bet · H501SfU23 · 2018-06-07 00:00:00 — Regeringen föreslår att det för en person som vårdas på en institution som tillhör eller till vars drift det betalas ut bidrag från stat, kommun eller landsting ska merkostnadsersättning endast lämnas om vården kan beräknas pågå . Detsamma ska gälla om personen vårdas utanför institutionen genom dess försorg eller i annat fall vårdas utanför en sådan institution och staten, kommunen eller är huvudman för vården. Detsamma ska även gälla för barn som föräldrarna är underhållsskyldiga för. Föräldrarna kan ha merkostnader även om barnet vistas på institution. Regeringen anför att det kan vara svårt för en familj att tillfälligt ställa om sin ekonomi under en så begränsad tid som . Om ett barn avlider kan en förälder ha behov av bidrag även därefter. Bostaden och andra förhållanden i den dagliga livsföringen har ofta anpassats efter barnet. Praktiska och ekonomiska svårigheter kan därför uppstå på grund av bortfall av bidraget vid barnets bortgång. Regeringen föreslår därför att merkostnadsersättning ska få lämnas för ett barn som avlider, t.o.m. efter dödsfallet eller den tidigare månad när ersättningen annars skulle ha upphört. Regeringen föreslår att rätten till merkostnadsersättning ska omprövas minst för att säkerställa att besluten är aktuella. Det kan dock finnas skäl för att en omprövning inte ska behöva göras, t.ex. i fråga om personer som bedöms ha varaktiga funktionsnedsättningar och där behovet bedöms vara . Rätten till merkostnadsersättning ska även omprövas om förhållanden som påverkar rätten till merkostnadsersättningen ändras. Sådana omprövningar ska dock inte göras vid enbart tillfälliga förändringar. Ändringar av merkostnadsersättningen ska enligt förslaget gälla fr.o.m. månaden närmast efter den månad när anledningen till ändringen uppkom. Om ändringen av merkostnadsersättningen gäller en ökning som görs med anledning av en ansökan, kan dock ersättningen lämnas med tre månaders retroaktivitet. Regeringen föreslår också att merkostnadsersättning ska betalas ut . När ersättningsbeloppet beräknas för en månad ska ersättningen avrundas till närmaste krontal som är jämnt delbart med tolv. Regeringen föreslår vidare att om merkostnadsersättning har beviljats för en begränsad tid, ska kunna förlänga den tid för vilken förmånen lämnas utan att en ny ansökan har gjorts. Vad gäller kostnader som en försäkrad har för läkarundersökning eller läkarutlåtande i samband med ansökan om merkostnadsersättning ska ersättning lämnas enligt föreskrifter som utfärdats av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Merkostnadsersättning ska enligt regeringens förslag få dras in eller sättas ned om den försäkrade utan giltig anledning vägrar medverka till behandling, rehabilitering eller rehabiliteringsåtgärder. Övriga lagändringar och följdändringar Regeringen föreslår att merkostnadsersättningen ska vara skattefri på samma sätt som handikappersättningen är skattefri enligt inkomstskattelagen. Vidare ändras inte nuvarande ordning vad gäller bl.a. handikappersättning som tillägg till pension. Regeringen anför att det behövs ett förtydligande av vilka personer som omfattas av föräldraledighetslagen så att det framgår att även en annan arbetstagare än en förälder har rätt till ledighet med tillfällig föräldrapenning och att det är samma personkrets som kan få omvårdnadsbidrag. Enligt regeringen kommer samma känsliga uppgifter att bli aktuella för omvårdnadsbidraget och merkostnadsersättningen som för handikappersättningen respektive vårdbidraget. Det finns därmed ett behov av en sekretessbestämmelse för sådana känsliga uppgifter. Regeringen föreslår därför att den sekretess som gäller hos , och domstolar i ärenden respektive mål om handikappersättning och vårdbidrag framöver ska omfatta ärenden respektive mål om omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning. På samma sätt som gäller för dessa äldre förmåner ska denna sekretess inte hindra att uppgifter lämnas till en enskild