bet · H601JuU3 · 2018-10-25 00:00:00 — Vidare föreslår regeringen att en bestämmelse som anger vilka uppgifter som får tas fram vid sökningar i gemensamt tillgängliga uppgifter med hjälp av namn, personnummer, samordningsnummer eller andra liknande identitetsbeteckningar tas in i brottsdatalag. Begränsningarna ska dock endast gälla i automatiserade behandlingssystem och dessutom inte gälla vid sökningar i en viss handling eller i ett visst ärende. De ska inte heller gälla vid sökningar som görs av särskilt angivna tjänstemän i vissa situationer, bl.a. när de utför beredningsuppgifter i underrättelseverksamhet och arbetet befinner sig i ett inledande skede eller för att utreda ett brott för vilket det är föreskrivet fängelse . Det ska också göras undantag för sökningar som en tjänsteman vid någon av ledningscentraler utför på begäran av en tjänsteman som verkställer ett ingripande eller vidtar en åtgärd som rör en enskild. Kustbevakningsdatalagen (2012:145) gäller vid behandling av personuppgifter i bl.a. brottsbekämpande verksamhet. Innehållet i kustbevakningsdatalagen måste, i likhet med övriga registerförfattningar, anpassas till brottsdatalagen. Många bestämmelser behöver inte anpassas eller endast ändras redaktionellt. Nedan följer några exempel på anpassningar av regelverket som regeringen emellertid anser är nödvändiga. nya registerförfattning ska enligt regeringens förslag bara innehålla bestämmelser om personuppgiftsbehandling inom brottsdata-lagens tillämpningsområde. Den ska benämnas lagen om behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. I propositionen och i detta betänkande kallas den brottsdatalag. Lagen ska gälla utöver brottsdatalagen när i egenskap av behörig myndighet behandlar personuppgifter i syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, utreda eller lagföra brott eller upprätthålla allmän ordning och säkerhet. Registerförfattningarna bör, som framgår ovan, enligt regeringen innehålla bestämmelser om tillåtna rättsliga grunder för behandling av personuppgifter. föreslås få behandla personuppgifter om det är nödvändigt för att myndigheten ska kunna utföra följande uppgifter: • förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet • utreda eller lagföra brott • upprätthålla allmän ordning och säkerhet • fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. bör inte få behandla biometriska och genetiska uppgifter, eftersom det inte har framkommit något sådant behov. Som framgått ovan finns det ett sökförbud i brottsdatalagen. Regeringen anför att fortfarande har behov av att kunna använda brottsrubriceringar eller uppgifter som beskriver en persons utseende vid sökningar, även om det leder till att man får fram ett urval av personer grundat på känsliga personuppgifter. Det bör därför enligt regeringen göras undantag från brottsdatalagens sökförbud i brottsdatalag för sådana sökningar. Förbudet ska inte hindra att brottsrubriceringar, uppgifter om tillvägagångssätt vid brott eller uppgifter som beskriver en persons utseende används vid sökningar. Sökförbudet ska inte heller hindra sökningar för att få fram ett urval av personer grundat på etniskt ursprung, religiös eller filosofisk övertygelse eller uppgifter som rör hälsa, om sökningen görs i personuppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga. Utöver personuppgifter som bl.a. förekommer i ärenden om utredning av eller lagföring för brott ska även personuppgifter som behandlar för att upprätthålla allmän ordning och säkerhet få göras gemensamt tillgängliga. En bestämmelse som begränsar resultatet vid sökningar i gemensamt tillgängliga uppgifter med hjälp av namn, personnummer, samordningsnummer eller liknande identitetsbeteckningar ska tas in i brottsdatalag. Begränsningarna ska endast gälla i automatiserade behandlingssystem och dessutom inte gälla vid sökningar som utförs av särskilt angivna tjänstemän för att i underrättelseverksamhet bearbeta och analysera personuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga enligt vissa bestämmelser och som enbart dessa tjänstemän har tillgång till. gäller skattebrottsdatalagen (2017:452) vid behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet. Detta är en mycket begränsad del av myndighetens verksamhet, men innehållet i skattebrottsdatalagen måste, i likhet med övriga registerförfattningar, anpassas till brottsdatalagen. Många bestämmelser behöver inte anpassas alls eller endast ändras redaktionellt. Nedan följer några exempel på anpassningar av regelverket som regeringen emellertid finner nödvändiga. Den nya lagen ska enligt förslaget benämnas lagen om behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. I propositionen och i detta betänkande kallas lagen brottsdatalag. Lagen ska gälla utöver brottsdatalagen när i egenskap av behörig myndighet behandlar personuppgifter i syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller utreda brott. ska få behandla personuppgifter om det är nödvändigt för att myndigheten ska kunna utföra följande uppgifter: • förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet • fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. bör enligt regeringen inte få behandla biometriska och genetiska uppgifter eftersom det inte framkommit något sådant behov. Sökförbudet i brottsdatalagen ska inte hindra att använder uppgifter som beskriver en persons utseende som sökbegrepp. Sökförbudet ska inte heller hindra sökningar för att få fram ett urval av personer grundat på etniskt ursprung, om sökningen görs i personuppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga. Den nya regleringen innebär en begränsning jämfört med vad som gäller av möjligheterna att använda känsliga personuppgifter vid sådana sökningar. Vidare föreslår regeringen att en bestämmelse som anger vilka uppgifter som får tas fram vid sökningar i gemensamt tillgängliga uppgifter med hjälp av namn, personnummer, samordningsnummer eller andra liknande identitetsbeteckningar tas in i brottsdatalag. Detta motsvarar dagens reglering. Begränsningarna ska dock endast gälla i automatiserade behandlingssystem och inte gälla vid sökning i en viss handling eller i ett visst ärende. De ska inte heller gälla vid sökningar som görs av särskilt angivna tjänstemän när de bl.a. utför beredningsuppgifter i underrättelseverksamhet och arbetet befinner sig i ett inledande skede eller gör sökningen för att utreda brott för vilket det är föreskrivet fängelse . gäller åklagardatalagen (2015:433) för behandling av personuppgifter i och (åklagarväsendets) operativa verksamhet. Lagen gäller inte vid behandling av personuppgifter i den polisiära verksamheten vid . Vid sådan behandling gäller i stället bl.a. polisdatalagen. Innehållet i många bestämmelser i åklagardatalagen behöver inte anpassas alls eller endast ändras redaktionellt med anledning av brottsdatalagen. Nedan följer några exempel på anpassningar av regelverket som regeringen emellertid anser är nödvändiga. Regeringen föreslår att det införs en ny lag som ska heta lagen om åklagarväsendets behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. I propositionen och i detta betänkande kallas den åklagarväsendets brottsdatalag. Lagen ska gälla utöver brottsdatalagen när myndigheterna i åklagarväsendet i egenskap av behöriga myndigheter behandlar personuppgifter i åklagarverksamhet för att förebygga eller förhindra brottslig verksamhet, utreda eller lagföra brott eller handlägga frågor om ändring eller verkställighet av straffrättsliga påföljder eller upprätthållande av allmän ordning och säkerhet. Till skillnad från åklagardatalagen ska den nya lagen alltså endast gälla åklagarväsendets brottsbekämpande verksamhet. För övrig verksamhet kommer EU:s dataskyddsförordning och dataskyddslagen att gälla. Registerförfattningarna bör som framgått ovan innehålla bestämmelser om tillåtna rättsliga grunder för behandling av personuppgifter. Personuppgifter föreslås enligt den nya lagen få behandlas om