bet · H501CU9 · 2018-02-28 00:00:00 — Utskottet avstyrker därmed motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att utveckla den offentliga hyresstatistiken och om att skapa ett nationellt register för hyresrätter. Utskottet anser att ett pågående arbete bör avvaktas. Jämför reservation 11 (M, C, L, KD). I kommittémotion 2017/18:3343 av m.fl. (KD, M, C, L) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att den offentliga hyresstatistiken ska utvecklas. Enligt motionärerna behöver hyresgästernas makt som konsumenter stärkas genom ökad information om priset för att hyra en bostad, särskilt med hänsyn till att boendekostnaden är en så stor del av ett hushålls utgifter. I huvudsak motsvarande yrkanden framställs i partimotion 2016/17:3192 av m.fl. (L) yrkande 6 och kommittémotionerna 2016/17:2862 av m.fl. (KD, M, C, L) yrkande 2, 2016/17:3347 av m.fl. (KD) yrkande 37 och 2017/18:3652 av m.fl. (KD) yrkandena 42 och 46. I motion 2017/18:3453 av (SD) föreslås att det ska upprättas ett nationellt register för hyresrätter (yrkande 1) och ett register med hyresstatistik (yrkande 2). har i rapporten för en fördjupad hyresstatistik (rapport 2013:36) för regeringen redovisat sitt uppdrag att un-dersöka förutsättningarna för en fördjupad hyresstatistik när det gäller såväl förstahandshyror som hyror för privatbostäder som helt eller delvis hyrs av enskilda som inte är näringsidkare. I rapporten anför sammanfattningsvis att hyresstatistiken ur ett konsumentperspektiv blir betydelsefull först när uppgifterna om hyresnivå kopplas till lägenhetens standard. Därför bör hyresstatistiken innehålla såväl uppgifter om hyran som relevanta jämförbara bruksvärdesfaktorer. Konsu-menten behöver veta vad som ingår i hyran och vilka värden hyran represen-terar. Bostädernas egenskaper behöver normeras eller standardiseras så att det blir meningsfullt att jämföra lägenheternas hyresnivåer. Först då blir det intressant för konsumenten att jämföra olika hyresobjekt. En hyresstatistik som ger ökad pristransparens och förbättrad information som är av betydelse såväl för marknadsaktörerna som för befintliga och blivande hyresgäster leder naturligtvis till en högre kostnad än en statistik vars syfte begränsas till att enbart redovisa hyresnivåer. I fråga om förstahandshyror i hyresrätt innehåller rapporten följande förslag och slutsatser. Rapporten innehåller också förslag och slutsatser i fråga om hyror i privatbostäder. – Det bör utredas i vilken utsträckning bostadssökande saknar betydelsefull konsumentinformation. – Hyresstatistiken kan avgränsas till att redovisa enbart hyresnivåer eller breddas till att bättre svara mot de bostadssökandes informationsbehov ur ett konsumentperspektiv. – Ur ett konsumentperspektiv blir hyresstatistiken mer betydelsefull när uppgifter om hyresnivån kopplas till lägenhetens standard, vilket möjliggör en meningsfull jämförelse av olika lägenheter eller lägenhetstyper med varandra. – Lägenhets- och boendespecifika egenskaper behöver normeras eller stan-dardiseras för att det ska bli möjligt för de bostadssökande att jämföra olika lägenheter. Antalet redovisade bruksvärdesfaktorer bör begränsas så att in-formationen blir hanterbar. – En förbättrad statistik med god konsumentinformation är en komplex fråga eftersom det handlar om vilka bruksvärdesfaktorer som ska ingå och vär-det av respektive bruksvärdesfaktor. Dessa frågor hanteras inom ramen för det kollektiva förhandlingssystemet av bostadsmarknadens parter. Det på-går i många kommuner ett utvecklingsarbete kring systematisk hyressätt-ning. – Regeringen bör överväga att involvera hyresmarknadens parter i att under-söka behovet av en konsumentinriktad hyresstatistik liksom förutsättning-arna och möjligheten att använda parternas regionala databaser. – Nyttan av en fördjupad hyresstatistik måste vägas mot kostnaderna för att bygga en databas och för att kontinuerligt uppdatera statistiken. – () redovisar tre alternativ för hur statistiken över