bet · H501MJU15 · 2018-04-19 00:00:00 — För att ytterligare stärka hållbarhetsarbetet och stärka konkurrenskraften är det viktigt att livsmedelskedjans beroende av fossila råvaror minskar och att kretsloppet sluts i livsmedelskedjan och att detta blir ett prioriterat område för att arbeta med . överlämnade regeringen proposition 2017/18:179 En sammanhållen politik för landsbygder – för ett som håller ihop. I propositionen föreslår regeringen att landsbygdspolitiken utformas kring ett övergripande mål och tre delmål för en långsiktigt hållbar utveckling på landsbygd. Ett av dessa delmål är att landsbygden ska bidra till att stärka konkurrenskraft i en utveckling mot en cirkulär, biobaserad och fossilfri ekonomi och till ett hållbart nyttjande av naturresurserna samt till att relevanta miljökvalitetsmål uppfylls. I detta sammanhang framhåller regeringen att landsbygdens resurser är en nyckel till förmåga att ställa om till en cirkulär, biobaserad och fossilfri samhällsekonomi och därmed bidra till Agenda 2030. Det nuvarande landsbygdsprogrammet innehåller flera verktyg som samlat underlättar omställningen till en biobaserad samhällsekonomi och innovationsutveckling. Inför kommande programperiod finns det en osäkerhet om såväl utformningen av lagstiftningen på EU-nivå som budgeten. förväntas lägga fram lagstiftningsförslag om den framtida gemensamma jordbruks-politiken . Mot denna bakgrund bedömer regeringen att EU:s gemensamma landsbygdsutvecklingsåtgärder även efter 2020 kommer att vara ett viktigt verktyg för att öka takten i omställningen till en cirkulär, biobaserad och fossilfri samhällsekonomi samt för att öka innovationstakten på landsbygd. ska fatta beslut om propositionen . Vid bl.a. () pågår forskning om uthålligt lantbruk oberoende av fossila insatsvaror. I projektet konstgödsel undersöks möjligheter att använda kvävegödsel som är uthålligt producerad från termisk förgasning av biomassa, från biogas och från andra förnybara källor. I fråga om återföring av näringsämnen till åkermarken anförde utskottet bl.a. följande i betänkande 2016/17:MJU23 En livsmedelsstrategi för (s. 293): För att sluta det cirkulära systemet inom livsmedelsproduktionen är det viktigt att säkerställa att det sker en cirkulation av växtnäring mellan land och stad. Det är inte hållbart att växtnäringsämnen förs via livsmedel in till städer och tätorter utan att växtnäringsämnena sedan återförs till åkrarna. För att sluta kretsloppet mellan stad och land är det bl.a. viktigt med uppströmsarbete som säkerställer att mängden farliga ämnen i våra avloppssystem minskar. Vidare bör avfallshanteringen inom lantbruket främjas. fick ett uppdrag från regeringen om att kartlägga möjligheter till hållbar återföring av fosfor. Rapporten innehåller en kartläggning av fosforresurser, en kartläggning av innehållet av oönskade ämnen i olika fosforkällor, en potentialbedömning av hållbar återföring av fosfor, ett förslag till författningskrav och ett förslag till etappmål för hållbar återföring av fosfor. Sammantaget visar rapporten på en möjlig utveckling mot resurseffektiva kretslopp, som så långt som möjligt är fria från oönskade ämnen. Rapportens förslag till åtgärder bereds inom . I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 20) anför regeringen att den nu satsar på cirkulär ekonomi för att öka återföring av näringsämnen från sjöar och hav, t.ex. genom blå fånggrödor. Dessutom förstärks arbetet med tillsyn av avloppsreningsverk och enskilda avlopp. tillsatte regeringen en särskild utredare som ska föreslå hur övergödningen effektivt kan minskas genom stärkt lokalt åtgärdsarbete (dir. 2018:11). Uppdraget ska redovisas , och i uppdraget ingår bl.a. att – analysera drivkrafterna för lokalt åtgärdsarbete och ge förslag på hur dessa kan förstärkas – föreslå nya eller förstärkta styrmedel som leder till ökad användning av lokalt anpassade, kostnadseffektiva åtgärder – utreda förutsättningarna för att återföra näringsämnen från kustvatten och sjöar för