det är nödvändigt för att åklagarväsendet ska kunna utföra sin uppgift att • förebygga eller förhindra brottslig verksamhet • utreda eller lagföra brott • handlägga frågor om ändring eller verkställighet av straffrättsliga påföljder • handlägga frågor som rör upprätthållande av allmän ordning och säkerhet • fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Det är enligt regeringen svårt att se att åklagare har något behov av att behandla biometriska och genetiska uppgifter. Det finns därför inte skäl att särskilt föreskriva att och får behandla sådana känsliga uppgifter. Från det generella sökförbudet i brottsdatalagen föreslår regeringen ett undantag i åklagarväsendets brottsdatalag för att brottsrubriceringar eller uppgifter som beskriver en persons utseende ska få användas som sökbegrepp. Regeringen konstaterar att sökförbudet kommer att gälla i större utsträckning än , men anför att sammanställningar grundade på känsliga personuppgifter normalt inte görs av åklagare. Åklagarväsendet har enligt regeringen emellertid även i fortsättningen behov av att kunna använda de ovannämnda sökbegreppen, trots att det kan leda till att man får fram ett urval av personer grundat på känsliga personuppgifter. Vidare föreslår regeringen att en bestämmelse som anger vilka uppgifter som får tas fram vid sökningar i gemensamt tillgängliga uppgifter med hjälp av namn, personnummer, samordningsnummer eller liknande identitetsbeteckningar förs in i åklagarväsendets brottsdatalag, men bestämmelsen föreslås till skillnad från dagens reglering enbart gälla i automatiserade behandlingssystem. Vid sådana sökningar bör enligt regeringen även uppgifter som anger att den sökta personen är anmäld för brott få tas fram, eftersom vissa anmälningar görs direkt till åklagare. gäller domstolsdatalagen (2015:728) vid behandling av personuppgifter i bl.a. de allmänna domstolarnas, de allmänna förvaltningsdomstolarnas och hyres- och arrendenämndernas rättskipande och rättsvårdande verksamhet. En ny lag föreslås ersätta domstolsdatalagen inom brottsdatalagens tillämpningsområde. Lagen ska heta lagen om domstolarnas behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. I propositionen och i detta betänkande kallas den domstolarnas brottsdatalag. Domstolsdatalagen, som fortfarande kommer att gälla för domstolarnas övriga personuppgiftsbehandling, har införts. Det innebär att den lagen i likhet med övriga registerförfattningar uppfyller kraven som ställs i dataskyddsrambeslutet. Mot bakgrund av att dataskyddsdirektivet i stor utsträckning bygger vidare på regleringen i dataskyddsrambeslutet är domstolsdatalagen därmed till stor del redan anpassad till de krav som ställs i direktivet. Regeringen anför att den nya lagen därmed kan utformas med domstolsdatalagen som förebild. Det är en fördel om regleringen i den nya lagen i materiellt hänseende kan stämma överens med regleringen i domstolsdatalagen. I vissa avseenden skiljer sig dock dataskyddsdirektivets reglering från dataskyddsförordningens. Domstolarnas brottsdatalag föreslås gälla utöver brottsdatalagen. Den ska vara tillämplig när en allmän domstol i egenskap av behörig myndighet behandlar personuppgifter, om uppgifterna behandlas i syfte att handlägga mål och ärenden om utredning av eller lagföring för brott, ändring eller verkställighet av straffrättsliga påföljder eller upprätthållande av allmän ordning och säkerhet. Lagen föreslås också gälla när en allmän förvaltningsdomstol i egenskap av behörig myndighet behandlar personuppgifter, om uppgifterna behandlas i syfte att handlägga mål om verkställighet av häktning eller straffrättsliga påföljder. När mål eller ärenden handläggs för något av de syften som anges i lagen bör enligt regeringen hela handläggningen fram till dess att domstolen slutligt har avgjort frågan omfattas av lagens tillämpningsområde. Det innebär att all personuppgiftsbehandling som utförs vid handläggningen av ett brottmål omfattas av tillämpningsområdet. Till