bet · H501TU6 · 2018-02-22 00:00:00 — För att den lokala och regionala kollektivtrafiken ska ha möjlighet att utvecklas måste den få långsiktigt stabila ekonomiska förutsättningar. Jag anser att det är här som det politiska systemet spelar en roll genom att möjliggöra för resenärer och företag att resa på ett ekologiskt och socialt hållbart sätt. Var och en måste kunna lita på att kollektivtrafiken fungerar och är tillförlitlig när hen vill ta sig till och från jobbet eller utbildningen. Jag vill peka på att det av den s.k. kollektivtrafikbarometern (årsrapport ) framgår att varannan svensk åker regelbundet med kollektivtrafik och nio av tio åker regelbundet med bil. Vi i anser att staten har ett ansvar att stimulera och se till att kollektivtrafiken tar en större andel av antalet resor. Jag anser att det var ett framsteg att 2015 riktade ett tillkännagivande till regeringen om att staten ska bidra till att skapa förutsättningar för branschens mål om fördubblad kollektivtrafik. Men för att uppnå en fördubbling av kollektivtrafikens resandeandel krävs enligt min uppfattning att staten har en mycket aktiv roll. Vi i gläds åt den budgetuppgörelse som vi gjort med regeringen gällande den pågående satsningen på kollektivtrafik i landsbygd som utökas och förlängs med . Jag anser att tillgängligheten till hållbara transporter måste stärkas i hela landet som en naturlig del i den övergripande trafikpolitiken och för att nå fördubblingsmålet. Jag anser därför att regeringen bör återkomma till med förslag på en handlingsplan för hur mål om fördubblad resandeandel för kollektivtrafiken och fördubblat antal resor ska kunna realiseras. Vi i anser att det ska vara enkelt och ekonomiskt lönsamt att välja de klimatsmarta alternativen. Jag vill peka på att erfarenheter från i tyder på att stadsplanering med ett tillgängligt och sammanhållet kollektivtrafiksystem i kombination med lägre pris är ett framgångsrikt sätt att minska bilismen och uppnå hållbara städer. Det har visat sig att effektiva helhetssatsningar som innehåller stadsplanering för minskat utrymme för bilar och en ökad täckningsgrad för kollektivtrafik med sänkt taxa ger ett större antal resenärer till kollektivtrafiken. Jag vill framhålla att genom att resandet med kollektivtrafik i hög grad ökar med en sådan kombinerad satsning, har det också lett till ökade intäkter i kollektivtrafiken. Jag anser därför att regeringen bör genomföra en översyn av lämpliga styrmedel, inklusive stadsmiljöavtalet, för att stimulera samhällsplanering som minskar bilberoendet i enlighet med erfarenheter från Freiburgmodellen. För att få fler människor att välja t.ex. bussen framför bilen måste kollektivtrafikresorna i högre utsträckning bli det ekonomiskt lönsamma alternativet. Jag anser att vi politiskt rent generellt bör eftersträva att det miljövänliga alternativet också är det billigaste. De senaste årens prisutveckling inom kollektivtrafiken är i det avseendet oroväckande. Priset på att resa kollektivt har ökat som konsumentprisindex har ökat . Priset på att resa kollektivt har alltså ökat nästan fyra gånger så mycket som den allmänna prisökningen. Vi i anser att detta är mycket bekymmersamt då prisbilden för resenärer är ett viktigt styrmedel för att minska klimatpåverkan från våra transporter. De samlade transporterna i samhället behöver effektiviseras och minska i omfattning genom resurssnål samhällsplanering. Satsningar på kollektivtrafik underlättar för den som reser med bil att resa på ett mer hållbart sätt. Men satsningar på kollektivtrafik ökar också möjligheten för den som saknar tillgång till bil att resa och röra sig i samhället. långsiktiga mål är en utbyggd, avgiftsfri kollektivtrafik. Med satsningar på lägre priser inom kollektivtrafiken når vi ett rättvisare och mer jämlikt transportsystem. Jag anser därför att man bör se över möjliga åtgärder som sänker taxorna i kollektivtrafiken och stärker kollektivtrafikens konkurrenskraft när det gäller resekostnaden för motsvarande resor med personbil. Kostnaderna för den lokala och regionala kollektivtrafiken har i reala termer ökat snabbare än både antalet resor och utbudet. Det innebär att det successivt blivit allt dyrare att tillhandahålla den trafik som bedrivs. har flera regioner ett fördubblingsmål. Då staten enligt riksdagsbeslut ska bidra till att skapa förutsättningar för att fördubblingsmålet ska nås kan man förvänta sig