måltider, klädsel och kommunikation hos personer med psykiska funktionshinder. Det handlar bl.a. om barn med behov av avancerad vård i hemmet på grund av exempelvis andningssvårigheter och svår epilepsi. Dessa är inte längre garanterade ersättning av för kostnader för personlig assistans utan hänvisas till sjukvården. Konsekvensen kan bli långa inläggningstider på sjukhus och stora orättvisor beroende på var i landet man bor. Vi anser därför att regeringen skyndsamt bör återkomma med förslag för att personlig assistans ska kunna beviljas utifrån behov av hjälp med egenvård eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den assistansberättigade personen. Tillsyn m.m., punkt 6 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3972 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2. Fusk, bedrägerier och missbruk av förmåner undergräver systemet med personlig assistans. Det drabbar främst de som har störst behov av stödet. Därför anser vi att det krävs en utökad och mer systematisk tillsyn. Likaså behövs en uppföljning av tillämpning och effekter av den samlade assistanslagstiftningen. Tillämpningen av de föreslagna reglerna bör följas noggrant. Det är enligt vår mening viktigt att följa de statsfinansiella effekterna eftersom kostnaderna tidigare ökat kraftigare än vad regeringen förväntat sig. Det behövs en tidig kontrollstation för att kunna överblicka effekterna av lagstiftningen. Vi anser därför att regeringen bör se över tillsynen över och uppföljningen av lagstiftningen om personlig assistans. Vidare bör regeringen vidta särskilda åtgärder för att stävja felaktiga utbetalningar och fusk till följd av de nu föreslagna lagändringarna. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2017/18:78 Vissa förslag om personlig assistans: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i socialförsäkringsbalken. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. 2017/18:3968 av Per Lodenius och (båda C): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge den pågående om att se över hur tvåårsomprövningarna av assistansersättning kan förändras, och detta tillkännager för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att assistans ska kunna beviljas för behov av hjälp med egenvård eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den assistansberättigade personen, och detta tillkännager för regeringen. 2017/18:3969 av m.fl. (V): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag till lagändringar som innebär att grundintentionen med lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade följs, och detta tillkännager för regeringen. 2017/18:3970 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att assistans ska kunna beviljas för behov av hjälp med egenvård eller annan hjälp och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge ett tilläggsdirektiv till den pågående om att se över hur tvåårsomprövningarna av rätten till assistansersättning kan förändras och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3971 av m.fl. (L): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om tilläggsdirektiv till om en ny modell som ska ersätta tvåårsomprövningarna och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen skyndsamt ska återkomma med förslag för att assistans ska kunna beviljas utifrån behov av hjälp med egenvård eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den assistansberättigade, och detta tillkännager för regeringen. 2017/18:3972 av m.fl. (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om tillsyn över och uppföljning av lagstiftningen om personlig assistans och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om särskilda åtgärder för att stävja felaktiga utbetalningar och fusk till följd av de nu föreslagna lagändringarna och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3973 av m.fl. (KD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om tilläggsdirektiv till om en ny modell som ska ersätta tvåårsomprövningarna och tillkännager detta för regeringen.