med stöd av lagstiftningen om omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning. Regeringen föreslår att de nya bestämmelserna om omvårdnadsbidrag ska träda i kraft . ska de nuvarande bestämmelserna om vårdbidrag upphöra att gälla. Regeringen anför att det för barnets och förälderns trygghet och för att ett beslut om vårdbidrag är ett gynnande beslut är angeläget att det fortsätter att gälla i enlighet med vad som anges i beslutet eller till dess att beslutet skulle ha omprövats enligt de äldre bestämmelserna. Vidare kan det finnas situationer när ett beslut ännu inte har omprövats för ikraftträdandet av de nya bestämmelserna trots att så borde ha gjorts. Det är enligt regeringen inte rimligt att ett beslut om vårdbidrag med automatik ska upphöra. Detta gäller särskilt då ansvaret för huruvida ett beslut har omprövats eller inte faller på den handläggande myndigheten och inte på den enskilde. Därför bör sådana ärenden kunna hanteras även efter ikraftträdandet av de nya bestämmelserna. Det kan även uppstå en situation då en ansökan om vårdbidrag som har gjorts medan de äldre bestämmelserna gällde inte har hunnit prövas av innan bestämmelserna upphörde. Det är enligt regeringen otillfredsställande med en sådan ordning. De som har ansökt om förmånen medan de äldre bestämmelserna fortfarande gällde bör därför kunna få sin sak prövad enligt äldre bestämmelser. Ett beslut om vårdbidrag som har fattats enligt de äldre bestämmelserna ska därför enligt övergångsbestämmelserna fortsätta att gälla enligt vad som föreskrivs i beslutet, dock längst till dess att beslutet skulle ha upphört att gälla eller skulle ha omprövats om de äldre bestämmelserna fortfarande hade varit tillämpliga. Om ett sådant beslut inte har omprövats trots att det skulle ha gjorts under tid som de äldre bestämmelserna fortfarande gällde, ska beslutet fortsätta att gälla längst till , om det inte beslutas att det ska upphöra . Vidare föreslår regeringen att äldre bestämmelser om vårdbidrag fortfarande ska gälla om ansökan om vårdbidrag har gjorts före . Enligt övergångsbestämmelserna ska äldre bestämmelser gälla för vårdbidrag om det fortfarande lämnas sådant i ytterligare en rad fall, exempelvis vad gäller tillfällig föräldrapenning, assistansersättning, inkomstrelaterad sjukersättning och inkomstgrundad ålderspension. När det gäller de nya bestämmelserna om merkostnadsersättning föreslår regeringen att de ska träda i kraft . ska de nuvarande bestämmelserna om handikappersättning upphöra att gälla. Regeringen anför att starka skäl talar för att generösare övergångsbestämmelser bör gälla för handikappersättningen än för omvårdnadsbidraget eftersom någon motsvarighet till den del av handikappersättningen som avser hjälpbehovet inte kommer att ingå i det nya förmånssystemet. I den nya merkostnadsersättningen kan endast kostnader som den enskilde haft för behov av hjälp ersättas. En person som har beviljats handikappersättning måste enligt regeringen kunna förlita sig på att beslutet gäller. Med hänsyn till att ett beslut om handikappersättning är ett gynnande beslut föreslår regeringen således att det ska fortsätta att gälla enligt vad som har föreskrivits i beslutet, dock längst till dess att beslutet skulle ha upphört eller omprövats enligt de äldre bestämmelserna om handikappersättning. Dessutom föreslår regeringen att i de fall ett beslut om handikappersättning ska upphöra före eller före den tidpunkten skulle ha omprövats enligt de äldre bestämmelserna om handikappersättning ska de äldre bestämmelserna fortfarande vara tillämpliga. Det innebär att ett beslut om handikappersättning vid omprövning enligt bestämmelserna om handikappersättning kan förlängas även efter . Handikappersättning bör i sådana fall kunna lämnas för ytterligare en tidsperiod om sammanlagt högst 18 månader. Också för den som har ett beslut om allmän ålderspension, aktivitetsersättning eller sjukersättning för tid före föreslår regeringen att omprövning fortfarande ska kunna