att allt fler regioner ansluter sig till målet i kommande trafikförsörjningsprogram. Då det finns risk för att fördubblingsinriktningen leder till ökade kostnader finns starka skäl för både branschen och de politiska instanserna att vidta åtgärder för att begränsa kostnaderna och öka resandet. Dessa åtgärder måste ske parallellt med att rätten till kollektivavtal och anställningstrygghet blir en självklarhet inom branschen genom dialog mellan arbetsmarknadens parter. Åtgärder för en mer kostnadseffektiv kollektivtrafik kan aldrig motiveras genom pressade marginaler och sämre arbetsmiljö för de anställda eller försämrad tillgänglighet. Jag anser att ett införande av mer kostnadseffektiva åtgärder, oaktat starka samhälleliga skäl för subventionering av kollektivtrafiken, till betydande del är ett ansvar inte minst för branschen och för kommuner och landsting. Jag anser dock att regeringen bör ge en lämplig myndighet i uppdrag att analysera behovet av nationella åtgärder för att stärka kostnadseffektiviteten i resandeökningen inom den lokala och regionala kollektivtrafiken för att nå fördubblingsmålet. Det jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Ökad kollektivtrafik, punkt 12 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3652 av m.fl. (KD) yrkande 23, 2017/18:3741 av m.fl. (KD) yrkande 8 och 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 49 och 2017/18:1142 av m.fl. (V) yrkandena 6–9, 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 3.1 och 2017/18:3758 av m.fl. (C) yrkande 14. Jag vill framhålla att en väl fungerande och tillgänglig kollektivtrafik är av stor vikt för att minska transportsektorns miljöpåverkan och öka tillgängligheten till arbetspendling. Jag anser att det ska vara enkelt och smidigt att kunna ta sig till jobbet eller skolan. Jag är medveten om att kollektivtrafiken i första hand är kommunernas och regionernas ansvar, men jag anser att staten också bör bidra till att öka förutsättningarna att åka kollektivt, såväl i städerna som på landsbygden. Jag anser också att det bör prioriteras och ställas krav på miljövänligare transporter inom skattefinansierad kollektivtrafik och upphandlad trafik. Det jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Kollektivtrafik på vatten, punkt 13 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 17 och 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 36. Jag vill framhålla att ett väl fungerande transportsystem på ett effektivt, säkert och miljömässigt hållbart sätt nyttjar alla trafikslag, både var för sig och i kombination. Sjöburen kollektivtrafik har potential att i större utsträckning fungera som ett avlastande komplement till buss, spårvagn och tunnelbana. Kollektivtrafik till sjöss gynnar resenärerna, och därför anser jag att regeringen aktivt bör vidta åtgärder för att underlätta och öka möjligheterna att bedriva kollektivtrafik till sjöss. Det jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Kollektivtrafik på vatten, punkt 13 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3766 av m.fl. (KD) yrkande 36 och 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 17. Kollektivtrafik på vatten kan ofta avlasta kommuners och regioners trafikleder. Sjötrafik orsakar mindre koldioxidutsläpp och är ett miljövänligt och effektivt transportmedel som kan transportera många resenärer i storstäder. Jag vill peka på att vattenvägarna är underutnyttjade och har potential att möjliggöra framtida bostads- och arbetsmarknadsområden. För att möjliggöra detta är det viktigt att ha med båtpendling i planeringen av den framtida infrastrukturen och tillgängliggöra kajer samt ha ett biljettsystem som inkluderar upphandlad kommersiell persontrafik på vatten. Vi kristdemokrater föreslår därför att får i uppdrag att samverka med kommuner och regioner för att stödja utbyggnaden av kollektivtrafiken på vatten. Det jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Biljett- och betalsystem, punkt 14 (M, C, L, KD) av (M), (M), (C), Boriana (M), (L), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3894 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 9, 2017/18:509 av m.fl. (L) och 2017/18:2108 av (MP) yrkande 1 och 2017/18:2785 av och (båda MP) yrkande 3. För att främja öppenhet och konkurrens på järnvägsspåren måste det vara enkelt att köpa resor över läns- och transportslagsgränser. Vi vill framhålla att det av utskottets