bet · H501KU42 · 2018-05-17 00:00:00 — Utskottet instämmer sammantaget i de bedömningar som görs i propositionen och tillstyrker regeringens förslag till lag om restriktioner vid statsråds och statssekreterares övergång till annan än statlig verksamhet, dock med den ändringen att orden ”i denna del” ska infogas i lagtexten före ordet ”avses” i bestämmelsen i 4 § andra stycket. Utskottet avstyrker motion 2017/18:4032 yrkandena 1–3. statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner samt ändring i riksdagsordningen Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag med instruktion för statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner, förslag till lag om ändring i lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ, förslag till lag om ändring i lagen (1989:186) om överklagande av administrativa beslut av och myndigheter samt förslag till lag om ändring i lagen (2011:745) med instruktion för . antar vidare utskottets förslag till lag om ändring i riksdagsordningen. Jämför reservation 2 (SD). I propositionen föreslås att ett särskilt prövningsorgan, statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner, ska inrättas för att pröva ärenden om övergångsrestriktioner. Eftersom nämnden kommer att hantera frågor som gäller personer i eller med nära anknytning till regeringen är det enligt regeringens mening olämpligt att nämnden organisatoriskt placeras i en myndighet under regeringen. Regeringen föreslår i stället att nämnden placeras under på motsvarande sätt som . Enligt regeringen bör nämnden ses som en förvaltningsmyndighet som, om inte annat anges, ska följa förvaltningslagens bestämmelser om t.ex. handläggning av ärenden. Det anförs att förslaget medför en ändring i riksdagsordningen, vilket förutsätter att beslutar ändringen med kvalificerad majoritet eller genom två beslut med mellanliggande val (jfr 8 kap. 17 § regeringsformen). I propositionen lämnas därför förslag till dels en ny lag med instruktion för statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner, dels en ny bestämmelse, 13 kap. 14 a §, i riksdagsordningen. I likhet med utredningen anser regeringen att nämnden bör bestå av fem ledamöter och bestå av både ledamöter med juridisk kompetens och ledamöter med politisk kompetens. Till skillnad från utredningen anser regeringen inte att det behövs några suppleanter till ledamöterna. Enligt förslaget ska ordföranden, en ersättare för ordföranden och övriga ledamöter väljas var för sig av . Det anförs att ordföranden bör vara domare eller f.d. domare. Ersättaren för ordföranden föreslås ha motsvarande kompetens som ordföranden. Därutöver bör det enligt regeringen finnas minst en ledamot med erfarenhet som statsråd och minst en ledamot med erfarenhet som statssekreterare. Regeringen anför att inget hindrar att en och samma person har båda dessa kompetenser. Vidare anförs att när man ska utse ledamöter bör man i övrigt säkerställa att nämnden tillförs kompetens på alla de områden som kan vara av betydelse för dess prövning. Enligt regeringen bör val av ledamöter beredas av . Det föreslås att ledamöterna väljs av för en period . När nämnden inrättas bör dock enligt förslaget tre av ledamöterna väljas för en period och två . Syftet är enligt regeringen att undvika att alla val sker (propositionen s. 44). Enligt förslaget bör perioden sträcka sig från det att en person väljs, eller den senare tidpunkt som bestämmer, till dess att ett nytt val har genomförts och den som då har valts tillträtt uppdraget. Det anges att eftersom ska välja ledamöterna bör det framgå av riksdagsordningen hur många dessa ska vara, vilka kvalifikationer de ska ha, vem som väljer dem och vem som bereder valet. Övriga frågor om nämndens arbete bör enligt regeringen regleras i en särskild instruktion för nämnden på motsvarande sätt som för huvuddelen av övriga nämnder. För att nämnden ska vara beslutsför bör det enligt förslaget krävas att ordföranden eller ersättaren för ordföranden samt minst två övriga ledamöter är närvarande. Regeringen anser dock att ärenden av enkel art bör kunna avgöras av ordföranden ensam eller av ersättaren för ordföranden. Som exempel på ärenden av enkel art nämns ärenden där det är uppenbart att det inte finns några beröringspunkter mellan det tidigare och det tänkta uppdraget, anställningen eller näringsverksamheten. Enligt regeringen bör det i övrigt vara upp till nämnden att själv bestämma hur dess ärenden ska beredas. Det föreslås att ersättningen till ledamöterna regleras i lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ. Regeringen bedömer att den föreslagna statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner uppfyller kravet i artikel 6.1 i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna om en oavhängig och opartisk domstol. och (båda SD) begär i motion 2017/18:4032 yrkande 4 ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma till med ett reviderat lagförslag som innebär dels att partierna ska kunna nominera vilka som ska ingå i statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner, dels att arvode till nämndens ledamöter ska betalas per möte i stället för på årsbasis. Motionärerna anför att nämnden har en politisk koppling och att det är rimligt att anta att nämndens arbetsbelastning blir mycket varierande, t.ex. efter ett regeringsskifte. Utskottet ställer sig i huvudsak bakom regeringens förslag att inrätta statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner, nämndens sammansättning och ledamöternas kompetens samt förslaget att val till nämnden ska beredas av . När det gäller de närmare frågorna om valperiod och valtillfälle för nämnden förordar utskottet dock en annan ordning än den föreslagna. Regeringens förslag innebär att valet av ordförande och ledamöter till nämnden gäller från den tidpunkt de väljs, eller den senare tidpunkt som bestämmer, till dess att ett nytt val har genomförts under fjärde året därefter och den som då väljs har tillträtt uppdraget. Enligt regeringens förslag ska, när ledamöter väljs första gången, tre av ledamöterna väljas och två . Förslaget innebär att valen till nämnden uppkommer successivt, i takt med att perioden för vilken varje ledamot i nämnden är vald löper ut. Den bestämmelse som regeringen föreslår skiljer sig från de bestämmelser som gäller för övriga nämnder till vilka bereder val, nämligen , och till ombudsmän och riksrevisorerna (13 kap. 13–16 §§ riksdagsordningen). Till dessa nämnder väljs ordförande och ledamöter efter ett ordinarie val till för tiden till dess att ett nytt val till nämnden har ägt rum. Utskottet kan inte se något avgörande skäl till att den nämnda bestämmelsen för statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner ska vara utformad på ett helt annat sätt än vad som gäller för de övriga nämnder som bereder val till. Mot bakgrund av att antalet ärenden i nämnden kan förväntas vara klart högre under det år som följer efter ett val, särskilt om valet leder till regeringsskifte, finns det skäl att ha en viss avvikande reglering för att undvika att ha en nyvald nämnd efter valet. Utskottet föreslår därför att val av ledamöter till nämnden ska ske året före ett ordinarie val till . Enligt utskottet bör regleringen i övrigt följa riksdagsordningens befintliga systematik när det gäller val till nämnder som bereds av . Utskottet föreslår således att det införs en ny bestämmelse i riksdagsordningen med innebörden att samtliga ledamöter i statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner ska väljas var för sig av året före ett ordinarie val till för tiden till dess att ett nytt val till nämnden har ägt rum. I kombination med kravet att ordföranden och hans eller hennes ersättare ska vara eller ha varit ordinarie domare samt att minst en av de övriga ledamöterna ska ha varit statsråd och minst en av dem ska ha varit statssekreterare säkerställs på detta sätt enligt utskottet att nämnden har den sammansättning och kompetens som krävs för att möta de komplexa frågeställningar som kan komma att hanteras av den. bibehålls riksdagsordningens systematik i övrigt när det gäller val till nämnder. Av den nya bestämmelsen i riksdagsordningen bör det också framgå att suppleanter inte ska utses. Om en ledamot lämnar sitt uppdrag i nämnden innan nytt val till nämnden har ägt rum året före ett ordinarie val till får en ny ledamot väljas för återstoden av tiden. Regeringen redogör i propositionen (s. 44) för sina överväganden när det gäller ikraftträdande och att samtliga lagförslag bör träda i kraft . Utskottet anser i likhet med regeringen att statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner bör vara på plats när den nya lagstiftningen om restriktioner vid statsråds och statssekreterares övergång till annan än statlig verksamhet träder i kraft. Utskottet föreslår därför att det första valet av ledamöter till nämnden ska äga rum 2018. I likhet med de övriga nämnder som bereder val till ska inte statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner vara ett politiskt sammansatt organ. Utskottet ser därför inte något behov av en utredning om i vilken utsträckning partierna ska kunna nominera vilka som ska ingå i nämnden. Utskottet ser inte heller