bet · H501KU38 · 2018-01-23 00:00:00 — För verksamheten hos SOS Alarm gäller lagen (1981:1104) om verksam-heten hos vissa regionala alarmeringscentraler. Enligt 4 § i den lagen får den som är eller har varit verksam hos en alarmeringscentral inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon i verksamheten har fått veta om sådant som har yttrats vid ett telefonsamtal där någon vill tillkalla eller komma i kontakt med polisen, räddningstjänsten, ambulansen osv. och som rör en enskilds person-liga eller ekonomiska förhållanden eller som rör förhållanden av betydelse för rikets försvar, folkförsörjningen eller förebyggandet och beivrandet av brott. När det gäller vårdärenden omfattas SOS Alarms personal dessutom av den tystnadsplikt som gäller för enskilda vårdgivare enligt patientsäkerhetslagen (2010:659). Dessa bestämmelser innebär att personalen inte obehörigen får röja vad de i verksamheten har fått veta om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden (1 kap. 4 § 6 och 6 kap. 12 §). lämnade betänkandet En myn-dighet för alarmering (SOU 2013:33). Där föreslår utredningen att en nationell alarmeringsfunktion inrättas med uppdrag att säkerställa en snabb, säker och effektiv larmbehandling. Verksamheten ska enligt förslaget bedrivas i myn-dighetsform för att tillgodose behovet av långsiktigt stabila förutsättningar, ge bättre förutsättningar för samverkan samt ge och regeringen bättre möjligheter att styra och granska verksamheten. Alarmeringstjänstut-redningens betänkande har remissbehandlats. Flera remissinstanser har sett behov av att det görs större kompletteringar av utredningens förslag. tillkännagav som sin mening att regeringen bör tillsätta en utredning med uppgift att lämna förslag till hur en sammanhållen myndighet för alarmeringstjänsten bör organiseras (bet. 2014/15:FöU6 s. 23, rskr. 2014/15:104). Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att analysera och föreslå hur en nationell alarmeringsfunktion ska kunna inrättas för att samhällets alarmeringstjänst ska kunna samordnas på ett bättre sätt (Ju 2016:03, dir. 2015:113). Utredaren ska ur ett effektivitets- och kvalitetsperspektiv analysera vilken organisationsform, dvs. en myndighet eller ett bolag, som ska förordas för en sådan funktion. Utredaren ska dock oberoende av vilken organisationsform som förordas för uppgiften analysera och utarbeta fullständiga förslag till hur dels en statlig förvaltningsmyndighet, dels ett bolag kan inrättas för att kunna ansvara för den nationella alarmeringsfunktionen. Enligt utredningens direktiv skulle uppdraget redovisas . Genom tilläggsdirektiv (dir. 2017:23) förlängdes utredningstiden till . Genom ett nytt tilläggsdirektiv (dir. 2017:53) har utredaren getts ytterligare två uppdrag och utredningstiden förlängts. Det första uppdraget gäller de situationer då hjälporganen möts eller befaras kunna mötas av hot eller våld. Utredaren ska analysera och föreslå hur hjälporganen och den nationella alarmeringsfunktionen vid alarmering och genomförande av hjälpinsatser på ett effektivt sätt ska kunna dela sådan information med varandra som är av väsentlig och omedelbar betydelse för såväl blåljuspersonalens säkerhet som effektiva hjälpinsatser. Utredaren ges vidare i uppdrag att analysera och föreslå hur den nationella alarmeringsfunktionen och hjälporganen genom ett gemensamt system på ett mer enhetligt sätt ska kunna använda geografiska data (geodata) för att säkerställa snabba och effektiva hjälpinsatser. Utredarens samtliga uppdrag ska redovisas i ett betänkande . Utskottet har vid tidigare behandling av en liknande motion inte funnit skäl för ett sådant tillkännagivande som motionärerna efterlyste (bet. 2011/12:KU9 s. 28). Vid senare behandling av motsvarande yrkanden hänvisade utskottet dessutom till beredningen av arbete, som inte borde föregripas, och avstyrkte motionerna (bet. 2013/14:KU25 s. 18 och bet. 2014/15:KU15 s. 34). I betänkande 2014/15:KU15 (s. 