bet · H501AU8 · 2018-02-28 00:00:00 — Ett mer systematiskt sätt att hantera tips och anmälningar ökar sannolikheten att arbetsplatser med bristande arbetsmiljö upptäcks och inspekteras. I enlighet med det anförda anser utskottet att regeringen bör vidta åtgärder så att kan införa förbättrade rutiner för att ta emot tips och anmälningar. Utskottet föreslår att ställer sig bakom det som utskottet anför och tillkännager detta för regeringen. Därmed bör motion 2017/18:3177 yrkande 12 bifallas. Kränkande särbehandling i arbetslivet Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden om kränkande särbehandling i arbetslivet. Jämför reservation 8 (V). lyfter i partimotion 2017/18:3362 av m.fl. fram uppgifter från som visar att ungefär var tionde arbetstagare upplever att de är mobbade av sin chef eller av andra arbetstagare. Partiet menar att det saknas en tydlig lagstiftning som skyddar den som utsätts för trakasserier på jobbet och anser att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram förslag till en ny lag mot trakasserier i arbetslivet (yrkande 24). (S) framför i motion 2017/18:2138 att det föreligger stora behov att vidta en rad åtgärder för att komma tillrätta med den allvarliga problematiken med kränkande särbehandling och mobbning i arbetslivet. Motionären föreslår att en nationell samordnare utses i syfte att förebygga och motverka kränkande särbehandling och mobbning i arbetslivet (yrkande 1). I motionen föreslås vidare att en tillsätts i syfte att förebygga och motverka kränkande särbehandling och mobbning i arbetslivet (yrkande 2). Det föreslås också att faktagranskare tillsätts i hela landet som har till syfte att utreda och rapportera om kränkande särbehandling och mobbning som förekommer i arbetslivet (yrkande 3). Det föreslås vidare att kränkande särbehandling och mobbning kriminaliseras samt att detta införs i (yrkande 4). I motionen framförs också att regeringen bör verka för att kontrollera arbetsplatser och arbetsgivare för att förebygga och motverka mobbning och kränkande särbehandling och agera när detta sker (yrkande 5). Det föreslås även att lagbestämmelser och föreskrifter om arbetsgivarens ansvar och den skadedrabbades rätt till skadestånd till följd av kränkande särbehandling och mobbning i arbetslivet ska införas (yrkande 7). (S) föreslår i motion 2017/18:2629 att arbetsmiljölagen ändras så att motsvarande utrednings- och åtgärdsskyldighet som finns i diskrimineringslagen (2008:567) ska utsträckas till att omfatta trakasserier av arbetstagare oavsett orsak i arbetsmiljölagen. Finn m.fl. (M) förslår i motion 2017/18:2235 att effekterna av nya föreskrifter om kränkande särbehandling ska följas upp. Utskottet kan konstatera att enligt arbetsmiljölagen är alla arbetsgivare skyldiga att bedriva ett förebyggande och systematiskt arbetsmiljöarbete. Detta krav omfattar också kränkande särbehandling. Därutöver ställer diskrimineringslagen krav på att arbetsgivare bedriver ett målinriktat arbete mot trakasserier på samtliga diskrimineringsgrunder. Fokus i de båda lagarna ligger på förebyggande insatser, något som utskottet menar är grundläggande. Ett systematiskt arbetsmiljöarbete bidrar till kontinuerliga insatser för att uppnå, behålla och vidareutveckla en god och livskraftig arbetsmiljö. Utskottet anser att föreskrifter om organisatorisk och social arbetsmiljö (AFS 2015:4), som började gälla , innebär ett stort steg framåt och nya möjligheter i arbetsmiljöarbetet. De nya föreskrifterna ersätter de tidigare föreskrifterna om kränkande särbehandling, som är ett av de områden som står i fokus. Utskottet välkomnar att det nu tydliggörs hur man ska arbeta förebyggande mot kränkningar i arbetslivet. –2019 genomför särskilda tillsynsinsatser som rör organisatorisk och social arbetsmiljö. Utskottet anser att myndighetens tillsyn tillsammans med den vägledning och de utbildningsinsatser som ges kring regelverket ger