bet · H501UU14 · 2018-04-18 00:00:00 — Utskottet konstaterar att den inompalestinska försoningsprocessen är av stor vikt för att meningsfulla fredsförhandlingar ska kunna återupptas. Utskottet välkomnar de framsteg som gjordes i detta syfte under ledning av och understryker vikten av att ansträngningarna fortsätter. Utskottet konstaterar i detta sammanhang även att EU:s beslut om en icke-kontaktpolitik med Hamas kvarstår och att beslutade att Hamas ska stå kvar på EU:s terroristförteckning. Utskottet uppmanar de palestinska parterna att försonas bakom PLO:s principer som ligger i linje med kvartettens och EU:s krav. Utskottet noterar att 2011 ansökte om fullt medlemskap i och att frågan ligger på FN:s säkerhetsråds bord. För ett positivt beslut om medlemskap krävs stöd av minst 9 av säkerhetsrådets 15 medlemmar och att ingen av de 5 ständiga medlemmarna lägger in sitt veto. Utskottet konstaterar att det inte förefaller som om det finns stöd i säkerhetsrådet för ett fullvärdigt medlemskap för i FN. Däremot fick efter ett beslut i status som observatörsstat utan medlemskap i (non-member state). Utskottet välkomnar att röstade för detta beslut. Utskottet noterar att därefter tillträtt ett antal internationella konventioner. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2016/17:459 (SD), motion 2016/17:472 (SD) yrkandena 2 och 3, motion 2017/18:3335 (SD) yrkandena 2 och 3 och motion 2017/18:529 (V) yrkande 12. Erkännandet av som stat När det gäller yrkandena om att bör återkalla sitt erkännande av och förklara det ogiltigt mot bakgrund av att beslutet saknar både folkrättslig grund och parlamentarisk förankring vill utskottet upprepa vad det anförde i betänkande 2015/16:UU12: Utskottet konstaterar att beslut om att erkänna en stat fattas av regeringen, normalt efter sammanträde med . Utskottet konstaterar vidare att traditionellt har tillämpat ett antal grundläggande kriterier när det gäller att erkänna stater. erkänner stater, inte regeringar eller politiska aktörer. Stater är de viktigaste folkrättsliga subjekten. Grundläggande för erkännande av en stat är existensen av ett bestämt territorium och av en befolkning. Vidare krävs en regering som med ett rimligt mått av stabilitet utövar en effektiv kontroll över detta territorium. Regeringen ska också ha vunnit ett rimligt mått av självständighet utåt och någorlunda allmänt accepteras internationellt. Som utskottet kunde konstatera i betänkande 2012/13:UU8 finns det fall där andra omständigheter, utöver de nämnda grundläggande kriterierna, spelat en avgörande roll i bedömning av erkännandefrågor. I det nämnda betänkandet refereras till erkännande av Republiken . Med detta som utgångspunkt konstaterade utskottet i betänkande 2012/13:UU8 att överväganden om ett erkännande av som stat främst skulle bedömas utifrån folkrättsliga aspekter, men också utifrån om ett sådant beslut skulle gynna det övergripande målet att bidra till en lösning av den israelisk-palestinska konflikten i enlighet med de slutsatser som antagits av . Utskottet kan konstatera att regeringen beslutade att erkänna staten och att regeringens beslut fattades utifrån bedömningen att de folkrättsliga kriterierna för ett erkännande av staten var uppfyllda och med det uttryckta syftet att främja en tvåstatslösning på den israelisk-palestinska konflikten. Utskottet påminner i sammanhanget om att i betänkande 2014/15:KU20 har granskat om regeringen hade samrått med innan den faktiskt tog ställning till att erkänna staten . I granskningen gjorde gällande att statsministerns uttalande i regeringsförklaringen om att ”därför kommer att erkänna ” inte kunde tillmätas någon rättsverkan och därför inte i sig innebar att regeringen tagit ställning i frågan när regeringsförklaringen lästes upp. angav däremot att regeringens externa kommunikation om erkännandefrågan gav bilden av att regeringen i realiteten hade tagit ställning till Palestinaerkännandet före sammanträde och att det inte heller kunde uteslutas att kommunikationen lett till att erkännande av staten av omvärlden uppfattades som avgjord före samrådet med . menade även att det sätt på vilket frågan hanterades kunde ha försämrat förutsättningarna för ett samråd med i reell mening. slog fast att utrikesministern bar ett särskilt ansvar och statsministern ett övergripande ansvar för det inträffade. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2016/17:472 (SD) yrkande 1 och motion 2017/18:3335 (SD) yrkande 1. Utöver de politiska och diplomatiska ansträngningarna konstaterar utskottet att bistånd till är ett centralt instrument för att främja en tvåstatslösning. Regeringen beslutade om en strategi för internationella utvecklingssamarbete med 2015–2019 som bl.a. syftar till att bidra till att få till stånd ett demokratiskt, självständigt, sammanhängande och livskraftigt som lever sida vid sida i fred och säkerhet med , med gränser som utgångspunkt och med som huvudstad för två stater. Strategin syftar också till att tillgodose palestiniernas rättigheter och behov så att de ska kunna leva i alla delar av oavsett institutionellt ramverk. Inom ramen för detta ska bl.a. de palestinska institutionerna stärkas och bli mer transparenta och demokratiskt styrda, yttrandefriheten stärkas och kvinnors och barns åtnjutande av mänskliga rättigheter förbättras. beräknas bistånd uppgå till ca inom ramen för strategin. stöd till uppgick till enligt . Utskottet anser liksom regeringen att det svenska biståndet är betydelsefullt för att få till stånd ett demokratiskt, självständigt och livskraftigt . Utskottet konstaterar att anslag för utgiftsområde 7 Internationellt bistånd, som inkluderar bistånd till , bereds i utskottets årliga budgetbetänkande, senast i 2017/18:UU2. Utskottet fick en föredragning av statssekterarare om det svenska stödet till . Som framhölls i betänkande 2015/16:UU12 utgår utskottet från att svenskt bistånd inte går till att finansiera antisemitisk eller uppviglande verksamhet. Det bör enligt utskottet vara tydligt att biståndet ska bidra till att motverka hatpropaganda och uppvigling och ta avstånd från våldsanvändning. Utskottet konstaterar i detta sammanhang att kontrollmekanismerna finns på plats och att biståndsinsatserna kontinuerligt kan följas upp och framhåller vikten av att detta görs. Utskottet framhåller även vikten av att oegentligheter synliggörs och att åtgärder mot korruption vidtas. Utskottet konstaterar att Sida 2017 genomförde en halvtidsöversyn av stödet till på uppdrag av regeringen som ser över rekommendationerna i översynen. Utskottet noterar att Sidas bedömning är att strategin är relevant och att det sammantagna stödet till ett palestinskt statsbyggande utgör en effektiv ansats för att stärka möjligheterna för statsbyggande i ljuset av tvåstatslösningens genomförande. Utskottet vill framhålla vikten av transparens och öppenhet som en grundförutsättning för ansvarsutkrävande och för att utskottet ska kunna genomföra arbetet med uppföljning och utvärdering i enlighet med regeringsformen. Översynen lyfter även fram att den övergripande utvecklingen i har gått bakåt. Utskottet konstaterar att utöver konflikten mellan och utgör bl.a. det demokratiska underskottet och bristerna i efterlevnaden av de mänskliga rättigheterna i hinder för utveckling. Utskottet konstaterar att inget svenskt budgetstöd går direkt till den palestinska myndigheten. Utskottet anser att det är positivt att utvecklings-samarbete med har ett tydligt fokus på bl.a. stärkt demokrati, ökad jämställdhet och respekt för mänskliga rättigheter, vilket bl.a. inkluderar insatser för att främja yttrandefrihet och stärkt åtnjutande av mänskliga rättigheter för kvinnor och barn. Utskottet noterar även att bistånd till bygger på ett antal partnerskapsprinciper om bl.a. demokratisering och ökad respekt för mänskliga rättigheter och jämställdhet. Detta framgår av det samarbetsavtal som och har undertecknat. Utskottet betonar vikten av att regeringen även i fortsättningen löpande tar upp frågor om demokrati och mänskliga rättigheter med företrädare för , inklusive vikten av att genomföra fria och demokratiska val i . meddelade den amerikanska administrationen att den inte skulle betala ut medel i samma nivå som tidigare utlovats till för palestinska flyktingar, Unrwa. Utskottet ser liksom regeringen med oro på att har indikerat minskat stöd till Unrwa. Utskottet instämmer i regeringens ståndpunkt att Unrwa möjliggör upprätthållandet av palestinska flyktingars rättigheter, som är en förutsättning för en framtida tvåstatslösning. Genom att bl.a. tillhandahålla utbildning för