bet · H501CU29 · 2018-06-05 00:00:00 — Ny paketreselag och ny resegarantilag Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till ny paketreselag och ny resegarantilag. Genom förslagen genomförs EU-direktivet om paketresor och sammanlänkade researrangemang i svensk rätt. Syftet med förslagen är att stärka skyddet för resenärer och att främja en välfungerande resemarknad. Vidare ställer sig utskottet bakom förslaget om bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om tillsyn över intygsgivare i bostadsrättsföreningar och kooperativa hyresgästföreningar. Lagförslagen föreslås träda i kraft . Proposition 2017/18:225 En ny paketreselag – ett starkare resenärsskydd. Proposition 2017/18:226 Ny resegarantilag. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Ny paketreselag och ny resegarantilag Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Proposition 2017/18:225 Proposition 2017/18:226 Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ny paketreselag och ny resegarantilag antar regeringens förslag till 1. paketreselag, 2. lag om ändring i bostadsrättslagen (1991:614), 3. lag om ändring i sjölagen (1994:1009), 4. lag om ändring i lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt, 5. lag om ändring i lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler, 6. lag om ändring i marknadsföringslagen (2008:486), 7. resegarantilag. Därmed bifaller propositionerna 2017/18:225 punkterna 1–6 och 2017/18:226. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (S), (M), (S), (M), (S), (SD), (M), (S), (C), (MP), (M), (S), (SD), Nooshi Dadgostar (V), ClasGöran (S) och (L). Ärendet och dess beredning utfärdades och rådets direktiv (EU) 2015/2302 om paketresor och sammanlänkade researrangemang, om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och och rådets direktiv /83/EU samt om upphävande av rådets direktiv /314/EEG, i det följande benämnt paketresedirektivet. Direktivet börjar tillämpas . Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att analysera direktivet och föreslå hur det ska genomföras i svensk rätt. Utredaren gavs vidare i uppdrag att analysera dagens system för att ställa resegarantier och överväga vilka ändringar som kan behövas. Utredaren skulle även överväga behovet av resegarantier för andra typer av researrangemang än paketresor och assisterade researrangemang. Utredningen, som antog namnet , överlämnade delbetänkandet Ny paketreselag (SOU 2016:56) . I delbetänkandet lämnades dels förslag till en ny paketreselag, dels de författningsförslag som utredningen i övrigt bedömde vara nödvändiga för att genomföra paketresedirektivet. Utredningens slutbetänkande Ny resegarantilag (SOU 2016:84) överlämnades . I slutbetänkandet redovisade utredningen sin analys av det nuvarande resegarantisystemet och lämnade förslag på hur detta kan förbättras. Utredningen lämnade även förslag på en ny resegarantilag och vissa ändringar i det tidigare lämnade förslaget till ny paketreselag. Betänkandena har remissbehandlats. I regi har ett antal möten hållits om genomförandet av direktivet. Överläggningar har dessutom hållits med företrädare för berörda departement i övriga nordiska länder om tolkningen och genomförandet av direktivet. hade överläggning med företrädare för regeringen om direktivförslaget. I proposition 2017/18:225 En ny paketreselag – ett starkare resenärsskydd lämnas också förslag för att återställa tillsyn över intygsgivare i bostadsrättsföreningar och kooperativa hyresgästföreningar. fann i ett avgörande att bostadsrättsförordningens (1991:630) bestämmelse om varning för intygsgivare som missköter sitt uppdrag inte får tillämpas eftersom det saknas ett bemyndigande i lag för regeringen att besluta föreskrifter om disciplinära åtgärder mot intygsgivare (rättsfallet HFD 2017 ref. 22). I en skrivelse till framförde därefter att det finns ett behov av ändringar i bostadsrättslagen (1991:614) och lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt för att återställa verkets möjlighet att besluta om disciplinära åtgärder (Ju2017/04441/L1). Inom har det tagits fram en promemoria med förslag till nödvändiga författningsändringar. Promemorian har remissbehandlats. Lagrådet har yttrat sig över regeringens lagförslag. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1 och lagförslagen i bilaga 2. Ingen motion har väckts med anledning av propositionerna. När det gäller den ändring av 1 § marknadsföringslagen (2008:486) som föreslås i proposition 2017/18:225 hänvisas till paragrafens lydelse enligt lagrådsremissen Ett tryggt och mer hållbart premiepensionssystem. Samma förslag som i lagrådsremissen har lagts fram i proposition 2017/18:247 Ett tryggt och mer hållbart premiepensionssystem. antog förslaget i proposition 2017/18:247 (bet. 2017/18:SfU30, rskr. 2017/18:347). Lagändringen träder i kraft . Paketresedirektivet ersätter rådets direktiv /314/EEG av om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang (paketresedirektiv). Bakgrunden till det nya direktivet är huvudsakligen att resemarknaden har genomgått stora förändringar . Det är vanligt att resenärer själva kombinerar sin paketresa, ofta via internet. Detta har inneburit att det uppstått oklarheter om vissa resetjänster omfattats av det tidigare paketresedirektivets tillämpningsområde. Direktivet var dessutom ett minimidirektiv, vilket har medfört att medlemsstaternas nationella regelverk skiljer sig åt i flera avseenden. Vissa bestämmelser i det tidigare direktivet har även lett till onödiga kostnader för arrangörer och återförsäljare och får anses ha blivit föråldrade, t.ex. kravet på information i kataloger och broschyrer. Det nya paketresedirektivet är ett fullharmoniseringsdirektiv, såvida inte annat föreskrivs i direktivet, och syftar till att anpassa regelverket till utvecklingen på resemarknaden. Tillämpningsområdet har utvidgats bl.a. på så sätt att fler kombinationer av resetjänster och fler sätt att ingå avtal omfattas av definitionen av paketresa. Vissa av bestämmelserna i direktivet är även tillämpliga på sammanlänkade researrangemang, dvs. ett researrangemang som inte är en paketresa men där en näringsidkare har underlättat resenärens köp av resetjänsterna i arrangemanget. Direktivet innehåller nya, ändrade eller förtydligade regler när det gäller t.ex. förhandsinformation, arrangörens ansvar för paketresans fullgörande och resenärens rätt att avboka en paketresa. Flera bestämmelser har emellertid överförts mer eller mindre oförändrade från det tidigare direktivet. Direktivet innehåller mer preciserade bestämmelser än paketresedirektiv om det skydd vid obestånd som ska tillhandahållas vid försäljning av paketresor och sammanlänkade researrangemang. Det har vidare införts bestämmelser om ömsesidigt erkännande när det gäller medlemsstaternas nationella lagstiftning om sådant skydd. Ny paketreselag och ny resegarantilag Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag. Proposition 2017/18:225 En ny paketreselag – ett starkare resenärsskydd En ny lag om paketresor I propositionen föreslås att paketresedirektivets civilrättsliga regler och regler om tillsyn över att dessa regler följs ska genomföras i en ny paketreselag som ska ersätta lag om paketresor. Vidare föreslås följdändringar i sjölagen (1994:1009), lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler och marknadsföringslagen (2008:486). Förslagen i den nya lagen om paketresor innebär att fler resenärer kommer att omfattas av skyddsregler. Den nya lagen ska gälla för paketresor som näringsidkare säljer eller erbjuder till försäljning och för sammanlänkade researrangemang som näringsidkare genom förmedling eller på annat sätt underlättar uppkomsten av. Lagen ska vara tvingande till resenärens förmån. Lagen ska inte gälla för paketresor och researrangemang som varar än och som inte innefattar övernattning, som anordnas utan vinstsyfte, tillfälligt och för en avgränsad grupp resenärer, eller som köps av en resenär