goda förutsättningar för att minska kränkande särbehandling och mobbning i arbetslivet. Utskottet noterar även att har fått i uppdrag att vidareutveckla den informationsfilm som tagits fram om föreskrifterna och sprida den till berörda aktörer. Utskottet vill också lyfta fram att ett kompetent ledarskap är avgörande för att främja ett gott medarbetarskap. Det är därför glädjande att föreskrifter ställer krav på att arbetsgivaren ska se till att chefer och arbetsledare har kunskap om hur kränkande särbehandling kan förebyggas och hanteras. Det är även viktigt att cheferna får de förutsättningar som behövs för detta arbete, t.ex. tillräckliga befogenheter, rimlig arbetsbelastning och stöd i sin chefs- och ledarroll för att kunna arbeta enligt föreskrifterna. Utskottet vill även, precis som vid förra , uppmärksamma att regeringen i sin arbetsmiljöstrategi för det moderna arbetslivet 2016–2020 lyfter fram att kränkande särbehandling är en fråga som är lämpad för behandling i det dialogforum för arbetsmiljöfrågor som regeringen inrättat. Dialogforum ger regeringen goda möjligheter att tillsammans med arbetsmarknadens parter, berörda myndigheter och expertis på området fördjupa samarbetet om t.ex. kompetent ledarskap och förebyggande arbetsmiljöarbete för att motverka kränkande särbehandling eller mobbning på arbetsplatsen. Avslutningsvis vill utskottet också uppmärksamma höstens metoo-upprop som på ett kraftfullt sätt visade att det finns behov åtgärder för att bekämpa sexuellt våld och sexuella trakasserier på arbetsplatser och i övriga samhället. Utskottet anser att arbetsgivare har ett tydligt ansvar att se till att arbetsplatserna är trygga och fria från alla typer av våld, trakasserier och kränkande särbehandling. På arbetsmiljö- och diskrimineringsområdet finns det redan många verktyg och relevant lagstiftning, men kraften och storleken på uppropen visar att det brister i att följa regelverken. Utskottet noterar att representanter för regeringen har träffat arbetsmarknadens parter samt myndighets- och näringslivschefer för att fokusera på arbetsgivarnas ansvar för att motverka sexuellt våld och trakasserier. Utskottet följer noga denna ytterst viktiga fråga. När det gäller yrkandet om att effekterna av föreskrifterna om kränkande särbehandling ska följas upp kan utskottet konstatera att bestämmelserna uppdaterades och att det är tidigt att redan nu börja tala om en uppföljning. Vidare konstaterar utskottet att kontinuerligt arbetar med att se över och uppdatera sina föreskrifter. Utskottet noterar exempelvis att påbörjade ett treårigt utvecklingsarbete med målet att få fram ett enhetligt, effektivt och modernt regelverk som underlättar för arbetsgivare och arbetstagare att skapa säkra och hälsosamma arbetsplatser. Regelverket för arbetsmiljön har utvecklats under i samverkan med arbetsmarknadens parter. Utskottet anser att det har varit starkt bidragande till att har intagit en ledande position i arbetsmiljöhänseende. Utskottet kan avslutningsvis konstatera att det finns ett ändamålsenligt och väl avvägt regelverk på plats som ger ett brett skydd mot kränkande särbehandling i arbetslivet. Därutöver pågår det ett konstruktivt arbete både inom myndigheter och hos arbetsmarknadens parter som ligger väl i linje med motionsönskemålen. Utskottet avstyrker därmed samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden om obligatorisk företagshälsovård. Jämför reservation 9 (V) och särskilt yttrande 6 (SD). framför i partimotion 2017/18:3362 av m.fl. att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram förslag på hur en lagstiftad, obligatorisk, effektiv, kvalitetssäkrad och branschkunnig företagshälsovård som omfattar alla arbetstagare kan skapas (yrkande 23). Utredningen ska ske i samverkan med arbetsmarknadens parter. lyfter i sammanhanget fram uppgifter från som visar att allt färre arbetstagare har tillgång till företagshälsovård