över en halv miljon flyktingbarn, motverka hatpropaganda och arbeta aktivt med jämställdhet har Unrwas verksamhet därtill en regionalt stabiliserande effekt. Vidare är Unrwa särskilt viktigt för den politiska processen i och inompalestinsk försoning. Minskad finansiering till Unrwa riskerar att få både humanitära och politiska konsekvenser i en region som redan är hårt drabbad av konflikter och instabilitet. Utskottet uppmanar regeringen att i samtal med andra länder samt inom EU och i fortsätta att understryka vikten av att Unrwas finansiering säkras för att mandatet ska kunna genomföras. Utskottet välkomnar att frågan togs upp med i samband med ett utrikesministermöte inom EU och att tillsammans med och bjöd in till en ministerkonferens i i syfte att mobilisera stöd och säkerställa en hållbar och långsiktig finansiering av organisationen. Utskottet konstaterar att det i råder ett krisläge med betydande humanitära behov. har i resolution (2009) uttalat stöd för ett oinskränkt humanitärt tillträde till och även framhållit vikten av att Gazas gränsövergångar öppnas. EU och har konsekvent drivit frågan om att häva Gazas isolering. Utskottet instämmer i detta och framhåller vikten av att tillåts att både exportera och importera varor och att det humanitära tillträdet till respekteras i linje med internationell humanitär rätt. Utskottet konstaterar att detta är en förutsättning för Gazas återuppbyggnad efter kriget . Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2017/18:3335 (SD) yrkandena 4 och 5. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om situationen i . Jämför reservation 18 (SD) och 19 (V) samt särskilt yttrande 6 (V). Enligt kommittémotion 2016/17:467 av m.fl. (SD) yrkande 1 bör regeringen genomföra det beslut om att erkänna som fattades med anledning av betänkande 2012/13:UU8. I yrkande 2 vill motionärerna att regeringen verkar för att den utlovade folkomröstningen i genomförs. I kommittémotion 2017/18:534 av m.fl. (V) yrkande 1 vill motionärerna att regeringen ska ge stöd till kvinnorörelsen och säkerställa att den har en aktiv roll i arbetet för ett fritt . Enligt yrkande 2 bör verka för att mandat utökas till att även inkludera mänskliga rättigheter. I yrkande 3 anförs att bör verka för att en västsaharisk folkomröstning genomförs av FN. bör vidare verka för ekonomiska sanktioner mot så länge ockupationen pågår (yrkande 4) och verka för att västsahariska politiska fångar, bl.a. fångarna från Gdim Izik, friges eller får en rättvis rättegång i civil domstol (yrkande 6). Vidare anförs i yrkande 7 att inom EU bör verka för att säkerställa att handelsavtal mellan och , i enlighet med dom i fallet C-104/16 P, inte innefattar territorium så länge folk inte har gett sitt samtycke via sin legitima representant . När drog sig ur 1975 ockuperades området av som har kontroll över två tredjedelar av territoriet. Alltsedan tillbakadragande råder en konflikt om områdets status mellan och den västsahariska befrielserörelsen . hävdar att är en del av , medan Polisario driver rätten till självbestämmande för västsaharierna, som även innefattar rätten till ett självständigt . är upptaget på FN:s lista över icke självstyrande områden som ska avkoloniseras. enades parterna i om för . och Polisario ingick ett vapenstilleståndsavtal 1991. Avtalets efterlevnad övervakas av FN-styrkan United Nations Mission for the Referendum in Western (), vars mandat förlängs löpande genom beslut i , senast i säkerhetsrådets resolution (2017) då mandatet förlängdes till . har mandat att genomföra en folkomröstning om framtid enligt ett beslut i säkerhetsrådet. Denna folkomröstning har inte ägt rum eftersom parterna inte har kunnat enas om formerna för den. lade och Polisario fram var sin plan för en lösning på konflikten. Den marockanska planen är ett förslag om långtgående autonomi för inom . Förslaget från Polisario utmynnar i en folkomröstning som även innehåller alternativet självständighet. Båda förslagen ligger till grund för diskussioner och har behandlats av FN. Parterna har vid upprepade tillfällen, senast i resolution (2017), uppmanats av att inleda förhandlingar för att nå en rättvis, hållbar och ömsesidigt acceptabel politisk lösning som tillgodoser det västsahariska (sahrawiska) folkets självbestämmande. När det gäller