exempel bör även handläggningen av enskilda anspråk omfattas, trots att det är en civilrättslig talan, så länge de handläggs inom ramen för brottmålet. Däremot föreslås den nya lagen inte omfatta personuppgiftsbehandling inom ramen för utlämnanden av allmänna handlingar enligt tryckfrihetsförordningen. Varje domstol ska enligt lagförslaget vara personuppgiftsansvarig för den behandling av personuppgifter som den utför. Enligt brottsdatalagen ska behöriga myndigheter utse dataskyddsombud. Enligt dataskyddsdirektivet undantas dock bl.a. domstolars dömande verksamhet från denna skyldighet. Eftersom ombuden är av central betydelse för skyddet av den personliga integriteten även i den dömande verksamheten, och ett undantag för den dömande verksamheten kan leda till gränsdragningsproblem, anser regeringen emellertid att behandlingen av personuppgifter i den dömande verksamheten inte ska undantas från dataskyddsombudets ansvarsområde. Lagen föreslås inte omfatta behandling av uppgifter om juridiska personer. Personuppgifter ska få behandlas om det är nödvändigt för handläggning av mål och ärenden om utredning av eller lagföring för brott, om verkställighet av häktning eller ändring eller verkställighet av straffrättsliga påföljder eller om upprätthållande av allmän ordning och säkerhet. Regeringen föreslår vidare att domstolar får behandla personnummer och samordningsnummer endast när det är klart motiverat med hänsyn till ändamålet med behandlingen, vikten av en säker identifiering eller något annat beaktansvärt skäl. Anledningen till detta förslag är bl.a. att domstolarnas verksamhet till största delen är offentlig och att allmänheten har stora möjligheter att få kännedom om de personer vilkas uppgifter behandlas. En tillgång till personnummer öppnar ytterligare möjligheter att få fram uppgifter om dessa personer. Enligt brottsdatalagen är, som framgått ovan, biometriska och genetiska uppgifter känsliga personuppgifter och får behandlas endast om det är särskilt föreskrivet och det är absolut nödvändigt för ändamålet med behandlingen. Enligt regeringen är det svårt att se att domstolarna har något behov av att behandla biometriska och genetiska uppgifter, och därför föreslås ingen särreglering för domstolarna med anledning av bestämmelsen. I brottsdatalagen förbjuds sökningar för att få fram ett urval av personer grundat på känsliga personuppgifter. Regeringen konstaterar att intresset av insyn och öppenhet är särskilt starkt i domstolarna och att det finns ett betydande värde i att både journalister och enskilda kan begära att avgöranden söks fram efter bestämda kriterier. Mot denna bakgrund bedömer regeringen att sökförbudet i brottsdatalagen inte bör gälla för domstolarna utan att en annan reglering, som är särskilt anpassad för domstolarna, bör gälla i stället. Enligt lagförslaget ska det vid en sökning i personuppgifter vara förbjudet för domstolarna att använda sökbegrepp som avslöjar känsliga personuppgifter eller nationell anknytning. Sökförbudet ska dock inte gälla användning i en allmän förvaltningsdomstol av sökbegrepp som avslöjar hälsa. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, föreslås få meddela föreskrifter om begränsningar av möjligheten att använda sådana sökbegrepp. Det föreslås också att begränsningar av möjligheten för domstolar att använda sökbegrepp som avslöjar brott eller misstanke om brott ska få meddelas i förordning. Användning av särskilda beteckningar för identifiering av en viss mål- eller ärendetyp som sökbegrepp ska inte omfattas av förbudet. Sökförbudet föreslås inte heller hindra sökningar i en viss handling eller i ett visst mål eller ärende. Direktåtkomst till domstolars personuppgiftsbehandling ska enligt lagförslaget endast få medges en allmän domstol, en allmän förvaltningsdomstol eller en part eller partens ombud, biträde eller försvarare. Direktåtkomst för en part eller en parts ombud, biträde eller försvarare får endast avse personuppgifter i