som är näringsidkare med ett avtal om anordnande av affärsresor som grund. Lagförslaget innebär därutöver bl.a. följande. Kraven på att resenären ska få förhandsinformation om paketresan förstärks. Innan ett paketreseavtal ingås ska arrangören, i den utsträckning det är relevant för de resetjänster som erbjuds, informera resenären om paketresan. Informationen ska avse bl.a. resetjänsternas huvudsakliga egenskaper, paketresans pris och villkor för betalning. Arrangören ska dessutom informera resenären om hans eller hennes rättigheter och den resegaranti som gäller för paketresan. Informationen ska ges i ett standardformulär som fastställs av regeringen. Om avtalet ingås per telefon, får arrangören ge informationen muntligen. Informationen ska ges på ett klart och begripligt sätt. Den ska vara framträdande i förhållande till annan information som ges . Särskild hänsyn ska tas till behoven hos underåriga och andra särskilt utsatta personer. Om paketresan säljs genom en återförsäljare, ska även återförsäljaren ansvara för att information ges. Vid paketresor som säljs genom ett länkat bokningsförfarande på internet ska den näringsidkare som resenärens uppgifter förs över till ge resenären information om paketresan. Viss förhandsinformation ska vara en del av avtalet, om parterna inte uttryckligen har kommit överens om något annat. För att resenären ska vara bunden av en beställning som görs på en näringsidkares webbplats krävs bl.a. att resenären uttryckligen påtagit sig förpliktelsen att betala. När ett paketreseavtal har ingåtts ska arrangören, eller i förekommande fall en återförsäljare, utan onödigt dröjsmål ge resenären en kopia av eller en bekräftelse på avtalet i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för resenären. Ett paketreseavtal och en bekräftelse på ett sådant avtal ska innehålla bl.a. alla villkor för paketresan, den förhandsinformation som arrangören är skyldig att ge resenären samt särskilda krav som resenären har framställt i fråga om paketresan och som arrangören har accepterat. Vid paketresor som säljs genom ett länkat bokningsförfarande på internet ska den näringsidkare som uppgifterna förs över till informera arrangören om bl.a. det avtal som leder till att en paketresa uppkommer. Så snart arrangören har fått besked om att en paketresa har uppkommit, ska arrangören ge resenären information om paketreseavtalet i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för denne. Arrangören ska i rimlig tid innan paketresan påbörjas förse resenären med biljetter och andra handlingar som resenären behöver. Om resan innefattar passagerartransport ska arrangören dessutom informera resenären om transporten. En resenär som inte har fått information om tilläggsavgifter och andra kostnader ska inte vara skyldig att svara för sådana kostnader. Om en arrangör eller en återförsäljare åsidosätter sin informations-skyldighet, ska han eller hon kunna åläggas sanktioner enligt marknadsföringslagen. Resenären ska få avbeställa paketresan innan den har påbörjats. Resenären ska i så fall betala en avbeställningsavgift om arrangören begär det, och rätten att ta ut en sådan avgift framgår av paketreseavtalet. I vissa situationer får arrangören inte ta ut någon avbeställningsavgift. Arrangören ska under vissa förutsättningar få höja det avtalade priset på en paketresa. Om det framgår av paketreseavtalet att en prishöjning får göras, ska resenären ha rätt till en prissänkning vid sådana ändringar av priser, skatter, avgifter eller växelkurser som inträffar innan paketresan påbörjas och som leder till minskade kostnader för arrangören. Resenären ska ha rätt att frånträda paketreseavtalet bl.a. om arrangören höjer priset med ett belopp som överstiger av paketresans pris. Vidare blir kraven hårdare på arrangören att se till att paketresan fullgörs. Arrangören ska ansvara i förhållande till resenären för att paketresan fullgörs i enlighet med avtalet. Ansvaret ska gälla även för sådana prestationer