bet · H501SoU9 · 2018-05-08 00:00:00 — Vidare anförs det att sjukvårdshuvudmännen har huvudansvaret för att föra prioriteringsprocessen vidare och att i sin tillsynsfunktion ska bevaka att riksdagsbeslutet följs och att prioriteringsprocessen intensifieras. har Prioriteringscentrum (Nationellt för prioritering inom vård och omsorg) ett nationellt uppdrag att kring ämnet öppna prioriteringar – bedriva forskning och utveckling av processer och metoder – bidra till kunskapsöverföring mellan akademi och praktisk vård och omsorg – skapa forum för kunskaps- och erfarenhetsutbyte – stimulera till ökad medvetenhet och debatt. Prioriteringscentrum har även till uppgift att samla in och sprida information inom området öppna prioriteringar. Centrumet finns i och har som huvudman. På uppdrag av lämnade Prioriteringscentrum en rapport, Vårdens alltför svåra val, om hur prioriteringsarbetet sker inom vården i landsting och kommuner. I rapporten lämnas en värdering av hur detta arbete överensstämmer med intentionerna i beslut om prioriteringar samt med vad som anges i hälso- och sjukvårdslagen. I uppdraget ingick även att analysera problem i tillämpningen av riktlinjerna för prioriteringar och komma med förslag till ändringar och förtydliganden. Av rapporten framgår att Prioriteringscentrum ansåg att den etiska plattformen inte fått tillräckligt genomslag i sjukvården, och Prioriteringscentrum föreslog därför en reviderad plattform. (Smer) uttalade sig i en skrivelse till om Prioriteringscentrums rapport. Smer ansåg att den ursprungliga plattformen höll men att det finns brister i informationen samt att kunskaperna om plattformens principer behöver förstärkas. Smer ansåg alltså att den nuvarande värdegrunden för prioriteringsbeslut borde fortsätta att gälla. Däremot behövs det mer information om den på politisk, administrativ och klinisk nivå. Det krävs också en kontinuerlig diskussion om hur plattformen ska kunna tillämpas. Utskottet konstaterar att ställt sig bakom regeringens riktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården. Beslutet innebär att tre principer ska ligga till grund för prioriteringar inom vården: människovärdesprincipen, behovs- och solidaritetsprincipen samt kostnadseffektivitetsprincipen. Dessa principer utgör en etisk plattform som är styrande för vården. Riktlinjerna exemplifieras med fyra breda prioriteringsgrupper där habilitering och rehabilitering finns i prioriteringsgrupp II. Utskottet noterar vidare Prioriteringscentrums nationella uppdrag kring ämnet öppna prioriteringar. bör inte ta något initiativ med anledning av motionerna 2015/16:2587 (M) yrkande 5, 2017/18:1901 (M) yrkande 3 och 2017/18:2898 (L) yrkande 14. Motionerna bör avslås. Förebyggande vård och behandling av kroniska sjukdomar m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om förebyggande hälsoundersökningar, kroniska sjukdomar och screening. Jämför reservation 36 (V), 37 (M) och 38 (L). I kommittémotion 2017/18:2940 av m.fl. (V) yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om att det bör utredas hur hälsoundersökningar kan påverka hälsan hos de grupper som står längst bort från vården. I kommittémotion 2016/17:3220 av m.fl. (M) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att ta fram en nationell handlingsplan för att motverka diabetes. I yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att sträva efter att minska skillnaderna mellan landsting och regioner vad avser diabetesvården såväl vid medicinkliniker som i primärvården. I yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om att prioritera fler patientutbildningar i egenvård i primärvården för patienter med diabetes. I yrkande 7 föreslås ett tillkännagivande om att sträva efter att koncentrera viss diabetesvård och forskning. I kommittémotion 2016/17:3223 av m.fl. (M) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att ta fram en nationell handlingsplan för att stärka kvaliteten och minska skillnaderna i vården av hjärt- och kärlsjukdomar i olika