hyror kan förbättras genom ett utökat urval som gör det möjligt att redovisa statistiken på en lägre nivå. Kostnaderna för redovisning på kommunnivå uppskattas till , på församlingsnivå till , och för en totalundersökning blir kostnaden . Om hyresstatistiken även skulle innehålla bruksvärdesfaktorer skulle kostnaderna öka. har fått ett nytt uppdrag av regeringen att överväga hur det kan skapas bättre förutsättningar för en tillförlitlig, aktuell och transparent hyresstatistik över förstahandshyror. I uppdraget ingår att ta ställning till hur sådan statistik bör samlas in, sammanställas och publiceras samt vem eller vilka som är mest lämpade att ansvara för detta. I uppdraget ingår även att bedöma vilka variabler och vilken geografisk indelning som är möjliga och mest ändamålsenliga att publicera statistiken utifrån. Utgångspunkten ska vara att statistiken ska kunna presenteras på ett sådant sätt att den ger god ledning om hyrorna och deras utveckling. ska vid behov föreslå de författningsändringar som övervägandena ger upphov till. Uppdraget ska redovisas . behandlade och avstyrkte utskottet ett förslag om att den offentliga statistiken om hyresnivåer ska utvecklas. Utskottet hänvisade till att frågan om offentlig hyresstatistik var föremål för beredning inom (bet. 2015/16:CU14). Som framgår ovan har i uppdrag att överväga hur det kan skapas bättre förutsättningar för en tillförlitlig, aktuell och transparent hyresstatistik, samt vid behov föreslå nödvändiga författningsändringar med anledning av övervägandena. Utskottet anser att resultatet av uppdrag bör avvaktas innan det kan bli aktuellt att föreslå något tillkännagivande i frågan. Mot denna bakgrund avstyrks motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om till- och frånval i hyresrätten. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 12 (M, C, L, KD). I motionerna 2016/17:2862 av m.fl. (KD, M, C, L) yrkande 1 och 2017/18:3343 av m.fl. (KD, M, C, L) yrkande 1 begärs tillkännagivanden om att det ska införas ett system för till- och frånval i hyresrätten där hyresvärden ska ha rätt att få ersättning för sina kostnader för tillvalet. I allt väsentligt samma yrkanden om att införa ett system för till- och frånval finns i partimotionerna 2016/17:3192 av m.fl. (L) yrkande 4 och 2017/18:3580 av m.fl. (L) yrkande 18, samt i kommittémotionerna 2016/17:3347 av m.fl. (KD) yrkande 32 och 2017/18:3652 av m.fl. (KD) yrkande 44. I partimotion 2016/17:3378 av m.fl. (M) yrkandena 33 och 34 föreslås förbättrade möjligheter för bostadshyresgäster att göra till- och frånval vid renoveringar samt att energieffektiviserande åtgärder och visst underhåll ska kunna kopplas till hyresnivån. har i betänkandet Tillval i hyresrätten (SOU 2008:94) lagt fram ett förslag som är avsett att förbättra möjligheterna för bostadshyresgäster att göra till- och frånval vad gäller utrustning och underhåll. Betänkandet bereds fortfarande inom . Svar på skriftlig fråga Statsrådet angav bl.a. följande i sitt svar på skriftlig fråga huruvida han tänker verka för att lämna en proposition till som ger till- och frånval i hyresrätt (fr. 2015/16:339). Regeringen har […] gett en utredare i uppdrag att ta ställ-ning till bl.a. hur hyresgästernas ställning kan stärkas. Hyresgästens valfrihet och inflytande över den egna bostaden är en viktig faktor för att göra hyresbostäder attraktiva. Tillval och frånval kan vara ett bra sätt att ge hyresgäster ett sådant inflytande så länge balansen mellan hyresvärdens och hyresgästens intressen är lämplig. Många hyres-gäster erbjuds tillval eller frånval. Det är positivt och kan utvecklas så att fler hyresgäster får en större valfrihet. Kärnan i den förra regeringens förslag är att ett avtalat tillägg för ett tillval i princip inte ska kunna ändras av hyresnämnden. En så strikt regel för dessa fall kan leda till problem. En nackdel som tas upp i lagrådsremis-sen är att hyresvärdar i städer med bostadsbrist kan få ett intresse av att erbjuda lägenheter