att minska övergödningen – lämna förslag till etappmål som bidrar till genomförandet av miljökvalitetsmålet Ingen övergödning och behovet av ett stärkt lokalt åtgärdsarbete med beaktande av särskilda delmål i Agenda och de tre hållbarhetsdimensionerna samt miljökvalitetsnormerna för vatten- och havsmiljö – utarbeta förslag till finansiering av föreslagna insatser – lämna nödvändiga författningsförslag. har ett flertal pilotprojekt genomförts för att utveckla metoder för återcirkulering av fosfor. Exempel på sådant arbete är näringens särskilda satsning Greppa Fosforn som –2013 testade olika metoder för att bl.a. identifiera de fält eller delar av de fält där risken för fosforförluster är som störst, och att tillsammans med berörda lantbrukare ta fram förslag på åtgärder som skulle kunna sättas in för att minska förlusterna. Ett ytterligare exempel är det utvecklingsarbete som bedrevs –2017 av . I projektet studerades olika alternativ för återvinning av fosfor från avloppsslam. Syftet var att ta fram en inriktning för cirkulär hantering av fosfor i västra , att identifiera den mest hållbara systemlösningen för att återföra fosfor från avloppsslam och att identifiera vilka kommande steg som behövs för att implementera en fullskalig hantering. Nationella, EU-gemensamma och globala åtgärder för en cirkulär ekonomi Utskottet noterar med tillfredsställelse att resurseffektivitet står allt högre på såväl den globala som den EU-gemensamma och nationella dagordningen. Åtgärder vidtas på samtliga nivåer för att på olika sätt begränsa uppkomsten av avfall och för att påskynda utvecklingen mot en cirkulär ekonomi. Utskottet förutsätter att regeringen fortsätter detta arbete på samtliga nivåer. Av denna anledning bedömer utskottet att de åtgärder som föreslås i motionerna 2017/18:3351 (M) yrkande 1, 2017/18:3772 (C) yrkande 24 i denna del, 2017/18:1704 (MP), 2017/18:3772 (C) yrkande 13, 2017/18:2954 (M) yrkandena 1 och 2 samt 2017/18:3351 (M) yrkande 9 till stor del kan anses som tillgodosedda och att de därför kan lämnas utan vidare åtgärd. Åtgärder för en cirkulär ekonomi inom livsmedelsproduktion Vad gäller omställningen till en cirkulär ekonomi inom livsmedels-produktionsledet erinrar utskottet om att beslutade om en livsmedelsstrategi vars övergripande målsättning är att livsmedels-produktionen ökar som relevanta nationella miljömål nås. Utskottet erinrar också om att regeringen överlämnade en landsbygdspolitisk proposition som bl.a. innehåller förslag på åtgärder för att främja en cirkulär, biobaserad och fossilfri utveckling på landsbygden. I fråga om återföringen av fosfor till noterar utskottet att regeringen tillsatt en utredning som bl.a. har i uppdrag att undersöka förutsättningarna för återföring av närings-ämnen. Med hänvisning till de åtgärder som redan vidtagits för att påskynda omställningen till en cirkulär ekonomi inom livsmedelsproduktionsledet, och det landsbygdspolitiska förslag som nu har att ta ställning till, anser utskottet att motionerna 2017/18:3772 (C) yrkande 24 i denna del, 2017/18:2954 (M) yrkandena 1 och 2 samt 2017/18:3351 (M) yrkande 9 kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet bifaller två motionsyrkanden om att införandet av producentansvar för fler produktgrupper såsom möbler och byggmaterial bör utredas. avslår motionsyrkanden om ett stärkt producent-ansvar, producentansvar för tobaksprodukter, märkning av produkters miljöprestanda samt initiativ för att minska mängden onödiga förpackningar. Jämför reservation 5 (SD), 6 (S, MP, V), 7 (C, V) och 8 (C, V). Ett antal motioner tar upp frågan om ett stärkt eller utökat producentansvar. I kommittémotion 2017/18:3888 av och (båda SD) yrkande 2 förordas ett stärkt producentansvar. Enligt motionärerna ger ett starkt producentansvar företag incitament att se över hela sin produktions- och avfallshanteringskedja, och då kan avfallet i bästa fall ses som en resurs. Genom att företag tar ansvar för avfallet stimulerar man till att produktdesign