något skäl till att arvodet till nämndens ledamöter ska utgå per möte i stället för ett årsarvode. Utskottet tillstyrker således regeringens förslag till lag med instruktion för statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner, förslag till lag om ändring i lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ, förslag till lag om ändring i lagen (1989:186) om överklagande av administrativa beslut av och myndigheter samt förslag till lag om ändring i lagen (2011:745) med instruktion för . Utskottet förordar att antar utskottets förslag till lag om ändring i riksdagsordningen när det gäller förslag till ny huvudbestämmelse enligt det förfarande som följer av 8 kap. 17 § första stycket andra meningen regeringsformen. Detta innebär att lagen antas genom endast ett beslut, om minst tre fjärdedelar av de röstande och mer än hälften av ledamöter röstar för beslutet. Med hänvisning till vad som anförts ovan avstyrker utskottet motion 2017/18:4032 yrkande 4. Avdrag på statsråds arvode vid föräldraledighet Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:359) om arvoden till statsråden m.m. I propositionen konstateras inledningsvis att ett statsråd inte är arbetstagare i arbetsrättslig bemärkelse utan en arvoderad uppdragstagare. Det finns därför inte någon rätt till föräldraledighet från uppdraget enligt föräldraledighetslagen (1995:584). Regeringen anser att det inte behövs någon särskild reglering för att ett statsråd ska kunna få vara föräldraledig eftersom det finns möjlighet för ett statsråd att vara helt eller delvis frånvarande från sitt uppdrag för att ta hand om sitt barn, under förutsättning att statsministern medger det. Enligt regeringen är det emellertid är rimligt att ett statsråd som beviljats ledigt för att ta hand om sitt barn också får räkna med att avdrag ska göras på arvodet. Detta bör enligt regeringen framgå av lagen (1991:359) om arvoden till statsråden m.m., nedan statsrådsarvodeslagen. Regeringen föreslår därför att det införs en ny bestämmelse, 2 a §, i statsrådsarvodeslagen som innebär att ett statsråd som av statsministern beviljats ledigt för att ta hand om sitt barn ska få ett avdrag på sitt arvode för eller del av dag som statsrådet är frånvarande. Utskottet anser att av de skäl som anförs i propositionen bör anta regeringens lagförslag i denna del. Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) med en mindre språklig ändring. I propositionen anges att i de ärenden som kommer att prövas i statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner kommer nämnden att få ta del av uppgifter som kan omfattas av sekretess enligt nu gällande bestämmelser i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. Regeringen gör i likhet med utredningen bedömningen att det inte är sannolikt att de befintliga sekretessbestämmelserna i kommer att ge ett tillräckligt sekretesskydd för uppgifter i ärenden hos nämnden. Regeringen föreslår därför att det införs en ny bestämmelse, 32 kap. 6 b § OSL, som innebär att sekretess ska gälla i ärende om prövning enligt den föreslagna lagen om restriktioner vid statsråds och statssekreterares övergång till annan än statlig verksamhet. Sekretessen föreslås gälla uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider skada eller men. Sekretessen ska upphöra att gälla när ett slutligt beslut meddelas i ärendet. Enligt förslaget ska rätten att meddela och offentliggöra uppgifter ha företräde framför den tystnadsplikt som följer av den nya sekretessbestämmelsen. Av propositionen framgår att två remissinstanser avstyrker förslaget. Remissinstanserna menar i huvudsak att allmänhetens insynsintresse väger tyngre än sekretessintresset i ärenden enligt den nya lagen. Regeringen anför bl.a. att som utredningen konstaterat är det viktigt med insyn i nämndens arbete för att stärka systemets legitimitet. Enligt regeringen är allmänintresset särskilt stort när det är fråga om personer med uppdrag och anställningar som statsråd och statssekreterare. Regeringen anser att det finns ett intresse såväl hos statsråden och statssekreterarna som hos den tilltänkte arbets- eller uppdragsgivaren av att uppgifter om deras planerade övergång till annan än statlig verksamhet inte kommer till allmänhetens kännedom i ett alltför tidigt skede. Enligt regeringen kan detta vara särskilt viktigt i en situation när övergångsfrågan aktualiseras som den enskilde är statsråd eller statssekreterare. Vid en avvägning mellan insynsintresset och sekretessintresset gör regeringen bedömningen att såväl statsrådens och statssekreterarnas som de tilltänkta arbets- och uppdragsgivarnas