delar av landet. I yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om ett helhetsansvar för patienter med hjärt- och kärlsjukdomar. Vid framtagandet av en nationell handlingsplan bör denna aspekt av vården beaktas och analyseras vidare. I yrkande 9 föreslås ett tillkännagivande om att öka samarbetet mellan hjärt- och kärlsjukvården och diabetesvården för att minska antalet människor som drabbas av hjärtinfarkt. I motion 2017/18:31 av (L) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att ett särskilt vårdprogram, ett nationellt programråd, bör skapas för att minska lidandet för patienter med kronisk smärta och deras anhöriga. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om rehabiliteringen av smärtpatienter. Enligt motionären behöver rehabiliteringsvården bli mer professionell och ges tydliga uppföljningskriterier. I motion 2017/18:1678 av (MP) föreslås ett tillkännagivande om ett uppdrag till för att utveckla vården av smärtpatienter och kroniker. I motion 2017/18:1351 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att utreda möjligheten att införa tester av artärstelhet på landets vårdcentraler. I motion 2015/16:889 av (KD) föreslås ett tillkännagivande om en nationell screeningplan för att finna patienter med förmaksflimmer och säkra en god och jämlik vård. I motion 2017/18:773 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om att utreda förutsättningarna för att alla landsting ska erbjuda alla livmoderbärare gynekologisk hälsokontroll. Bakgrund och pågående arbete Nationell strategi för att förebygga och behandla kroniska sjukdomar I budgetpropositionen föreslogs en satsning för att förbättra vården för personer med kroniska sjukdomar (prop. 2013/14:1 utg.omr. Satsningen pågick –2017 och omfattade totalt . Tillsammans med företrädare för professions- och patientorganisationer, landsting och berörda myndigheter togs det fram en nationell strategi för att förebygga och behandla kroniska sjukdomar. Strategin kompletterades med ett antal handlingsplaner. har haft regeringens uppdrag att genomföra insatser för att förbättra vården för personer med kroniska sjukdomar. I uppdraget ingick att stödja genomförandet av nationella riktlinjer för sjukdomsförebyggande metoder och att fördela medel till organisationer som företräder professionerna för insatser som syftar till att genomföra riktlinjerna. I uppdraget ingick också att fördela medel för allmänna insatser som bidrar till en bättre vård för personer med kroniska sjukdomar. Myndighetens senaste rapport lämnades , och slutrapporten väntas . Uppdrag att stödja genomförandet av nationella riktlinjer för prevention och behandling vid ohälsosamma levnadsvanor för att förebygga kroniska sjukdomar Regeringen beslutade att ge i uppdrag att i samverkan med professionens organisationer stödja genomförandet av nationella riktlinjer för prevention och behandling vid ohälsosamma levnadsvanor i hälso- och sjukvården (S2017/07515/FS). Uppdraget ska ske i samråd med SKL i de delar som rör genomförandet av förebyggande insatser i relevanta överenskommelser. I uppdraget ingår även att fördela medel till professionens organisationer för insatser som ska stödja genomförandet av de nationella riktlinjerna. Uppdraget ska redovisas till () . Delredovisningar av uppdraget ska lämnas till () , 2020 och 2021. har haft regeringens uppdrag att stödja genomförandet av nationella riktlinjer för prevention och behandling vid ohälsosamma levnadsvanor i syfte att stärka det hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande arbetet inom hälso- och sjukvården. konstaterar i sin uppföljning av insatserna att arbetet med levnadsvanor blir alltmer etablerat i hälso- och sjukvården. Andelen patienter som har fått stöd för att ändra ohälsosamma levnadsvanor har ökat. Regeringen anför att hälso- och sjukvården har en central roll när det gäller att främja hälsa och förebygga sjukdomar och att förebyggande insatser behöver stärkas och bidrar till detta, bl.a. inom ramen för