bet · H501NU11 · 2018-03-19 00:00:00 — De lite mindre företagen behöver i många fall mer exportrelaterad service och efterfrågar i större utsträckning tydligare och mer lättillgänglig information om vilka regler som gäller vid export och vilka möjligheter till hjälp som finns. framhåller i en särskild rapport om livsmedelsindustrins internationalisering (2016:16), bl.a. mot bakgrund av kartläggningen att exportfrämjande åtgärder främst bör riktas mot små och medelstora företag. Vidare konstaterar myndigheten att livsmedelsindustrin i stor utsträckning finns på landsbygden, och ett ökat exportdeltagande i sektorn kan därmed, menar man, vara av särskilt stort betydelse för tillväxt och sysselsättning på landsbygden. Exportfrämjande och hållbart företagande Utskottet har tidigare i ett handelspolitiskt betänkande (bet. 2012/13:NU13) återgett information från regleringsbrev och exportorganens egna beskriv-ningar av sin verksamhet i relation till frågor om hållbart (ansvarsfullt) företagande. har EKN genom regleringsbrevet inte bara i uppdrag att informera om riktlinjer för multinationella företag, principerna i FN:s Global Compact och FN:s principer för företag och mänskliga rättigheter, utan myndigheten ska även säkerställa att verksamheten bedrivs i enlighet med dessa riktlinjer och principer. Av regleringsbrevet framgår vidare att EKN inom ramen för den egna verksamheten och i samarbete med andra aktörer ska bidra till genomförandet av Agenda 2030 och de nya målen för hållbar utveckling, politik för global utveckling (PGU) samt Action Agenda för utvecklingsfinansiering. På framgår att myndigheten i affärer med risk för negativ påverkan begär information om köparföretagen och såväl miljökonsekvensbeskrivningar som sociala konsekvensbeskrivningar vid nya projekt. Vid behov kontaktar EKN lokala intresseorganisationer och tar del av uppgifter från externa källor och experter. Vid större projekt gör EKN ett platsbesök för att säkerställa att projektets miljöpåverkan och sociala påverkan stämmer överens med den information som erhållits. Vidare framgår att EKN som villkor för garantin kan ställa krav på rapportering under affärens gång. fick Business i uppdrag att förstärka sitt arbete med hållbart företagande. Insatsen har därefter förlängts . Business har inom ramen för uppdraget tagit fram en webbaserad s.k. CSR-guide (corporate social responsibility) som innehåller en allmän guide om viktiga frågor inom hållbart företagande och en fördjupande del med landspecifika utmaningar. Business har också inkluderat hållbart företagande i sitt program Steps to Export. Vidare har Business tagit fram olika typer av informations- och utbildningsmaterial inom området. Med anledning av förslagen i motion 2017/18:555 (V) om insyn i den verksamhet som EKN och SEK bedriver, hur svenskt exportfrämjande och politiken för global utveckling samt förbud mot att bl.a. exportkrediter och investeringsstöd kanaliseras via skatteparadis kan påminnas om att utskottet tidigare avstyrkt liknande förslag (bet. 2013/14:NU13 och bet. 2014/15:NU13). Vidare yttrade sig utskottet om liknande förslag i ett protokollsutdrag till utrikesutskottet i samband med behandlingen av regeringens skrivelse om politiken för global utveckling i genomförandet av Agenda 2030 (skr. 2015/16:182, bet. 2016/17:UU5). Utskottets ställningstagande redovisas i det följande avsnittet under rubrikerna Vissa övergripande frågor om handels- och investeringsfrämjande, Främjande av livsmedelsexport och Övrigt om handels- och investeringsfrämjande. Vissa övergripande frågor om handels- och investeringsfrämjande Utskottet kan inledningsvis konstatera att det med ett undantag avstyrkte liknande förslag om handels- och investeringsfrämjande som de nu aktuella (bet. 2016/17:NU13). Utskottet kan inte se några skäl till att ompröva sitt ställningstagande när det gäller dessa förslag. Utskottet avstår från att upprepa allt det som det har anfört om dessa förslag och vill anföra följande. Som