med höga tillägg. I lagrådsremissen konstateras att detta kan medföra risker som dagens hyressättningssystem avser att motverka. Det är riktigt att viktiga remissinstanser var positiva till förslaget. Det är så att flera remissinstanser, t.ex. landets hyresnämnder, pe-kade på att förslaget skulle orsaka tillämpningsproblem. behandlade och avstyrkte utskottet motsvarande förslag om till- och frånval i hyresrätten (bet. 2015/16:CU14). Utskottet hänvisade till att det fanns skäl att avvakta beredningen av betänkande och undersökning om hur reglerna om hyresgästernas inflytande över förbättrings- och ändringsarbeten tillämpas samt utredningens ställningstaganden med anledning av denna undersökning. Utskottet anser fortfarande att beredningen av betänkande bör avvaktas innan tar ställning till de frågor som aktualiseras i motionerna. Därmed avstyrks motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att rivningskontrakt ska användas till det de är avsedda för. Utskottet anser inte att det finns skäl att vidta åtgärder med anledning av motionsförslagen. Jämför reservation 13 (V). I partimotion 2017/18:2344 av m.fl. (V) yrkande 26 begärs ett tillkännagivande om att det ska vidtas åtgärder som säkerställer att rivningskontrakt används till det som de är avsedda för. Samma yrkande framställs i partimotion 2016/17:1736 av m.fl. (V) yrkande 20. En bostadshyresgäst har vanligen besittningsskydd till den lägenhet han eller hon hyr. Om hyresvärden och hyresgästen i en särskilt upprättad handling har kommit överens om att hyresrätten inte ska vara förenad med rätt till förläng-ning av hyresförhållandet gäller överenskommelsen om den har godkänts av hyresnämnden. I vissa fall gäller överenskommelsen även utan sådant godkän-nande (45 a § hyreslagen). Det gäller bl.a. i fråga om vissa upplåtelser av en- och tvåfamiljshus och andrahandsupplåtelser. Bestämmelserna om möjligheterna att avstå besittningsskyddet tillkom för att stimulera till uthyrning av en lägenhet som annars skulle komma att stå outhyrd därför att hyresvärden behöver ta den i anspråk och inte skulle hyra ut den på grund av besittningsskyddsreglerna. För att förhindra missbruk av reglerna om avstående av besittningsskydd måste överenskommelsen enligt huvudregeln godkännas av hyresnämnden. Av lagen framgår inte i vilka fall hyresnämnden ska godkänna en överenskommelse. I förarbetena angavs att ett avståendeavtal alltid bör godkännas om förhållandena är sådana vid en avvägning mellan parternas intressen i en besittningsskyddstvist att hyresgästen normalt inte skulle anses ha rätt till förlängning av hyresförhållandet (prop. 1968:91 bihang A s. 90). En förestående rivning eller större ombyggnad är vanliga skäl för att träffa avtal om att avstå besittningsskydd. Ett avstående som gäller rivning om-fattar inte situationen att huset ska byggas om (se RBD 51:77). I det fall som omfattas av överenskommelsen kan frågan om förlängning av hyresavtalet inte prövas av hyresnämnden. Hyresgästen är alltså skyldig att flytta om hyresvärden säger upp honom eller henne. Normalt godkänns endast överenskommelser för sådana hyresförhållanden som ska upphöra från tillträdesdagen (se och , Hyreslagen, En kommentar, elfte upplagan, 2015, s. 395). I en promemoria från Bostadsdomstolens, Arrendenämndernas och Hyresnämndernas Samarbetsorgan (BAHS), som lämnades in till 2002, lämnades förslag om att upplåtelser av lägenheter inför rivning och ombyggnad inte skulle omfattas av kravet på hyresnämndens godkännande. Men detta förslag godtog inte regeringen eftersom det enligt regeringens mening fanns risk för missbruk från mindre seriösa hyresvärdars sida (prop. 2005/06:13). Ett alternativ till att hyresgästen avstår från sitt besittningsskydd är att man i hyresavtalet tar in en rivningsklausul. Hyresgästen har då möjlighet att få sitt besittningsskydd prövat om han eller hon sägs upp. Besittningsskyddet i ett sådant fall regleras i en särskild bestämmelse (46 § första stycket 3 