34) hänvisade utskottet även till att regeringen tagit initiativ till ytterligare utredningsarbeten, som inte borde föregripas. Motioner med samma innehåll avstyrktes av utskottet med hänvisning till pågående utredningsarbeten även i bet. 2016/17:KU15 (s. 34). Även justitieutskottet har avstyrkt likalydande motioner med hänvisning till det då pågående utredningsarbetet (bet. 2012/13:JuU2 s. 23 f.). Mot detta reserverade sig Socialdemokraterna respektive . Utskottet konstaterar att en särskild utredare har i uppdrag att analysera och föreslå bl.a. hur en nationell alarmeringsfunktion ska kunna inrättas för att samhällets alarmeringstjänst ska kunna samordnas på ett bättre sätt. Detta arbete bör inte föregripas. Motionsyrkandet avstyrks därför. Offentlighet i skolor med enskild huvudman Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om offentlighetsprincipens tillämpning i skolor med enskild huvudman. Jämför reservation 4 (SD). m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2017/18:907 yrkande 4 ett tillkännagivande om att offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, ska gälla även i skolor med enskild huvudman. Motionärerna anför att offentlighetsprincipen ska gälla i alla skolformer, oavsett huvudman. Motionärerna menar att annars verkar de kommunala och de fristående skolorna inte under jämlika förhållanden. Offentlighetsprincipen gäller i skolor som inte drivs i privat regi. Allmänna handlingar ska därmed på begäran lämnas ut av sådana skolor om det inte finns något hinder på grund av sekretess. Sekretess gäller enligt 23 kap. 1 och 2 §§ OSL i förskolan, , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan för uppgifter om en enskilds personliga förhållanden i bl.a. elevhälsa och övrig elevstödjande verksamhet, om det inte står klart att uppgifterna kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående lider men. Vissa privaträttsliga organ kan genom en reglering i OSL vara skyldiga att tillämpa bestämmelserna om allmänhetens rätt att ta del av allmänna hand-lingar (2 kap. 3 och 4 §§ OSL). Skyldigheten gäller bl.a. i sådan verksamhet som anges i bilagan till OSL. Skolor med enskild huvudman, även kallade fristående skolor, är privaträttsliga subjekt. De är dock inte sådana organ som enligt OSL och dess bilaga är underkastade offentlighetsprincipen. Enligt bestämmelser i skollagen (2010:800) har den kommun där en fri-stående skola är belägen emellertid rätt till insyn i verksamheten (se bl.a. 10 kap. 41 § och 15 kap. 34 §). Den parlamentariskt sammansatta hade i uppdrag att se över regler och villkor för fristående skolor m.m. (U 2011:04, dir. 2011:68, 2012:101, 2013:24, 2013:42 och 2013:69). Kommittén överlämnade betänkandet Friskolorna i samhället (SOU 2013:56). Kommittén menade, bl.a. mot bakgrund av att de fristående skolorna är helt skattefinansierade och att de bedriver myndighetsutövning, att de fristående skolornas verksamhet ska präglas av öppenhet och vara öppen för insyn. Kommittén gjorde därför bedömningen att offentlighetsprincipen ska införas i fristående skolor. Kommittén ansåg dock att vissa praktiska konsekvenser behöver analyseras närmare innan en lagändring kan träda i kraft. Regeringen redovisade i propositionen Villkor för fristående skolor m.m. (prop. 2013/14:112 s. 67 f.) sin bedömning att offentlighetsprincipen bör in-föras i fristående skolor. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag om hur offentlighetsprincipen i praktiken kan införas i fristående skolor och göra konsekvensanalyser av en sådan reglering (U 2014:12, dir. 2014:91). Utredaren skulle bl.a. utreda hur en reglering för fristående skolor kan utformas för att offentlighetsprincipen ska bli praktiskt tillämpbar på såväl huvudmannanivå som skolenhetsnivå samt överväga om det behöver göras någon ändring i sekretessregleringen och i så fall föreslå hur denna ändring bör se ut. Vidare skulle utredaren bl.a. överväga om och i så fall i vilken utsträckning