uppföljning Kollektivtrafiklagen – en uppföljning (2015/16:RFR14) framgår att tillgången till och villkoren för samordnade biljettsystem kan behöva regleras. Även i utskottets uppföljning Hela resan ! (2013/14:RFR5) framförde utskottets arbetsgrupp för uppföljning och utvärdering att det är viktigt att arbeta med att förenkla biljettköp. Vi vill understryka att det måste vara enkelt att köpa resor över läns- och transportslagsgränser. För att öka resenärsnyttan och förbättra konkurrensen bör det därför enligt vår mening skapas en branschgemensam portal för öppna data så att nya tjänster och exempelvis appar kan utvecklas. Vi vill också påtala vikten av konkurrensneutral tillgång till digital infrastruktur kopplat till biljett- och betalningssystem för ökad effektivitet på järnvägen. Det vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Regionala trafikförsörjningsprogram, punkt 15 (M) av (M), (M), Boriana (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkande 13. Den regionala och den nationella tågtrafiken fyller olika syften och har olika behov. Eftersom järnvägen är ett nationellt system påverkas trafiksituationen också i stora delar av landet av hur regionala aktörer planerar sin trafik. Vi anser därför att bör ta ett större ansvar i sin rådgivande roll och i högre grad samordna sig med regionala aktörer för att såväl den regionala trafiken som den interregionala trafiken ska komma till sin rätt. Vi anser vidare att när regionala kollektivtrafikplaner utformas bör dessa även präglas av större transparens för att främja en effektivare konkurrens mellan olika aktörer, vilket leder till ett effektivare utnyttjande av järnvägen. Det är viktigt menar vi att den nationella och regionala trafiken kan planeras och utvecklas i dialog för att optimera utnyttjandet av järnvägen. Det vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Kombinerad mobilitet, punkt 16 (M) av (M), (M), Boriana (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkande 14 och 2017/18:1142 av m.fl. (V) yrkande 10, 2017/18:2108 av (MP) yrkande 3, 2017/18:2748 av (MP) yrkandena 1 och 2 samt 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 9. Först och främst kan vi konstatera att kollektivtrafiken och planeringen av densamma bör breddas i takt med att delningsekonomin och digitaliseringen blir två allt viktigare faktorer för framtidens transportarbete. Vi anser att konceptet mobilitet som en tjänst på allvar bör utvärderas som en möjlighet att skapa ökad kollektiv mobilitet i våra storstäder. Det enskilda ägandet av exempelvis bilar och cyklar kan komma att minska, men mobiliteten kan upprätthållas genom delning och ett effektivare utnyttjande. Kollektivt och privat resande kan länkas samman, och resetjänster för hela resan, från dörr till dörr, kan uppstå. Detta innebär inte att kostnaderna för det offentliga ska utökas, men genom att ha perspektivet hela resan kan det offentliga och privata samverka för ett helhetsperspektiv på resan. Det vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Kombinerad mobilitet, punkt 16 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:1142 av m.fl. (V) yrkande 10 och 2017/18:2108 av (MP) yrkande 3, 2017/18:2748 av (MP) yrkandena 1 och 2, 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 9 och 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkande 14. Jag kan konstatera att det sker en snabb utveckling av mobilitetstjänster med digitalisering och delningsekonomi som starka drivkrafter. Mobilitet som tjänst brukar beskrivas som en samlad tjänst där användarens olika behov av transport samlas hos en och samma leverantör. Transporttjänsterna utförs av olika leverantörer men samordnas i ett gemensamt system. Resenärens aktuella behov står i centrum och kollektivtrafiken är en central aktör men även bilpooler och hyrcykel är viktiga delar. Jag vill framhålla att dessa nya mobilitetstjänster kan bidra till ökad valfrihet och minskat behov av att äga en egen bil, särskilt i större städer och storstadsregioner. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med förslag på styrmedel för att stimulera mobilitetstjänster som främjar minskat behov av att äga egen bil samt ökar det hållbara resandet med kollektivtrafik och cykel. Det jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Kombinerad mobilitet, punkt 16 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 9 och 2017/18:1142 av m.fl. (V) yrkande 10, 2017/18:2108 av (MP) yrkande 3, 2017/18:2748 av (MP) yrkandena 1 och 2 samt 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkande 14. Jag anser att behöver utforma en modern mobilitetsplan som omfattar alla transportslag och som sätter konsumenten i centrum. De som reser ska enkelt kunna göra klimatsmarta val genom att alternativ som buss, pendeltåg, elcykel och bilpooler finns tillgängliga på en och samma plattform. En bredare definition av vilka transportmedel som kan ingå i kollektivtrafiken underlättar också för smidigare och effektivare transporter. Jag anser att mobilitetsplanen ska göra det enkelt att jämföra priser och tidtabeller. En integrering av olika mobilitetstjänster förutsätter dock digitala plattformar. Jag vill även framhålla att flexibla nationella biljettlösningar behöver utvecklas för att underlätta för resenären att använda flera transportmedel. Med ett nationellt kollektivtrafikkort för hela skulle det bli möjligt att på förhand betala för en eller flera givna kollektivtrafikregioner. Liberalerna har avsatt medel till i höstens budget för att genomföra en pilotstudie om hur en mobilitetsplan kan möjliggöras med både offentliga och privata aktörer. Det jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Färdtjänst och tillgänglig kollektivtrafik för personer med funktionsnedsättning, punkt 17 (M) av (M), (M), Boriana (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3421 av m.fl. (M) yrkande 60 och 2017/18:647 av (M), 2017/18:1142 av m.fl. (V) yrkandena 13–15, 2017/18:1509 av (M), 2017/18:2044 av (SD) yrkande 1, 2017/18:2144 av (S), 2017/18:3139 av (M) och 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 2. Vi anser att bör få i uppdrag att följa upp och utvärdera bedömningar och beslut om färdtjänst. Vi vill framhålla att bedömningar och beslut om färdtjänst är beslut som kraftigt påverkar den enskildes möjligheter att leva ett rörligt liv. Enligt regelverket ska man ansöka om tillstånd för färdtjänst i den kommun där man är folkbokförd. Det är i färdtjänstlagen som det regleras vem som kan få tillgång till färdtjänst, och det är den berörda kommunens utredare som fattar beslut i det enskilda ärendet. Vi vill dock påtala att upplevs det av många som krångligt att söka och få färdtjänst, och bedömningarna skiftar dessutom mellan kommunerna. Vi anser att man bör se över reglerna om färdtjänst i syfte att underlätta för bl.a. äldre som exempelvis har svårigheter att gå, har problem med yrsel och därmed balanssvårigheter, att bo kvar hemma. Det vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Färdtjänst och tillgänglig kollektivtrafik för personer med funktionsnedsättning, punkt 17 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:1142 av m.fl. (V) yrkandena 13–15 och 2017/18:647 av (M), 2017/18:1509 av (M), 2017/18:2044 av (SD) yrkande 1, 2017/18:2144 av (S), 2017/18:3139 av (M), 2017/18:3421 av m.fl. (M) yrkande 60 och 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 2. Jag vill inledningsvis framhålla att rättighetsperspektivet i funktionshinderspolitiken stärktes 2008 genom att ratificerade FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Vidare lämnade regeringen en proposition till med förslag på ett nytt nationellt mål och en ny inriktning för funktionshinderspolitiken. Det föreslagna målet har FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning som utgångspunkt. Propositionen redovisar även ett antal åtgärder som syftar till att bidra till det nya målet. Åtgärderna sammanfaller med områden där om rättigheter för personer med funktionsnedsättning har lämnat rekommendationer till . Vi i välkomnar regeringens förslag på området då det tydliggör ansvar och målsättning. Vi ser även positivt på att regeringen bedömer att ett uppdrag bör ges till Trafikanalys för att kartlägga hinder för tillgänglighet och användbarhet inom kollektivtrafiksystemet för personer med funktions nedsättning. Att kunna resa utan att hinder uppstår är en förutsättning för att kunna leva självständigt och ha jämlika valmöjligheter. Därför krävs åtgärder för att säkerställa att personer med funktionsnedsättning får jämlik tillgång till transporter. uppfattning är att regeringen bör vidta åtgärder för att förbättra tillgängligheten. Myndigheten för delaktighet konstaterar att nuvarande lagstiftningen inte konkret beskriver vad tillgänglighet innebär eller vad som är en