intresse av att inte behöva offentliggöra en planerad övergång väger tyngre än allmänhetens insynsintresse innan det är klart att ett visst uppdrag eller liknande ska påbörjas. Regeringen anser att på grund av det starka intresset av sekretess under nämndens handläggningstid bör bestämmelsen utformas så att sekretess ska gälla, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider skada eller men, dvs. enligt ett s.k. omvänt skaderekvisit som innebär att det råder presumtion för sekretess. Trots den starka sekretessen får enligt regeringen insynsintresset anses tillgodosett genom att uppgifterna blir offentliga . I propositionen konstateras att utredningen i sitt betänkande inte har behandlat frågan om huruvida sekretess bör gälla i de fall när ett ärende avskrivits efter att anmälan återkallats. Regeringen anser att det finns ett behov av ytterligare utredning i denna del. Utskottet instämmer i de bedömningar som görs i propositionen och tillstyrker regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), dock med den ändringen att ordet ”övergångar” i förslaget till en ny rubrik närmast före 32 kap. 6 b § OSL ska ersättas av ordet ”övergång”. Vissa frågor om den nya karenslagen, punkt 2 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4032 av och (båda SD) yrkandena 1–3. Vi välkomnar regeringens förslag att införa karens och ämnesrestriktion men menar att det nu aktuella förslaget bör kompletteras och förtydligas i följande delar. Som en remissinstans anför bör regelverket även omfatta myndighetschefer och andra offentliganställda vars övergång kan orsaka intressekonflikter, otillbörliga fördelar för någon enskild, ekonomisk skada för staten eller i övrigt kan påverka allmänhetens förtroende för staten. är det viktigt att påtala att denna reglering inte får utgöra ett yrkesförbud genom att omöjliggöra eller kraftigt försvåra för myndighetschefer att övergå till en anställning i det privata näringslivet. Regeringen anför i propositionen att inga sanktioner behövs för att säkerställa att regleringen följs. Regeringen hänvisar till den praxis som anses gälla hos , där statsråden försäkrar att de kommer att infinna sig till ett förhör i utskottet. Vi motsatte oss denna lösning och menar att beslut av statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner även bör kombineras med en sanktion, t.ex. ett vite. Det är principiellt olämpligt att stifta lagar utan sanktionsmöjlighet. Slutligen bör det tydligt framgå av den nya lagen att med karens och ämnesrestriktion avses även arbetsmarknadens parter. mellan att vara statsråd och att sedan anta en högt uppsatt post i t.ex. ett fackförbund riskerar att skada allmänhetens förtroende för staten. Ledamöter och arvoden i den nya karensnämnden, punkt 4 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4032 av och (båda SD) yrkande 4. Enligt propositionen ska statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner tillsättas av och bestå av fem ledamöter. Nämnden ska ledas av en domare eller en f.d. domare. Därutöver ska nämnden bestå av ytterligare minst en person med domarbakgrund, som ska vara ersättare för den ordinarie ordföranden, minst en person som ska ha varit statsråd och minst en person som ska ha varit statssekreterare. de facto tillsätts av är det oundvikligt att det trots dessa kriterier finns en politisk koppling. Vi menar dock att nämnden bör ha stöd av personer med god juridisk kunskap, exempelvis domare eller f.d. domare. Utöver detta bör partierna vara fria att nominera de som de finner lämpliga att ingå i nämnden. Vidare anförs i propositionen att nämndens ledamöter ska uppbära ett årsarvode för uppdraget. Det är rimligt att anta att nämndens arbetsbelastning blir mycket varierande. Det kan exempelvis vara betydligt fler ärenden att behandla efter ett regeringsskifte än av stabil regeringsbildning. Således är det enligt vår mening mer lämpligt att nämndens ledamöter får ett mötesarvode, snarare än årsarvode. Regeringen bör därför återkomma med ett ändrat förslag även i dessa delar. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2017/18:162 Vissa villkor för statsråd och statssekreterare: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om restriktioner vid statsråds och statssekreterares övergångar till annan än statlig verksamhet. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag med instruktion för statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i riksdagsordningen. 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ. 5.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1989:186) om överklagande av administrativa beslut av och myndigheter. 6.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:359) om arvoden till statsråden m.m. 7.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 8.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2011:745) med instruktion för . 2017/18:4032 av och (båda SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att reglerna för karens och ämnesrestriktion även bör omfatta myndighetschefer och andra offentliganställda och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om sanktioner och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om arbetsmarknadens parter och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om ledamöter och arvoden och tillkännager detta för regeringen. Förslag till lag om ändring i riksdagsordningen Härigenom föreskrivs att det i riksdagsordningen ska föras in en ny paragraf, 13 kap. 14 a §, en ny tilläggsbestämmelse, 13.14 a.1, och närmast före 13 kap. 14 a § och tilläggsbestämmelse 13.14 a.1 nya rubriker av följande lydelse. statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner består av en ordförande och fyra andra ledamöter, varav en ska vara ordförandens ersättare. De väljs var för sig av året före ett ordinarie val till för tiden till dess att ett nytt val till nämnden har ägt rum. Suppleanter ska inte utses. Ordföranden och hans eller hennes ersättare ska vara eller ha varit ordinarie domare. Minst en av de övriga ledamöterna ska ha varit statsråd, och minst en av dem ska ha varit statssekreterare. Beredning av val till statsråds och stats-sekreterares övergångsrestriktioner ska bereda val av ledamöter till statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner. Denna lag träder i kraft . I stället för vad som anges i 13 kap. 14 a § första stycket andra meningen sker val av ledamöter första gången . Jag kan väl inleda med att yrka bifall till reservationer 1 och 2. Det förslag vi ska diskutera handlar om att införa vissa restriktioner för statsråd och statssekreterare. Kortfattat och något förenklat går förslaget ut på att man ska upprätta en nämnd som ska pröva om det är lämpligt när ett statsråd eller en statssekreterare tar en ny anställning och går över till det privata näringslivet. Det är väl bra att regeringen gör en ansats att i någon mån reglera verksamheten för före detta statsråds och statssekreterares fortsatta yrkesverksamhet även utanför . Det handlar inte minst om att upprätthålla allmänhetens förtroende för statsapparatens tjänstemän och såklart även om att upprätthålla den grundlagsfästa principen om statliga tjänstemäns saklighet och opartiskhet. Detta är dock ett förslag som tyvärr inte går hela vägen. Låt mig därför förklara hur förslaget skulle kunna göras ännu lite bättre. Min och mening är att dessa regler även bör omfatta myndighetschefer och andra offentliganställda vars övergång kan orsaka intressekonflikter och påverka allmänhetens förtroende för staten. är det viktigt att påtala att denna reglering inte får utgöra ett yrkesförbud genom att omöjliggöra eller kraftigt försvåra för myndighetschefer att övergå till en anställning i det privata näringslivet. Jag saknar också den mest uppenbara yrkeskategorin, fru talman, nämligen fackpampar. Karens och ämnesrestriktion bör självklart även omfatta arbetsmarknadens parter. i att vara statsråd och att sedan anta en högt uppsatt post i till exempel ett fackförbund är uppenbar, eller torde vara uppenbar för de flesta. Därutöver anförs i propositionen att inga sanktioner behövs för att säkerställa att dessa regleringar följs. Regeringen hänvisar till den praxis som anses gälla hos oss i , där statsråden försäkrar att de kommer att infinna sig vid förhör när utskottet kallar. Vi motsatte oss denna lösning och menar att ett beslut av statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner även bör kombineras med någon form av sanktion, till exempel ett vite. En lag utan straff innebär i praktiken att lagen går att strunta i, vilket såklart är olyckligt. Därför är det principiellt olämpligt att stifta lagar utan några som helst sanktionsmöjligheter. , fru talman, vill jag nämna något om nämndens sammansättning. Enligt propositionen ska nämnden tillsättas av och bestå av fem ledamöter. Den ska ledas av en domare eller en före detta domare. Utöver dessa ska nämnden bestå av ytterligare minst en person med domarbakgrund, som ska vara ersättare för den ordinarie ordföranden, minst en person som ska ha varit statsråd och minst en person som ska ha varit statssekreterare. tillsätts av är det ändå oundvikligt att se att det finns en viss politisk koppling.