som ska fullgöras av någon annan än arrangören. Om resan har sålts genom en återförsäljare som är etablerad i en stat inom EES och arrangören är etablerad i en stat utanför EES, ska återförsäljaren ansvara på samma sätt som arrangören, om inte arrangören fullgör prestationen. Om resenären inte kan transporteras enligt paketreseavtalet tillbaka till orten för avresan eller om annars, sedan paketresan påbörjats, en betydande del av de resetjänster som omfattas av avtalet inte kan tillhandahållas, ska arrangören vara skyldig att utan extra kostnad för resenären erbjuda lämpliga ersättningsarrangemang. Ersättningsarrangemangen ska, om möjligt, vara likvärdiga med eller av högre kvalitet än den resetjänst som inte kan tillhandahållas. Om de ersättningsarrangemang som arrangören erbjuder är av lägre kvalitet, ska arrangören erbjuda ett prisavdrag. Resenären ska ha rätt att avvisa ett erbjudande om ersättningsarrangemang endast om erbjudandet inte är jämförbart med vad som skulle ha tillhandahållits enligt avtalet eller om det prisavdrag som erbjuds inte är skäligt. Om resenären inte kan transporteras enligt paketreseavtalet tillbaka till orten för avresan och detta beror på oundvikliga och extraordinära omständigheter, ska skyldigheten för arrangören att erbjuda inkvartering vara begränsad till . Detta ska bara gälla under förutsättning att omständigheterna även kan åberopas av transportören för att begränsa dennes ansvar enligt en unionsrättsakt som är tillämplig på transporten. Om det i unionsrättsakten föreskrivs att transportörens ansvar att erbjuda inkvartering avser än , ska gälla i fråga om arrangörens skyldighet enligt den nya paketreselagen. Begränsningen av arrangörens skyldighet att erbjuda inkvartering gäller inte i förhållande till resenärer med särskilda behov. Det förutsätter dock att arrangören senast innan paketresan påbörjades fick information om resenärens särskilda behov. Om det finns något annat fel i paketresan än sådana som gör att arrangören är skyldig att erbjuda ersättningsarrangemang, ska arrangören avhjälpa felet. Arrangören ska dock inte vara skyldig att avhjälpa felet om det finns ett hinder som arrangören inte kan övervinna eller om avhjälpandet skulle medföra oproportionerliga kostnader med hänsyn till felets omfattning och de påverkade resetjänsternas värde. Om arrangören är skyldig att avhjälpa felet men inte gör det, ska resenären ha rätt till ersättning för nödvändiga kostnader för att själv avhjälpa felet. Resenären ska ha rätt till prisavdrag för fel i paketresan, om inte felet beror på resenären. I fråga om andra fel i paketresan än sådana fel som gör att arrangören är skyldig att erbjuda ersättningsarrangemang ska resenären i stället få häva paketreseavtalet, om felet är av väsentlig betydelse och avhjälpande inte sker inom skälig tid eller inte kommer i fråga, eller arrangören förklarar att felet inte kommer att avhjälpas. Om paketreseavtalet innefattar passagerartransport, ska resenären ha rätt till hemtransport vid hävning. Detsamma ska gälla om paketreseavtalet innefattar passagerartransport och resenären inte får något erbjudande om ersättningsarrangemang eller avvisar ett sådant erbjudande. Resenären ska ha rätt till ersättning för den skada som han eller hon drabbas av till följd av fel i paketresan, om inte felet beror på resenären eller på någon som saknar koppling till fullgörandet av paketresan och felet inte kunde förutses eller undvikas. Resenären ska inte heller ha rätt till ersättning om felet beror på oundvikliga och extraordinära omständigheter. Ersättningen ska omfatta ekonomisk förlust och ideell skada till följd av felet. Arrangören ska utan onödigt dröjsmål tillhandahålla resenären lämplig assistans om resenären befinner sig i svårigheter. I den föreslagna lagen finns även regler för resenärer som köper sammanlänkade researrangemang. En näringsidkare som genom förmedling eller på annat sätt underlättar uppkomsten av ett sammanlänkat