hyreslagen). Med ett vanligt kontrakt (utan rivningsklausul) bryts besittningsskyddet vid rivning om förhållandena är sådana att hyresgästen inte rimligen själv kan ordna bostad endast under förutsättning att han eller hon erbjuds en ersättningslägenhet. En rivningsklausul för normalt med sig att hyresgästen inte kan ställa krav på en ersättningslägenhet, men det gäller inte om rivningsklausulen är för gammal. I förarbetena till bestämmelsen uttalades bl.a. att det efter rivningsklausulens tillkomst krävs mycket starka skäl för att värden ska kunna åberopa den. Om hyresförhållandet varat under en inte alltför och hyresgästen kommit att uppfatta det som permanent, borde enligt uttalandena klausulen frånkännas betydelse. Det ställs också krav på att rivningen ska vara någorlunda aktuell vid klausulens tillkomst (prop. 1974:150 s. 499 f.). Om en särskild klausul om en förestående ombyggnad tas in i ett hyresavtal, kan en nära förestående ombyggnad vara en grund för att besittningsskyddet bryts på motsvarande sätt som när det gäller en rivningsklausul (46 § första stycket 4 hyreslagen). Utskottet behandlade och avstyrkte i betänkande 2015/16:CU14 ett likalydande motionsyrkande om att rivningskontrakt ska användas till det de är avsedda för. Utskottet anförde följande. Utredningen om stärkt ställning för hyresgäster (dir. 2015:83) behandlar ett flertal frågor inom det hyresrättsliga området. Den frågeställning som tas upp i motionen är viktig, men det är också en fråga om prioriteringar av utredningsinsatser. Utskottet anser inte att det finns tillräckliga skäl för att ta initiativ till att vidga utredningens uppdrag till att omfatta också den fråga som tas upp i motionen. Motionen avstyrks med hänvisning till detta. Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande om att det inte finns anledning att vidta några åtgärder med anledning av de förslag som aktualiseras genom motionerna. Därmed avstyrker utskottet motionsförslagen. Bristande fastighetsförvaltning och underhåll Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om åtgärder mot bristande fastighetsförvaltning. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 14 (V) och 15 (L). I partimotion 2017/18:2344 av m.fl. (V) yrkande 23 föreslår motionärerna att det införs en förvärvslag för att förhindra att oseriösa hyresvärdar förvärvar ytterligare fastigheter. I samma motion begärs tillkännagivanden om att det bör bli lättare att få nedsatt hyra vid bristande underhåll genom att frågan ska prövas av hyresnämnden i stället för allmän domstol (yrkande 24), att kommunerna i ärenden om tvångsförvaltning ska vara skyldiga att bistå med förvaltare (yrkande 25) och att det bör tas fram en statlig strategi mot slumförvaltning för att åstadkomma en bättre myndighetssamverkan (yrkande 27). I partimotion 2016/17:1736 av m.fl. (V) finns samma förslag om nedsatt hyra vid bristande underhåll (yrkande 18), om kommunens skyldighet att bistå med förvaltare (yrkande 19) och om en statlig strategi mot slumförvaltning (yrkande 21). I samma motion begärs även ett tillkännagivande om att ett åtgärdsföreläggande ska kunna utfärdas när underhållsskyldigheten som sådan åsidosätts, oavsett storleken på bristen (yrkande 17). I partimotion 2017/18:3580 av m.fl. (L) yrkande 15 föreslås att möjligheten att använda tvångsförvaltning mot hyresvärdar som inte sköter sin roll ska stärkas. och (båda S) föreslår i motion 2016/17:2711 i denna del att möjligheterna att skärpa hyresvärdens ansvar för bl.a. underhåll ska ses över. Den upphävda förvärvslagen m.m. Lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. upphävdes med hänvisning till bl.a. att lagen inte tillräckligt effektivt hade förhind-rat att personer som är mindre lämpliga som hyresvärdar förvärvar och förval-tar hyresfastigheter. som förvärvslagen upphävdes skärptes bostadsförvaltningslagen (1977:792) med syftet att ta till vara hyresgästernas intressen av en godtagbar fastighetsförvaltning (prop. 2009/10:21, bet. 