bet · H501CU8 · 2018-03-16 00:00:00 — För att komma till rätta med de problem som finns föreslår utredningen bl.a. följande nyheter och förändringar: • Föräldrar som överväger att inleda en tvist om barn ska först vända sig till obligatoriskt informationssamtal. Vid samtalet ska föräldrarna få relevant information om bl.a. den rättsliga regleringen och vad en domstolsprocess innebär samt, om det är lämpligt, erbjudas samarbetssamtal och stöd och hjälp i annan form. Syftet är att försöka få föräldrar att komma överens i frågor om sina barn i ett så tidigt skede som möjligt. • Bestämmelserna i om medlare ska kompletteras med ett kompetens- och lämplighetskrav. Det ska krävas att medlaren har relevant utbildning och yrkeserfarenhet samt är lämplig för uppdraget. Syftet är att säkerställa att medlaren uppfyller de höga krav i fråga om kvalifikationer och erfarenhet som måste kunna ställas. För att medling ska ske i förtroliga former och bli framgångsrik föreslås vidare att medlingsförfarandet ska omfattas av sekretess. • Barnets bästa och barnets rätt till relevant information samt rätt att fritt ut-trycka sina åsikter och få dem beaktade ska tydliggöras i . Ett förslag lämnas också om att socialnämnden ska få höra barn utan föräldrarnas samtycke. Förslagen innebär att inte minst yngre barns rätt att komma till tals stärks och att det tydliggörs att barn har en ovillkorlig rätt att komma till tals oavsett vårdnadshavarnas uppfattning i frågan. • Vid bedömningen av vårdnadsfrågan ska avseende särskilt fästas vid föräldrarnas förmåga att ta ett gemensamt ansvar i frågor som rör barnet, i stället för som vid föräldrarnas förmåga att samarbeta i frågor som rör barnet. Syftet med ändringen är att flytta fokus i processen från föräldrarnas konflikt och samarbetssvårigheter till hur föräldrarnas agerande faktiskt påverkar barnet. • Domstolen ska kunna besluta om gemensam vårdnad även om båda föräldrarna motsätter sig det. Syftet med ändringen är att markera att det är domstolen som avgör när det är till barnets bästa med gemensam vårdnad. • Vid allvarligt våld i familjen ska en tillfällig vårdnadshavare kunna utses. Utredningen anför att en vårdnadshavare som uppsåtligen dödat eller allvarligt skadat den andra föräldern i de allra flesta fall får anses ha brustit i omsorgen om barnet på ett sådant sätt att det är till barnets bästa att föräldern inte längre har kvar vårdnadsansvaret. Även om det finns rättsliga förutsättningar att snabbt flytta över vårdnaden till en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare, dröjer det i praktiken ofta innan en sådan vårdnadsöverflyttning sker. Anledningen till dröjsmålet är för det mesta att det saknas någon lämplig person som vill åta sig uppdraget. Det föreslås därför att det ska bli möjligt att, om det finns särskilda skäl, i avvaktan på att en särskilt förordnad vårdnadshavare kan utses, förordna en tillfällig vårdnadshavare. När det gäller bestämmelserna om barns rätt till umgänge med någon annan än en förälder anför utredningen att det inte har ingått i uppdraget att göra någon djupare kartläggning av hur bestämmelserna tillämpas. Utredningen har dock valt att åtminstone något undersöka frågan om huruvida talerätten i detta avseende bör utvidgas. Utredningens efterforskningar ger bilden av att det är ovanligt, men att det trots allt förekommer, att om ett barns rätt till umgänge med någon annan än en förälder. Inte sällan saknas det behov av en talan i domstol, eftersom den närstående och barnets vårdnadshavare under handläggningen hos familjerätten når en samförståndslösning. Utredningen gör bedömningen att regleringen om att endast socialnämnden är behörig att föra talan om sådant umgänge bör behållas. Utredningen ansluter sig i denna del till den uppfattning som anförts i tidigare förarbeten om att det får förutsättas att socialnämnden på ett mer objektivt sätt kan överväga om de nackdelar som en process för med sig från barnets synpunkter vägs upp av de fördelar