på sin arbetsplats , jämfört . och (båda S) framför i motion 2017/18:2678 att behovet av att införa en obligatorisk och oberoende kvalitetssäkrad företagshälsovård bör ses över. När det gäller yrkande om att regeringen bör tillsätta en utredning som ska lämna förslag till att inrätta en företagshälsovård som omfattar alla kan utskottet konstatera att det behandlade ett likalydande yrkande under föregående (bet. 2016/17:AU10). I likhet med då vill utskottet framhålla att det finns tydliga lagstadgade krav på arbetsgivare när det gäller att tillhandahålla företagshälsovård. Enligt arbetsmiljölagen ska arbetsgivare se till att anställda har tillgång till den företagshälsovård som arbetsförhållandena kräver. Företagshälsovården ska vara en oberoende expertresurs inom områdena arbetsmiljö och rehabilitering. Företags-hälsovården ska också särskilt arbeta för att förebygga och undanröja hälsorisker på arbetsplatser samt ha kompetens att identifiera och beskriva sambanden mellan arbetsmiljö, organisation, produktivitet och hälsa. I föreskrifter om systematiskt arbetsmiljöarbete beskrivs företagshälsovården som en sammanhållen resurs med bred kunskap inom medicin, ergonomi, teknik, beteendevetenskap och arbetsorganisation. Enligt föreskriften ska arbetsgivare anlita företagshälsovård eller motsvarande sakkunnig hjälp när kompetensen inom den egna organisationen inte räcker för det systematiska arbetsmiljöarbetet eller för arbetet med arbetsanpassning och rehabilitering. När företagshälsovård eller motsvarande sakkunnig hjälp anlitas ska den vara av tillräcklig omfattning och ha tillräcklig kompetens och tillräckliga resurser för detta arbete. Utskottet vill framhålla att företagshälsovårdens arbete är en mycket viktig beståndsdel i det förebyggande arbetsmiljöarbetet och för att underlätta återgång i arbete. Det är också viktigt att det bedrivs ett arbetsplatsnära förebyggande arbete för att motverka arbetsmiljörisker och därmed möjliggöra ett längre och friskare arbetsliv. Utskottet noterar att regeringen avsätter särskilda medel för att främja kompetensförsörjningen inom företagshälsovården. Som exempel på konkreta åtgärder inom området kan nämnas att regeringen beviljade Stiftelsen projektansökan om medel för att stärka företagshälsovårdens kompetensförsörjning. Projektet har utformat en modell för administration och organisering av utbildningen för läkare med tilläggsspecialiteten arbetsmedicin. Projektet har även genomfört en pilotutbildning med ett tiotal läkare. beslutade regeringen att bevilja stiftelsens ansökan om att fortsätta projektet. Utskottet noterar även att regeringen i direktiven till utredningen om att inrätta Myndigheten för arbetsmiljökunskap anger att den nya myndigheten ska arbeta med frågor om företagshälsovården (dir. 2017:94). Myndigheten ska bl.a. arbeta med att utveckla och tillgängliggöra evidensbaserade riktlinjer, verktyg och vägledningar för aktörer inom företagshälsovården. Myndigheten ska också arbeta med förutsättningarna för företagshälsovårdens kompetensförsörjning. Mot bakgrund av det ovan anförda avstyrker utskottet de båda motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om att utöka preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott. Jämför reservation 10 (SD). framför i motion 2017/18:2643 av m.fl. att utredningsarbetet vid arbetsplatsolyckor är komplicerat då entreprenader ofta sker i flera led. Preskriptionstiden för normalgraden av arbetsmiljöbrott är och vid grova brott . anser att är för kort och föreslår därför att den bör utökas till minst det dubbla, dvs. för normalgraden och för grova brott (yrkande 11). Utskottet har behandlat identiska yrkanden från under tidigare riksmöten, senast i betänkande 2016/17:AU10 (s. 21 f.). Utskottet kan liksom tidigare konstatera att preskriptionstiderna för arbetsmiljöbrott följer de allmänna preskriptionstiderna i och beror på straffskalan för