bet · H501CU31 · 2018-06-08 00:00:00 — Målsättningarna om klimatanpassning i och Agenda 2030 med de globala målen för hållbar utveckling ska enligt regeringen också uppnås. Målen bör beaktas i politik, strategier och planering på nationell nivå och integreras i ordinarie verksamhet. Ytterligare behov av mål eller förtydliganden av regeringens mål för klimatanpassning för olika politikområden, sektorer eller identifierade sårbarheter bör analyseras. Beredning av förslaget pågår i . I interpellationsdebatt (ip. 2017/18:2) anförde miljöminister bl.a. följande gällande frågan om strandfodring. Frågor om problemen med stigande havsnivåer och ökat tryck som kommer med klimatförändringarna måste tas på allvar och diskuteras mellan de politiska partierna. Som utgångspunkt ansvarar kommunerna för åtgärder med anledning av stranderosion. Enligt ministern bör staten ta ett visst ansvar eller delansvar för klimatanpassningsåtgärder som är för stora för en enskild kommun att mäkta med eller som ligger utanför en kommuns påverkan. Formerna och gränserna för statens ansvar behöver diskuteras mellan partierna för att nå en blocköverskridande överenskommelse om en tydlig ansvarsfördelning. Det är enligt ministern viktigt att statens eventuella åtgärder med anledning av stranderosion i ett enskilt fall inte passiviserar en enskild kommun. Utöver en tydlig ansvarsfördelning behöver frågan om vilka metoder som kan användas vid stranderosion utredas och diskuteras. Strandfodring är en sådan metod, men det finns också flera andra metoder. Miljökraven på strandfodring är stora, framför allt om det handlar om att ta upp sand, dvs. För sandsugning krävs tillstånd enligt lag. Det bör vidare noteras att kraven på att utreda miljöeffekterna av sandsugning är lika stora oavsett vilken lagstiftning som tillämpas vid tillståndsprövningen. Det hade därför inte varit någon skillnad om endast en lagstiftning hade reglerat tillståndsfrågan. Enligt ministern pågår vidare bl.a. en diskussion med om stranderosion i . Dessutom pågår politiska diskussioner och överväganden med anledning av förslag. Motionsyrkanden om åtgärder mot stranderosion har avstyrkts av utskottet , bl.a. (bet. 2015/16:CU13). Utskottet var av uppfattningen att stranderosion var ett stort problem i vissa delar av landet, bl.a. i . Utskottet konstaterade att det pågick flera utrednings- och forskningsprojekt som rör denna fråga, bl.a. vid SGI med fokus på åtgärder mot stranderosion. Dessutom förutsatte utskottet att regeringen noga följer frågan om stranderosion och tar initiativ till ytterligare åtgärder vid behov. Mot denna bakgrund ansåg utskottet att det inte fanns skäl för ett tillkännagivande. följde utskottets förslag. Utskottet delar alltjämt motionärernas bedömning att stranderosion kan vara ett stort problem i vissa delar av landet, bl.a. som nämnts i . Som redovisats ovan pågår ett arbete med de aktuella frågorna. Bland annat bedriver SGI flera forsknings- och utvecklingsprojekt med fokus på åtgärder mot stranderosion, och bedriver ett arbete med att utveckla myndighetens tillsynsvägledning om bl.a. erosion. Mot denna bakgrund finner utskottet inte anledning att föregripa arbetet genom något initiativ från . Utskottet utgår alltjämt från att regeringen följer frågan och vidtar lämpliga åtgärder mot stranderosion om sådana skulle behövas. Sammanfattningsvis bör motionsyrkandena därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om allmänna vattentjänster. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 16 (M, C, KD) och 17 (SD). I partimotion 2017/18:3686 av m.fl. (C) yrkande 57 begärs ett tillkännagivande om att de lagar som reglerar allmänna vattentjänster ska ses över för att privata aktörer ska kunna delta i drift och investeringar av va-ledningar och anläggningar. Enligt motionärerna kan detta bl.a. leda till en bättre användning av ny reningsteknik. I kommittémotion 2016/17:3142 av m.fl. (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma till med förslag till ändringar i lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster som medför att regleringen inte förhindrar bostadsbyggande. Motionärerna anser att den nuvarande utformningen av lagen innebär att krav ställs på kommunalt huvudmannaskap för va-anläggningar redan när det enbart finns ett fåtal bostadshus i ett område. Ett sådant krav medför kostnader för enskilda fastighetsägare, vilket i sin tur försvårar för bostadsbyggandet. Yrkanden om liknande tillkännagivanden finns i kommittémotionerna 2017/18:3214 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2016/17:3280 av m.fl. (KD) yrkande 6. I den sistnämnda motionen anser motionärerna bl.a. att lagregleringen särskilt försvårar bostadsbyggandet utanför tätorterna och att de lagar som reglerar området inte fullt ut harmonierar med varandra. Även i kommittémotion 2016/17:3347 av m.fl. (KD) yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om att vattenlagstiftningen ska förändras så att en va-lösning inte bör vara ett krav. Enligt motionärerna innebär nuvarande reglering att det räcker med att en fastighet begär uppkoppling till det kommunala va-nätet för att det ska krävas att samtliga fastigheter i aktuellt område blir tvungna att koppla upp sig till detta system. Denna ordning är enligt motionärerna orimlig och bör ändras. Det går dessutom enligt motionärernas uppfattning att investera i hållbara system som inte är kommunala anläggningar. De anser vidare att regleringen behöver ändras så att samfällighetsföreningar bör kunna få i uppdrag att lösa va-frågor. Liknande förslag finns i kommittémotionerna 2017/18:3429 av m.fl. (KD) yrkande 6 och 2017/18:3652 av m.fl. (KD) yrkande 21. I kommittémotion 2016/17:3351 av och (båda SD) yrkande 26 begärs ett tillkännagivande om att regeringen ska utreda förutsättningarna för kommunala va-planer. Motionärerna anför att de kommunala va-planerna är viktiga för en långsiktig planering av en kommuns utbyggnad. Regeringen bör därför enligt motionärerna utreda om en va-plan ska vara obligatorisk och om ett sådant krav ska införas i PBL. Likalydande förslag framförs av sistnämnda motionärer i kommittémotion 2017/18:3633 yrkande 31. I kommittémotion 2017/18:3214 av m.fl. (M) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att formerna för finansiering av kommande vattentjänster bör ses över. Motionärerna framhåller att kommunerna behöver investera i nya och mer avancerade vattenreningstekniker för att kunna hantera de kemikalier som passerar våra reningssystem. Motionärerna vill därför utveckla möjligheten att avsätta en del av va-avgifterna till fonder för framtida investeringar genom tydliga krav på kommuners vattenrening. I kommittémotion 2017/18:3429 av m.fl. (KD) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att enskilda fastighetsägare inte ska behöva betala anslutningsavgift till ett kommunalt va-nät förrän fastighetens va-system har kopplats upp mot det aktuella systemet. Motionärerna anser också att kommunerna i större utsträckning borde bli skyldiga att upplysa om att enskilda fastighetsägare har möjlighet att dela upp betalning av anslutningsavgiften till ett kommunalt va-nät . I motion 2016/17:1007 av (S) finns ett tillkännagivande om att kommunerna ska vara skyldiga att upprätta förnyelseplaner för va-ledningar. Likalydande förslag finns i motionerna 2016/17:1029 yrkande 2 och 2017/18:116 yrkande 2, båda av (M). Motionärerna anser att det nuvarande systemet inte säkerställer de krav som bör ställas på vatten- och avloppsförsörjningen varför det finns behov av att komplettera befintliga översiktsplaner med en obligatorisk förnyelseplan för va-ledningar. En obligatorisk förnyelseplan innebär dessutom att det blir lättare för kommunerna att förutse behov av underhållsåtgärder för befintliga va-system. I motion 2017/18:1888 av och (båda C) finns liknande förslag. I motion 2017/18:116 av (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att förenkla samverkan