som ett umgänge kan leda till. Enligt utredningens bedömning framstår det därför ur ett barnperspektiv som lämpligast att socialnämnden även i fortsättningen ensam får avgöra om en talan om umgänge mellan barnet och någon annan än en förälder ska föras. Utredningen har även övervägt frågan om att införa en möjlighet för domstolen att utse ett juridiskt biträde för barn i mål om vårdnad, boende eller umgänge, och bedömer att det inte bör införas en sådan möjlighet. Enligt utredningen skulle ett biträde för barnet kunna medföra en rad negativa konsekvenser. Eftersom ett biträdes uppgifter först och främst skulle vara lika , skulle barnet behöva samtala om samma saker med ytterligare en aktör. Detta skulle kunna upplevas som förvirrande och ansträngande för barnet. Vidare finns bl.a. risken för att ytterligare en aktör i processen medför att föräldrarnas konflikt trappas upp. Därutöver pekas på avgränsningsproblem i fråga om bl.a. i vilka fall och när i processen ett biträde ska utses. Utredningen hänvisar till att det i betänkandet har föreslagits flera lagändringar och andra åtgärder som syftar till att säkerställa barns rätt och delaktighet i processen och som kommer att leda till att barnets perspektiv och rättigheter stärks. Mot den bakgrunden anser utredningen att det inte finns tillräckligt starka skäl att föreslå en möjlighet till biträde för barn. Det kan dock enligt utredningen finnas anledning att överväga frågan på nytt när förslagen varit i kraft och kan utvärderas. Betänkandet har remitterats och bereds nu vidare inom . beslutade, på utskottets förslag, om ett tillkännagivande till regeringen (bet. 2016/17:CU10, rskr. 2016/17:189). Enligt tillkännagivandet bör regeringen i det kommande lagstiftningsarbetet med anledning av vårdnadsutredning särskilt beakta följande uttalanden av utskottet: Utskottet välkomnar den utvärdering som gjorts av vårdnadsreform. Enligt utredningen har reformen i många avseenden fallit väl ut, men det finns förbättringsområden. Som utredningen konstaterar är den nuvarande regleringen i vissa fall konfliktdrivande, och det finns skäl att tro att den bidragit till en ökning av antalet vårdnadstvister. Detta har gått ut över barnen. Utredningen har lagt fram ett antal förslag i syfte att lösa problemen med den nuvarande regleringen. Förslagen ligger i linje med de förslag som läggs fram i motionerna. Utredningens förslag är nu föremål för remissbehandling. I sammanhanget vill utskottet understryka betydelsen av att reglerna om vårdnad, boende och umgänge är utformade för att säkerställa barnets bästa och för att minska risken för långvariga konflikter till skada för barnet. Utskottet är medvetet om att frågan om barnets bästa i familjesituationer innefattar komplexa frågeställningar som kräver omsorgsfulla överväganden. Enligt utskottet bör regleringen justeras på ett sätt som innebär att barn- och barnrättsperspektivet stärks. Fokus måste flyttas från föräldrarna och deras konflikter till barnet och barnets behov. De konfliktdrivande inslagen i regleringen måste tas bort. Vidare måste den nya regleringen på området motverka s.k. umgängessabotage. Detta bör regeringen särskilt beakta i det kommande lagstiftningsarbetet med anledning av betänkandet års vårdnadsutredning. Utskottet konstaterar att vårdnadsutredningen har utvärderat vårdnadsreform och i sitt betänkande Se barnet! (SOU 2017:6) föreslagit flera förändringar för att komma till rätta med de problem som finns på området. Betänkandet har remitterats och är nu föremål för fortsatt beredning inom . riktade, på utskottets förslag, ett tillkännagivande till regeringen om vad denna särskilt bör beakta i lagstiftningsarbetet med anledning av vårdnadsutredningen i fråga om bl.a. barn- och barnrättsperspektivet samt åtgärder mot umgängessabotage. Utskottet anser inte att det som anförs i motionerna motiverar något ytterligare tillkännagivande i fråga om vårdnad, boende eller umgänge. Motionsyrkandena bör därför avslås. Automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om automatisk gemensam vård-nad för ogifta föräldrar. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 17 (SD). I kommittémotion 2017/18:982 av m.fl. (SD) yrkande 36 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som ger automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar. Samma förslag läggs fram i kommittémotionerna 2017/18:983 av och (båda SD) yrkande 3 och 2017/18:3891 av m.fl. (SD) yrkande 7 i denna del. Motsvarande förslag läggs även fram i motionerna 2017/18:1433 av (-) och 2017/18:2868 av (C) yrkande 1. Bestämmelser om vårdnad finns i 6 kap. . Bestämmelserna innebär bl.a. följande. Om föräldrarna är gifta med varandra, har de gemensam vårdnad från barnets födsel. Om föräldrarna inte är gifta med varandra, är modern ensam vårdnadshavare. Om föräldrarna senare ingår äktenskap med varandra, får de gemensam vårdnad om barnet (om inte domstolen anförtrott vårdnaden åt en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare). Om en av föräldrarna är ensam vårdnadshavare och föräldrarna vill utöva vårdnaden gemensamt, kan de tillsammans ge in en ansökan till domstolen, som då ska besluta om gemensam vårdnad om det inte är uppenbart att sådan vårdnad är oförenlig med barnets bästa. Föräldrarna kan också få gemensam vårdnad genom registrering hos efter anmälan av dem båda. En sådan anmälan kan göras antingen till socialnämnden i samband med att nämnden ska godkänna en faderskapsbekräftelse eller en bekräftelse av föräldraskap eller också direkt till under förutsättning att beslut om vårdnaden inte har meddelats tidigare. I övrigt kan vårdnaden ändras genom avtal som godkänns av socialnämnden eller genom beslut av domstol. presenterades departementspromemorian Gemensam vårdnad för ogifta föräldrar samt en språklig och redaktionell översyn av 6 kap. föräldra-balken (Ds 1999:57). I promemorian föreslås bl.a. att föräldrar som inte är gifta med varandra när barnet föds ska få gemensam vårdnad när har gått från det att faderskapet har fastställts genom en bekräftelse som har godkänts av socialnämnden, om ingen av föräldrarna anmäler till socialnämnden att han eller hon motsätter sig gemensam vårdnad. Regeringen behandlade promemorians förslag i proposition 2009/10:192 Umgängesstöd och förutsättningar att tala med barn. I propo-sitionen konstaterar regeringen bl.a. att det för ogifta föräldrar som är ense om att ha gemensam vårdnad finns ett antal möjligheter att på ett enkelt sätt få det. Enligt regeringen innebär promemorians förslag här ingen förbättring, eftersom det inte skulle finnas någon anledning att vänta på att få gemensam vårdnad. För ogifta föräldrar som inte är ense i vårdnadsfrågan kan det säkert i vissa fall ifrågasättas om det verkligen finns förutsättningar för gemensam vårdnad. Detta gäller särskilt mot bakgrund av den utveckling som skett sedan promemorian presenterades 1999. Den presumtion för gemensam vårdnad som i praktiken infördes upphävdes genom vårdnadsreform. Det måste numera, anför regeringen vidare, i stället i varje enskilt fall göras en bedömning med utgångspunkt i vad som är bäst för barnet. Det är därför inte en lämplig lösning att ha en reglering som innebär att gemensam vårdnad kan uppkomma om inte anmälan görs inom , dvs. på grund av passivitet. Regeringen gjorde sammanfattningsvis bedömningen att promemorians förslag inte borde genomföras. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen konstaterade utskottet, i likhet med regeringen, att situationen är annorlunda mot den som gällde när prome-morians förslag lämnades . Någon presumtion för gemensam vårdnad finns , utan det måste i stället i varje enskilt fall göras en bedömning med utgångspunkt i vad som är bäst för barnet. Mot denna bakgrund instämde utskottet i regeringens bedömning att förslaget om automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar inte borde genomföras, och följde utskottets förslag (bet. 2009/10:CU20, rskr. 2009/10:358). Motsvarande motionsyrkanden om automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar har behandlats av utskottet , i betänkande 2016/17:CU10. Utskottet ansåg då, liksom tidigare, att det inte fanns skäl att frångå ställningstagande i samband med behandlingen av proposition 2009/10:192 (bet. 2009/10:CU20) och avstyrkte motionsyrkandena. följde utskottets förslag. Utskottet har inte någon annan uppfattning än den som tidigare gett uttryck för, och därför bör motionsyrkandena avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om könsneutrala författningar. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 18 (V). I kommittémotion 2017/18:3607 av m.fl. (V) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till en översyn av den familjerättsliga lagstiftningen för att göra den materiellt och språkligt könsneutral. Enligt motionärerna saknas det skäl att göra åtskillnad mellan moderskap, faderskap och föräldraskap. Motsvarande motionsyrkanden om könsneutrala författningar har behandlats av utskottet , i betänkande 2016/17:CU10. Utskottet hänvisade då till sitt ställningstagande i betänkande 2006/07:CU8. Utskottet anförde där bl.a. att dåvarande lagutskottet tidigare hade framhållit att om det blir aktuellt att göra ändringar i aktuella bestämmelser, bör utgångspunkten vara att regeringen i dessa sammanhang på nytt överväger frågan. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena. följde utskottets förslag. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en bred kartläggning av transpersoners villkor och situation i samhället och föreslå insatser som bidrar till förbättrade levnadsvillkor och ett tryggare livsutrymme för transpersoner (dir. 2016:102). Utredningen, som har antagit namnet Utredningen om Stärkt ställning och bättre levnadsvillkor för transpersoner, överlämnade sitt betänkande Transpersoner i – Förslag för stärkt ställning och bättre levnadsvillkor (SOU 2017:92). I betänkandet föreslås bl.a. att regeringen tillsätter en utredning med uppdrag att genomföra en översyn av för att göra den könsneutral. Utredningen förklarar att den under sitt arbete noterat ett antal situationer där föräldrars situation försvåras på grund av att inte är könsneutral. Det gäller bl.a. vissa oklarheter i nuvarande praxis i fråga om registrering av föräldraskap i folkbokföringen. Betänkandet är föremål för remissbehandling, och remisstiden går ut . Utskottet konstaterar att Utredningen om Stärkt ställning och bättre levnadsvillkor för transpersoner i sitt betänkande Transpersoner i – Förslag för stärkt ställning och bättre levnadsvillkor (SOU 2017:92) föreslår att regeringen tillsätter en utredning med uppdrag att genomföra en översyn av för att göra den könsneutral. Betänkandet är föremål för remissbehandling, och remisstiden går ut . Utredningens förslag om en översyn av för att göra den könsneutral är alltså föremål för beredning, och utskottet anser inte att det finns skäl att föregripa det pågående arbetet genom någon åtgärd från sida. Motionsyrkandet bör därför avslås. Överförmyndare, gode män och förvaltare Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om överförmyndare, gode män och förvaltare. Utskottet hänvisar till tillkännagivande på området och pågående arbete inom . Jämför reservation 19 (SD), 20 (C) och 21 (V). I kommittémotion 2017/18:984 av och (båda SD) begärs flera tillkännagivanden som innebär att regeringen bör lägga fram förslag till ändringar i lagstiftningen om gode män och förvaltare. Det föreslås att kontrollen vid förordnandet av gode män och förvaltare ska skärpas (yrkande 7). Det föreslås också att utbildningen för gode män och förvaltare ska vara obligatorisk (yrkande 8). I kommittémotion 2017/18:3606 av m.fl. (V) begärs flera tillkännagivanden som innebär att regeringen bör tillsätta en utredning om överförmyndare, gode män och förvaltare. Det föreslås en utredning med uppdrag att utforma en ny lagstiftning som på ett rättssäkert sätt bättre svarar mot dagens behov och