framgått av utskottets tidigare ställningstaganden har utskottet i flera av de aktuella förslagen inte någon annan uppfattning än motionärerna. Det gäller t.ex. uppfattningen att export i stor utsträckning är beroende av import, och som utskottet tidigare påtalat framgår det av exportstrategin att även regeringen delar denna uppfattning. Utskottet delar också uppfattningen att exportstrategin bör ta hänsyn till svenska konkurrensvillkor med särskilt fokus på små och medelstora företag. Även i denna fråga gör utskottet en annan bedömning än motionärerna när det gäller behovet av ett tillkännagivande eftersom det menar att exportstrategin både tar hänsyn till de svenska konkurrensvillkoren och har ett tydligt fokus på små och medelstora företag. Utskottet vill i sammanhanget också påminna om regeringens nyindustrialiseringsstrategi som syftar till att stärka förutsättningarna för svensk industri att vara världsledande inom modern industriell produktion. Utskottet vidhåller också sin uppfattning om att exportstrategin och det arbete som genomförs inom ramen för strategin också motsvarar det som efterfrågas när det gäller förslagen om att stärka svenska exportmöjligheter för högteknologiska produkter högt upp i värdekedjan, en strategi för att utveckla svenska företags möjligheter till digital e-handel, att tillvarata den internationella kompetensen som finns i för att främja export, insatser för att främja de kulturella och kreativa näringarna, främjande av produkter och tjänster som rör energieffektivisering samt högre prioritet av och FN-upphandlingar. När det gäller några av de övriga förslagen har utskottet dock helt eller delvis en annan uppfattning än motionärerna även i sak. Utskottet delar visserligen uppfattningen att det är viktigt att främja tjänstehandeln såväl som handeln med varor men ser inga skäl för en särskild satsning på exporten av svenska välfärdstjänster i enlighet med det som föreslås i motionerna. Vad gäller den regionala och lokala exportrådgivningen är utskottets uppfattning att huvudaktörerna för denna ska vara de statliga aktörerna på området. Utskottet vidhåller dock sin uppfattning att möjligheten för andra aktörer att delta, genom upphandling, inte helt bör uteslutas för att nå en så decentraliserad och heltäckande organisation som krävs. Utskottet ser dock inte någon anledning till något tillkännagivande enligt det som föreslås. Utskottet vidhåller också sin uppfattning att mot bakgrund av situationen i Somaliland inte bör uppmana regeringen att ge Business i uppdrag att ge Somaliland högre prioritet. I motion 2017/18:3301 (S) förordas ett tillkännagivande om att regeringen ska överväga möjligheterna att verka för att stärka kapaciteten i exportfrämjande, samordna insatser som förverkligar investeringar och företagsetableringar samt att dessa insatser också bör omfatta konkreta åtgärder som främjar utländska investeringar och leder till ny produktion i, och export från, . Utskottet har inte tidigare berett detta förslag. Utskottet har ingen annan uppfattning än motionären att samordning inom främjandepolitiken är viktigt. När det gäller investeringar vill utskottet påminna om att det inom ramen för finns en särskild grupp för investeringar. Därtill noterar utskottet att regeringen gett en särskild utredare i uppdrag att genomföra en översyn av det offentliga främjandet av utländska investeringar i (dir. 2018:3). Utredaren ska bl.a. ta fram underlag och förslag på hur regeringen och andra relevanta aktörer kan arbeta för att förbättra den samlade strategiska marknadsföringen av som destination för utländska investeringar. Utöver det ska utredaren analysera och vid behov föreslå förbättringar i fråga om bl.a. ansvarsfördelning och samverkan mellan de olika aktörerna inom investeringsfrämjandet. Utredningen kan även identifiera hinder som särskilt och utan anledning försvårar för utländska investeringar och vid behov lämna förslag på hur hinder ska rapporteras. Uppdraget ska delredovisas