arbetet med kroniska sjukdomar och psykisk ohälsa. Regeringen bedömer att det arbete som har bedrivit tillsammans med professionens organisationer har varit framgångsrikt och därför bör fortsätta. Regeringen vill dock skapa ytterligare incitament för hälso- och sjukvården att arbeta med förebyggande insatser. Inom ramen för uppdraget ska därför särskilt stödja genomförandet av nationella riktlinjer för prevention och behandling av ohälsosamma levnadsvanor i de landsting som genomför hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande insatser inom ramen för dessa överenskommelser. Syftet med arbetet är att förebygga kroniska sjukdomar, med särskild fokus på dem som har störst behov av insatser både medicinskt och socioekonomiskt. Bästa möjliga hälsa och en hållbar hälso- och sjukvård – Med fokus på vården vid kroniska sjukdomar – Lägesrapport publicerade möjliga hälsa och en hållbar hälso- och sjukvård – Med fokus på vården vid kroniska sjukdomar. I rapporten konstateras att det finns flera positiva trender när det gäller förutsättningarna för en hälsoinriktad, kunskapsbaserad och patientcentrerad hälso- och sjukvård för personer med kroniska sjukdomar, som det fortfarande finns betydande utmaningar. Rapporten är den tredje och sista lägesrapporten utifrån regeringens strategi för kroniska sjukdomar, och har i denna valt att särskilt lyfta fram potentialen i det hälsofrämjande och förebyggande arbetet. I rapporten anförs att de flesta av de stora kroniska sjukdomarna är möjliga att förebygga genom rökstopp, minskad alkoholkonsumtion, ökad fysisk aktivitet och hälsosamma matvanor. nationella riktlinjer för förebyggande metoder har fått ett visst genomslag, och något fler får tillgång till relevanta insatser för förändrade levnadsvanor. Nationella programråd för diabetes och stroke De nationella programråden vid SKL fungerar som ett komplement till kunskapsstrukturerna på regional nivå. De nationella programråden ska – analysera och identifiera gapen i hälso- och sjukvården samt genom att kartlägga befintliga underlag, identifiera oönskade variationer och behov av klinisk forskning – ta fram mål och indikatorer för vårdens kvalitet – identifiera och sprida framgångsfaktorer – ta fram och revidera kunskapsunderlag såsom nationella vårdprogram, standardiserade vårdplaner och riktlinjer – följa upp och analysera kunskapsutvecklingen och variationer i vårdpraxis – bidra till konsensusutlåtanden när vetenskapligt stöd saknas. Nationella programrådet för diabetes har tagit fram studier, framgångsfaktorer och nationella kunskapsstöd som ska bidra till en jämlik vård för patienter med diabetes. Programrådet har identifierat framgångsfaktorer hos landsting och vårdenheter med särskilt goda resultat för diabetesvården. Nationella programrådet för stroke har som verksamhetsmål att bl.a. kvalitetssäkra och skapa jämlik trombektomiverksamhet, kvalitetssäkra nationella beslutsstöd och vårdprogram samt kartlägga och granska de befintliga, öka tillgängligheten och bidra till en jämn kvalitet på sjukhusens strokeutbildningar och kvalitetssäkra strokeenheter i landet genom att ta fram kriterier för kvalitetssäkring och/eller certifiering. Nationella riktlinjer för diabetes nationella riktlinjer för diabetesvård innehåller rekommendationer om riktad screening, prevention och levnadsvanor, glukoskontroll, hjärt-kärlsjukdomar, omvårdnad, diabeteskomplikationer samt diabetes och graviditet. Riktlinjerna vänder sig till beslutsfattare och profession inom området. genomförde en översyn av riktlinjerna 2017. Översynen har lett till nya och uppdaterade rekommendationer om glukossänkande läkemedelsbehandling vid typ 2-diabetes samt om viktminskande kirurgi vid fetma. I frågor om läkemedelsbehandling samverkar med , som parallellt tar fram behandlingsrekommendationer inom samma område. Nationella riktlinjer för hjärt-kärlsjukdomar nationella riktlinjer för hjärtsjukvård innehåller rekommendationer om diagnostik, behandling och rehabilitering inom områdena