brottet – ju strängare straffskala, desto längre preskriptionstid. Utskottet anser att det är angeläget att arbetsmiljöbrott i likhet med andra allvarliga brott inte preskriberas innan utredningarna är slutförda. Det är därför viktigt att polis och åklagare har den organisation och de resurser som krävs för att utreda misstänkt brottslighet inom de tidsramar som lagen anger och att utredningar om arbetsmiljöbrott ges hög prioritet. Utskottet noterar att regeringen i budgetpropositionen förstärker resurserna till och bl.a. pekar på att polisen behöver stärka arbetet mot miljö- och arbetsmiljöbrott. Utskottet kan också konstatera att åklagare och polis har organiserat om sin verksamhet för att bli mer effektiva. samlade 2009 kompetensen om arbetsmiljöbrott centralt i syfte att skapa en effektivare verksamhet. Organisationsförändringen har enligt vad utskottet erfar gett resultat. Utskottet noterar också att inrättade särskilda enheter för arbetsmiljöbrott på regional nivå. Utskottet utgår från att myndigheterna i sina interna utvecklingsarbeten följer upp organisationsförändringarna i syfte att utföra sina uppdrag så effektivt som möjligt. Mot bakgrund av det ovan anförda avstyrker utskottet motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden om förkortad arbetstid, arbetstidens förläggning och övertid m.m. Jämför reservation 11 (V). menar i partimotion 2017/18:3362 av m.fl. att förutsättningarna för en generell arbetstidsförkortning är goda. En generell arbetstidsförkortning skulle enligt partiet bidra till att minska ohälsan, öka jämställdheten, minska klyftorna på arbetsmarknaden och bidra till en hållbar utveckling. Partiet anser därför att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att se över möjligheterna för en generell arbetstidsförkortning (yrkande 25). påpekar också att det finns problem med delade arbetspass och att dessa innebär en helt oacceptabel arbetssituation som slår sönder vardagen för människor. Partiet anser därför att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att se över lagstiftningen i syfte att öka arbetstagarnas inflytande över den egna arbetstidens förläggning (yrkande 27). Partiet anser även att taket för den allmänna övertiden bör sänkas per arbetstagare och år (yrkande 28). I motionen anförs vidare att tillsyn behöver skärpas och att hälsoaspekterna alltid ska beaktas när en arbetsgivare vill ta ut övertid utöver den allmänna. anser därför att det bör införas krav på dispens från för uttag av extra övertid, inklusive extra mertid, och krav på tillstånd för nödfallsövertid än (yrkande 29). I motionen framförs även att 13 § arbetstidslagen (1982:673) bör ändras så att perioden som ska ingå i dygnsvilan blir densamma som i definitionen av natt i 13 a §, dvs. perioden mellan och kl. 6 (yrkande 30). Ändringen i 13 § föreslås mot bakgrund av det slitage på människor som det innebär att arbeta natt och att det är ologiskt och onödigt med två olika definitioner av natt i samma lag. Vidare föreslås i motionen att arbetstidslagen ses över med syfte att den tid som arbetsgivare förfogar över, då den anställde förväntas vara på en plats som arbetsgivaren anger och som inte är det egna hemmet, också ska betraktas som arbetstid och därmed definieras som utfört arbete (yrkande 31). m.fl. (S) uppmärksammar i motion 2017/18:608 att flera kommuner och landsting har infört arbetstidsförkortning på försök. Motionärerna anser att de försök som pågår med förkortad arbetstid bör följas upp nationellt och utredas. Utskottet konstaterar inledningsvis att arbetstidslagen innehåller bestämmelser om arbetstidens längd och förläggning, såsom hur mycket man får arbeta , och . Den reglerar även bl.a. jourtid och beredskap, vilka raster och pauser en arbetstagare har rätt till och vad som gäller för nattvila m.m. Genom kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation kan det antingen göras undantag från