förutsättningar (yrkande 1). Enligt motionärerna är nuvarande lagstiftning oöverskådlig och dessutom inte heltäckande. Den föreslagna utredningen bör se över hur en legal uppdelning av den gode mannens förordnande i personliga respektive ekonomiska angelägenheter skulle kunna se ut (yrkande 2). Motionärerna anför att det ibland kan vara lämpligt att dela upp ställföreträdaruppdraget på så sätt att t.ex. anhöriga eller andra närstående sköter den enskildes personliga angelägenheter, medan en extern ställföreträdare har hand om ekonomin. Utredningen bör också överväga om det ska införas ett rent kommunalt ansvar för gode män och förvaltare inom den egna organisationen (yrkande 4). I samma kommittémotion föreslås också flera tillkännagivanden om att regeringen bör lägga fram förslag till ändringar i lagstiftningen. Det föreslås att det ska införas ett kommunalt solidariskt skadeståndsansvar för förmögenhetsbrott som en ställföreträdare begått mot huvudmannen inom ramen för sitt uppdrag (yrkande 5). Det begärs vidare dels ett lagförslag om att alla ställföreträdare ska genomgå en obligatorisk basutbildning och att överförmyndaren ska ansvara för att gode män och förvaltare även i övrigt erbjuds den utbildning som behövs för att utföra sina uppdrag (yrkande 3), dels förslag om hur utbildning för överförmyndare och överförmyndarnämnder ska organiseras för att säkerställa en högre kompetensnivå hos dessa (yrkande 6). Motionärerna föreslår även att regeringen omgående tar initiativ till att samordna och följa upp länsstyrelsernas tillsyn över överförmyndare och återkommer till med förslag på vilken myndighet som ska ansvara för detta (yrkande 7). I kommittémotion 2017/18:3776 av m.fl. (C) yrkande 27 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör göra en översyn av systemet med gode män, förvaltare och överförmyndare för att säkerställa en hög kvalitet i verksamheten. Motionärerna menar bl.a. att det behövs bättre utbildning av och stöd till gode män och förvaltare, att överförmyndarens tillsynsansvar över en ställföreträdares uppdrag att bevaka rätt eller sörja för person bör förtydligas, att överförmyndarverksamheten bör ledas av en nämnd och att det bör finnas en central tillsynsmyndighet på nationell nivå. Motionärerna anser även att ersättningsreglerna bör ses över för att åstadkomma ett skäligare arvode till gode män och förvaltare med ett minskat betalningsansvar för huvudmännen. I motion 2017/18:1883 av och (båda C) föreslås flera tillkännagivanden till regeringen om att ta initiativ till ändringar i systemet med gode män, förvaltare och överförmyndare. Det föreslås att överförmyndarens tillsynsansvar över en god mans eller förvaltares uppdrag att bevaka rätt, förvalta egendom eller sörja för person förtydligas (yrkande 4). Det föreslås vidare att överförmyndarverksamheten alltid ska ledas av en nämnd och att en sådan nämnd kan vara gemensam för flera kommuner (yrkande 3), att länsstyrelsernas tillsynsansvar över överförmyndarna skärps och förtydligas (yrkande 2) och att man ser över möjligheten att inrätta en central statlig myndighet med ett övergripande tillsynsansvar för överförmyndarverksamheten (yrkande 1). Det föreslås även att regeringen gör en översyn av ersättningsreglerna för att åstadkomma ett skäligare arvode till gode män och förvaltare med ett minskat betalningsansvar för huvudmännen (yrkande 5). I motion 2017/18:953 föreslår (C) ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att göra en förutsättningslös översyn av lagstiftningen om gode män. I motion 2017/18:416 av (L) föreslås tillkännagivanden om att regeringen bör återkomma till med förslag till lagändringar som dels stärker huvudmannens rätt och ställning i förhållande till en god man eller förvaltare som missbrukat sitt uppdrag (yrkande 1), dels medför att huvudmannen hålls skadeslös vid förmögenhetsbrott även om gärningsmannen saknar tillgångar (yrkande 2). I motion 2017/18:2145 föreslår och i (båda S) flera tillkännagivanden