yrkanden om att regeringen ska erkänna vill utskottet framföra följande. I betänkande 2012/13:UU8 angav utskottet som sin uppfattning att borde erkänna SADR som en fri och självständig stat. , (då ), och reserverade sig mot beslutet. beslut anmäldes till regeringen i riksdagsskrivelse 2012/13:67. I regeringens skrivelse 2012/13:75 angavs att regeringen beslutade att lägga skrivelse till handlingarna. Skrivelse 2012/13:75 behandlades i betänkande /13:KU21. I utrikesutskottets yttrande till konstitutions-utskottet framhöll utskottet att det var olyckligt att regeringen inte hörsammat tillkännagivande om att erkänna SADR som en fri och självständig stat. , (då ), och hade en avvikande mening där det bl.a. framgick att den dåvarande regeringen inte ansåg att de folkrättsliga förutsättningarna för att erkänna som självständig stat var uppfyllda. Vidare konstaterades i den avvikande meningen att den dåvarande regeringen genom dåvarande utrikesministerns svar i kammare på interpellation 2012/13:233 hade redovisat skälen till varför den inte avsåg att vidta åtgärder i enlighet med tillkännagivandet. I sitt ställningstagande accepterade KU att riksdags-skrivelse 2012/13:67 kunde anses slutbehandlad. KU anförde dock att den dåvarande regeringens redovisning hade tjänat på att hänvisa till den dåvarande utrikesministerns interpellationssvar där skälen för att lägga den aktuella riksdagsskrivelsen till handlingarna framgick. Utskottet noterade i betänkande 2015/16:UU12 att regeringen hade genomfört en översyn av Västsaharapolitik. Utskottet konstaterade att det av översynen framgår att världssamfundet inte erkänner anspråk på suveränitet över . Utskottet konstaterade vidare att det slås fast i översynen att den folkrättsliga bedömningen är att är ockuperat. Utskottet konstaterade också att det framgår av översynen att de folkrättsliga kriterierna för att erkänna SADR som en självständig stat inte bedöms vara uppfyllda mot bakgrund av att SADR inte kan sägas utöva en effektiv kontroll över huvuddelen av territoriet och den befolkning som bor där samt att Polisario och SADR:s regering har sitt säte i . Utskottet anser, liksom i betänkande 2015/16:UU12, att parterna tillsammans med och generalsekreteraren har ett ansvar för att finna en rättvis, hållbar och ömsesidigt godtagbar lösning som tillfredsställer det västsahariska (sahrawiska) folkets rätt till självbestämmande. Trots svårigheterna att finna en lösning på konflikten understryker utskottet att det internationella samfundet måste fortsätta att stödja en process och insatser som kan leda till en lösning på den långa konflikten. bör enligt utskottet fortsätta att hävda det västsahariska folkets rätt till självbestämmande. Utskottet delar slutsatsen i översynen att status quo inte är ett hållbart alternativ. Utskottet stöder ett aktivt engagemang från FN:s generalsekreterare för att hitta en lösning på konflikten och ger fullt stöd till det arbete som utförs av generalsekreterarens sändebud för , . I om de mänskliga rättigheterna i som publicerades konstateras att det finns brister vad gäller förenings- och demonstrationsfrihet för organisationer som på olika sätt ifrågasätter den marockanska närvaron och verkar för ett självständigt . Yttrande- och tryckfriheten är begränsad för uttalanden som ifrågasätter anspråk på , och marockanska myndigheter förhindrar i vissa fall utländska besökare, aktivister, organisationer och journalister som arbetar med övervakning av mänskliga rättigheter att besöka . Rapporten nämner även bl.a. diskriminering på arbetsmarknaden. FN:s generalsekreterares rapport om situationen i tar upp bl.a. fall av tortyr. Av UD:s framkommer att lagstiftning antogs 2015 som förhindrar militärdomstolar att döma civila. Efter domstolsbeslut fick 22 västsaharier som dömts i militärdomstol 2013 möjlighet till ny prövning i civil domstol, vilken inleddes . Åtalet gäller våldsamheter som ledde till att elva poliser dog i samband med myndigheternas rivning av protestlägret , utanför , . De åtalade uppger att de inför den tidigare processen i militärdomstol tvingats till falska erkännanden genom tortyr. Utskottet konstaterar att domarna fastställdes och att organisationerna och Human Rights Watch i samband med detta uppmanade att försäkra sig om att erkännandena