researrangemang ska, innan resenären blir bunden av ett avtal om en resetjänst som leder till att ett sådant researrangemang uppkommer, informera resenären om att resenären inte kommer att omfattas av de regler som gäller för paketresor, att varje resetjänstleverantör ensam ansvarar för att fullgöra de resetjänster som leverantören ska utföra enligt respektive avtal och om i vilken utsträckning resan kommer att omfattas av resegaranti enligt den föreslagna resegarantilagen. Resenären ska i så fall informeras om vem som ansvarar för utbetalning av ersättning enligt resegarantin. Informationen ska ges i ett standardformulär som fastställs av regeringen. Om det inte finns något standardformulär, ska informationen ges på ett klart och begripligt sätt. Om en näringsidkare inte ger föreskriven information till resenären eller inte ställer säkerhet enligt resegarantilagen ska vissa bestämmelser om ändringar innan paketresan påbörjas och om fullgörande av paketresan tillämpas i fråga om de resetjänster som ingår i det sammanlänkade researrangemanget. En näringsidkare som åsidosätter sin skyldighet att ge information till resenären ska kunna åläggas sanktioner enligt marknadsföringslagen. I lagförslaget finns vidare bestämmelser om att en resenär som bokar en paketresa eller en resetjänst som ingår i ett sammanlänkat researrangemang ska ha rätt till ersättning från en näringsidkare för den skada som resenären drabbas av till följd av bokningsfel. Ersättningen ska omfatta ekonomisk förlust och ideell skada till följd av felet. ska utöva tillsyn över att den nya paketreselagen följs. Tillsyn över intygsgivare i bostadsrättsföreningar och kooperativa hyresgästföreningar I propositionen föreslås bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att få meddela föreskrifter om intygsgivare i bostadsrättsföreningar och kooperativa hyresrättsföreningar. Föreskrifterna ska få gälla vem som får ges behörighet som intygsgivare, tillsyn över intygsgivare och disciplinära åtgärder mot intygsgivare. Förslagen i dessa delar syftar till att åtgärda en oavsiktlig lucka när det gäller möjlighet att utöva tillsyn över intygsgivare. Den nya paketreselagen och följdändringarna till den lagen föreslås träda i kraft . Genom den nya lagen ska lag om paketresor upphävas. Äldre föreskrifter ska fortfarande gälla för avtal som har ingåtts före ikraftträdandet. Även ändringarna i bostadsrättslagen och lagen om kooperativ hyresrätt föreslås träda i kraft . Proposition 2017/18:226 Ny resegarantilag I propositionen föreslås att paketresedirektivets bestämmelser om skydd vid obestånd ska genomföras i en ny resegarantilag som ska ersätta resegarantilag. Den nya resegarantilagen ska tillämpas på sådana paketresor och sammanlänkade researrangemang som omfattas av den nya paketreselagen. Den nya resegarantilagen ska möjliggöra insolvensskydd i olika former så att aktörerna har möjlighet att välja den lösning som bäst passar deras verksamhet. Lagförslaget innebär därutöver bl.a. följande. Resegarantin ska säkerställa att de betalningar som görs för resan betalas tillbaka till resenären i den utsträckning reseavtalet inte fullgörs till följd av insolvens hos arrangören eller den näringsidkare som genom förmedling eller på annat sätt underlättat uppkomsten av ett sammanlänkat researrangemang. Resegarantin ska också säkerställa hemtransport och inkvartering, om det behövs i avvaktan på hemtransporten. Resegarantin ska omfatta rimligt förutsebara kostnader. Arrangörer av paketresor ska vara skyldiga att se till att paketresorna omfattas av en resegaranti som är godkänd enligt resegarantilagen. Detsamma ska gälla näringsidkare som genom förmedling eller på annat sätt underlättar uppkomsten av sammanlänkade researrangemang när det gäller sådana arrangemang. Denna skyldighet ska fullgöras innan paketresor erbjuds till försäljning eller åtgärder vidtas för att möjliggöra bokning av sammanlänkade researrangemang. För paketresor som kombineras