och slutredovisas . Utskottet välkomnar utredningen och anser att den motsvarar det som efterfrågas i den nämnda motionen. Därmed avstyrks samtliga motionsyrkanden. Den svenska exporten av livsmedel har utvecklats starkt , och exporterade mat och dryck till ett värde av . Utskottet kan dock konstatera att det är ett fåtal större företag som står för av exporten. Resterande står de små och medelstora företagen för. Livsmedelsindustrin är den fjärde största sektorn i svensk tillverkningsindustri och sysselsatte 2016 ca 49 000 personer. Antalet livsmedelsföretag i är ungefär 4 200 och av dessa är drygt 1 300 enmansföretag. I hela branschen är det de små företagen som dominerar, och endast ca 650 företag har fler än tio anställda. Det är emellertid endast av de svenska livsmedelsföretagen som exporterar. står dessa exportföretag för av sektorns totala produktionsvärde. En kartläggning som genomförts av som refererats i det föregående visar att det finns en stor potential att genom ett ökat exportdeltagande gynna tillväxt i såväl sysselsättning som produktivitet i den svenska livsmedelsindustrin och att en sådan utveckling skulle kunna vara särskilt betydelsefull för tillväxt och sysselsättning på landsbygden. Kartläggningen visar också att de statliga exportfrämjande åtgärderna främst bör riktas mot de små och medelstora företagen som saknar de resurser och nätverk som krävs för att lyckas på exportmarknaden. Det är således enligt utskottet angeläget att fokusera främjandet av livsmedelsexport på små och medelstora företag. Utskottet konstaterar att regeringen vidtagit ett flertal åtgärder för att främja den svenska livsmedelsexporten. fick Business inom ramen för livsmedelsstrategin ett uppdrag att genomföra ett exportprogram med särskilt fokus på små och medelstora livsmedelsföretag, vilket är positivt. Business överlämnade en delrapport till regeringen. Utskottet noterar bl.a. att Business framhåller att många kunder är nöjda med deras tjänster men att det finns önskemål om mer anpassade aktiviteter för små företag. En annan synpunkt som framkommer är att Business aktiviteter generellt är dyra för mindre företag. Av delrapporten framgår vidare att Business har genomfört åtta livsmedelsexportseminarier och en utbildning i syfte att inspirera och locka fler svenska livsmedelsföretag att satsa på export och lära känna möjligheterna som finns till stöd. Utskottet välkomnar den typen av aktiviteter men noterar att samtliga genomförts i , och . Utskottets uppfattning är att det måste finnas en större regional spridning på den här typen av aktiviteter så att man även når ut till de små och medelstora företagen på landsbygden, även dem som inte alls exporterar. Utskottet konstaterar vidare att regeringen gav Business i uppdrag att skapa ett regionalt exportprogram för livsmedelsföretag inom ramen för den regionala expertrådgivningen. Programmet ska innehålla särskilt utformade stödtjänster för företagen med stor exportpotential och bl.a. bidra till att fler företag med exportpotential identifieras och kontaktas. Utskottet välkomnar inriktningen att genom programmet få större regional spridning på främjandet men vill understryka vikten av att man inom ramen för såväl detta program som andra program och insatser på området verkligen når ut till små och medelstora livsmedelsföretag runt om i hela landet. Ett centralt mål med insatserna bör vara att nå ut till dem som inte alls exporterar för att få fler att våga ta steget och satsa på export. För ett litet företag kan tröskeln till export upplevas som hög; kan bl.a. den globala e-handeln skapa stora möjligheter även för små företag. Det finns flera exempel på detta. Utskottet noterar att i sin kartläggning riktade sig till företag som redovisade en export , vilket innebär att en stor andel av de potentiella framtida livsmedelsexportörerna inte fanns med i urvalet. av företagen som svarade på enkäten uppgav att de använt sig av olika tjänster kopplade till export . Den vanligaste