göras enligt de äldre bestämmelserna om handikappersättning. En omprövning av handikappersättning som ska initieras till följd av ett beslut om allmän ålderspension, aktivitetsersättning eller sjukersättning kan dra ut och försenas på grund av omständigheter som ligger utanför den enskildes kontroll, t.ex. då information behöver gå mellan olika handläggningssystem eller av andra skäl som är att hänföra till myndigheternas handläggning. Enskilda som ansöker om allmän ålderspension, aktivitetsersättning eller sjukersättning i förvissning om att deras handikappersättning ska hinna omprövas före ikraftträdandet av de nya reglerna och det förhållandet att då ska kunna ta ställning till deras fortsatta rätt till bl.a. schablonersättning eller ersättning för hjälpbehov, bör inte riskera att gå miste om en sådan omprövning. Även för blinda som får en automatisk minskning av sin handikappersättning, från av prisbasbeloppet till av nämnda belopp, fr.o.m. den månad hel ålderspension eller hel sjuk- eller aktivitetsersättning lämnas ska beslutet om minskning enligt regeringens förslag fattas utifrån de äldre bestämmelserna i de fall där ålderspensionen, aktivitetsersättningen eller sjukersättningen har beviljats för tid före . Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser för övriga lagförslag Regeringen föreslår att den nya bestämmelsen om rätt till förkortning av normal arbetstid när det lämnas omvårdnadsbidrag ska träda i kraft som de nya bestämmelserna om omvårdnadsbidrag i socialförsäkringsbalken, dvs. Detta ska även gälla ändringarna i föräldraledighetslagen. Ett ikraftträdande bör enligt regeringen ge parterna tillräckligt med tid för att hinna göra en sådan översyn som Kommuner och Landsting (SKL) har nämnt. Regeringen föreslår vidare att författningsändringarna som rör sekretess, statlig ålderspensionsavgift, inkomstskatt och skatteförfarande ska träda i kraft . Äldre sekretess och sekretessbrytande bestämmelser ska fortfarande tillämpas i ärenden respektive mål om de äldre förmånerna vårdbidrag och handikappersättning. Vårdbidraget ska enligt regeringens förslag fortfarande räknas som inkomst av anställning och utgöra pensionsgrundande inkomst samt ligga till grund för beräkning av statlig ålderspensionsavgift om vårdbidrag fortfarande lämnas. Detta gäller till den del det bidraget inte är ersättning för merkostnader. I de fall det fortfarande lämnas vårdbidrag ska bidraget fortfarande tas upp i inkomstslaget tjänst. När det fortfarande lämnas handikappersättning ska den ersättningen fortfarande vara skattefri. Äldre bestämmelser om vårdbidrag i skatteförfarandelagen ska fortfarande gälla för vårdbidrag, om beslutet om vårdbidrag enligt övergångsbestämmelserna till socialförsäkringsbalken ska fortsätta att gälla. m.fl. (M, C, L, KD) begär i kommittémotion 2017/18:4088 att avslår regeringens förslag i den del det avser att de särskilda bestämmelserna om ersättning till blinda och gravt hörselskadade i 50 kap. socialförsäkringsbalken ska upphöra. Motionärerna anför att individuella bedömningar av merkostnader för blinda och gravt hörselskadade skapar en onödig byråkratisering av stödet, som det riskerar att innebära försämringar för dessa grupper. Blinda eller gravt hörselskadade ska inte behöva styrka sina omkostnader då dessa funktionsnedsättningar i hög grad generellt medför liknande behov för alla som drabbas av dem. Dagens regler för blinda och gravt hörselskadade bör därför behållas men införlivas i regeringens förslag till ny merkostnadsersättning. Bestämmelserna bör dock modifieras så att nivåerna överensstämmer med regeringens förslag om nya nivåer för merkostnadsersättningen. Beslut om merkostnadsersättning till dessa grupper ska därmed alltid vara på nivån av prisbasbeloppet i ersättning i stället för , som gäller för handikappersättningen. I kommittémotion 2017/18:4127 av m.fl. (SD) yrkande 2 begärs att avslår propositionen i den del den avser att de särskilda bestämmelserna om ersättning till blinda