av arrangörer som är etablerade i länder utanför EES är den återförsäljare som är etablerad i ett land inom EES och som erbjuder paketresorna till försäljning skyldig se till att resorna omfattas av en godkänd resegaranti. Paketresor som inte innefattar någon passagerartransport och för vilka betalning inte heller görs förrän efter det att paketresan har fullgjorts behöver inte omfattas av resegaranti. Detsamma gäller om näringsidkaren inte ansvarar för någon passagerartransport som ingår i ett sammanlänkat researrangemang och inte heller tar emot betalning förrän efter det att researrangemanget har fullgjorts. Den myndighet som regeringen bestämmer ska pröva om det finns skyldighet att ordna resegaranti. Myndigheten ska också pröva om ordnad resegaranti uppfyller kraven och det därmed finns förutsättningar att godkänna garantin. En resegaranti ska bestå av en betalningsutfästelse som har utfärdats av en bank, ett kreditmarknadsföretag eller ett försäkringsbolag och som fullgörs efter uppmaning, en försäkring, deponerade medel eller något annat liknande åtagande. En resegaranti som en näringsidkare har ordnat i enlighet med gällande regler i det land inom EES där näringsidkaren är etablerad ska erkännas som en godkänd resegaranti. Det föreslås ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att få meddela ytterligare föreskrifter om de förutsättningar som ska gälla för att en resegaranti ska godkännas. Om inte annat följer av de villkor som gäller för en resegaranti ska den myndighet som regeringen bestämmer pröva begäran om ersättning från garantin. Enligt regeringens bedömning bör Kammarkollegiet utses till den myndighet som prövar frågor om skyldighet att ordna resegaranti och en begäran om ersättning från en resegaranti för vilken det saknas ansvarig enligt de villkor som gäller för resegarantin i fråga. Den myndighet som regeringen bestämmer ska utöva tillsyn över att resegarantilagen och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen följs. Regeringen bedömer att Kammarkollegiet även bör utses till tillsynsmyndighet och central kontaktpunkt för att underlätta det administrativa samarbetet och tillsynen av arrangörer som är verksamma i olika medlemsstater. En sanktionsavgift ska kunna beslutas om en näringsidkare inte ser till att en paketresa eller ett sammanlänkat researrangemang omfattas av en godkänd resegaranti eller om en näringsidkare inte har underrättat myndigheten om att de förutsättningar som legat till grund för beslutet att godkänna resegarantin har ändrats. ska ges rätt att pröva frågor om sanktionsavgifter. Beslut enligt resegarantilagen ska få överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd ska krävas vid överklagande till kammarrätten. Den nya resegarantilagen föreslås träda i kraft . Genom den nya lagen ska resegarantilag upphöra att gälla. I fråga om resor där reseavtalet har ingåtts före ikraftträdandet ska den upphävda lagen fortfarande gälla. Ärenden om ianspråktagande av säkerhet enligt den lagen ska dock prövas av Kammarkollegiet. Beslut i sådana ärenden ska inte kunna överklagas. Det har inte väckts någon motion med anledning av propositionerna. Utskottet anser att av de skäl som anförs i propositionerna bör anta regeringens lagförslag. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2017/18:225 Proposition 2017/18:225 En ny paketreselag – ett starkare resenärsskydd: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till paketreselag. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i bostadsrättslagen (1991:614). 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009). 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt. 5.Riksdagen antar förslag till lag om ändring i lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler. 6.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i marknadsföringslagen (2008:486). Proposition 2017/18:226 Proposition 2017/18:226 Ny resegarantilag: antar regeringens förslag till resegarantilag.