orsaken till att man inte använt någon form av exportrelaterad tjänst var att företaget saknade kännedom om vilka tjänster som fanns att tillgå samt att företaget inte satsat på exportmarknader. Många företag uppgav också att de inte hade de resurser som krävs för att satsa på export och att de exportrelaterade tjänster som finns är för dyra. Utskottet föreslår därför att ställer sig bakom det utskottet anför om vikten av att exportprogrammen och andra åtgärder inom ramen för livsmedelsfrämjandet når små och medelstora livsmedelsföretag i hela landet, även dem som inte exporterar, för att därigenom lyfta fram svensk matkultur och svenska råvaror och ytterligare främja livsmedelsexport. Utskottet utesluter inte att det kan finnas behov av att inhämta mer information om de små och medelstora icke-exporterande livsmedelsföretagens kännedom om exporttjänsterna och om orsakerna till att dessa företag inte exporterar. Detta för att så långt som möjligt kunna anpassa insatserna till de behov som finns. Därmed tillstyrks motion 2017/18:3410 (M, C, L, KD) i berörd del. Övrigt om handels- och investeringsfrämjande I motionerna 2017/18:529 (V), 2017/18:530 (V), 2017/18:555 (V) och 2017/18:1140 (V) lyfts frågor om handels- och investeringsfrämjandet och mänskliga rättigheter fram. Utskottet vill inledningsvis med anledning av förslagen i dessa motioner understryka att det delar motionärernas uppfattning om vikten av att handels- och investeringsfrämjandet inte bidrar till kränkningar av mänskliga rättigheter eller stärker auktoritära regimer. Utskottets uppfattning är alltjämt att grundläggande principer om demokrati, mänskliga rättigheter, jämställdhet, hållbart företagande och den av beslutade politiken för global utveckling måste genomsyra det arbete som utförs av olika export- och investeringsfrämjande aktörer. Utskottet har i tidigare handelspolitiska betänkanden (bet. 2013/14:NU13, bet. 2014/15:NU13, bet. 2015/16:NU13 och bet. 2016/17:NU13) tagit ställning till liknande förslag. Utskottet har i ett handelspolitiskt betänkande (bet. 2012/13:NU13) återgett information från regleringsbrev och exportorganens egna beskrivningar av sin verksamhet i relation till frågor om hållbart (ansvarsfullt) företagande. En genomgång av regleringsbrev för för EKN och riktlinjebeslut för Business , statens ägarpolicy för statligt ägda bolag 2017 (som gäller för SEK), SEK:s ägaranvisning och EKN:s och SEK:s webbplatser visar att inriktningen är densamma. har EKN dessutom enligt regleringsbrevet inte bara i uppdrag att informera om riktlinjer för multinationella företag, principerna i FN:s Global Compact och FN:s principer för företag och mänskliga rättigheter, utan myndigheten ska även säkerställa att verksamheten bedrivs i enlighet med dessa. Utskottet har beskrivit innehållet i dessa vägledningar och riktlinjer i ett tidigare betänkande (bet. 2012/13:NU13). Utskottet noterar vidare att Business har fått i uppdrag av regeringen att genomföra en rad åtgärder inom hållbarhet, vilket bl.a. resultaterat i en CSR-guide. Utskottet vill i sammanhanget också påminna om handlingsplanen för företag och hållbart företagande, Global och regeringens målsättning att skapa en förbättrad samstämmighet mellan handels-, närings-, utvecklings- och utrikespolitiken. Som framgår av det föregående har regeringen också gett Statskontoret i uppdrag att göra en bedömning av hur följer FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter, och att det ska redovisas . I motionerna 2017/18:1059 (S) och 2017/18:3327 (M) efterfrågas exportfrämjande av särskilda branscher. Utskottet har tidigare avstyrkt liknande förslag med hänvisning till att främjandet av näringslivets export och internationalisering ska ske inom ramen för . Utskottets uppfattning är alltjämt att ett stöd enligt det som föreslås i motion 2017/18:3327 (M) sannolikt inte skulle vara förenligt med . Utskottet är fortfarande av den uppfattningen att många företag, inte minst små och medelstora, behöver