2009/10:CU3, rskr. 2009/10: 176). Enligt förvärvslagen fick en fastighet som var taxerad som hyreshusenhet endast förvärvas efter tillstånd av hyresnämnden. Tillståndsplikten gällde fler-talet slag av förvärv, bl.a. köp, byte och gåva, men inträdde först om den kom-mun där fastigheten låg hade begärt hyresnämndens prövning. En or-ganisation av hyresgäster skulle ges möjlighet att yttra sig till kommunen. Till-ståndsplikten omfattade inte vissa särskilda fall där det typiskt sett kunde antas att det inte fanns någon risk för oönskade förvärv. Det är vanligt att hyresfastigheter ägs av juridiska personer. Fysiska perso-ners förvärv av aktier eller andelar i sådana juridiska personer kan beskrivas som indirekta förvärv av fastigheterna och var i vissa fall tillståndspliktiga. Förvärvslagen innehöll fyra förutsättningar som var av betydelse för om tillstånd skulle ges till ett förvärv. Förvärvaren skulle visa sig vara i stånd att förvalta fastigheten. Förvärvaren skulle också göra sannolikt att syftet med förvärvet var att förvalta fastigheten och hålla den i godtagbart skick. Vidare skulle det kunna antas att förvärvaren även i övrigt skulle iaktta god sed i hyresförhållanden. Slutligen fick det inte från allmän synpunkt vara olämpligt att förvärvaren skulle äga fastigheten. Enligt bostadsförvaltningslagen (1977:792) kan hyresnämnden under vissa förutsättningar ingripa mot en hyresvärd som inte sköter fastighetsförvalt-ningen på ett sätt som är godtagbart för de boende (1 och 2 §§). Lagen är till-lämplig på en fastighet där det finns en bostadslägenhet som är uthyrd eller kan hyras ut av fastighetsägaren för annat ändamål än fritidsändamål och som inte är en del av ägarens egen bostad. Även uthyrda enfamiljshus och ägarlägenheter faller under lagens tillämpningsområde. Lagen är i första hand inriktad på brister i fastighetens skick. Fastighetsägarens skyldigheter i dessa avseenden framgår bl.a. av hyreslagen. Särskilt kan nämnas bestämmelserna om lägenhetens och de gemensamma utrymmenas skick och om hyresvärdens plikt att med vissa tidsmellanrum ombesörja löpande underhåll av lägenheterna (9 och 15 §§ hyreslagen). får ingripa mot fastighetsägare genom beslut om särskild förvaltning. Sådana beslut kan vara av två slag: förvaltningsåläggande eller tvångsförvaltning. Förvaltningsåläggande är den mindre ingripande formen och innebär att fastighetsägaren blir skyldig att överlämna förvaltningen av fastigheten till en godtagbar förvaltare som fastighetsägaren själv utser (3–7 §§ bostadsförvaltningslagen). är en mer kvalificerad form av ingripande (8–27 §§ bostadsförvaltningslagen). Den innebär att hyresnämn-den utser en förvaltare som i flera väsentliga avseenden får ställning som legal företrädare för fastighetsägaren. utövar sedan tillsyn över för-valtningen. En ansökan om särskild förvaltning får göras av kommunen eller en organisation av hyresgäster. En enskild hyresgäst är däremot inte behörig att göra en sådan ansökan (29 § bostadsförvaltningslagen). Om fastigheten står under tvångsförvaltning men en tillfredsställande förvaltning trots detta inte kan uppnås, finns möjlighet för kommunen att väcka talan om att lösa in fastigheten (28 § bostadsförvaltningslagen). ska hyresvärden, enligt huvudregeln, tillhandahålla lägen-heten i sådant skick att den enligt den allmänna uppfattningen i orten är fullt brukbar för det avsedda ändamålet. Bättre skick kan avtalas. Om lägenheten helt eller delvis är uthyrd till bostad, ska hyresvärden i bostadsdelen med skäliga tidsmellanrum ombesörja tapetsering, målning och andra sedvanliga reparationer med anledning av lägenhetens försämring genom ålder och bruk. Underhållsskyldigheten gäller dock inte om något annat har avtalats och hyres-avtalet avser ett enfamiljshus eller en lägenhet inom en ägarlägenhetsfastighet eller de avvikande bestämmelserna har förhandlats fram enligt hyresförhand-lingslagen (1978:304). Hyresgästen har rätt till nedsättning av hyran om hyresvärden