lagens tillämpning i dess helhet eller avvikelser från vissa bestämmelser. Avvikelser får också göras från vissa bestämmelser med stöd av lokala kollektivavtal. På stora delar av arbetsmarknaden regleras arbetstidsfrågorna i centrala kollektivavtal. I likhet med vad utskottet framhållit tidigare (senast i bet. 2016/17:AU10 s. 24 f.) har arbetsmarknadens parter en central roll när det gäller hanteringen av de frågor som behandlas i det här avsnittet. Den svenska arbetsmarknadsmodellen bygger på att arbetsmarknadens parter uppträder på ett ansvarsfullt sätt, och det är i första hand parterna som bör diskutera och komma överens om arbetstidsfrågor i kollektivavtal. Utskottet kan konstatera att de flesta kollektivavtal innehåller bestämmelser om arbetstidens omfattning och förläggning. Vissa avtal innehåller exempelvis överenskommelser om arbetstidsbanker, alltså konton där arbetstidsförkortning beräknas och samlas. Det är således utskottets uppfattning att det är arbetsmarknadens parter som i första hand bör komma överens om eventuella arbetstidsförkortningar eller skärpta regler när det gäller arbetstidslagens bestämmelser om övertid, mertid m.m. Utskottet noterar också att regeringen har tillsatt utredningen och utveckling i anställningen vad gäller arbetstid och ledighet (dir. 2017:56). Utredningen ska bl.a. analysera och sammanställa forskning om hur modeller för arbetstidens förläggning påverkar arbetsplatsens attraktivitet och produktivitet med särskilt fokus på hälsa, sjukfrånvaro, jämställdhet och utveckling i arbetet. Utredningen ska även kartlägga förekomsten av s.k. arbetstidsbanker och hur de påverkar faktisk arbetad tid för olika grupper. Dessa delar av uppdraget ska redovisas . Utskottet ser fram emot utredningens resultat och den fortsatta beredningen av ärendet. I detta sammanhang vill utskottet även lyfta fram föreskrifter om den organisatoriska och sociala arbetsmiljön som trädde i kraft . Föreskrifterna innebär att arbetsgivare har fått ett tydligare ansvar för personalens arbetsbelastning och för att arbetstiderna inte ska leda till ohälsa. Utskottet noterar också att regeringen har gett ett särskilt uppdrag att genomföra en utökad tillsyn av arbetstid och arbetstidsrelaterad arbetsmiljöproblematik. Uppdraget ska redovisas i samband med årsredovisningen . Mot bakgrund av vad som anförts ovan avstyrker utskottet samtliga motionsyrkanden. Systematiskt arbetsmiljöarbete m.m., punkt 1 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3060 av m.fl. (SD, -) yrkandena 8 och 9 samt 2017/18:2934 av (M) yrkande 2, 2017/18:3628 av m.fl. (L) yrkande 12 och 2017/18:3835 av m.fl. (KD) yrkande 4. Precis som att alla människor ska ha rätt till ett tryggt liv i hemmet och i det offentliga rummet måste tryggheten också garanteras i arbetslivet. djupgående undersökning visar tyvärr att långt ifrån alla svenska arbetsplatser är fria från hot och våld. Rapporten lyfter fram att fyra olika undersökningar alla visar att kvinnor utsätts ungefär dubbelt så ofta för våld i yrkeslivet som män. Kvinnovåldet förekommer främst inom vissa typer av serviceinriktade yrkesgrupper där kunder eller klienter är gärningsmännen. Exempel på sådana yrkesgrupper är biträden och sköterskor inom vård och omsorg, skolyrken, socialsekreterare och kassapersonal. Kvinnovåld som sker på arbetsplatser kan ibland inte ensamt skyllas på enskilda gärningsmän eller på attityder i samhället. En del s.k. strukturellt kvinnovåld beror på en felaktig organisationsstruktur som ökar riskerna för att våld och hot ska inträffa. Det kan exempelvis röra sig om osäker kontanthantering, att en socialsekreterares besöksrum inte är inom hörselavstånd till övriga medarbetare, underbemanning på en vårdinrättning med farliga patienter, ensamarbete osv. När våldstillbud inträffar till följd av sådana strukturer är det viktigt att inte bara gärningsmännen utan också strukturerna bemöts på rätt