statens stöd för att nå ut på en internationell marknad. Som utskottet tidigare uttalat bör detta stöd utgå från de behov som finns hos företagen. När det gäller förslaget i motion 2017/18:3741 (KD) om att ett samordnat statligt stöd för internationaliseringen bör utvecklas för regionerna konstaterar utskottet i likhet med föregående år att flera av de aviserade åtgärderna i exportstrategin delvis ligger i linje med det som efterfrågas i motionen, som därmed bör lämnas utan åtgärd. Utskottet anser inte heller att bör vidta några åtgärder med anledning av det som efterfrågas i motionerna 2017/18:3345 (M) 2017/18:3419 (M) och 2017/18:3426 (KD). De olika partiernas uppfattning i dessa frågor framgår av tidigare ställningstaganden i detta betänkande. Därmed avstyrks samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om hållbart företagande. Utskottet hänvisar bl.a. till den förda politiken samt pågående insatser och uppdrag. Jämför reservation 18 (M) och 19 (V) samt särskilt yttrande 2 (SD). I motion 2017/18:2711 av och (båda S) yrkande 1 förordas ett tillkännagivande om att regeringen bör se över möjligheten att uppmana svenska företag och den offentliga sektorn att inte ha verksamhet i det ockuperade . Motionärerna anser att regeringen i likhet med regeringarna i och bör avråda företag från att investera i . Regeringens politik för hållbart företagande slår mot näringslivet och bromsar och stoppar utveckling, sägs det i kommittémotion 2017/18:3405 av m.fl. (M). Motionärerna framhåller vikten av hållbart företagande men oroas över att politiken ger sig in på detaljfrågor som de menar att expertmyndigheter och andra delar av samhället bättre kan hantera och förordar därför ett tillkännagivande om att regeringen bör fortsätta Alliansens arbete med hållbart företagande (yrkande 14). I motion 2017/18:2302 av (SD) förordas ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda omfattningen av bolag vars produkter framkommit som ett resultat av slavarbete. Motionären framhåller vikten av att identifiera de bolag vars produkter gynnar slavmarknaden och att därefter vidta åtgärder för att förhindra slavarbete. I likhet med i motion 2017/18:2711 (S) lyfts frågan om handel och fram i kommittémotion 2017/18:534 av m.fl. (V). Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om att regeringen bör utfärda en rekommendation till det svenska näringslivet utifrån de skyldigheter som följer av FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter att inte verka i ockuperade eller handla med produkter från det ockuperade området (yrkande 8). I motion 2017/18:3330 av Amineh Kakabaveh (V) yrkande 14 föreslås ett tillkännagivande om att en mycket strikt uppförandekod ska gälla för de svenska företag som avser att investera i , vilken innebär att företagen ska respektera mänskliga rättigheter inberäknat rättigheter för de anställda vid de svenska företagen att förhandla med arbetsgivaren om löner och arbetsvillkor i enlighet med kärnkonventioner. Vidare anser motionären att genom ett tillkännagivande bör uppmana regeringen att verka för att svenska företag som vill investera i gör det i de eftersatta kurdiska områdena så att arbetstillfällen skapas där (yrkande 15). I motion 2017/18:1029 av (KD) beskrivs att många företag har högt ställda hållbarhetsmål och går före politiken i klimatarbetet. För att säkerställa och driva på denna utveckling föreslår motionären ett tillkännagivande om att genom politisk styrning ge förutsättningar för långsiktighet som skapar trygghet och stöder företagens arbete för hållbar utveckling (yrkande 4). Inriktningen för politiken för hållbart företagande I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 24) redogör regeringen för politikens inriktning när det gäller hållbart företagande. Regeringen framhåller bl.a. att hållbart företagande är en självklar del i ett modernt och konkurrenskraftigt näringsliv. Regeringen konstaterar vidare att hållbarhet är en bärande del i många svenska