tillräcklig nivå. Även kommuner och landsting har tidigare påtalat att en definition av full tillgänglighet saknas. Jag anser därför att regeringen bör ges i uppdrag att tydligare, genom uppdrag till en myndighet eller genom förslag till lagändring, tillgodose att krav på full tillgänglighet definieras. Vidare bör regeringen verka för att kollektivtrafikmyndigheterna ger information om vilka linjer som är tillgänglighetsanpassade för personer med funktionsnedsättning. Jag kan konstatera att det tyvärr inte finns någon kunskap om vad som är orsak till minskningen inom färdtjänsten. Det är därför viktigt att arbeta för en stärkt dialog med de som reser med färdtjänsten för att kunna organisera den efter behoven och fånga in bristerna. Jag vill peka på att det av en panelundersökning som genomförts bland personer med funktionsnedsättning framgår att majoriteten av de svarande är nöjda med färdtjänsten men är missnöjda. De största hindren som framfördes var att man inte blev hämtad eller över huvud taget. Många upplever också bemötandet och att de inte får den hjälp som behövs från chaufförer som ett problem. Jag är medveten om att nästan alla regionala kollektivtrafikmyndigheter som har ansvar för färdtjänst i stort sett följer upp hur många resor som blir försenade. Det finns dock inget gemensamt system där andelar av resor som blir försenade redovisas. Jag anser därför att en översyn bör genomföras av hur ökad tillförlitlighet och stärkt resegaranti kan åstadkommas för resande inom färdtjänsten. Det jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Färdtjänst och tillgänglig kollektivtrafik för personer med funktionsnedsättning, punkt 17 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2017/18:647 av (M), 2017/18:1142 av m.fl. (V) yrkandena 13–15, 2017/18:1509 av (M), 2017/18:2044 av (SD) yrkande 1, 2017/18:2144 av (S), 2017/18:3139 av (M) och 2017/18:3421 av m.fl. (M) yrkande 60. Transportsystemet ska vara tillgängligt för samtliga resenärer. Det handlar om ett smart, inkluderande och hållbart förhållningssätt. Jag vill framhålla vikten av att planeringen och utformningen av olika trafikslag utgår från ett perspektiv som tillgodoser behoven även för äldre och dem som har en funktionsnedsättning, fysisk eller kognitiv. Ombyggnationer av perronger och hållplatser ska alltid prioritera tillgänglighet för alla. Jag anser även att fordon ska möjliggöra för medtag av permobil. Det jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vissa andra resenärsfrågor, punkt 18 (M) av (M), (M), Boriana (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkandena 9 och 10 samt 2017/18:105 av och (båda MP), 2017/18:654 av (M), 2017/18:768 av och (båda S), 2017/18:1142 av m.fl. (V) yrkande 5 och 2017/18:2599 av (S). Vi vill inledningsvis framhålla att dagens utformning av den s.k. tilläggsavgiften, dvs. böter för en passagerare som inte har löst sin biljett för kollektivtrafiken, inte fungerar tillräckligt avskräckande och är dessutom beroende av hur många kontroller som utförs. Det grundläggande problemet med att människor tjuvåker är att de ställer sig utanför det gemensamt finansierade kollektivtrafiksystemet men begär tillgång till detsamma. Vi anser att det är av yttersta vikt att tilläggsavgiften fungerar avskräckande för att motarbeta tjuvåkning. Enbart i innebar fusket ett intäktsbortfall 2015, enligt SL. Det är pengar som i stället kunde ha använts till att bygga ut kollektivtrafiken. Vi menar att det är tydligt att det krävs krafttag mot plankning. Vi i vill därför göra en översyn av bötesbeloppen och andra typer av preventiva åtgärder mot s.k. plankning, i syfte att minska fusket genom att markant höja gränsen för hur höga bötesbelopp som kollektivtrafikägaren kan ta ut. Vi anser även att man bör överväga ett system där notoriska tjuvåkare exempelvis kan stängas av från kollektivtrafiken . Det vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vissa andra resenärsfrågor, punkt 18 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:1142 av m.fl. (V) yrkande 5 och 2017/18:105 av och (båda MP), 2017/18:654 av (M), 2017/18:768 av och (båda S), 2017/18:2599 av (S) och 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkandena 9 och 10. Vi i anser att flera aktörer ska ta ett utökat gemensamt ansvar för tågresande genom att samordna informationen till resenärerna, t.ex. när förseningar inträffar av någon anledning.