partens mål eller ärende. Regeringen föreslår att ytterligare begränsningar av direktåtkomsten och av behörighet och säkerhet vid sådan åtkomst ska få meddelas genom förordning. Personuppgifter föreslås vidare få lämnas ut elektroniskt på annat sätt än genom direktåtkomst om det inte är olämpligt. Regeringen ska enligt förslaget få förordna om ytterligare begränsningar av denna möjlighet. Enligt regeringen kan det därutöver behövas begränsningar för sökningar, direktåtkomster eller interna åtkomster vid domstolarna i mål eller ärenden som har avgjorts genom en dom eller ett beslut som har fått laga kraft. Dessa anser regeringen bör meddelas i förordning. Regeringen föreslår även bestämmelser bl.a. om en administrativ sanktionsavgift som får tas ut av den personuppgiftsansvarige och om skadestånd. I kriminalvården ingår myndigheten och övervaknings-nämnderna. gäller lagen (2001:617) om behandling av personuppgifter inom kriminalvården vid den behandling av personuppgifter i kriminalvårdens verksamhet som avser vissa personkategorier, bl.a. den som är föremål för personutredning, häktad eller dömd till fängelse, skyddstillsyn eller villkorlig dom med en föreskrift om samhällstjänst. Merparten av regleringen finns emellertid i förordningen (2001:682) om behandling av personuppgifter inom kriminalvården. beslutades propositionen Kriminalvårdsdatalag – en ny lag med anpassning till EU:s dataskyddsförordning (prop. 2017/18:248). Den nya kriminalvårdsdatalagen antogs av och trädde i kraft och gäller för behandling av personuppgifter inom den del av Kriminalvårdens verksamhet som inte omfattas av brottsdatalagens tillämpningsområde. Regeringen konstaterar att det finns ett behov av att anpassa även bestämmelserna om behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område och föreslår att dessa samlas i en ny lag som ska heta lagen om kriminalvårdens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. I propositionen och i detta betänkande kallas den kriminalvårdens brottsdatalag. Lagen ska enligt förslaget gälla utöver brottsdatalagen när någon av myndigheterna inom kriminalvården i egenskap av behörig myndighet behandlar personuppgifter för att verkställa häktning eller straffrättsliga påföljder. Den föreslås också gälla när kriminalvården biträder en annan behörig myndighet när denna utför uppgifter för ett syfte som anges i brottsdatalagen. Ett exempel på det senare är när Kriminalvården transporterar häktade till och från häkten i samband med domstolsförhandlingar. De brottsbekämpande myndigheternas registerförfattningar bör, som framgår ovan, enligt regeringen innehålla bestämmelser om tillåtna rättsliga grunder för behandling av personuppgifter. Kriminalvården ska enligt förslaget få behandla personuppgifter om det är nödvändigt för att utföra någon av följande uppgifter: • verkställa häktning eller straffrättsliga påföljder • förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet i samband med sådan verkställighet • biträda andra myndigheter när de fullgör uppgifter för ett syfte som anges i brottsdatalagen • fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. behandlar Kriminalvården varken biometriska eller genetiska uppgifter. Regeringen anför att myndigheten dock bör ges en rättslig möjlighet att behandla biometriska uppgifter, eftersom det sannolikt kommer att finnas ett behov av detta . Kriminalvården föreslås således enligt den nya lagen få behandla biometriska uppgifter om det är absolut nödvändigt för ändamålet med behandlingen. Däremot föreslås kriminalvården inte få behandla genetiska uppgifter, eftersom något sådant behov inte har framkommit. I brottsdatalagen regleras frågor om överföring av personuppgifter till tredjeländer och internationella organisationer. Kriminalvårdens brottsdatalag bör enligt regeringen utformas så att den täcker de områden där det kan förutses ett behov av att kunna behandla och överlämna personuppgifter till en annan stats myndigheter. Bestämmelsen