till regeringen om en översyn av lagstiftningen om gode män, förvaltare och överförmyndare. Motionärerna föreslår en allmän översyn av lagstiftningen för att modernisera den för dagens och framtidens utmaningar (yrkande 1). Motionärerna föreslår också att regeringen ser över möjligheterna att i lag dels ge stöd för kommunernas behov av professionella förvaltare för mer komplicerade uppdrag (yrkande 2), dels ge stöd för digital signering för ställföreträdare, t.ex. bank-id (yrkande 3). Motionärerna föreslår vidare att regeringen ser över länsstyrelsernas granskningsuppdrag och verkar för att dessa förs över till en central statlig myndighet (yrkande 4). I motion 2017/18:2279 föreslår (M) flera tillkännagivanden till regeringen om en översyn av lagstiftningen om gode män. Det föreslås att lagstiftningen moderniseras (yrkande 5) och att man i det sammanhanget ser över möjligheten att använda sig av professionella gode män (yrkande 3). Det föreslås också att det inrättas ett nationellt register för gode män (yrkande 1), att det vidtas åtgärder för att komma till rätta med missbruk av utsatta människors situation (yrkande 2) och att man verkar för att gode män ansluter sig till de ansvarsförsäkringar som finns för uppdraget (yrkande 4). I motion 2017/18:2668 föreslår m.fl. (S) ett tillkännagivande om att regeringen bör göra en översyn av lagar och regler om gode män och förvaltare och av systemet för stöd och utbildning till dessa. Även i motion 2017/18:3298 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör göra en översyn av lagstiftningen om gode män och förvaltare. I motion 2017/18:2670 föreslår (S) ett tillkännagivande till regeringen om att se över behovet av en möjlighet för hyresvärdar att initiera att ett godmanskap eller förvaltarskap anordnas för den som saknar förmåga att fullgöra sina förpliktelser som hyresgäst. Motionären ifrågasätter den nuvarande ordningen med underrättelseskyldighet till socialnämnden vid misskötsamhet från hyresgästens sida. I motion 2017/18:3025 föreslår (MP) ett tillkännagivande till regeringen om att se över möjligheten att införa ett system med anställda förvaltare, som helt ska ersätta nuvarande system med uppdrag på ideell basis. Bestämmelser om gode män och förvaltare finns i 11 kap. . Av dessa följer att rätten, om det behövs, ska besluta att anordna godmanskap för någon som på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller liknande förhållande behöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalta sin egendom eller sörja för sin person (4 §). Ett sådant beslut förutsätter som huvudregel samtycke av den för vilken godmanskap ska anordnas. Vid förordnande av god man kan rätten anpassa uppdraget efter behovet i det enskilda fallet. Uppdraget kan innefatta en eller flera av de angivna uppgifterna bevaka rätt, förvalta egendom och sörja för person. Rätten ska i sammanhanget bl.a. beakta möjligheten att den som behöver personlig omvårdnad kan få sådan av t.ex. anhöriga. Omfattningen av uppdraget kan också preciseras eller begränsas ytterligare inom ramen för en uppgift. Det finns även möjlighet att för en och samma person förordna flera gode män med skilda uppgifter. Om det inte är tillräckligt med ett godmanskap kan i stället förvaltarskap anordnas (7 §). En ansökan om anordnande av godmanskap eller förvaltarskap får göras av den som ansökan avser samt av hans eller hennes make eller sambo och närmaste släktingar, av en framtidsfullmaktshavare och av överförmyndaren (15 §). Enligt 5 kap. 3 § socialtjänstförordningen (2001:937) är socialnämnden skyldig att anmäla till överförmyndaren bl.a. om den finner att en god man eller förvaltare bör förordnas för någon. Allmänna bestämmelser om gode mäns och förvaltares verksamhet finns i 12 kap. . män och förvaltare ska omsorgsfullt fullgöra sina skyldigheter och alltid handla på det sätt som bäst gagnar den enskilde. De är skyldiga att ersätta skada som de uppsåtligen eller av vårdslöshet har orsakat den enskilde.