bet · H501TU9 · 2018-03-23 00:00:00 — Dessutom ska PTS få i uppgift att bistå och med råd om deras tele- och kommunikationsnät med tillhörande verksamheter. Utskottet erfar att utredningens övriga förslag bereds inom och att regeringen i skrivelse 2017/18:54 uppger att förslagen kommer att behandlas senast i samband med budgetprocessen . Utskottet vill också i sammanhanget uppmärksamma att i promemorian Digitaliseringens möjligheter behandlar bl.a. utnyttjandet av det landsomfattande fiberoptiska kommunikationsnät som ska säkerställa järnvägens behov av säkra elektroniska kommunikationer. Myndigheten uppmärksammar här sitt uppdrag att tillhandahålla överkapacitet till externa parter i kommunikationsnätet. gör i promemorian bedömningen att i takt med att utbudet av svartfiber från kommersiella aktörer ökar, kommer efterfrågan på myndighetens kommunikationstjänster till den privata marknaden med tiden att minska. Förutom att erbjuda externa parter elektroniska kommunikationstjänster kommer även att erbjuda tillgång till myndighetens för inplacering av radioutrustning samt etablering av utrustning i tunnlar för mobil radiotäckning. anger dock att man behöver se över tekniska beskrivningar och regelverk för hur externa aktörer nyttjar och bygger kanalisationer för bredband i väg- och järnvägsinfrastrukturen, vilket utskottet har förståelse för. Utskottet ser positivt på att fibernät i statlig ägo bidrar till att öka redundansen och robustheten men vill inte föregripa det beredningsarbete som pågår inom i fråga om att tillgängliggöra statens digitala infrastruktur eller det arbetet som görs på . Utskottet avstyrker därför motion 2017/18:3894 (M, C, L, KD) yrkande 22. Särskilt om 700 MHz-bandet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om 700 MHz-bandet. Utskottet konstaterar att åtgärder har vidtagits för att tillgängliggöra 700 MHz-bandet för mobila kommunikationstjänster och att också blåljusmyndigheternas behov av frekvensutrymme har uppmärksammats i sammanhanget. Jämför reservation 11 (C, L, KD). Med anledning av regeringens beslut som innebar att frekvensutrymmet 694–(700 MHz-bandet) skulle vara tillgängligt för tillståndspliktiga markbundna tv-sändningar t.o.m. avbröt () den auktionsprocess för 700 MHz-bandet som den inlett. I och med regeringens senare beslut om att vissa frekvenser fr.o.m. får användas till annat gavs dock PTS en möjlighet att inleda ett nytt tilldelningsförfarande för frekvenser i 700 MHz-bandet. m.fl. (L) uppmärksammar i kommittémotion 2017/18:3462 yrkande 28 bl.a. efterfrågan på olika former av digitala kommunikationslösningar för vilka tillgången till 700 MHz-bandet får stor betydelse. Inför auktioneringen av frekvenser i 700 MHz-bandet understryker motionärerna dock att hänsyn också måste tas till blåljusmyndigheternas behov av vissa frekvenser och att dessa frekvenser därför måste reserveras för samhällsviktiga funktioner. Med hänsyn till att konsumenterna efterfrågar allt bättre täckning och högre överföringshastigheter för att kunna utnyttja internetbaserade tjänster var de än befinner sig, framhåller m.fl. (C) i kommittémotion 2017/18:3758 yrkande 27 att trådlös infrastruktur kan vara ett mer ekonomiskt sätt att nå alla bostäder och verksamhetsställen i avvaktan på att fast fiber byggs ut, inte minst i glesbygden. Motionärerna anser således att ett kommersiellt tillgängliggörande av 700 MHz-bandet är en viktig del av att förbättra bredbandstäckningen i hela landet. Motionärerna anser det därför vara angeläget att verka för PTS mål om att förbättra mobiltäckningen i de områden där den är bristfällig för att ge tillgång till mobilt bredband och telefoni i hela landet genom att auktionera ut 700 MHz-bandet, som blåljusmyndigheternas funktion och tillgång till bandbredd måste tillgodoses. m.fl. (KD) betonar i kommittémotion 2017/18:3766 yrkande 56 behovet av ett snabbt och säkert mobilnät med bra geografisk täckning och hög kapacitet. Motionärerna påminner i sammanhanget