brister i sin underhållsskyldighet eller om hinder eller men på annat sätt uppstår i nyttjanderätten utan hyresgästens vållande (9 § första stycket, 15 och 16 §§). Avser hyresavtalet en bostadslägenhet, får hyresnämnden om hyresvärden inte fullgör sin underhållsskyldighet på ansökan av hyresgästen ålägga hyres-värden att avhjälpa bristen (åtgärdsföreläggande). I föreläggandet, som får förenas med vite, ska det bestämmas inom vilken den eller de åtgärder som avses med föreläggandet ska ha vidtagits (16 § andra stycket hyreslagen). En tvist om nedsättning av hyran prövas av tingsrätt. I uppdrag ingick bl.a. att analysera konsekvenserna av upphävandet av förvärvslagen och skärpningarna i bostadsförvaltningslagen samt lämna förslag på åtgärder som behövs för att komma till rätta med de brister som konstateras. I betänkandet Stärkt ställning för hyresgäster (2017:33) redovisar utredningen följande identifierade problem. Det finns fortfarande hyresgäster som upplever brister i sitt boende. Tillämpningen av lagstiftningen när det gäller åtgärdsföreläggande ställer till problem. Försöken att skapa en fungerande trappa i lagstiftningen så att mindre förseelser får lägre sanktioner har inte resulterat i att den mindre ingripande åtgärden förvaltningsföreläggande har använts i någon större utsträckning. Det har även visat sig vara svårt att hitta tillgängliga tvångsförvaltare. Utredningens bedömningar och förslag är följande. – Det finns inte skäl att införa en ny förvärvslag. – Det bör klargöras att det inte krävs hinder eller men i nyttjanderätten som grund för ett åtgärdsföreläggande när hyresvärden brister i sin underhållsskyldighet. – Bestämmelserna om förvaltningsåläggande bör ersättas av möjligheter för hyresnämnden att, med utgångspunkt i omständigheterna i det enskilda fallet, förelägga hyresvärden att vidta åtgärder för att komma till rätta med uppkomna förvaltningsbrister. Föreläggandet bör kunna förenas med vite. – Kommunen bör vara skyldig att ta fram och tillhandahålla en förteckning över förvaltare som har förklarat sig villiga att åta sig uppdrag som tvångsförvaltare. – Övergår fastigheten till en ny ägare under pågående förvaltning, bör den ursprungliga ägaren slutligt svara för förvaltarens arvode för tiden för äganderättens övergång. – Förvaltaren bör medges att ur fastighetens avkastning få ersättning för utgifter som har varit skäligen påkallade för att fullgöra uppdraget. Utredningen om hyres- och arrendetvister har som ett alternativ i sitt betän-kande Hyres- och arrendetvister (SOU 2012:82) lämnat ett förslag om att verksamheten vid hyres- och arrendenämnderna ska föras över till all-män domstol genom inrättande av s.k. särskilda domstolar inom vissa tings-rätter. Förslaget omfattar att de nya hyres- och arrendedomstolarna ska hand-lägga i princip alla tvister som rör hyresförhållanden. En särskild utredare fick uppdraget att lämna förslag på hur verksamheten i hyres- och arrendenämnderna kan effektiviseras och hur prövningen av hyres- och arrendeärenden och mål kan moderniseras och göras mer ändamålsenlig. Uppdraget redovisas i promemorian Effektivare hyres- och arrendenämnder (Ds 2016:4). Betänkandet och promemorian bereds inom . Utskottet behandlade i betänkande 2015/16:CU14 flera liknande motioner om åtgärder mot bristande fastighetsförvaltning. Motionerna avstyrktes med hänvisning till bl.a. pågående arbete. Som framgår ovan har analyserat konsekvenserna av att upphäva förvärvslagen och skärpningarna i bostadsförvaltningslagen, samt utrett frågor om bl.a. bristande underhåll. Utredningens förslag bereds nu inom . Enligt utskottets bedömning bör det pågående arbetet med frågorna inte föregripas genom någon åtgärd från sida. Utskottet avstyrker således motionsförslagen. Olovlig handel med svarta hyreskontrakt Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om åtgärder för att motverka olovlig handel med svarta hyreskontrakt. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 16 (L).