och gravt hörselskadade i 50 kap. socialförsäkringsbalken ska upphöra. Motionärerna anför att förslaget att ta bort schablonen för blinda och gravt hörselskadade innebär en orimlig redovisningsbörda för den sökande och risk för ett orättvist utfall. I yrkandena 1 och 3–5 begärs tillkännagivanden om dels att reglerna om merkostnadsersättning för vuxna inte ska införas, dels att regeringen ska återkomma med förslag på reformerat stöd till vuxna med funktionsnedsättning i samband med att är klar, dels att regeringen ska utreda och kartlägga mer noggrant vad ett reformerat stöd får för konsekvenser för de personer som har handikappersättning, och dels att regeringen ska återkomma med förslag som även inkluderar stöd till hjälpbehov för vuxna. Motionärerna anser att konsekvenserna av förslaget att ta bort ersättning för rena hjälpbehov är alltför osäkra. Risken är bl.a. att trycket på andra samhällsstöd kommer att öka och att stödinsatser uteblir, t.ex. för personer med psykiska funktionsnedsättningar. Det är också svårt att fullt ut bedöma konsekvenserna av regeringens förslag om merkostnadsersättning för vuxna innan är klar. I många fall kan rena hjälpbehov täckas upp av kommunala stöd, t.ex. LSS, men det finns ändå en risk att många behövande kommer att falla mellan stolarna. Handikappersättningen utgör av nettoinkomsten för många låginkomsttagare med funktionsnedsättning. Den flexibilitet med frihet och egenmakt som mottagarna och närstående har haft kommer att minska. Med ett strikt merkostnadsbegrepp kommer de behövandes egenmakt enligt motionärerna att begränsas och processen för att ansöka om merkostnadsersättning kommer att försvåras. Det saknas också en kartläggning av hur detta kommer att drabba de redan utsatta och förslaget blir därmed inte rättssäkert. I yrkande 6 begär motionärerna ett tillkännagivande om att underlätta ansökan och redovisning för de sökande. Motionärerna anser att ansökningsprocessen är krävande. Det kan vara svårt för den sökande att redovisa kostnaderna och svårt för att avgöra vad som är en merkostnad. Ett enklare och mer rättssäkert system behöver utredas. I yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om att utreda möjligheten att justera den övre åldersgränsen. Motionärerna anför att den övre åldersgränsen för när funktionsförmågan ska ha blivit nedsatt för rätt till ersättning bör justeras uppåt så att möjligheterna att fortsätta arbeta inte begränsas efter . I kommittémotion 2017/18:4089 av m.fl. (V) yrkande 1 begär motionärerna avslag på propositionen. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med ett förslag som tar hänsyn till hjälpbehov och som garanterar ersättning till fler människor med funktionsnedsättning. Motionärerna anför att regeringens förslag riskerar att bl.a. minska den sociala tryggheten och motverka full delaktighet, frihet, valmöjlighet och integritet för personer som har en funktionsnedsättning. Den otydlighet som finns kommer även fortsättningsvis vara stor med regeringens förslag, och förutsägbarheten kommer att minska för blinda och gravt hörselskadade. I grunden är det bra med en individuell behovsprövning, men tyvärr har bedömningar blivit mer restriktiva , t.ex. i besluten om sjukförsäkring och assistansersättning. Fler personer borde i stället vara garanterade ersättning utifrån ett läkarintyg som styrker funktionsnedsättningen. Stödet för bl.a. hjälp i den dagliga livsföringen inom handikappersättningen kan inte tas bort som grund förrän LSS börjar fungera som en rättighetslagstiftning. Förslaget om merkostnadsersättning i fem steg innebär en risk för att bedömningarna kommer att variera mer, vilket minskar förutsägbarheten. Motionärerna begär i yrkande 3 ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med ett förslag där konsekvenserna av att införa ett omvårdnadsbidrag har analyserats ytterligare, framför allt för gruppen ensamstående kvinnor. Enligt motionärerna innebär förslaget att båda föräldrarna ska kunna få omvårdnadsbidrag