och material anpassas så att återvinningsprocessen kan bli så effektiv som möjligt. Enligt kommittémotion 2017/18:3730 av m.fl. (C, M, KD, L) yrkande 18 bör fler områden utredas för möjligt införande av producentansvar. Ett utökat producentansvar för fler produktgrupper kan enligt motionärerna vara en väg framåt för att stärka den cirkulära ekonomin och möjliggöra högre resursutnyttjande. Även enligt partimotion 2017/18:3686 av m.fl. (C) yrkande 43 bör införandet av producentansvar för fler produktgrupper utredas. Genom att stärka det befintliga producentansvaret, och att fler produktgrupper såsom möbler och byggmaterial omfattas, kan företag få tillbaka sina produkter och material i slutet av livscykeln och på så sätt sluta kretsloppet. I motion 2017/18:2246 av (M) föreslås en översyn av möjligheten till ett politiskt initiativ för att förmå berörda branscher att minska mängden onödiga förpackningar. I motion 2017/18:579 av (S) yrkande 2 föreslås att tobaksproducenterna ges ett ansvar för de restprodukter som uppstår vid tobaksbruk. Märkning av produkters miljöprestanda I kommittémotion 2017/18:3772 av m.fl. (C) yrkande 12 bör verka för att skärpa EU:s lagar och kräva ekodesignkrav på textilier, som tar hänsyn till alla led i livscykeln. Sådana ekodesignkrav skulle syfta till att minska miljö- och hälsopåverkan från textilier, och skulle kunna omfatta krav på längre livslängd, minskad användning av farliga ämnen samt krav på möjlighet till återanvändning och materialåtervinning. På så sätt kan omställningen till en cirkulär ekonomi göras lättare med förbättrat resurs-utnyttjande och en minskad användning av skadliga kemikalier. Vidare i yrkande 14 i samma motion föreslås att möjligheterna till märkning med förväntad livslängd för olika produktgrupper utreds. Att förse varor med en märkning om förväntad livslängd skulle kunna vara till hjälp för konsumenter som vill göra mer miljömedvetna inköpsval. Motionärerna anser därför att det bör utredas hur livslängdsmärkning skulle kunna utformas för olika varor och för vilka grupper av varor detta skulle kunna vara lämpligt att införa. behandling och kompletterande uppgifter Producentansvar innebär att producenterna ansvarar för att samla in och ta hand om uttjänta produkter. Producentansvar syftar därigenom till att motivera producenterna att ta fram produkter som är mer resurssnåla, lättare att återvinna och som inte innehåller miljöfarliga ämnen. Producentansvaret är i lagstiftat för följande åtta produktgrupper: – elutrustning (inklusive glödlampor och viss belysningsarmatur) – radioaktiva produkter och herrelösa strålkällor. Dessutom finns det frivilliga åtaganden, som liknar producentansvar, för kontorspapper och lantbruksplast. Enligt har producentansvaret bidragit till att öka återvinningen av avfall i . bedömer att målen för återvinning nås i hög grad: 2016 var den genomsnittliga material-återvinningsgraden för samtliga typer av förpackningar, vilket är en minskning . Minskningen beror till stor del på att mängden träförpackningar som tillförts den svenska marknaden ökade jämfört med . uppnådde 2016 alla sina nationella mål förutom i två fall: förpackningsavfall samt materialutnyttjandet av petflaskor och pantburkar. Resultaten för materialutnyttjande av förpackningar av papper, papp och kartong, av trä, av plast och av glas ligger däremot alla över målen. Glasförpackningar har en materialutnyttjandegrad på , vilket är långt över återvinningsmålet på . hölls tre rundabordssamtal mellan miljöminister och företrädare för avfallsbranschen samt flertalet riksdags-partier om hur insamlingen av avfall bör förändras. I sitt svar på skriftlig fråga 2016/17:813 Skärpta krav på återvinningsindustrin anförde miljöministern att regeringens ambition är att avfallet behöver minska och återvinningen öka, och att det är viktigt att ta ett helhetsgrepp om avfalls-området för att öka materialåtervinningen och skapa insamlingssystem som är lättillgängliga för hushållen. I rundabordssamtalen