mellan kommuner i va-frågor, bl.a. genom att möjliggöra att kommunerna samarbetar genom att utforma kommungemensamma taxor. I motion 2017/18:2109 av (MP) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma till med förslag till ändringar i lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster som ger kommunerna möjlighet att delfinansiera åtgärder för ett lokalt omhändertagande av dagvatten i ytläge med va-taxor. Enligt motionären gör klimatförändringarna att det är nödvändigt att anpassa de ålderstigna och underdimensionerade va-näten för att kunna hantera en ökad vattenmängd. Det är därför nödvändigt att utöka de åtgärder som kommunerna kan täcka med va-avgiften. Lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster (vattentjänstlagen) avser olika tjänster för vattenförsörjning och avlopp som tillhandahålls genom en allmän va-anläggning. Lagen syftar till att säkerställa tillgången till sådana vattentjänster för i första hand bostadsbebyggelsens behov. Kommunen har en långtgående skyldighet att ordna allmänna vattentjänster. Om det med hänsyn till skyddet för människors hälsa eller miljön behöver ordnas vattenförsörjning eller avlopp i ett större sammanhang för en viss befintlig eller blivande bebyggelse, ska kommunen bestämma det verksamhetsområde inom vilket vattentjänsten eller vattentjänsterna behöver ordnas och sedan se till att behovet , och så länge behovet finns kvar, tillgodoses i verksamhetsområdet genom en allmän va-anläggning. kan vitesförelägga kommunen att fullgöra denna skyldighet. En va-anläggning kan bestå av bl.a. vattenverk, vattenreservoarer, avloppsreningsverk, pumpstationer och olika ledningsnät. En allmän sådan anläggning ska ordnas och drivas så att den uppfyller de krav som kan ställas med hänsyn till skyddet för människors hälsa och miljön och med hänsyn till intresset av en god hushållning med naturresurser. Den ska vara försedd med de anordningar som behövs för att den ska fylla sitt ändamål och tillgodose skäliga anspråk på säkerhet. Huvudmannen ansvarar för funktionen och säkerheten. har i slutbetänkandet En trygg dricksvattenförsörjning – bakgrund, överväganden och förslag (SOU 2016:32) bl.a. lyft fram att avloppsfrågor påverkar dricksvattenförsörjningen och kretsloppet av vatten. Enligt utredningen behöver en rad frågor kopplade till detta utredas närmare. Detta gäller bl.a. de kommunala reningsverken för avloppsvatten i landet som indirekt påverkar stora delar av dricksvattenförsörjningen genom att renat och ibland orenat avloppsvatten kan nå råvattentäkterna. Utsläppen från ett stort antal enskilda mindre avlopp påverkar också miljön på grund av otillräcklig rening som innebär smittorisker och bidrar till övergödning i vattendrag, sjöar och kustvatten. Betänkandet bereds inom . En annan utredning, , har i betänkandet Vem har ansvaret (SOU 2017:42) lämnat flera rekommendationer och förslag varav endast några innebär lagändringar. Utredningen föreslår bl.a. två lagändringar i (2010:900), förkortad PBL. Ett förslag innebär att det av översiktsplanen ska framgå kommunens syn på risken för skador på bebyggelse och byggnadsverk på grund av översvämning, ras, skred och erosion och hur dessa kan minska eller upphöra. I utredningen konstateras även att frågan om dagvattenhantering behöver hanteras på ett övergripande plan och är en angelägenhet. Det finns, enligt utredningen, problem med dagvattenhanteringen som inte har med förväntade klimatförändringar att göra. Dessa beror på förtätning av områden och hårdgörning av markytor som försvårar dagvattenhanteringen. För att kunna möta dessa utmaningar behöver dagvattenfrågor hanteras i ett tidigt skede i planprocessen och med ett övergripande perspektiv. Utredningen lämnar därför förslag till en lagändring som syftar till att möta dessa utmaningar. Vidare föreslår utredningen att vissa frågor bl.a. berörande dagvattenhantering hanteras i en nationell strategi för landet och på ett övergripande plan. Regeringen