kranskärlssjukdom, klaffsjukdom, arytmi, hjärtsvikt samt genetisk hjärt-kärlsjukdom och medfödda hjärtfel. Rapporten vänder sig främst till beslutsfattare. har gjort en översyn av riktlinjerna, och finns nya riktlinjer på området. Högspecialiserad vård – hjärt-kärlsjukdomar Utskottet har behandlat regeringens proposition 2017/18:40 En ny beslutsprocess för den högspecialiserade vården i betänkande 2017/18:SoU18. I propositionen föreslår regeringen en ny beslutsprocess för den nationella högspecialiserade vården som ersätter systemet med rikssjukvård och den nationella nivåstruktureringen av cancervården. Beslut om vilken hälso- och sjukvård som ska utgöra nationell högspecialiserad vård och vid hur många enheter den ska bedrivas ska enligt regeringen fattas av den myndighet som regeringen bestämmer. Besluten ska baseras på analyser gjorda av sakkunniggrupper som består av bl.a. professions- och patientföreträdare. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet ställde sig bakom regeringens förslag. I betänkandet föreslog utskottet även två tillkännagivanden till regeringen. följde utskottet i dessa delar och beslutade vidare om ytterligare ett tillkännagivande i enlighet med en reservation i betänkandet (rskr. 2017/18:176). har tagit fram en tidsplan för att genomföra nivåstrukturering av all nationell högspecialiserad vård med start . Av tidsplan framgår att man räknar med att vårdområdet hjärt-kärlsjukdomar kan börja behandlas i sakkunniggrupper (Att nivåstrukturera nationell högspecialiserad vård – förslag till arbetsprocess, 2017). social utvärdering (SBU) publicerade 2006 rapporten för behandling av långvarig smärta. Sedan ytterligare forskningsresultat tillkommit gjorde SBU 2010 en uppdatering av kunskapsunderlaget om rehabilitering i vid bemärkelse vid långvarig smärta från nacke, skuldror och ländrygg samt vid generaliserad smärta inklusive fibromyalgi (Rehabilitering vid långvarig smärta – En systematisk litteraturöversikt, 2010, nr 198). Vid i tar man emot barn och vuxna från hela landet med långvarig och svårbehandlad smärta för beteendemedicinsk smärtbehandling. publicerade nya behandlingsrekommendationer för patienter med långvarig eller återkommande smärta (). Rekommendationerna beskriver en övergripande strategi för läkemedelsbehandling hos vuxna och hos barn och ungdomar. presenterade SKL rapporten – Smärta. Rapporten är en kartläggning över smärtvården i . Kartläggningen visar på brister och omotiverade skillnader i vård och behandling av patienter med kronisk smärta. Rapporten har tagits fram av en expertgrupp på uppdrag av Nationell samverkansgrupp för kunskapsstyrning (NSK). Rapporten utgör ett underlag för behovet av nationell samordning för området långvarig icke cancerrelaterad smärta hos vuxna. Expertgruppen föreslår i rapporten en nationell samordning av smärtvården för att ta fram nationella rekommendationer kring patienter med långvarig smärta. I rapporten för förmaksflimmer i syfte att förebygga stroke – Rekommendation och bedömningsunderlag (2017) gör rekommendationen att hälso- och sjukvården inte ska erbjuda screening för förmaksflimmer för att förebygga stroke. Avgörande för rekommendationen är att det saknas vetenskapligt stöd för att ett sådant screeningprogram skulle minska antalet fall av stroke. samlade bedömning är därmed att det är oklart om hälsovinsterna med ett screeningprogram för förmaksflimmer överväger de negativa effekterna. Utskottet välkomnar det uppdrag som regeringen har gett om att stödja införandet av nationella riktlinjer för prevention och behandling vid ohälsosamma levnadsvanor för att förebygga kroniska sjukdomar. Utskottet noterar särskilt att syftet med arbetet är att förebygga kroniska sjukdomar, med särskilt fokus på dem som har störst behov av insatser både medicinskt och socioekonomiskt. Utskottet anser inte att det är nödvändigt att ta något initiativ med anledning av motion 2017/18:2940 (V) yrkande 8. Motionen bör avslås. Utöver ovanstående uppdrag till