strävar regeringen efter en bred dialog med branschens aktörer. Av budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 20) framgår att regeringen tar ett helhetsgrepp om avfallsområdet och ska utarbeta förslag som främjar att mer avfall används som en resurs och att mer avfall material-återvinns. remitterade en promemoria om fastighetsnära insamling där man föreslår ändringar i främst förordningen (2014:1073) om producentansvar för förpackningar och förordningen (2014:1074) om producentansvar för returpapper. Förslagen syftar till att förtydliga producentansvaret för dessa fraktioner, och innebär att insamling i eller i anslutning till bostadsfastigheter blir huvudregel. Därtill tydliggörs både kraven på och producenternas ansvar för förpackningarnas utformning. Det föreslås bl.a. att producenter ska utnyttja de möjligheter som finns inom producentens verksamhet att begränsa användningen av onödiga förpackningar. En producent ska även se till att förpackningarna har en volym och vikt som begränsas till det minimum som krävs för att upprätthålla en god säkerhets- och hygiennivå. I promemorian föreslås det vidare att skyldigheten att rapportera till om den mängd förpackningar, tidningar och tidningspapper som producenterna släppt ut på den svenska marknaden flyttas från den som driver insamlingssystem till producenterna. Dessa förändringar syftar till att ge bättre möjlighet att bedriva tillsyn och att samla in statistik. Vad gäller andra produktgrupper såsom möbler och byggmaterial finns det inget underlag med förslag om att införa producentansvar. En utökning av producentansvar för ytterligare produktgrupper utreddes i betänkandet Resurs i retur (SOU 2001:102). Sammanfattningsvis konstaterade utredaren att det inte var motiverat att föreslå producentansvar för vare sig möbler eller byggmaterial även om mycket talade för att producenterna bör ta ett större ansvar. I fråga om ett eventuellt producent-ansvar för möbler anförde utredaren följande (s. 422 f.): De materialströmmar som uppstår i samband med konsumtion av möbler är förhållandevis stora sett ur ett nationellt perspektiv. Det behövs ytterligare åtgärder när det gäller minskad användning av kemikalier. Det finns en god potential för att låta materialåtervinningen öka. På grund av att en del möbler har en livslängd är det inte självklart hur man ska skapa ekonomiska garantier för ett omhänder-tagande. Min bedömning är att producenterna bör ta ett större ansvar inom möbelbranschen men att tiden ännu inte är mogen för ett lagstiftat producentansvar. I fråga om byggmaterial anförde utredaren följande (s. 406 f.): Jag konstaterar att det finns många skäl som talar för ett lagstadgat producentansvar inom byggsektorn. Några av de viktigaste är mängden material och varor som produceras och hanteras av branschen, som mycket avfall produceras. Ytterligare ett skäl för att införa lagstadgat producentansvar är att få bättre kontroll över de kemikalier som byggmaterial kan innehålla. Vidare finns det en stor potential, att genom återanvändning och materialåtervinning hushålla med resurser i form av energi och material. Den typen av hushållning har påbörjats men mycket återstår att göra. Det är också en stor och komplex sektor där det kan vara svårt att nå fram med budskapet om åtagandena till alla aktörer. [...] Trots att mycket talar för ett lagstadgat producentansvar för bygg-sektorn, är min bedömning att arbetet med frivilliga åtaganden bör få fortsätta . Motivet är att sektorn [Byggsektorns Kretsloppsråd] har presenterat en ny handlingsplan som ger ett trovärdigt intryck. I budgetpropositionen framhåller regeringen att kommissionen lade fram förslag till ett nytt paket om cirkulär ekonomi, vilket bl.a. omfattar åtgärder för ökad återvinning av värdefulla resurser, för lämplig avfallshantering i bygg- och rivningssektorn samt för att underlätta bedömningen av byggnaders miljöprestanda. Sådana satsningar kompletterar de redan befintliga EU-gemensamma kraven på aktörer som