om alliansregeringens tidigare initiativ att frigöra det s.k. 700 MHz-bandet som har stor betydelse för mobiltelefonin och understryker därför det nödvändiga i att regeringen fortsätter på den inslagna vägen och auktionerar ut delar av 700 MHz-bandet , som den måste ta hänsyn till blåljusmyndigheternas kommunikationsbehov. Utskottet har behandlat frågan om det framtida utnyttjandet av 700 MHz-bandet senast i betänkande 2016/17:TU6. Utskottets sammanfattande bedömning var då att frigörandet av 700 MHz-bandet för mobila kommunikationstjänster kan bidra till att skapa gynnsamma förutsättningar för en fortsatt utbyggnad och ökad tillgång till sådana tjänster. Utskottet ansluter sig alltjämt till denna uppfattning. Utskottet är införstått med att behovet av och efterfrågan på frekvensutrymme ökar som radiofrekvenser utgör en begränsad resurs som får allt större betydelse i samhället. Utskottets uppfattning är att staten har en viktig roll när det gäller att skapa goda förutsättningar för den kommersiella utbyggnaden av mobilt bredband men även för att underlätta införandet av nya mobila tekniker, inte minst genom att främja effektiv frekvensanvändning. Frigörandet av stora delar av 700 MHz-bandet för mobila kommunikationstjänster kommer sannolikt att bidra till en sådan utveckling. Det är också viktigt enligt utskottet att samhällsviktiga aktörers intressen beaktas i frekvensförvaltningen, särskilt mot bakgrund av det rådande allmänna säkerhetsläget. Utskottet vill framhålla att regeringen har identifierat behovet av en strategi för den långsiktiga frekvensanvändningen och att regeringen därför har tillsatt en utredning för att föreslå hur frekvensanvändningen kan planeras för perioden –2047 för att kunna möta samhällets behov så effektivt som möjligt, något som utskottet välkomnar. I uppdraget (dir. 2017:99) ingår även att utreda förutsättningarna för tilldelning av frekvenser till samhällsviktiga aktörer och nationella säkerhetsändamål. Utskottet noterar också att utredaren ska föreslå författningsändringar för att tillgodose dessa intressen. Utredaren ska redovisa uppdraget till . Mot bakgrund av regeringens senaste beslut om den framtida användningen av 700 MHz-bandet har () sammanställt en uppdaterad förstudie (PTS-ER-2017:17) för att lämna rekommendationer inför den kommande tilldelningen av frekvenser i 700 MHz-bandet utifrån de förutsättningar som ändrats sedan den tidigare förstudien. Myndigheten pekar bl.a. på att regeringen har lagt fram en ny bredbandsstrategi med nya bredbandsmål, att ett antal beslut om 700 MHz-bandet har fattats på EU-nivå och att PTS har ingått koordineringsavtal med relevanta grannländer, samt att överflyttningen av tv-näten från 700 MHz-bandet har slutförts. meddelade PTS att auktionen planeras att genomföras och att myndigheten av denna anledning skickar ut en konsultation med olika förslag inför tilldelningen av frekvenser i 700 MHz-bandet. Myndigheten föreslår bl.a. att ett krav införs i syfte att förbättra utomhustäckningen för tal och data där konsumenter vistas. Sammanfattningsvis konstaterar utskottet med tillfredsställelse att åtgärder har vidtagits för att tillgängliggöra 700 MHz-bandet för mobila kommunikationstjänster och att regeringen i detta sammanhang också har uppmärksammat blåljusmyndigheternas behov av frekvensutrymme. Utskottet avstyrker därför motionerna 2017/18:3462 (L) yrkande 28 i denna del, 2017/18:3758 (C) yrkande 27 och 2017/18:3766 (KD) yrkande 56. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om konkurrenssituationen på bredbandsområdet. Utskottet hänvisar bl.a. till den konkurrens-främjande reglering som finns på området och till det uppdrag som PTS har att säkerställa en fungerande konkurrens på marknaden. m.fl. (M) påpekar i motion 2017/18:2256 att det är framför allt marknadsaktörerna som står för de stora investeringarna i fast bredbandsinfrastruktur. Motionärerna hänvisar också till en slutsats som dras i en , nämligen att konkurrenssituationen mellan de lokala bredbandsnäten och de nationella aktörerna har varit avgörande för den positiva utvecklingen i . Därför betonar motionärerna att det ur ett nationellt perspektiv är viktigt att konkurrensen även fortsättningsvis främjas och att även de lokala näten ges goda förutsättningar. Motionärerna anser således i yrkande 2 att möjligheten till konkurrens mellan lokala och nationella aktörer måste värnas eftersom erfarenheten visar att det främjar utbyggnaden och låga slutkundspriser. Motionärerna anför vidare att den tekniska utvecklingen har bidragit till att göra fibern till basen för både mobilt och fast bredband. I detta sammanhang pekar motionärerna också på de specifika förhållanden som kännetecknar bredbandsinfrastrukturen, och att det i stor utsträckning handlar om en monopolsituation. Motionärerna hänvisar till Post- och () undersökning som visar att priserna är väsentligt lägre i områden med öppna nät där flera internetleverantörer tillåts konkurrera. Därför anser motionärerna i yrkande 3 att regeringen bör tillsätta en utredning om hur man kan stävja monopolsituationer i fråga om ägandet av bredbandsinfrastruktur som motverkar samhällsnyttan. Vad gäller frågan om konkurrensfrämjande reglering på bredbandsområdet vill utskottet inledningsvis påminna om att är den myndighet som har uppdraget att utöva tillsyn över konkurrensrättsliga frågor i förhållande till konkurrenslagen (2008:579) som det är Post- och () uppgift att fortlöpande analysera olika delmarknader inom sektorn för elektronisk kommunikation för att säkerställa att det råder fungerande konkurrens. Bestämmelserna återfinns i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation och i förordningen (2003:396) om elektronisk kommunikation. Om konkurrensen inom en delmarknad inte bedöms som tillfredsställande ska en dominerande aktör med ett betydande marknadsinflytande identifieras och åläggas skyldigheter i särskild ordning i syfte att skapa effektiv konkurrens. Skyldigheterna kan omfatta åtgärder som samtrafikskyldighet och skyldighet att lämna andra former av tillträde. När PTS fastställer vilka marknader som ska bli föremål för förhandsreglering vill utskottet framhålla att myndigheten ska beakta rekommendation om relevanta produkt- och tjänstemarknader, liksom kommissionens riktlinjer för marknadsanalys och bedömning av aktörernas inflytande på marknaden. PTS genomför en marknadsanalys för att fastställa vilka produkt- och tjänstemarknader som har sådana särdrag att det kan vara motiverat att införa skyldigheter. Utskottet noterar i sammanhanget den iakttagelse som gör i rapporten i världsklass? Regeringens insatser för att uppfylla det bredbandspolitiska målet (RiR 2017:13), nämligen den att den relevanta marknaden på bredbandsområdet har bedömts vara nationell, och att endast en aktör därmed har ansetts utöva ett betydande inflytande. Detta har inneburit att endast denna aktör har omfattats av de konkurrensreglerande bestämmelserna vad gäller marknaden för nätinfrastrukturtillträde. Utskottet vill här peka på att de konkurrensreglerande bestämmelserna i enligt PTS bedömning är fullt tillämpbara på även lokala marknader. På PTS pågår en översyn av den marknadsanalys som myndigheten gör , något som utskottet finner positivt med tanke på att det handlar om en marknad i förändring. Utskottet finner det uppmuntrande att de lokala marknaderna för bredband har blivit alltmer attraktiva för investeringar . Det är en positiv utveckling, och utskottet vill i sammanhanget understryka vikten av att det finns en bredbandsinfrastruktur som är öppen för alla aktörer på lika villkor eftersom en öppen bredbandsinfrastruktur uppmuntrar till konkurrens i fråga om att utveckla nya tjänster och främja innovation. Av betydelse i sammanhanget är bl.a. var de olika aktörerna placerar sig i värdekedjan. Det krävs betydande investeringar för att anlägga den fysiska infrastrukturen. Däremot är det mindre kostsamt att lägga till den aktiva