skollagens bestämmelser om kommuners insynsrätt fortfarande fyller en funktion om offentlighetsprincipen införs. överlämnade utredningen betänkandet Ökad insyn i fristående skolor (SOU 2015:82) till regeringen. Utredningen föreslår att en ny bestämmelse införs i OSL av innebörden att vad som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen (TF) om rätt att ta del av allmänna handlingar hos myndigheter i tillämpliga delar ska gälla också handlingar hos huvudmän för fristående skolor. Samtliga huvudmän för fristående skolor ska omfattas. Huvudmännen ska vid tillämpningen av OSL jämställas med myndigheter. Några materiella ändringar i OSL bedöms inte vara nödvändiga. Det innebär bl.a. att elever i fristående skolor kommer att omfattas av samma sekretessbestämmelser i som elever i kommunala skolor. Anställda och uppdragstagare i de fristående skolorna föreslås omfattas av meddelarskydd. Utredningen föreslår därför att bestämmelsen i 13 kap. 2 § OSL utvidgas till att omfatta även huvudmännen för de fristående skolorna. Utredningen konstaterar att införandet av handlingsoffentlighet i de fristående skolorna för med sig ett antal nya krav på huvudmännen. De ska bl.a. vara skyldiga att registrera sina allmänna handlingar enligt samma principer som gäller för myndigheter. Bestämmelserna i och OSL om tillhandahållande av allmänna handlingar och om tillgänglighet blir tillämpliga på de enskilda huvudmännen. Utredningens bedömning är att det inte bör införas några mer detaljerade bestämmelser om tillgänglighet. Den kommunala arkivmyndigheten föreslås vara arkivmyndighet för arkiven hos huvudmännen för fristående skolor och därmed också ha tillsyn över arkiven. Det föreslås bli möjligt för bl.a. kommunerna att meddela föreskrifter om arkivvården. Kommunerna föreslås också ges en rätt att meddela föreskrifter om avgifter för tillsyn och förvaring av arkiven. Utredningen föreslår också vissa följdändringar i skollagen (2010:800). Betänkandet har remissbehandlats och bereds inom . Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att utarbeta ett förslag om hur offentlighetsprincipen i praktiken kan införas i privat utförd offentligt finansierad vård och omsorg, fristående förskolor och fritidshem samt vuxenutbildning m.fl. som erbjuds av privata anordnare (S 2015:04, dir. 2015:92). överlämnade utredningen betänkandet Ökad insyn i välfärden (SOU 2016:62) till regeringen. Utredningen föreslår genom tre nya paragrafer i 2 kap. OSL att offentlighetsprincipen i princip ska införas i offentligt finansierad, privat utförd välfärd. Enskilda juridiska personer som driver sådan verksamhet ska med vissa undantag jämställas med myndigheter vid tillämpningen av OSL. Förslaget medför att enskilda juridiska personer ska iaktta reglerna i OSL om hanteringen av allmänna handlingar. Betänkandet har remissbehandlats och bereds inom . I proposition 2016/17:31 Stärkt meddelarskydd för privatanställda i offentligt finansierad verksamhet föreslogs en ny lag om meddelarskydd i vissa enskilda verksamheter. Lagen innebär att anställda, uppdragstagare och andra som på liknande grund deltar i yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet inom skola, vård och omsorg som till någon del är offentligt finansierad ska ha motsvarande rätt som offentligt anställda att lämna uppgifter om verksamheten för publicering i medier som omfattas av TF eller yttrandefrihetsgrundlagen. Den som bedriver verksamheten förbjuds att efterforska vem som har utnyttjat sin meddelarfrihet eller medverkat till en grundlagsskyddad framställning och får inte heller utsätta den personen för negativa åtgärder på grund av detta. Skyddet begränsas av de regler om tystnadsplikt som finns på respektive område och medför ingen rätt att lämna ut handlingar. Lagen innehåller bestämmelser om straff för den som ingriper eller efterforskar i strid med den. I propositionen nämns bl.a. utredningarna om offentlighetsprincipen i fristående skolor (SOU 2015:82) respektive i offentligt finansierad privat utförd välfärd (SOU 2016:62). I betänkande 2016/17:KU7 föreslog utskottet att skulle anta regeringens förslag till lag om meddelarskydd i vissa enskilda verksamheter med vissa ändringar. följde utskottets förslag (rskr. 2016/17:146). Lag (2017:151) om meddelarskydd i vissa enskilda verksamheter trädde i kraft . Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden med liknande innehåll. Motionerna avstyrktes då med hänvisning till den då pågående beredningen av utredningsförslag (bet. 2011/12:KU9 s. 32, bet. 2013/14:KU25 s. 24 och bet. 2014/15:KU15 s. 36 f.). Liknande motioner avstyrktes av utskottet med hänvisning till pågående beredning av utredningsförslag även i bet. 2016/17:KU15 (s. 37). Beredningen av utredningsförslag om offentlighetsprincipens tillämpning i bl.a. fristående skolor bör inte föregripas. Motionsyrkandet avstyrks därför. Sekretessbrytande bestämmelse för statligt anställningsstöd Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en sekretessbrytande bestämmelse för statligt anställningsstöd. Jämför reservation 5 (SD, V). I partimotion 2017/18:3362 yrkande 10 av m.fl. (V) begärs ett tillkännagivande om att det bör göras möjligt för myndigheter och journalister att granska vilka företag som tar emot statliga lönesubventioner, som skyddet för den enskildes integritet säkras. Motionärerna anför att har betalats ut i statligt anställningsstöd till privata företag. Uppgift om vilka företag som har tagit del av bidragen och hur mycket pengar respektive företag har fått är belagd med sekretess. Motionärerna menar att allmänhetens insyn i hur skattemedel används bör väga tyngre än företagens affärsintressen samt att det finns ett stort samhällsintresse och behov av transparens, öppenhet och insyn när det gäller hur de statliga lönesubventionerna används. Arbetsgivare som anställer personer som har svårigheter att få ett reguljärt arbete på arbetsmarknaden kan få ekonomiskt stöd, s.k. anställningsstöd, från Arbetsförmedlingen enligt vad som närmare anges i bestämmelserna i förordningen (2015:503) om särskilt anställningsstöd, förordningen (2006:1481) om stöd för nystartsjobb och förordningen (2000:630) om särskilda insatser för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga. Statligt anställningsstöd kan utgå i form av särskilt anställningsstöd, extratjänst, traineejobb, instegsjobb, nystartsjobb och lönebidrag. Som redan har nämnts har varje svensk medborgare rätt att ta del av allmänna handlingar om inte sekretess hindrar ett utlämnande. Enligt 28 kap. 12 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen (2009:40), förkortad OSL, gäller sekretess i ärende om arbetsförmedling och ärende enligt lagstiftningen om anställningsfrämjande åtgärder för uppgift om en enskilds affärs- eller driftförhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider skada. Något undantag görs inte för beslut i ärendet. Bestämmelsen har ett s.k. omvänt skaderekvisit, som utgår från att sekretess är huvudregel. Sekretessen gäller i ärenden om arbetsförmedling i traditionell bemärkelse, dvs. den som bedrivs av Arbetsförmedlingen. Med skada menas ekonomisk skada, och med enskild både fysiska och juridiska personer (prop. 1979/80:2 del A s. 79 ff. och 225 f.). Av förarbeten och praxis får anses framgå att begreppet affärs- eller driftförhållanden har en vidsträckt betydelse och i praktiken täcker det som ligger inom ramen för en affärsverksamhet (se HFD 2015 ref. 11). En affärsverksamhet kan föreligga även om verksamheten har begränsad omfattning och det inte finns något egentligt vinstsyfte. I RÅ 1996 ref. 79 uttalades att uppgift om att ett aktiebolag fått rekryteringsstöd, lönebidrag m.m. var att betrakta som uppgift i ärende enligt lagstiftningen om anställningsfrämjande åtgärder och därmed ansågs kunna omfattas av bestämmelsen som finns i 28 kap. 12 § OSL. I HFD 2015 ref. 11 ansåg () att detsamma bör gälla i fråga om