tillhandahåller byggprodukter på marknaden, vilka bl.a. finns i och rådets förordning (EU) nr 305/2011 av om fastställande av harmoniserade villkor för saluföring av byggprodukter (nedan byggprodukt-förordningen). Vidare pågår det förhandlingar om en revidering av och rådets direktiv /98 EG av om avfall och om upphävande av vissa direktiv (nedan avfallsdirektivet). Enligt uppgift från diskuteras vissa ändringar av kraven vad gäller utökat producentansvar. Enligt avfallsdirektivets nuvarande lydelse får medlems-staterna besluta om utökat producentansvar (artikel 8). Utökat producent-ansvar kan gälla mottagande av återlämnade produkter och avfall av produkter med efterföljande avfallshantering. Medlemsstaterna har även möjlighet att vidta lämpliga åtgärder för att uppmuntra en produktutformning som minskar inverkan på miljön och genereringen av avfall. I det pågående arbetet med revidering diskuteras en ändring av den befintliga bestämmelsen om utökat producentansvar (artikel 8) och en ny artikel med generella minimikrav på system för utökat producentansvar (artikel 8 a). Det pågår även förhandlingar om en revidering av och rådets direktiv (94/62/EG) av om förpackningar och förpackningsavfall (nedan förpackningsdirektivet). Enligt uppgift från diskuteras vissa ändringar, där värdet i att förebygga avfall betonas. Vikten av att öka andelen återanvändbara förpackningar framhålls. Det diskuteras även hur målen ska beräknas och hur rapporteringen ska göras. Förhandlingarna av både avfallsdirektivet och förpackningsdirektivet är nu inne i ett slutskede. Märkning av produkters miljöprestanda Hållbara och giftfria textilier har behandlats av utskottet vid upprepade tillfällen , senast i betänkande 2017/18:MJU12 Kemikalie-politik i vilket utskottet anförde bl.a. följande: Utskottet välkomnar regeringens satsning på hållbara textilier. Med anledning av den ökade konsumtionen av textilier ser utskottet ett behov av att agera på området, och det är därför positivt att ett av de prioriterade områdena för regeringens satsning är ökad kunskap hos konsumenter för en mer hållbar konsumtion av textilier. Regeringen presenterade 2016 en strategi för hållbar konsumtion. Strategin omfattar bl.a. insatser för ökad kunskap om att konsumera hållbart samt insatser för att förbättra informationen om företags och fonders hållbarhets-arbete. Regeringen framhåller i budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 20) att den anser att det är viktigt att vardagsnära produkter som många människor exponeras för är säkra och så långt som möjligt giftfria, och att regeringen verkar för en utvecklad lagstiftning på EU-nivå. Regeringens ambition är att ska bli världsledande i hållbar produktion och konsumtion av textilier och mode, vilket är ett viktigt steg för att bl.a. uppnå miljömålet Giftfri miljö. Mot denna bakgrund föreslår regeringen en satsning på hållbara textilier. Som en del av denna satsning vill regeringen stödja utvecklingen av hållbara affärsmodeller samt att kunskapen hos konsumenter ska öka för en mer hållbar konsumtion av textilier och en ökad återanvändning. Regeringen föreslår därför att anslag ökas med 2018. Därefter beräknas anslaget ökas med 2019–2020. Regeringen framhåller vidare att fortsatte att driva på för stärkta informationskrav om kemiskt innehåll i varor genom hela livscykeln: dels bidrog till att EU:s ministerråds slutsatser om kommissionens handlingsplan för en cirkulär ekonomi tydliggör att information om innehåll av farliga ämnen i varor ska föras vidare till avfallsledet, dels arbetade aktivt för att sådana informationskrav ska komma in i både nya och reviderade förordningar under och rådets direktiv /125/EG av om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produkter (nedan ekodesigndirektivet). Enligt regeringen behövs informationen för att möjliggöra en säker återvinning och för att på ett säkert sätt kunna använda återvunnet material i nya varor. Av propositionen framgår också att har tagit fram ett