företags affärsmodeller och omfattar bl.a. mänskliga rättigheter, arbetsvillkor, miljöhänsyn, antikorruption, jämställdhet, barnrättsperspektiv, mångfald, affärsetik och beskattning. Regeringen framhåller även att företagen har en nyckelroll i genomförandet av Agenda 2030 och betonar att omställningen till ett hållbart samhälle innebär många möjligheter för företag. Regeringens syn är att företagen har det huvudsakliga ansvaret för att driva sina verksamheter på ett hållbart sätt. konstaterar regeringen att det i synnerhet på utmanande marknader utomlands där det t.ex. förekommer brister i arbetsvillkor och korruption finns utmaningar. Regeringen ser det därför som sitt ansvar att inte bara ställa krav utan även stödja företagen. Regeringen anför att det genomförs en satsning för att öka kunskapen på ambassaderna så att de bättre ska kunna stödja svenska företag i världen. Regeringen har också gett i uppdrag till Business att stärka sitt stöd till företagen när det gäller hållbart företagande, t.ex. i samband med främjarresor. Regeringen understryker att företagande och mänskliga rättigheter är en viktig del i regeringens mer ambitiösa politik för hållbart företagande och uppger att genomförandet av regeringens handlingsplan på området fortsätter. Som ett led i detta fick Statskontoret i uppdrag att göra en bedömning av hur lever upp till FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. Uppdraget ska redovisas och även innehålla förslag på eventuella åtgärder för att ska följa principerna bättre. Regeringen uppger vidare att också driver på för att fler länder ska ta fram nationella handlingsplaner för företagande och mänskliga rättigheter och för att EU ska utveckla sitt arbete när det gäller hållbart företagande. Regeringen framhåller att arbetet för hållbart företagande är ett viktigt verktyg för att stärka kvinnors och flickors mänskliga rättigheter, både internationellt och nationellt. ska verka för att integrera jämställdhetsperspektivet i agendan för hållbart företagande. Svenska företag förväntas agera jämställt och kan utgöra goda förebilder. Övergripande om hållbart företagande Hållbart företagande (även kallat ansvarsfullt företagande och företagens sociala ansvar, corporate social responsibility CSR) är ett paraplybegrepp som omfattar många olika delar. I utskottets betänkande om handelspolitiska frågor (bet. 2012/13:NU13) står det mer om innebörden och omfattningen av begreppet, och där beskrivs ett flertal internationellt erkända vägledande principer och riktlinjer kring hållbart eller ansvarsfullt företagande: riktlinjer för multinationella företag, FN:s Global Compact, ISO-standard om socialt ansvarstagande, Internationella arbetsorganisationens () trepartsförklaring om multinationella företag och socialpolitik samt FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. Regeringens skrivelse om hållbart företagande överlämnade regeringen skrivelsen Politik för hållbart före-tagande (skr. 2015/16:69) till . I skrivelsen framgår dels vilken politik när det gäller hållbart företagande som regeringen avser att driva inom dessa områden, dels regeringens förväntningar på företagens hållbarhetsarbete samt rekommendationer om hur detta arbete bör bedrivas. Utskottet behandlade regeringens skrivelse (bet. 2015/16:NU12). I betänkandet redogör utskottet övergripande om hållbart företagande och nämner bl.a. de internationella riktlinjer som finns på området. Hållbart företagande och statliga bolag Hållbart ägande ingår i statens ägarstyrning. Arbetet med hållbart företagande inom förvaltningen av de statliga företagen syftar till att bolagen ska agera så att de har allmänhetens förtroende som en långsiktig hållbar värdetillväxt säkerställs. Det innebär att bolagen ska • arbeta strategiskt med hållbart företagande, vilket bl.a. innebär att styrelserna fastställer strategiska mål för hållbarhetsarbetet och strategier för att nå dessa • löpande följa upp de strategiska hållbarhetsmålen och måluppföljningen