sätt. För det första bör tillbuden rapporteras. För det andra bör tillbuden diskuteras och utvärderas. Slutligen bör man utifrån utvärderingen utforma en förebyggande åtgärd som införs i organisationsstrukturen för att förhindra att tillbudet inträffar igen. Detta bör på alla arbetsplatser ske inom ramen för det systematiska arbetsmiljöarbetet. Detta är lagstadgat, men inspektioner visar att sex av tio arbetsgivare slarvar eller saknar rutiner för att hantera tillbud på arbetsplatsen. Enligt statistik har även andelen som uppgett att det systematiska arbetsmiljöarbetet inte ens bedrivs på arbetsplatsen legat på . Detta är enligt inte acceptabelt. Mot denna bakgrund anser vi att regeringen bör dels verka för att antalet arbetsgivare som bedriver systematiskt arbetsmiljöarbete följs upp , dels vidta åtgärder för att säkerställa att arbetsgivarna tar sitt ansvar att bedriva ett fullgott arbetsmiljöarbete. Systematiskt arbetsmiljöarbete m.m., punkt 1 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3628 av m.fl. (L) yrkande 12 och 2017/18:2934 av (M) yrkande 2, 2017/18:3060 av m.fl. (SD, -) yrkandena 8 och 9 samt 2017/18:3835 av m.fl. (KD) yrkande 4. Även om arbetsmiljön generellt sett är god i i en internationell jämförelse finns det mycket kvar att göra för att säkra varje individs trygghet på arbetsplatsen. Alla arbetsplatser, oavsett om det finns gällande kollektivavtal eller inte, måste vara säkra och bra arbetsplatser. Det behövs en tydlig och effektiv arbetsmiljölagstiftning. Arbetsgivaren är skyldig att förebygga psykisk och fysisk ohälsa. Det handlar om den fysiska arbetsmiljön för att förhindra skador men också när det gäller diskriminering, trakasserier och mobbning. Liberalerna anser att det är viktigt att företag ges rätt förutsättningar för att organisatoriskt förebygga arbetsmiljöskador. Det kan exempelvis vara genom utbildningar om hur arbetsgivaren systematiskt kan jobba med arbetsmiljöarbetet. Arbetsskadestatistiken visar på en uppgång av anmälda arbetsolyckor. En särskilt oroväckande trend är att anmälningarna av arbetssjukdomar bland kvinnor till följd av organisatoriska och sociala problem har ökat . Mycket av stress och överbelastning som många av arbetstagarna kan känna beror ofta på dålig planering av arbetsgivaren. Alltför ofta glöms den psykiska ohälsan bort. Liberalerna konstaterar att vi har ett väldigt stort problem inte bara i arbetslivet utan i hela samhället med psykisk ohälsa. Det är ett globalt problem som säkert har vissa gemensamma drag i västvärlden och i länder där man är snarlik oss, men det är ett stort problem för . Den psykiska ohälsan är den näst vanligaste orsaken till sjukskrivning. Bland kvinnor är det den vanligaste orsaken till sjukskrivning. Mot denna bakgrund anser jag att regeringen bör vidta åtgärder i linje med vad som anförts ovan för att säkra arbetsmiljön på alla arbetsplatser. Systematiskt arbetsmiljöarbete m.m., punkt 1 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3835 av m.fl. (KD) yrkande 4 och 2017/18:2934 av (M) yrkande 2, 2017/18:3060 av m.fl. (SD, -) yrkandena 8 och 9 samt 2017/18:3628 av m.fl. (L) yrkande 12. Jag vill betona att goda förutsättningar och villkor inom arbetslivet är centralt för att hålla nere sjukskrivningstalen. Här ser man hur ett tydligt skifte i strukturen för mångas arbetsliv utkristalliserar sig. För många yrkeskategorier är de tydliga ramar som tidigare präglade arbetslivet borta. Gränserna för när och var arbetet ska utföras och när man ska förväntas vara tillgänglig för arbetsgivare, kollegor, kunder och uppdragsgivare via exempelvis mobil och mejl är otydligare . I stället präglas arbetsförhållandena alltmer av gränslöshet och flexibilitet. Dagens ordning kan å ena sidan skapa möjligheter att själv påverka sitt arbete och göra det enklare att kombinera familj med arbetsliv, å andra sidan riskera ökad stress och mindre tid för återhämtning.