begränsnings-förslag på EU-nivå för nonylfenoletoxilat. Ett nytt gränsvärde för hur mycket nonylfenoletoxilat som får finnas i textil inom EU offentliggjordes . Det nya gränsvärdet gäller . Gränsvärdet är en halt motsvarande 0,01 viktprocent av en textilvara eller varje del av en textilvara. finns förbud mot användning av nonylfenoletoxilat i EU, men omfattas även importerade textilier. Därtill inspekterade Kemikalie-inspektionen handdukar och bäddtextil. Det kommande gränsvärdet för nonylfenoletoxilat överskreds i en tiondel av proverna. De berörda företagen informerades för att möjliggöra utfasning inför att förbudet träder i kraft. Av skrivelse 2015/16:169 Giftfri vardag framgår bl.a. att den dåvarande klimat- och miljöministern dels tillsammans med företrädare för textilbranschen och organisationer, dels tillsammans med de nordiska miljöministrarna har uppmanat kommissionen att agera snabbare för att begränsa CMR-ämnen (cancerframkallande, mutagena och reproduktions-toxiska ämnen) som en grupp i textilier. Av skrivelsen framgår vidare att regeringen aktivt deltar i ett flertal internationella och globala åtgärder för att kemikaliers skadliga effekter på människors hälsa och miljön ska bli så begränsade som möjligt. Bland annat lyfte regeringen fram den globala kemikaliestrategin (Strategic Approach to , SAICM) som har tagit fram ett frivilligt program för att förbättra informationen om kemikalier i varor under hela livscykeln. Vägledningar och riktlinjer om detta på global nivå är en förutsättning för att nå de nationella etappmålen om information om farliga ämnen i varor och giftfria och resurseffektiva kretslopp. Enligt regeringen är det särskilt viktigt att fortsatta framsteg tas inom produktområden såsom just textil. Enligt regleringsbrev har verket i uppdrag att ansvara för informationsinsatser som ska öka kunskapen hos konsumenter och leda till en mer hållbar konsumtion av textilier, genom t.ex. ökad återanvänd-ning och återvinning. ska samarbeta med och Kemikalieinspektionen. Insatserna ska omfatta konsumenternas kunskap om textiliers miljö- och hälsopåverkan i alla led i värdekedjan. Uppdraget bör inledas med en nulägesanalys så att det blir möjligt att följa effekten av åtgärden och målgruppsanpassa informationsinsatsen. Nuläges-analysen ska identifiera konsumenters kunskap om textiliers miljö- och hälsopåverkan samt hur konsumenter agerar och hur de vill och kan agera för att minska miljöpåverkan av sin konsumtion av textiler. ska redovisa uppdraget till med en delredovisning av arbetet . Det pågår även ett aktivt frivilligt hållbarhetsarbete inom textil- och modebranschen, t.ex. framtagandet av ett s.k. Higgindex, som är ett verktyg utvecklat av branschen för att bedöma en produkts miljömässiga och sociala hållbarhet under dess hela livscykel, från material till försäljning. Det finns planer på en version som inkluderar en poängskala som visar en produkts hållbarhetspåverkan för konsumenter och andra intressenter. I fråga om märkning av energiförbrukande produkters miljöprestanda ställs det i ekodesigndirektivet minimikrav på energiprestanda hos produkter, och de mest energi- och resurskrävande produkterna på EU-marknaden förbjuds. Direktivet syftar på så sätt till att förbättra produkternas miljöprestanda under hela livscykeln. Enligt uppgift från fungerar kraven som ett golv för att förbjuda och ta bort de allra sämsta produkterna på marknaden, sett ur ett energiperspektiv. Kraven tas fram genom en livscykelanalys, vilket innebär att hänsyn även tas till teknisk livslängd, återvinning, reparerbarhet, vatten-användning, utsläpp till miljön, informationskrav kring farliga ämnen osv. Ekodesigndirektivet omfattar även produkter som inte själva använder energi, men som har en påverkan på den totala energianvändningen. I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg. omr. 20) framhåller regeringen att man på EU-nivå arbetar med att genomföra kommissionens meddelande om cirkulär ekonomi som presenterades .