för att förebygga kroniska sjukdomar kan utskottet konstatera att bl.a. och även på andra sätt arbetar med att förbättra vården för personer med kroniska sjukdomar. Utskottet finner inte att det är nödvändigt med några initiativ med anledning av motionerna 2016/17:3220 (M) yrkandena 1, 3, 5 och 7, 2016/17:3223 (M) yrkandena 1, 5 och 9, 2017/18:31 (L) yrkandena 2 och 3 samt 2017/18:1678 (MP). Motionerna bör avslås. Utskottet noterar att i rapporten för förmaksflimmer i syfte att förebygga stroke – Rekommendation och bedömningsunderlag (2017) gör rekommendationen att hälso- och sjukvården inte ska erbjuda screening för förmaksflimmer för att förebygga stroke. Mot den bakgrunden anser utskottet att motion 2015/16:889 (KD) bör avslås. Utskottet anser inte heller att bör ta några initiativ med anledning av motionerna 2017/18:773 (S) och 2017/18:1351 (M). Motionerna bör avslås. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör ta fram en ny cancerstrategi och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller fyra motionsyrkanden och avslår två motionsyrkanden. Vidare avslår motionsyrkanden om regionala cancercentrum, cancervård och cancerpreventiv kost. Jämför reservation 39 (S, MP, V), 40 (M), 41 (M) och 42 (V). I kommittémotion 2017/18:3651 av m.fl. (KD, M, C, L) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om en utvecklad cancerstrategi. Motionärerna anför att den nya cancerstrategin bl.a. bör innehålla metodiska kvalitetsförbättringar i cancervården. Därtill bör strategin fokusera på kortare väntetider i cancervården, ytterligare koncentration av avancerad högspecialiserad cancervård och en nationell strategi för att kunna säkra en långsiktigt hållbar kompetensförsörjning. Även i partimotion 2017/18:3568 av m.fl. (M) yrkande 22 och i kommittémotion 2017/18:3421 av m.fl. (M) yrkande 22 föreslås tillkännagivanden om att vidareutveckla den nationella cancerstrategin. I motion 2016/17:3224 av m.fl. (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om en nya och samlad cancerstrategi. I motion 2017/18:939 av (KD) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att ta fram en ny cancerstrategi där riskfaktorer blir en nyckel i det förebyggande arbetet. Ett likalydande förslag finns i motion 2016/17:285 av och (båda KD) yrkande 1. I kommittémotion 2017/18:3421 av m.fl. (M) yrkande 24 föreslås ett tillkännagivande om att genomföra utvärdering och uppgradering av de regionala cancercentrumens förutsättningar och uppdrag. I kommittémotion 2016/17:3224 av m.fl. (M) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om ett helhetsansvar för patienter med cancer. I yrkande 10 föreslås ett tillkännagivande om att förbättra den kliniska forskningen via en mer samlad avancerad cancervård och förstärkning av de nationella kvalitetsregistren. I motion 2016/17:1175 av (C) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att en människas ålder och bostadsort inte ska få avgöra om en viss medicinsk behandling ska användas eller inte. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att den enskildes ålder och bostadsort inte ska få avgöra om en medicinsk behandling ska vara kostnadsfri eller inte. I motion 2017/18:1211 av (C) föreslås ett tillkännagivande om att verka för att bröstcancerscreeningar ska vara jämnt fördelade över landet, att bröstcancervården ska vara lika i landet, att läkemedel ska ges direkt utan väntetid och att bröstcancer ska inkluderas i . I motion 2016/17:2035 av (C) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om behovet av en skärpt effektivitet i cancervården. I kommittémotion 2016/17:482 av m.fl. (V) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning för att analysera de regionala skillnaderna i väntetider, användning av nya cancerläkemedel, screeningverksamhet samt uppföljningsrutiner för cancersjukdomar. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning för att se över de omotiverade skillnaderna i cancervården i fråga om socioekonomiska och åldersmässiga faktorer och deras inverkan på behandlingsval, eftervård, överlevnad och informationsdelning. I yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör ge lämplig myndighet i uppdrag att utvärdera det psykologiska stödet för cancersjuka och deras anhöriga samt genusaspekterna på detsamma. I motion 2016/17:967 av (S) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om fler äldre kvinnor i kliniska behandlingsstudier. I yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om likvärdig cancerbehandling för äldre kvinnor. I motion 2016/17:2185 av och (båda S) föreslås ett tillkännagivande om att samtliga landsting och regioner bör verka för att det finns vårdprogram för kvinnor med bröstcancer som även inkluderar vård . I motion 2017/18:2069 av och (båda SD) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om en nationell satsning på en sund kost till cancerpatienter. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att påbörja ett arbete för att öka förståelsen för sambandet mellan kost och cancercellers tillväxt, och i yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att skapa ett center för att utveckla den cancerpreventiva kosten. I motion 2016/17:2900 av och (båda SD) yrkandena 1 och 2 föreslås liknande tillkännagivanden. Bakgrund och pågående arbete har arbetet med att utveckla cancervården bedrivits utifrån den nationella cancerstrategin (SOU 2009:11). Med utgångspunkt i cancerstrategin genomförde regeringen ett brett rådslag för framtidens cancervård med bl.a. patientorganisationer, professioner och andra experter. De kommentarer och förslag som lämnades kommer att tjäna som underlag för en långsiktig inriktning på regeringens politik för cancervården. Regionala cancercentrum (RCC) Regeringen har avsatt medel för uppbyggnaden av regionala cancercentrum (RCC). Det finns sex olika RCC. RCC ska tillsammans med landsting och regioner skapa en mer patientfokuserad, jämlik och tillgänglig cancervård. Arbetet utgår från målen och utredningsförslagen i den nationella cancerstrategin (). RCC:s arbete är baserat på tio gemensamma kriterier som regeringen har tagit fram och som landsting och regioner ställt sig bakom. De tio kriterierna utgör RCC:s huvudsakliga uppdrag och insatsområden och anger förutsättningarna för deras verksamhet och organisation. De tio kriterierna är förebyggande insatser och tidig upptäckt av cancer psykosocialt stöd, rehabilitering och palliativ vård patientens ställning i cancervården klinisk cancerforskning och innovation ledningsfunktion, RCC-samverkan och uppföljning av cancervårdens kvalitet utvecklingsplan för cancervården i sjukvårdsregionen I RCC:s uppdrag ingår att samverka nationellt. Det sker under ledning av Regionala cancercentrum i samverkan – landstingens och regionernas nationella samverkansgrupp inom cancervården. Samverkansgruppen består av de sex RCC-cheferna samt SKL:s cancersamordnare, som leder gruppens arbete. En stor del av RCC:s arbete med den nationella cancerstrategin har som övergripande mål att bidra till en mer jämlik cancervård. En mer jämlik och patientfokuserad vård ingår som en dimension i flera av de kriterier som utgör RCC:s samlade uppdrag. Det gäller t.ex. nationella vårdprogram, standardiserade vårdförlopp och nivåstrukturering. genomför årliga, uppföljande platsbesök hos regionala cancercentrum. Platsbesöken ska genomföras i dialogform och ska stödja och stimulera RCC:s arbete och fortsatta utveckling. Av regleringsbrev framgår att myndigheten, efter ansökan från de landsting som avser att samverka inom respektive RCC, ska fördela och betala ut totalt för fortsatt arbete med RCC (S2017/07302/RS). Medlen ska fördelas lika mellan de sex RCC, och ska ange de villkor som ska vara uppfyllda för att få del av medlen. Uppdraget ska redovisas till () . Överenskommelse mellan regeringen och SKL om kortare väntetider i cancervården Regeringen har avsatt 2015–2018 för att korta ned väntetiderna i cancervården (prop. 2017/18:1 utg.omr. 9, bet. 2017/18:SoU1, rskr. 2017/18:121).