bör vara sekretessbrytande. Det är framför allt för tre ärendetyper som det finns behov av att kunna lämna information. Enligt förslaget ska således Kriminalvården till en utländsk myndighet eller internationell organisation få lämna ut de personuppgifter som behövs för • prövningar och genomföranden av överflyttningar av straffverkställighet • transitering och förvaring av en person som är frihetsberövad för utredning av eller lagföring för brott eller straffverkställighet • en tillfällig överflyttning av en frihetsberövad person för utredning av eller lagföring för brott eller straffverkställighet. Vidare föreslår regeringen att det ska föreskrivas i lagen att Kriminalvården får föra ett säkerhetsregister. innehåller , något förenklat, uppgifter om personer som verkställer häktning eller påföljd och som kan utgöra en säkerhetsrisk i något avseende. Enligt den nya lagen ska Kriminalvården få föra ett säkerhetsregister när syftet är att förebygga, förhindra eller upptäcka brott eller brottslig verksamhet på häkten och i kriminalvårdsanstalter eller i samband med annan straffverkställighet som Kriminalvården ansvarar för. Uppgifterna i registret ska också kunna användas för att säkerställa ordning och säkerhet på häkten, i kriminalvårdsanstalter och i annan verksamhet som Kriminalvården bedriver. I säkerhetsregistret föreslås uppgifter få behandlas om en person som är häktad eller verkställer ett fängelsestraff och som är eller har varit placerad på en säkerhetsavdelning. I registret ska även i vissa andra fall uppgifter få behandlas om en person som är häktad eller verkställer fängelsestraff, bl.a. om det finns risk för att han eller hon under häktning eller verkställighet av ett fängelsestraff begår brott som inte är ringa eller om han eller hon förbereder en rymning. Om det är absolut nödvändigt för ändamålet med behandlingen föreslås även uppgifter om en person som har personlig anknytning till eller annan nära förbindelse med en registrerad få behandlas i säkerhetsregistret. Regeringen anför vidare att Kriminalvården även i fortsättningen har behov av att kunna använda känsliga personuppgifter vid sökningar i personuppgifter i säkerhetsregistret. Det bör därför göras undantag i kriminalvårdens brottsdatalag från det generella sökförbudet i brottsdatalagen. Förbudet föreslås inte hindra sökningar i personuppgifter i säkerhetsregistret för att få fram ett urval av personer grundat på etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller uppgifter som rör hälsa, sexualliv eller sexuell läggning. , , och ska dessutom medges direktåtkomst till personuppgifterna i säkerhetsregistret. I lagförslaget finns även bestämmelser om bl.a. den längsta tid som kriminalvården får behandla personuppgifter i säkerhetsregistret. Kriminalvården för även ett centralt kriminalvårdsregister som innehåller uppgifter om i princip alla som verkställer en påföljd som Kriminalvården ansvarar för. Regeringen föreslår att detta register ses över i ett annat lagstiftningsärende. I propositionen föreslår regeringen även vissa andra lagändringar med anledning av dataskyddsreformen. Vissa förslag rör tillträdesförbudsregistret, dvs. registreringen av personer som meddelats förbud mot tillträde till vissa idrottsarrangemang. Regeringen föreslår att behandling av personuppgifter i tillträdes-förbudsregistret ska regleras i polisens brottsdatalag. Lagen om register över tillträdesförbud vid idrottsarrangemang ska i fortsättningen endast reglera idrottsorganisationernas behandling av personuppgifter och benämnas lagen om idrottsorganisationers behandling av uppgifter om tillträdesförbud. Bestämmelserna i lagen som rör personuppgiftsbehandling ska upphävas. Några av dem ska i princip oförändrade flyttas över till polisens brottsdatalag. Vidare föreslår regeringen en rad följdändringar som krävs med anledning av lagförslagen i propositionen. Det rör sig bl.a. om hänvisningar i andra lagar till de aktuella registerförfattningarna.