en risk för att ekonomin för ensamstående kvinnor försämras ytterligare. av dem som får vårdbidrag är kvinnor, och det är också oftast kvinnor som tar ansvar för barn och särskilt barn med särskilda behov. m.fl. (L) begär i kommittémotion 2017/18:4122 yrkande 1 ett tillkännagivande om att merkostnadsersättning bör kunna ges för hjälp i den dagliga livsföringen även om ingen tjänst som går att fakturera har utförts. Motionärerna anför att personer som har en funktionsnedsättning kan ha svårt att återgälda hjälp från vänner med t.ex. passning av barn eller skjuts. Handikappersättningen har kunnat användas t.ex. för att ersätta vänner för bensinkostnader eller för att köpa blommor. Detta borde vara samhällsekonomiskt mer effektivt än att dessa personer blir beroende av färdtjänst eller ledsagning. I yrkande 2 begär motionärerna ett tillkännagivande om att den övre åldersgränsen för rätt till merkostnadsersättning bör följa faktiskt deltagande i arbetslivet för den som arbetar efter riktåldern. Motionärerna anför att den som har en funktionsnedsättning och kan arbeta bör ha rätt till de stöd som underlättar arbete, och möjligheten att få ersättning för en funktionsnedsättning bör därför följa den faktiska pensionsåldern. Nivån på stödet bör således kunna höjas, och stödet bör kunna nybeviljas för den som arbetar och får en funktionsnedsättning efter riktåldern. Motionärerna begär i yrkande 3 ett tillkännagivande om samordning mellan omvårdnadsbidrag och tillfällig föräldrapenning. Det är troligen mer effektivt att ge tillfällig föräldrapenning i efterhand när behovet uppstår än inom omvårdnadsbidraget för ett förväntat behov. Motionärerna anser därför att tillfällig föräldrapenning bör kunna lämnas för fler situationer än , t.ex. för att lära skolpersonal att hantera ett barns diabetes. Motion 2017/18:4088 (M, C, L, KD) har remitterats till 18 remissinstanser. Tolv av dessa har svarat inom remisstiden. Därefter har även och Jämlikhet (FÖR) inkommit med ett yttrande. Vidare har tre ytterligare svar inkommit. (), (), Förbundet och Unga med Synnedsättning (US) tillstyrker förslaget. Instanserna anger bl.a. att regeringens förslag riskerar att slå hårt mot deras medlemmar. Blinda och gravt hörselskadade är en sammantaget eftersatt grupp ekonomiskt och arbetsmarknadsmässigt. De har lägre inkomster och sämre ekonomiska möjligheter jämfört än befolkningen i stort. Regeringens förslag att ta bort schablonerna skulle minska deras möjligheter att styra över sina liv och sitt välmående. Stora delar av deras merkostnader är svåra att precisera eller beräkna, och det är svårt att uppskatta merkostnaden till följd av funktionsnedsättningen. SDR anför att många med hörselnedsättning måste lägga mycket tid på att bearbeta informationsflödet och göra tolkbeställningar. Mertid räknas inte heller som merkostnad. Förbundet anför att personer med dövblindhet har svårt att orientera sig, kommunicera med omgivningen och ta till sig information. Det är svårt att uppskatta merkostnaden till följd av funktionsnedsättningen. De har t.ex. svårt att göra prisjämförelser eller ta del av erbjudanden och de har ett stort behov av hjälpmedel samt besöker sjukvården och habiliteringen ofta. Myndigheten för delaktighet (MFD), , (), (FfdN) och Funktionsrätt avstyrker förslaget. MFD anger att myndigheten arbetar för ett samhälle där alla kan vara delaktiga, oavsett funktionsförmåga. Merkostnadsersättningen ska baseras på faktiska merkostnader utifrån individuella bedömningar och inte på diagnoser. Myndigheten för delaktighet vill framhålla att det är angeläget att skapa ett system för individuella bedömningar som inte är för administrativt betungande för den enskilde eller handläggaren. anger att villkoren ska vara lika för alla som söker merkostnadsersättning. Det ska inte finnas särbestämmelser för vissa diagnoser eller funktionsnedsättningar. Ersättning bör fastställas med utgångspunkt i de konsekvenser som en funktionsnedsättning medför, och det efter en