lämnade vidare propositionen Nationell strategi för klimatanpassning (prop. 2017/18:163). I propositionen behandlas bl.a. de två förslag till lagändringar som lämnade som rör ändringar i PBL. Förslagen syftar till att förbättra beredskapen i kommunerna för klimatets förändring. Den ena ändringen innebär ett krav på att kommunerna i översiktsplanen ska ge sin syn på risken för skador på den byggda miljön till följd av översvämning, ras, skred och erosion som är klimatrelaterade samt på hur sådana risker kan minska eller upphöra. Den andra ändringen innebär att kommunen i en detaljplan får bestämma att det krävs marklov för markåtgärder som kan försämra markens genomsläpplighet och som inte vidtas för att anlägga en gata, väg eller järnväg som är förenlig med detaljplanen. Regeringen lämnar även, som tidigare nämnts, en bedömning avseende mål för en nationell strategi för klimatanpassning. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Beredning av förslaget pågår i . Utredningen om hållbara vattentjänster har i betänkandet Vägar till hållbara vattentjänster (SOU 2018:34) lämnat i huvudsak följande förslag. • Havs- och vattenmyndigheten ska utses till tillsynsvägledande myndighet för länsstyrelsernas tillsyn över hur kommunerna uppfyller sin skyldighet att ordna vattentjänster enligt 6 § vattentjänstlagen. Arbete ska göras i samarbete med , och . Detta för att ge länsstyrelserna ett ökat stöd, underlätta kunskapsutbyte mellan dem och se till att tillsynen blir mer lika över landet. • Det görs en ändring i 6 § vattentjänstlagen som innebär att kommunerna lägger ett större fokus på att bedöma behovet av vattentjänster. Det föreslås att kommunerna bör utreda om det finns en möjlighet att på ett annat sätt än med en allmän va-anläggning uppnå ett motsvarande skydd för människors hälsa och miljön. • I vattentjänstlagen införs ett krav på att kommunerna ska se till att det finns en långsiktig plan för hur försörjning av vattentjänster inom kommunen ska ske och att denna plan ska beslutas av kommunfullmäktige. Den långsiktiga planen ska lämna förslag på samråd och granskning för att öka det demokratiska inflytandet över hur kommunerna planerar för att ansluta fastigheter till kommunalt vatten och avlopp. • De statliga myndigheter som arbetar med vattentjänsterna ska samverka mer för att stödja kommunerna och styra mot hållbara vattentjänster. Utredningen föreslår därför att en plattform för detta bör bildas med som koordinator. Beredning av förslaget pågår inom . Skriftliga frågor och interpellationer Miljöminister har i sitt svar på en skriftlig fråga (fr. 2016/17:57) om tillämpningen av vattentjänstlagen anfört följande. Vattentjänstlagen ger visst utrymme för fastighetsägare, när det bedömts lämpligt, att själva ansvara för vatten och avlopp antingen enskilt eller tillsammans med andra i samfällighetslösningar. I de fall där en allmän va-anläggning inte är påkallad med hänsyn till skyddet för människors hälsa och miljön kan en fastighetsägare inom ett område där det kommunala vatten- och avloppsnätet ännu inte är utbyggt enskilt eller i grupp ansöka hos kommunen om tillstånd till en egen lösning. Om man inte är nöjd med kommunens beslut i frågan kan beslutet överklagas till och sedan vidare till mark- och miljödomstol. Jag är medveten om att det finns problem relaterat till hur lagen tolkas. Det tycks ha utvecklats en svårhanterlig praxis kring vem som ska ha ansvar för avloppshanteringen i mindre bebyggelseområden på landsbygden. En hantering kan ofta ge en tryggare och stabilare rening, men ibland till relativt stora kostnader för både enskilda och kommunen. En enskild avloppslösning kan ofta vara ett tillräckligt alternativ, men det förutsätter att det handlar om väl fungerande anläggningar. Det är inte alltid fallet. Regeringen är delaktig i den pågående diskussionen kring problematiken, bland annat med några av de berörda kommunerna. I en interpellationsdebatt (2017/18:40) hänvisade ministern