uppgift om anordnare av sysselsättning inom jobb- och utvecklingsgarantins fas tre. I RÅ 1996 ref. 79 fann HFD vidare att de efterfrågade uppgifterna om eventuellt rekryteringsstöd, lönebidrag eller annat arbetsmarknadspolitiskt stöd var hänförliga till det berörda bolagets affärs- och driftförhållanden och i HFD 2015 ref. 11 uttalade domstolen att detsamma bör gälla uppgifter om en anordnare inom jobb- och utvecklingsgarantin fas tre, när långtidsarbetslösa personer sysselsätts i dennes affärsverksamhet. Utskottet behandlade motionsyrkanden med samma innehåll (bet. 2016/17:KU15 s. 39). Utskottet uttalade att offentlighetsprincipen utgör en viktig hörnsten i den svenska demokratin och en väsentlig del av denna är medborgarnas rätt att ta del av allmänna handlingar. Detta kan gälla även om handlingarna innehåller uppgifter om bl.a. enskildas personliga, affärs- eller driftförhållanden. Regleringen i sekretesslagstiftningen innebär enligt utskottet en avvägning mellan intresset av offentlig insyn och behovet av sekretesskydd inom olika ämnesområden. Utskottet var därför inte berett att ta initiativ till ändrade sekretessregler i enlighet med det som anfördes i motionerna. och reserverade sig. Utskottet är i likhet med tidigare ställningstagande inte berett att ta initiativ till ändrade sekretessregler i enlighet med det som anförs i motionen. Motionen avstyrks därför. Digitalisering inom offentlig förvaltning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om digitalisering inom offentlig förvaltning. (M) begär i motion 2017/18:2029 yrkande 3 ett tillkännagivande om att det bör säkerställas att det tas hänsyn till skyddet av enskildas personliga integritet och tillses att det är möjligt att nyttja de fördelar som anonyma aggregerade data kan innebära för innovationer inom välfärden. Motionären anför att e-tjänster är en prioriterad fråga bl.a. inom välfärdssektorn, med s.k. e-hälsa och e-hemtjänst som exempel. Investeringar i bredbandsutbyggnaden i hela landet liksom utveckling av e-tjänster behöver prioriteras, som rättssäkerheten och skyddet för den personliga integriteten bör bevakas. Motionären menar även att enligt Digital Economy and Society Index har halkat efter när det gäller digitaliseringen inom den offentliga sektorn. (M) begär i motion 2017/18:2803 ett tillkännagivande om att det bör övervägas att göra det möjligt för allmänheten att i realtid genom en sökbar och öppen databas följa beslut med tillhörande bokföring och kvitton hos kommuner, staten, landsting och regioner. Motionären menar att en databas som är öppen för allmänheten och i vilken offentliga beslutsunderlag från statliga och kommunala myndigheter läggs ut skulle öka transparensen och möjligheten att granska hur skattemedel används. Enligt motionären tar förslaget sikte på den kommunala och statliga bokföringen. Motionären anför att en öppen bokföring bl.a. skulle leda till självreglering och eftertanke samt förebygga slöseri med skattemedel. Vidare skulle det enligt motionären underlätta en mer informerad och öppen samhällsdebatt. Motionären anser därför att delar av offentlighetsprincipen bör moderniseras och digitaliseras. Pågående och avslutade utredningar m.m. har som övergripande mål för it-politiken beslutat att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter (prop. 2011/12:1, utg. omr. 22, bet. 2011/12:TU1, rskr. 2011/12:87). Regeringen beslutade om en digitaliseringsstrategi (N2017/03643/D). I strategin anges inriktningen för digitaliseringspolitiken. Vidare formuleras i strategin mål för hur politiken ska bidra till konkurrenskraft, full sysselsättning samt ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar utveckling. Digitaliseringsstrategin innehåller följande fem delmål: – D-kompetens: i ska alla kunna utveckla och använda sin digitala kompetens. – D-trygghet: i ska det finnas de bästa förutsättningarna för alla att på ett säkert sätt ta del av, ta ansvar för samt ha tillit till