utrustningen eller leverera tjänster till slutkunder, vilket gör att konkurrensen blir hårdare högre upp i värdekedjan. Utskottet noterar i sammanhanget att regeringen i den nya bredbandsstrategin uppmuntrar offentliga aktörer som agerar på marknaden att befinna sig på lägre nivåer i värdekedjan och att parallella infrastrukturer byggs ut där det är möjligt. I bredbandsstrategin påpekas också att en modell för vertikal separation, dvs. att inte erbjuda slutkundstjänster med tillhandahållandet av nät och tjänster på grossistnivån, skulle kunna bereda offentliga aktörer möjlighet att agera i samklang med tjänsteleverantörer, vilket i sin tur skulle gynna ett större utbud av tjänster till slutkunder. Regeringen framhåller i skrivelse 2017/18:47 att kommunernas bredbandsinfrastruktur utgör en viktig tillgång och att tydligare regler eller riktlinjer därför behöver övervägas för att tydliggöra att infrastruktur för bredband ska tillhandahållas på icke-diskriminerande villkor och tillgodose den efterfrågan som finns på nättillträde från operatörer. Utskottet ansluter sig till regeringens bedömning. För att kunna utnyttja andras infrastruktur behövs också åtkomst till marken, och denna åtkomst bör säkerställas på ett rättssäkert och långsiktigt hållbart sätt. I fråga om tillträde till infrastruktur för bredbandsutbyggnad vill utskottet påminna om att utbyggnadslagen (2016:534) som beslutade om (prop. 2015/16:73, bet. 2015/16:TU19, rskr. 2015/16:246) tvingar ägare av fysisk infrastruktur att lämna tillträde till denna under vissa förutsättningar. Med stöd av lagen som trädde i kraft kan aktörer även tvingas att samordna bygg- och anläggningsprojekt. Det är PTS uppgift att utöva tillsyn och hantera tvistlösningar mellan nätinnehavare och bredbandsutbyggare. Myndigheten har redan avgjort ett antal tvister men eftersom det handlar om en relativt ny lagstiftning är utskottet införstått med att det är för tidigt att avgöra hur stor effekt lagen kommer att få . Utskottet ser med gillande på att regeringen i sin skrivelse om digitaliseringspolitiken meddelar att den avser att ge PTS i uppdrag att kartlägga och analysera vissa frågor om styrning av stadsnät, tillhandahållande och utbyggnad av bredbandsinfrastruktur och därtill kopplade konkurrensförutsättningar. Regeringen anger också att en renodling av stadsnätsmodellen, bl.a. en modell för vertikal separation, där tillhandahållande av nät och tjänster på grossistnivå och försäljning av tjänster till slutkunder över dessa nät skiljs åt, också behöver utredas inom ramen för uppdraget. Utskottet välkomnar detta. Uppdraget kommer således inte enbart att omfatta den fysiska infrastrukturen, som kanalisationsrör och fiber, utan hela värdekedjan. Vidare meddelar regeringen att de möjligheter som finns att ingå exempelvis kommunalförbund ska beaktas i uppdraget och att PTS i sitt arbete bör ta till vara den kunskap som finns hos och samråda med myndigheten. Mot bakgrund av vad som har anförts ovan finner utskottet inte skäl att vidta några särskilda åtgärder avseende konkurrenssituationen på bredbandsområdet. Utskottet avstyrker därmed motion 2017/18:2256 (M) yrkandena 2 och 3. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om nätneutralitet. Utskottet framhåller att nätneutraliteten värnas i gällande lagstiftning och att PTS genom sin tillsyn på området säkerställer att regelverkets bestämmelser också följs av marknadens aktörer. Jämför reservation 12 (C). Begreppet nätneutralitet bygger på principen att all internettrafik ska behandlas likvärdigt oavsett avsändare, mottagare, plattform eller innehåll. Nätneutralitet omfattar också transparensaspekter som bl.a. gäller operatörernas trafikhantering och avtal gentemot slutkunder. m.fl. (C) påminner i kommittémotion 2017/18:3756 om vikten av nätneutralitet som något förenklat innebär att all trafik på internet ska få samma prioritet och att operatörerna inte får ge vissa tjänster förtur, eller strypa andra operatörers