till den pågående Utredningen om hållbara vattentjänster som bl.a. ska föreslå alternativ till den kommunala skyldigheten att ordna allmänna vattentjänster i större sammanhang. Ministern anförde att syftet med utredningen är att se hur utsläppen från små avlopp kan minskas på kostnadseffektivt sätt. De alternativ som bör undersökas är möjligheten för kommunerna att besluta om s.k. va-samverkan och möjligheten att i större utsträckning ge utrymme för enskilda alternativ när dessa kan godtas med hänsyn till skyddet för människors hälsa och miljön och om en sådan lösning är förenlig med intresset av en god hushållning med naturresurser. En utgångspunkt är att det ska vara enkelt för den enskilda fastighetsägaren att göra rätt utifrån lokala förutsättningar. Utskottet har behandlat motioner om allmänna vattentjänster , (bet. 2015/16:CU13). Utskottet avstyrkte tre yrkanden om dagvattenhantering och förändringar i vattentjänstlagen med hänvisning till beredningarna av och förslag. Utskottet ansåg att det inte fanns skäl att föregripa resultatet av pågående utredningar genom att föreslå tillkännagivanden i frågor som rör allmänna vattentjänster. följde utskottets förslag. Utskottet anser liksom motionärerna att det är angeläget att landets kommuner har en väl fungerande dagvattenhantering och tillräcklig beredskap för att kunna hantera följderna av ett gradvis förändrat klimat med fler översvämningar. Som redovisats ovan har gjort en kartläggning och utvärdering av behoven av modernisering och förnyelse av infrastrukturen för dricksvattenproduktion och distribution. Vidare har sett över befintlig lagstiftning och föreslagit de ändringar som ska innebära en långsiktigt hållbar dagvattenhantering som gör bebyggd miljö mer översvämningssäker. Även Utredningen om hållbara vattentjänster har som framgår ovan haft i uppdrag att bl.a. föreslå hur vattentjänstlagen ska förändras. Den sistnämnda utredningen har i sin redovisning lämnat förslag till förändringar i bl.a. vattentjänstlagen som syftar till att göra det flexiblare för kommunerna vid tillämpning av 6 § vattentjänstlagen. Beredning av samtliga betänkanden pågår inom . Utskottet bedömer mot denna bakgrund att det alltjämt saknas anledning för att föregripa resultatet av beredningsarbetet med ett initiativ. Motionsyrkandena bör därför avslås. Tillstånd och särskilda äldre rättigheter, punkt 1 (V) av Nooshi Dadgostar (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1998:811) om införande av . 2017/18:4151 av m.fl. (V) yrkande 2 och avslår proposition 2017/18:243 punkt 13. Jag anser inte att äldre rättigheter såsom urminnes hävd är sådana rättigheter som kan anses meddelade enligt motsvarande bestämmelse i . Den verksamhet som bedrivs skiljer sig oftast påtagligt från den ursprungliga verksamheten. Det är inte rimligt att anläggningar och verksamheter som inte tillståndsprövats ska anses lika lagliga som de verksamheter som genomgått en kostsam prövning och erhållit krav och villkor, oavsett om detta bara ska gälla tills alla verksamheter fått moderna tillstånd. Jag anser att den föreslagna ändringen försvårar möjligheterna att stärka miljöhänsynen. bör därför avslå regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1998:811) om införande av . Därmed bör avslå proposition 2017/18:243 punkt 13 och bifalla motion 2017/18:4151 yrkande 2. Inhämtande av yttrande från vattenmyndigheten, punkt 2 (V) av Nooshi Dadgostar (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag till lag om ändring i i de delar det avser 22 kap. 13 §. 