det digitala samhället. – D-innovation: i ska det finnas de bästa förutsättningarna för att digitalt drivna innovationer ska utvecklas, spridas och användas. – D-ledning: i ska relevant, målmedveten och rättssäker effektivisering och kvalitetsutveckling ske genom digitalisering. – D-infrastruktur: hela bör ha tillgång till infrastruktur som medger snabbt bredband och stabila mobila tjänster och som stöder digitalisering. Regeringens digitaliseringsstrategi syftar till att tydliggöra och stärka arbetet med att uppnå det mål som har beslutat och som innebär att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter. Regeringen presenterar innehållet i digitaliseringspolitiken i skrivelsen Hur blir bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter – en skrivelse om politikens inriktning (skr. 2017/18:47). I skrivelsen anges även hur strategin styr mot uppsatta mål och hur mål och delmål följs upp. Regeringens avsikt är att regelbundet återkomma till med en uppföljning av politikens utveckling inom digitaliseringsområdet. Regeringens skrivelse behandlas av i betänkandet 2017/18:TU8. beslutade regeringen att inrätta ett råd, , inom (N2017/01899/D). syfte är att bidra till bättre samordning av regeringens arbete i allmänna frågor om digitalisering ett effektivt genomförande och utveckling av regeringens strategiska arbete med digitalisering i sådana ärenden som hör till . Digitalisering av offentlig förvaltning styrs även av det mål som har bestämt och som innebär en innovativ och samverkande statsförvaltning som är rättssäker och effektiv, har väl utvecklad kvalitet, service och tillgänglighet och som därigenom bidrar till utveckling och ett effektivt EU-arbete (prop. 2009/10:175, bet. 2009/10:FiU38, rskr. 2009/10:315). tillsatte regeringen rådet för digitalisering av det offentliga . Övergripande frågor om digitalisering och it inom offentlig förvaltning hanteras inom ramen för detta råd. tillkallades en delegation med uppdrag att samordna myndigheternas it-baserade utvecklingsprojekt och skapa goda möjligheter för myndighetsövergripande samordning (Fi 2009:01, dir. 2009:19). Delegationen antog namnet E-delegationen. Genom tilläggsdirektiv (dir. 2010:32) utökades E-delegationens uppdrag till att även avse vidareutnyttjande av offentlig information och riktlinjer för myndigheters användning av sociala medier. –lämnade E-delegationen följande delbetänkanden: • Strategi för myndigheternas arbete med e-förvaltning (SOU 2009:86) • Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – från strategi till handling för e-förvaltning (SOU 2010:20) • Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. Under konstruktion – framtidens e-förvaltning (SOU 2010:62) • Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – En bit på väg (SOU 2011:27) • Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – vägen till effektivare e-förvaltning (SOU 2011:67) • Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – den mjuka infrastrukturen på väg (SOU 2012:18) • Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – förstärkt samordning av förvaltningsgemensamma tjänster (SOU 2012:68) • Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – samordning och digital samverkan (SOU 2013:22) • Organisering av framtidens e-förvaltning (SOU 2013:75) • Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – IT-standardisering inom (SOU 2013:77) • Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – Bättre juridiska förutsättningar för samverkan och service (SOU 2014:39) • Automatiserade beslut – färre regler ger tydligare reglering (SOU 2014:75) E-delegationen överlämnade sitt slutbetänkande En förvaltning som håller ihop (SOU 2015:66) till regeringen . Slutbetänkandet bereds inom . beslutade regeringen om en strategi för it-politiken, It i människans tjänst – en digital agenda för (dnr N2011/342/ITP). Det it-politiska målet är, som ovan har nämnts, att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter.