bet · H501SoU13 · 2018-03-15 00:00:00 — Här måste man ta fram förslag som verkligen ser till barnens bästa. Det handlar inte om att jaga föräldrarna, utan det handlar om att säkerställa att inga barn far illa oavsett hur mycket en familj flyttar. Som jag sa har inget lätt arbete. har man också varit väldigt pressad, och i samband med det har man haft svårt att rekrytera. beskrev tidigare situation på ett väldigt bra och korrekt sätt; det är precis så det har sett ut, och det är precis så det ser ut. Det finns i betänkandet en reservation om just behörighetskrav, som vi också ställer oss bakom. Det handlar om att det har framkommit förslag om att lätta på behörighetskraven för socialsekreterare just för att lättare kunna rekrytera. Här tänker jag att man har gjort en tankevurpa, och jag instämmer i reservationen. Det är fel väg att gå. Ju större utmaningar man har, desto viktigare är det att de som ska fatta besluten har rätt kompetens. Därför anser vi att man inte bör lätta på behörighetskraven för socialsekreterare. Vikten av detta belyses inte minst i dagens medierapportering, där man kan läsa att personer med vissa typer av funktionsnedsättningar riskerar att inte få det stöd de behöver - just på grund av bristande utbildning hos handläggarna och för att det inte finns nationella krav på de handläggare som ska arbeta med att bedöma personer. Här menar jag att man kan se exakt samma problematik. Det borde finnas nationella krav även vad gäller socialsekreterare som ska handlägga och bedöma. Mycket i detta betänkande handlar kort och gott om att säkerställa god kvalitet, tydliggöra och utvärdera. En annan sak jag menar behöver förtydligas och som inte är tillräckligt klarlagd är i vilken mån och hur länge kommunerna är skyldiga att ge bistånd till den som befinner sig i landet utan tillstånd. Det handlar alltså om bistånd till personer som egentligen inte ens har rätt att vara bosatta i vårt land. Här är vår bestämda uppfattning att den som har nekats uppehållstillstånd inte ska ha rätt till bistånd från kommunen, och därför yrkar jag bifall till reservation 13. Regeringen har tillsatt utredningen socialtjänst, som ska se över socialtjänstlagen i ett brett perspektiv. Jag välkomnar det och tycker att det är jättebra. I direktivet saknar jag dock frågan om hur äldres rättigheter ska kunna stärkas i socialtjänstlagen. Vi anser att regeringen bör undersöka möjligheten att ge utredningen ett tilläggsdirektiv i den frågan. Därför yrkar jag bifall även till reservation 4, herr talman. För övrigt vill jag tillägga att jag dagen till ära naturligtvis har olika färg på mina strumpor. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Socialtjänstfrågor Herr talman, åhörare, tittare och lyssnare! Den rödgröna feministiska regeringen arbetar systematiskt och målmedvetet för en långsiktigt hållbar välfärdspolitik, och då inte minst med att utveckla och förstärka verksamheter inom område. Vi debatterar nu ett motionsbetänkande på närmare 200 sidor, och det innehåller totalt 401 olika yrkanden. Det är dock kanske inte riktigt sant, för många av yrkandena är väldigt snarlika till sitt innehåll. Men det är ändå 401 olika yrkanden som hanteras. Att förslagen i många motioner liknar varandra kan man exempelvis se på att dessa 401 yrkanden bara har resulterat i 48 beslutspunkter och endast 73 reservationer. Det kunde ha varit många fler. Detta säger jag inte för att uppmuntra debattörerna att yrka på många reservationer, herr talman, utan snarare tvärtom. De flesta av oss ledamöter tycker nog att det är ganska onödigt med långa voteringar - det viktiga är ju att reservationerna finns i betänkandet så att vi kan visa på dem till exempel i det kommande valet när vi ska jobba med att påverka våra väljare att stödja våra ståndpunkter. Till de lyssnare som inte är bekanta med arbetsformer kan man, väldigt förenklat, säga att ett motionsbetänkande behandlar förslag från ledamöter. Oavsett om anser att förslagen är bra eller inte är rutinen att de avslås. Det kanske kan låta konstigt, men bra förslag kan sedan bearbetas till exempel i departementen och komma tillbaka till som förslag från regeringen - det som kallas propositioner. Det är nog den vanligaste gången för de förslag vi ledamöter lämnar under allmänna motionstiden. Den här rutinen är till för att säkerställa att förslag som antas här i kammaren har granskats och nagelfarits av de främsta juristerna; det är det vi har lagrådsremisserna till. Vi vill självklart inte att ska förhasta sig och ta beslut som kan få oväntade och väldigt besvärliga konsekvenser. Man kan säga att det här arbetssättet är metod för att praktisera det som i EU kallas försiktighetsprincipen. Det normala är även att vi som företräder regeringspartier inte är så flitiga med att motionera. Vi kan nämligen föra fram våra förslag direkt till våra ministrar. Därför kommer naturligtvis merparten av alla yrkanden från oppositionspartiernas företrädare. När jag gick igenom listan över alla förslag kunde jag dock konstatera att vi miljöpartister inte helt kunde hålla oss borta från att motionera på område, men det är bara 6 av de 401 förslagen som kommer från ledamöter. Bland annat är det ett krav jag själv har drivit , nämligen kravet att ska bli svensk lag. Och fick jag den med posten - propositionen från regeringen om att ska bli lag i . Att jobba i kräver alltså ofta både lång uthållighet och väldigt stort tålamod. Som har påpekats handlar det här motionsbetänkandet om förslag på området socialtjänst. Det innebär att betänkandet är mycket brett och innehåller mängder av intressanta frågor, som vi har hört föregående talare ta upp exempel på och som jag skulle kunna prata i timmar om. Jag har dock förstått att vi har uppmanats att hålla oss till den väldigt begränsade talartid som finns, eftersom kammaren har ont om tid fram till att denna riksdag upplöses . Jag har därför beslutat att inte ta upp för mycket tid. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Socialtjänstfrågor Om jag skulle börja beskriva grön politik på områden som till exempel huvudmannaskap för , digitaliseringsfrågor, de kompetensförsörjningsproblem vi alla är väl medvetna om, missbrukarvård, vårdnadsfrågor, barnäktenskap, ensamkommande, våld i nära relationer eller adoptionsfrågor vet jag att jag skulle överskrida min anmälda talartid väldigt mycket, även om detta bara är några exempel. Jag lämnar därför detta; andra talare har tagit upp exempel, och fler kommer säkert att göra det. Jag ska inte heller försöka uppmana till repliker på något jag har sagt, för det brukar också ta . Jag ska i stället avsluta med att säga följande: är med i en av reservationerna i betänkandet, men vi vet ju alla att regeringen faktiskt redan arbetar mycket med att utveckla och förbättra välfärden - även på det område som reservationen gäller. Det handlar om ett tillkännagivande om bättre möjligheter att inom utsatt tid skriva yttranden av hög kvalitet. Vi har hört det berättas om detta tidigare, och vi vet alla hur ansträngt det är. Men vi vet också att regeringen jobbar med detta. Vi hörde till exempel nämna att man under den här mandatperioden faktiskt har tillfört väldigt mycket resurser, och jag hade kanske också nämnt det om jag haft mer talartid. Det har hänt en hel del saker som har varit mycket ansträngande för yrkeskollektivet socialsekreterare, så vi vet att situationen är svår. Regeringen jobbar dock med detta. Tillkännagivanden är något som ska användas restriktivt om de ska behålla sitt värde. Jag tycker att det gärna blir lite sandlåda över när oppositionen gör tillkännagivanden om att regeringen ska vidta åtgärder som man vet att regeringen redan jobbar med och som man vet att det kontinuerligt görs mycket arbete för. I de här frågorna är det faktiskt kommunerna som är huvudansvariga. De gör prioriteringar utifrån de förutsättningar som de har. Vi har sett till att de har fått bättre ekonomiska förutsättningar. Att det förhåller sig på det sättet måste alla regeringar acceptera. har vi samlats här i kammaren för att för en gångs skull debattera klassamhället, eller i alla fall dem som får betala priset för det. är det yttersta skyddsnät vårt välfärdssamhälle har. Dit kommer vi när vår livssituation verkligen är ohållbar. Det är som ska se till att vi inte faller helt utanför samhällets ramar eller hamnar i total fattigdom. Men är också en temperaturmätare när det gäller hur vårt land mår och hur utbrett klassamhället är. Ju fler människor som behöver få sina rättigheter tillgodosedda genom , desto större är klyftorna mellan människor. Hur vi sedan bemöter dem som söker stöd hos är en direkt spegelbild av vilken människosyn som råder i vårt land. Insikten om klassamhällets betydelse för att människor hamnar i social eller ekonomisk utsatthet var en av anledningarna till uppkomsten av den socialtjänstlag vi nu har. hade fattigvårdslagarna präglats av stark kontroll av människor, som skulle tuktas till bättring - en syn grundad på utgångspunkten att den fattige var odygdig och hade sig själv att skylla. I den nya lagen kom man att ta en helt ny riktning med förståelse för samhällsstrukturernas inverkan på människor. Med utgångspunkt från den enskilde individen skulle nu vara serviceinriktad och hjälpande. Det var en lag som skulle stå upp för människors värde och säkra deras rättigheter. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Socialtjänstfrågor befinner sig i djup kris. I rapport efter rapport kan vi läsa om hur socialsekreterarnas arbetssituation blir alltmer ohållbar. Vi ser hur sjukskrivningarna ökar, att allt fler upplever stress och att fler och fler lämnar sitt arbete på grund av den tunga arbetsbelastningen. Larm efter larm kommer om att de snäva ekonomiska ramarna och den ökade politiska styrningen i kombination med den höga arbetsbelastningen gör att risken att bryta mot lagen är överhängande. De som får betala det högsta priset är de som lever i social eller ekonomisk utsatthet. Människor som av olika anledningar lever under mycket svåra förhållanden riskerar att inte få den hjälp de har rätt till. I värsta fall är det människors liv som står på spel. Från att arbete tidigare varit behovsstyrt har det blivit mer och mer prestationsstyrt. De enorma krav som ställs på individer har sin utgångspunkt i förlegade idéer om att den socialt utsatta inte ansträngt sig tillräckligt och i själva verket försöker sko sig på våra system. En av orsakerna till den kris vi bevittnar är de politiska prioriteringar som den tidigare regeringen och genomförde. Deras mycket effektiva nedmontering av våra gemensamma socialförsäkringssystem har lett till att människor som blivit sjuka eller arbetslösa inte längre omfattas av vårt välfärdssystem utan i stället hamnar i knät på . har tilliten till socialarbetarnas kompetens bytts mot gedigna kontrollsystem där det är effektivitet som är målet, inte att människor ska få hjälp att komma på fötter. Det sociala arbetet har fått stå tillbaka för marknadsmässig logik, där att hålla budgeten är yttersta mål. Vad säger då detta om vårt samhälle, och hur står det egentligen till med vår människosyn? Att lägga skulden på den utsatta är ett sätt för nyliberaler att dölja den orättvisa fördelningspolitik de bedriver. Ju mer man bespottar dem som får betala priset för deras politik, desto lättare är det att slå sönder våra trygghetssystem. När sedan en rödgrön regering inte använder sin tid vid makten för att stoppa den utvecklingen, utan i stället fortsätter jakten på den utsatta, vittnar det om att regeringen har fallit för borgerlighetens retorik. Att en socialdemokratiskt ledd regering står närmast visionslös inför en socialtjänst i brinnande kris talar tyvärr sitt tydliga språk om såväl människosyn som samhällets tillstånd. roll är att motverka de klassklyftor som finns och att förebygga de effekter klassamhället ger. Därför har en vision om hur ska utvecklas till en modern och tidsenlig samhällsfunktion med det sociala arbetet i fokus - en socialtjänst där det är lätt för oss att söka hjälp när vi behöver det, som stärker människor i utsatta livssituationer och som möjliggör förändring. Det ska vara en socialtjänst där personalen känner stolthet, där det sociala arbetet är styrande och där personalen ska känna att de vid arbetsdagens slut har kunnat ge människor verktyg att komma på fötter. För oss är roll inte att förstärka människors utsatta position utan att ge möjlighet att bekämpa den. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Socialtjänstfrågor Vi i vill bygga ett för alla och inte bara för några få. Därför har vi sett till att stärka välfärden och få igenom ekonomiska satsningar till i budgetförhandlingarna. Men det behövs mer än så. Vi har därför väckt en motion där vi föreslår en rad åtgärder för att bygga en moderniserad socialtjänst som är att möta människors behov ur ett rättighetsperspektiv. Vi står självklart bakom alla våra reservationer, men för att spara tid yrkar jag bifall bara till reservationerna 1 och 37. Liberalismen i har alltid uppmärksammat glömda grupper i samhället, från "det glömda " till och den senaste tidens arbete för en förbättrad och fördjupad integration. Det handlar om dem som lever under svåra förhållanden men får ingen eller mycket liten uppmärksamhet i debatten eller av politiken. Det handlar om människor som har svårt att göra sina röster hörda. De tillhör ofta små grupper, vilket har gjort det enkelt för beslutsfattarna att helt bortse från dem. är synen på människor med ett problematiskt bruk av narkotika eller alkohol att de får skylla sig själva. , trots de senaste decenniernas arbete med att uppmärksamma och förklara psykisk ohälsa, sägs alltför ofta att det bara handlar om att ta sig i kragen och jobba lite hårdare. far barn illa i . Detta är människor som ofta glöms bort eftersom de på grund av sin röstsvaghet väger lätt på valdagen. Ett tecken på detta är svaret på motionen om utsatta EU-medborgare, där man hänvisar till samarbetsavtalet med . Det är ett avtal där romer, den mest utsatta gruppen, inte ens nämns. behöver barn omhändertas för att de ska garanteras en trygg och säker uppväxtmiljö, och ska det göras. Det händer dock att barn omhändertas för fort och utan tillräckligt underlag. Det förekommer också att ingripanden sker för sent när ett barn far illa, och resultatet blir då tvångsomhändertaganden som annars hade kunnat undvikas. Med intensiva insatser på hemmaplan skulle sådana försenade ingripanden kunna undvikas helt. De hemmaplanslösningar man har genomfört har visat sig vara lyckade. Vi ser färre återaktualiseringar hos , bättre resultat i skolorna och familjer som mår bättre. studie Vård och omsorg om placerade barn visade bland annat att dödligheten nästan är fem gånger högre för placerade barn och unga, att självskadebeteendet är tio gånger högre och användandet av psykofarmaka är mellan 15 och 19 gånger högre än hos barn och unga i befolkningen i stort. Det är därför jag med förvåning läser motioner om att sänka kraven på utbildningen av personal inom och kraven på utbildning för nya familjehem. För mig och Liberalerna är detta helt fel väg att gå. Vi vill ha högre krav och mer utbildning för familjehemmen. Förutom bättre handledning och kompetensutveckling hos familjerna finns det ekonomiska villkor som behöver ses över för att fler ska kunna ta på sig detta viktiga uppdrag. Familjehem är uppdragstagare och inte anställda, vilket gör att de som familjehem har en mycket otrygg anställning. De får till exempel inte någon tjänstepension eller a-kassa. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Socialtjänstfrågor Vi pratar ofta om samarbetet och om samverkan. Samverkan mellan olika instanser, som skola, skolhälsovård, socialtjänst och barn- och ungdomspsykiatri, kring barn som har placerats utanför det egna hemmet behöver verkligen stärkas. Många placerade barn har eftersatta hälsoproblem och har på grund av omsorgsbrist inte fått gå på de rutinmässiga hälsokontrollerna. Forskning visar att familjehemsplacerade barn har mycket höga överrisker för framtida problem, till exempel problematisk konsumtion av narkotika eller alkohol, kriminalitet och psykisk ohälsa. Vi har också sett att godkända skolresultat har en stor skyddande verkan för dessa barn. Skolmisslyckanden hos placerade barn beror inte sällan mer på luckor i skolgången och stress i kombination med låga förväntningar än på bristande kognitiv förmåga. I några kommuner har man utvecklat modeller för ett strukturerat arbete med dessa barn. Skolfam är ett lysande exempel. och kom med en vägledning för placerade barn, Placerade barns skolgång och hälsa - ett gemensamt ansvar, där man bland annat pekade på just att det för många placerade barn saknas uppgifter om hälsokontroller och vaccinationer. Detta gäller rimligtvis också de som är vuxna men som var placerade som barn. Vi vet att den som har varit placerad som barn löper stora överrisker för psykisk ohälsa som vuxen. Men finns ingen nationell uppföljning av hur många barn som är eller har varit placerade i samhällets vård eller av hur det har gått för dem. Det finns heller inget register över orosanmälningar. Kommunerna har sina egna register, men de ser olika ut på olika håll och har olika kvalitet. Det finns väldigt lite forskning på detta område, men de studier som finns pekar på att ungefär en fjärdedel av alla anmälningar leder till insatser. Problemet är att vi inte vet hur det är med de tre fjärdedelar som inte leder till någon insats; vi vet inte om det behövs någon insats eller om det är av andra skäl som det inte blir någon insats. En nationell uppföljning skulle också underlätta när det gäller att säkerställa att alla omhändertagna barn får ta del av en obligatorisk hälsovårdsplan samt screening av kunskapsnivå för att bättre få rätt stöd i skolan. Det skulle också leda till att man skulle få kunskap kring de barn som faktiskt avlider under omhändertagandet, vilket vi inte har . Det behövs nationella rutiner och regler för vilka åtgärder som ska vidtas när ett barn avlider i samhällets vård. visade på att många barn placerade i samhällets vård utsatts för såväl övergrepp som misshandel och ibland ren vanvård. Efter utredningen har väldigt lite gjorts för att följa upp de barn som är vuxna, trots att vi vet precis det som jag har räknat upp. De saknar vaccinationer. De har bristfällig skolgång. Många lider också av posttraumatisk stress. Det behövs mer forskning om och uppföljning av placerade barn för att öka kunskapen framför allt hos vården och psykiatrin och för att kunna nå dem som har varit placerade och för att kunna ge dem rätt stöd. Enligt skollagen ska elevhälsan främst arbeta förebyggande och hälsofrämjande, och varje elev ska erbjudas minst tre hälsobesök. Vi vet att våld är alltför vanligt i trots barnagalagen, som är gammal. Att rutinmässigt fråga om våld är en förebyggande åtgärd, och det bör finnas tydliga riktlinjer för skolhälsovården att rutinmässigt ställa frågor just om våld. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Socialtjänstfrågor har ett särskilt ansvar för barn och unga i . Om man har bedömt att en ung person behöver stöd från bör det inte upphöra tvärt på 18-årsdagen, utan det bör fasas ut. Men när en ung asylsökande eller en nyanländ anses vara försvinner ofta en stor del av samhällets stöd på en gång. På nivå görs olika bedömningar av hur mycket stöd som unga asylsökande och nyanlända behöver när de är . Olika ungdomar har givetvis olika behov. Vi anser att det bör vara det individuella behovet, inte hur länge man har befunnit sig i landet, som ska avgöra när stödet upphör. Vi hade här i kammaren en debatt om situationen inom barn- och ungdomspsykiatrin. Där sas väldigt mycket klokt. Psykisk ohälsa är tyvärr väldigt vanligt bland barn och ungdomar i . lider enligt en kunskapsöversikt av oro, nedstämdhet och sömnsvårigheter. Och av alla barn och unga lider av allvarligare psykisk ohälsa, som depression. Bland ensamkommande barn och unga är detta ännu vanligare och handlar ofta om posttraumatiskt stressyndrom, ångest och depression. Självskadebeteende och suicidförsök är överrepresenterade i denna grupp. Även genomförda självmord rapporteras det om i en sådan utsträckning att vi måste se denna grupp som en extra utsatt grupp. De långa handläggningstiderna är en bidragande orsak men också oron och för de familjemedlemmar och vänner som finns på andra håll i världen. Liberalerna lyfter i andra motioner fram vikten av kortade handläggningstider, återinförd familjeåterförening, särskilda skäl som grund för uppehållstillstånd och treåriga tillfälliga uppehållstillstånd. Det är viktigt också i detta sammanhang. Sedan ska jag gå över till en annan fråga som jag tycker får ett bristfälligt svar i betänkandet. I FN:s mänskliga rättigheter står det att varje vuxen människa har rätt att få barn. Det är ett ställningstagande som bland annat är till för att förhindra att vissa grupper ska utsättas för tvångssterilisering. Rätten att bli förälder gäller alla, och personer med kognitiva svårigheter är inte och ska inte vara undantagna. Däremot behöver personer med kognitiva funktionsnedsättningar ofta mer stöd. Unga vuxna med kognitiva svårigheter, exempelvis en utvecklingsstörning, en förvärvad hjärnskada eller en neuropsykiatrisk funktionsnedsättning inom autismspektrumet, som Asperger, har inte förmågan att ta hand om ett barn på egen hand. Många har också svårt att acceptera att de är i behov av extra stöd, vilket drabbar både dem själva och barnen. När det gäller att få stöd ligger det ett stort ansvar på individen själv att söka och ta emot hjälp och stöd. Vi ser också att en hög andel av dessa barn blir omhändertagna och placerade i samhällets vård. finns det inga nationella riktlinjer att hålla sig till när en person med kognitiva svårigheter väntar barn. På vissa håll har man kommit långt i arbetet inom kommun och landsting. Det handlar både om det förebyggande arbetet och om arbetet under en graviditet och efteråt. Det finns exempel på kommuner där man kan låna en datadocka och helt enkelt träna sig på att ta hand om ett barn och testa att vara förälder. Det har visat sig att det leder till färre tonårsgraviditeter. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Socialtjänstfrågor Det finns väldigt lite forskning på detta område, men det finns forskning som visar att rätt stöd för blivande föräldrar ökar förutsättningarna för att de ska kunna ta hand om sina barn. Men denna hjälp och detta stöd behöver finnas under hela barnets uppväxt. Det behöver också förändras. Det finns de som klarar av ett föräldraskap, men inte alla. Och det finns ingenting som reglerar att förebyggande insatser ska ges. För barnen behöver detta stöd finnas under hela uppväxten. Kunskapen om vad det innebär att ha en förälder med kognitiva svårigheter måste öka. Det gäller inte minst inom skola och förskola. är det dessa barn som hamnar utanför gemenskapen. De blir mobbade eller har av olika orsaker svårt att klara skolan. Enligt forskning var av barnen till föräldrar med en utvecklingsstörning försenade i sin egen utveckling utan att de hade en egen utvecklingsstörning. Eftersom det är först när föräldrar misslyckats i sin föräldraroll som har ett ansvar har det ofta gått alldeles för långt innan barnen får den hjälp de borde ha. Det obligatoriska stödet borde finnas så snart en graviditet konstaterats, men det saknas. En uppskattning säger att ungefär 1 400 barn till föräldrar med kognitiva svårigheter föds , och någonstans mellan av dem placeras mer eller mindre direkt i samhällets vård. Detta är barn vars röster aldrig någonsin hörs. Avslutningsvis: Som ett av de första länderna i världen ratificerade 1990, och har äntligen förslaget om att göra den till lag landat på bord. Även det första och det andra tilläggsprotokollet till har ratificerats, men inte det tredje tilläggsprotokollet, som innebär att barn ges en individuell klagorätt, som annars saknas i . Det innebär inga nya rättigheter för barn, utan det utgör ett kompletterande verktyg för barn att hävda och utkräva sina rättigheter utifrån .