2017/18:4151 av m.fl. (V) yrkande 5 och avslår proposition 2017/18:243 punkt 1 i denna del. Miljökvalitetsnormerna för en viss vattenförekomst består av krav på vilken kvalitet eller status som vattenförekomsten ska uppnå senast . För att uppnå kvaliteten, t.ex. god ekologisk status, används kvalitetsfaktorer som kan handla om antalet fiskarter. Jag anser att införandet av miljökvalitetsnormer i var ett viktigt steg för att stärka lagstiftningen eftersom de tar sikte på tillståndet för miljön och inte hur mänsklig verksamhet ska utformas. Statusklassificering och miljökvalitetsnormer har varit föremål för kritik, både från delar av näringen och från borgerliga partier. Jag anser att regeringens förslag riskerar att underminera systemet med statusklassificering och miljökvalitetsnormer då gällande beslut kan bli föremål för ständiga ifrågasättanden och utredningar. Jag anser därför att bör avslå regeringens förslag till lag om ändring i i de delar det avser 22 kap. 13 §. Därmed bör avslå proposition 2017/18:243 punkt 1 i denna del och bifalla motion 2017/18:4151 yrkande 5. Båtnadsregeln, punkt 3 (V) av Nooshi Dadgostar (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag till lag om ändring i i de delar det avser att 11 kap. 6 § ska upphöra att gälla. 2017/18:4151 av m.fl. (V) yrkande 7 och avslår proposition 2017/18:243 punkt 1 i denna del. Syftet med införandet av den s.k. båtnadsregeln var att förhindra vattenverksamhet eller tillkomsten av vattenanläggningar som inte är samhällsekonomiskt motiverande. Som konstaterat är bestämmelsen avsedd som ett extra skydd för miljön genom att prövningen av vattenverksamhet också innefattar en samhällsekonomisk helhetsbedömning av verksamheten eller anläggningen vid sidan av avvägningar mot hänsynsreglerna. I likhet med och ett stort antal andra remissinstanser anser jag att båtnadsregeln ska värnas och att ett borttagande av den medför en försvagning av skyddet för miljön. Det är önskvärt att prövningen av vattenverksamhet och miljöfarlig verksamhet blir mer likartad, men det bör inte ske på bekostnad av miljöskyddet. Det rimliga är att resurser i första hand ska gå till åtgärder vid samhällsnyttiga anläggningar, vilket båtnadsregeln bidrar till. Mot bakgrund av detta anser jag att bör avslå regeringens förslag till lag om ändring i i de delar det avser att 11 kap. 6 § ska upphöra att gälla. Därmed bör avslå proposition 2017/18:243 punkt 1 i denna del och bifalla motion 2017/18:4151 yrkande 7. Övergångsbestämmelser, punkt 4 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: antar regeringens förslag till lag om ändring i i de delar det avser punkt 2 ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna med den ändringen att den punkten ska ha följande lydelse: Dessa bestämmelser gäller även för handläggning och prövningen av mål och ärenden som har inletts före ikraftträdandet." 2017/18:4155 av m.fl. (SD) och bifaller delvis proposition 2017/18:243 punkt 1 i denna del. Vi välkomnar i stort de förändringar som föreslås i propositionen, och har varit drivande för att få till dessa förändringar. Vi anser dock att det blir en orimlig orättvisa för de verksamhetsutövare som har ett pågående ärende eller som har fått ett lagakraftvunnet föreläggande, eftersom de inte kommer att omfattas av förändringarna. Vi anser därför att förslaget bör anpassas så att de nya bestämmelserna kommer att gälla även för handläggning och prövning av mål och ärenden som har inletts men inte avslutats före det föreslagna ikraftträdandet. Vi anser därför att bör anta regeringens förslag till lag om ändring i i de delar det avser punkt 2 ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna med den ändringen att punkten ska lyda: Dessa bestämmelser gäller även för handläggning och prövningen av mål och ärenden som har inletts före ikraftträdandet.” Därmed bör delvis bifalla proposition 2017/18:243 punkt 1 i denna del och bifalla motion 2017/18:4155. Lagförslagen i övrigt, punkt 5 – motiveringen (M, SD, C, KD) av (KD), (M), (M), (SD), (M), (C), (M) och (SD). Vi har tidigare i betänkandet ställt oss bakom regeringens lagförslag när det gäller tillstånd och särskilda äldre rättigheter, inhämtande av yttrande från vattenmyndigheten, avskaffande av båtnadsregeln och övergångsbestämmelser för ändringar i . Vi har att ta ställning till övriga delar av regeringens lagförslag om vattenmiljö och vattenkraft.