individuell bedömning. anser att detta är en viktig förutsättning för ett modernt och ändamålsenligt system för personer som har en funktionsnedsättning. FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning är ett riktmärke som alla partier har godkänt. HRF anger att förändringen som föreslås i propositionen ligger i linje med det rättighetsperspektiv som HRF:s verksamhet utgår från. Stöd ska enligt denna rättighetsgrundade funktionshinderspolitik ges efter behov. Dessa behov kan variera mellan personer med samma diagnos bl.a. beroende på skillnader i livsvillkor och olika grader av hörselnedsättning eller hörselskador. Kostnaderna kan också variera under livet. Ett stöd grundat på merkostnader innebär en rimligare fördelning av begränsade resurser än ett schablonbelopp. HRF delar inte uppfattningen i motionen att de kostnader som personer med grav syn- eller hörselskada har är så likartade att det motiverar en schablonersättning. Avgifter för hjälpmedel, anpassning av bostad och personligt stöd m.m. ser även olika ut i landet. Schabloner leder till över- eller underkompensation. HRF fäster stor vikt vid att de personer som har handikappersättning med regeringens förslag till övergångsbestämmelser får behålla den eftersom många äldre har inrättat sina liv efter den. FfdN anger att det är viktigt att ha ett regelverk som behandlar samtliga sökande så rättvist som möjligt. Det är inte rimligt att anse att en syn- eller hörselskadad person har svårare att visa sina merkostnader än en förlamad person eller en personmed en psykisk funktionsnedsättning. Två personer med samma diagnos eller funktionsnedsättning har inte nödvändigtvis lika höga merkostnader eller lika stora behov av hjälp. Det behövs en individuell prövning för att fastställa vilken ersättning en person har rätt till. Det är dock viktigt att informera om vilka merkostnader som kan godkännas. Frågan som FfdN ställer sig är om motionärerna anser att skulle göra särskilt restriktiva bedömningar när det gäller syn- eller hörselskadade och mer generösa när det gäller andra handikappgrupper. Föreningen anser att svårigheter med att få rätt och tillräcklig hjälp delas av alla handikappgrupper på olika sätt. Funktionsrätt anger att ett schabloniserat stöd för vissa typer av funktionsnedsättningar enbart grundat på diagnoser är en otidsenlig utformning av ett stöd inom socialförsäkringen som i princip i alla andra delar bygger på den enskildes individuella behov. Gravt syn- och hörselskadade drabbas av merkostnader, vilket dock även gäller för en rad andra grava funktionsnedsättningar. () hänvisar till tidigare svar till regeringen i vilket DO stöder ambitionen i promemorian (Ds 2015:58) att förenkla och tydliggöra stödsystemet för barn och vuxna med funktionsnedsättning. hänvisar till tidigare svar till regeringen i vilket förbundet anger att ersättning bör ges för alla de faktiska merkostnader som en funktionsnedsättning medför. Ersättningen ska ges krona för krona, dvs. helt utan nivåer eller schabloner. Förbundet anser att ingen ska behöva ha merkostnader på grund av sin funktionsnedsättning. anger att propositionen bör avslås och att regeringen bör återkomma med ett förslag som innebär att fler människor kan ta del av samhällets stöd, dock med tillägget att det faktiska stödbehovet till personer bör utredas på ett seriöst och vetenskapligt sätt, och inkorporeras i regeringens kommande förslag. Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) anger att det är en rimlig utgångspunkt att ersättning lämnas för de kostnader som den enskilde faktiskt har på det sätt som föreslås i propositionen. underlättas administrationen för den enskilde och staten av schabloner. Om schabloner ska behållas är det viktigt att ersättningsnivån ses över. Annars finns risk för över- eller underkompensation. SKL avstår från att lämna synpunkter, och Kammarrätten i anför att domstolen, utifrån de aspekter domstolen har att beakta, inte har några invändningar mot förslagen i motionen.