hastighet. Det är enligt motionärerna viktigt att garantera konsumenternas tillgång till tjänster på internet och säkerställa att operatörerna inte tillåts göra några begränsningar. I yrkande 7 efterlyser motionärerna därför en likabehandling av alla aktörer så att konsumenternas rättigheter skyddas och nya företag får samma chans som de redan etablerade. Utskottet vill inledningsvis påminna om att Europeiska kommissionen 2013 presenterade ett förslag till förordning som skulle avlägsna de hinder som fanns för att fullborda den inre marknaden för elektroniska kommunikationer. Den s.k. TSM-förordningen (Telecommunications Single Market) var tänkt att på några punkter komplettera det befintliga på området. En förordning som är direkt bindande i alla medlemsstater ansågs enligt förslaget viktig eftersom det fordras en verkligt gemensam strategi för att undvika den rådande tendensen till divergerande nationella lösningar, t.ex. i fråga om ett öppet internet och trafikstyrning. Ett öppet internet ansågs bl.a. viktigt för yttrandefrihet, valfrihet och innovation. Förordningen beslutades och började i sin huvuddel tillämpas . Förordningen slår fast att det inte är tillåtet att tillämpa avtal eller erbjudanden som begränsar slutanvändares rätt till ett öppet internet. Leverantören får som huvudregel exempelvis inte styra, strypa eller blockera trafik (trafikstyrningsåtgärder). Reglerna innebär också att leverantören av internetanslutningstjänsten i sina avtal med slutanvändare bl.a. ska informera om hur eventuell trafikhantering och eventuella begränsningar i tjänsten påverkar tjänstekvalitet och tillgång till ett öppet internet. Det ska dock påpekas att förordningen tillåter trafikstyrningsåtgärder som är nödvändiga för att • uppfylla lagkrav, domar eller vissa myndighetsbeslut • upprätthålla säkerhet och integritet i nätet, de tjänster som förmedlas och slutanvändares terminalutrustning • förhindra en nära förestående överbelastning av nätet eller lindra effekterna av en exceptionell eller tillfällig överbelastning av nätet, under förutsättning att likvärdiga kategorier av trafik behandlas likvärdigt. Den som tillhandahåller en internetanslutningstjänst omfattas av regelverket, men även andra aktörer, t.ex. nätägare, tjänsteleverantörer och kommunikationsoperatörer kan beröras av regelverket i olika utsträckning. biföll regeringens proposition Tillsynsbestämmelser till följd av TSM-förordningen (prop. 2015/16:92, bet. 2015/16:TU12, rskr. 2015/16:184). Härigenom gavs () bl.a. ändrade befogenheter för att säkerställa en öppen internetanslutning. Vid ärendets beredning gjorde utskottet bedömningen att förordningen behandlade frågor som är mycket angelägna ur ett konsumentperspektiv, bl.a. säkerställandet av ett öppet internet och reglering av skyldigheter i fråga om trafikstyrning för leverantörer av internetanslutningstjänster. Reglerna i förordningen ger också PTS möjlighet att granska hur operatörernas affärsmetoder påverkar tillgången till ett öppet internet, något som utskottet finner angeläget. Kraven i förordningen syftar till att underlätta för konsumenter att göra välinformerade val. Utskottet noterar också att PTS även har arbetat med riktade informationsinsatser om TSM-förordningen, bl.a. via myndighetens webbplats. Utskottet vill i sammanhanget även framhålla att Berec (det europeiska samarbetsorganet för regleringsmyndigheter inom området elektronisk kommunikation) har tagit fram riktlinjer som ska bidra till en enhetlig tolkning och tillämpning av de nya reglerna. Av den rapportering (PTS-ER-2017:15) som PTS sammanställt för 20162017 om utvecklingen i fråga om nätneutralitet framgår att tillsynsverksamheten gradvis kommer att utökas, något som utskottet välkomnar. Myndighetens granskningar har främst inriktat sig på företeelser i de mobila näten, men man har även fått vissa indikationer på att slutanvändare upplever begränsningar i de fasta näten som skulle kunna omfattas av reglerna i TSM-förordningen. Vidare kommer PTS att fortsätta med sina enkät- och datainsamlingar för att följa utvecklingen på marknaden. Myndigheten fortsätter sin utvärdering av behovet av nya analysverktyg och hur de ska utformas för att underlätta det framtida granskningsarbetet. Utskottet konstaterar avslutningsvis att frågan om nätneutralitet i högsta grad uppmärksammas både i och i svensk lagstiftning och att PTS har en viktig roll att spela i sammanhanget för att inte minst genom tillsyn säkerställa att regelverkets bestämmelser om nätneutralitet följs av aktörerna på marknaden. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2017/18:3756 (C) yrkande 7. Integritet och elektronisk kommunikation Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om EU:s föreslagna förordning om integritet och elektronisk kommunikation. Utskottet anser att regeringen i sitt arbete tydligt har uppmärksammat behovet av fria dataflöden för att man ska kunna utveckla nya tjänster och främja innovation och konsumentnytta. måste viktiga integritetsaspekter beaktas när personuppgifter hanteras digitalt. Ett av målen med strategin för den digitala inre marknaden (DSM) är att öka tilliten till och säkerheten i digitala tjänster. I syfte att uppfylla detta presenterade kommissionen ett förslag till ny förordning (KOM(2017) 10) för att garantera en starkare integritet i elektronisk kommunikation och öppna upp nya affärsmöjligheter. Förordningen om integritet och elektronisk kommunikation är tänkt att ersätta all tidigare lagstiftning som baseras på direktivet om integritet och elektronisk kommunikation (2002/58/EG) , det s.k. e-Dataskyddsdirektivet. Förordningen föreslås bli tillämplig på all användning av elektronisk kommunikation där slutanvändaren eller dennes s.k. terminalutrustning (exempelvis datorer, surfplattor eller smarta telefoner) befinner sig inom EU. (M) ser i motion 2017/18:1562 med viss oro på de konsekvenser som den nya förordningen om integritet och elektronisk kommunikation kommer att innebära för svenska företag och annonsmarknaden. Motionären påpekar att det digitala samhället innebär utmaningar för den personliga integriteten och att det måste finnas en balans mellan innovationsmöjligheter, konsumentnytta och skydd av persondata. Den fria rörligheten för data är dock nödvändig för att företagen ska kunna utveckla nya och bättre tjänster för konsumenterna. Motionären vill mot denna bakgrund att regeringen verkar för balanserade och tydliga regler avseende förordningen om integritet och elektronisk kommunikation. Utskottet konstaterar att regeringen i skrivelsen Hur blir bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter (skr. 2017/18:47) bl.a. behandlar frågan om digital integritet och vilken skyddsnivå som är önskvärd. Utskottet delar regeringens uppfattning om att användningen av personuppgifter är avgörande för att kunna effektivisera och utveckla både de offentliga och de privata tjänster som användarna efterfrågar. Data som genereras ökar kunskaperna om individuella behov och önskemål och kan även ligga till grund för nya tjänster, och på så sätt kan individanpassade lösningar utvecklas. I likhet med regeringen vill dock utskottet understryka att rätten till skydd av den personliga integriteten måste värnas, och människors förtroende, trygghet och tillit i digitala miljöer måste upprätthållas. I skrivelsen gör regeringen bedömningen att den information som framställs eller samlas in i den offentliga sektorn utgör en värdefull tillgång som är gemensam för statliga och kommunala myndigheter och samhället i övrigt. Genom att förädla, sammanställa och på andra sätt använda information kan olika aktörer utveckla nya kommersiella och ideella tjänster och därmed skapa förutsättningar för samhället att tillgodogöra sig det värde informationen kan ha när den används för andra ändamål än myndigheternas egen verksamhet. Aktörer som vill återanvända offentlig information ska därför i största möjliga utsträckning få tillgång till data.