inte hade uppkommit genom tortyr. Utskottet uttrycker oro för situationen för de mänskliga rättigheterna i och i flyktinglägren. Utskottet konstaterar att har ansvaret för att främja och respektera de mänskliga rättigheterna i de områden som landet de facto kontrollerar men att alla parter har ett ansvar att tillförsäkra att de mänskliga rättigheterna skyddas. Utskottet anser att bör fortsätta att noga följa situationen för de mänskliga rättigheterna i och och lyfta fram frågorna i bl.a. FN-kontexten. Utskottet har tidigare framfört (bl.a. i bet. 2012/13:UU8) att ska vara pådrivande för att utöka mandat till att också omfatta övervakningen av respekten för mänskliga rättigheter i . Utskottet anser att behovet av en utvidgning av mandatet kvarstår men konstaterar att det för tillfället inte finns förutsättningar för detta i säkerhetsrådet. Utskottet välkomnar därför att regeringen, vilket framgår av svaret på interpellation 2016/17:514, i samband med den senaste förlängningen av mandat , bl.a. drev och fick igenom frågorna om humanitärt stöd till flyktingar, tydligare referenser i resolutionen till mänskliga rättigheter och stärkt samarbete med FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter, bl.a. för att möjliggöra fler fältbesök i regionen. Av svaret på en skriftlig fråga från (fr. 2016/17:1884) framgår även att regeringen har lyft fram de svårigheter som civilsamhällesorganisationer möter i , i synnerhet de organisationer som arbetar för ett självständigt , och att inom ramen för FN:s universella granskningsmekanism har rekommenderat att bl.a. säkerställa att pressfriheten, åsiktsfriheten, mötesfriheten och föreningsfriheten respekteras, även för personer som uttrycker åsikter om situationen i . Utskottet förutsätter att regeringen fortsätter att ta upp frågor relaterade till mänskliga rättigheter i sin regelbundna dialog med de marockanska myndigheterna. Utskottet konstaterar också att lämnar bidrag till de sahariska flyktingarna genom EU och FN. gav i stöd till västsahariska flyktingar. Utöver detta är en av de största bidragsgivarna av kärnstöd till UNHCR och WFP, som båda är verksamma i flyktinglägren i . Utskottet konstaterar även att har fyra svenska officerare som tjänstgör i . Enligt UD:s för återstår mycket när det gäller jämställdhet och kvinnors åtnjutande av de mänskliga rättigheterna i . Kvinnor är underrepresenterade inom politiken och arbetslivet, har färre möjligheter till utbildning och är föremål för diskriminerande lagstiftning, t.ex. inom ramen för arvsrätten. Utskottet konstaterar även att generalsekreterarens rapport lyfter fram att kvinnor i flyktinglägren är utsatta för sexuellt och könsbaserat våld. Utskottet framhåller återigen, liksom i bl.a. betänkande 2015/16:UU9, att kvinnors och flickors aktörskap och egenmakt är en central del i freds- och säkerhetsbyggande verksamhet och att kvinnligt deltagande ökar möjligheterna till en hållbar fred. Utskottet välkomnar att regeringen har lyft fram att den FN-ledda process som pågår under ledning av FN:s generalsekreterare även bör inkludera kvinnor, bl.a. i samband med den senaste förlängningen av mandat . När det gäller yrkanden om ekonomiska sanktioner och om EU:s handelsavtal med och avtalets relation till konstaterar utskottet att EU har ekonomiska relationer med och ett associeringsavtal i kraft . Utskottet konstaterar att berörs regelbundet i de olika forum som EU har inrättat inom ramen för ett fördjupat samarbete med . Utskottet anser att de samarbetsformer som finns mellan och utgör en möjlighet till dialog och konstaterar att associeringsavtalet spelar en viktig roll i detta sammanhang och inkluderar regelbundna möten för att diskutera mänskliga rättigheter och konflikten i . Utskottet konstaterar att gav regeringen ett mandat att säga ja till att EU och inleder förhandlingar om ett tillägg till det avtal som redan finns mellan och unionen. Företrädarna för , och anmälde en avvikande mening. Beslutet om att göra ett tillägg till det befintliga avtalet grundas i ett avgörande från . I detta meddelade att associationsavtalet, och därmed också jordbruks- och fiskehandelsavtalet, mellan och inte är tillämpligt på territorium. Domstolen konstaterade bl.a. att samtycke från det västsahariska folket krävs för ingående av ett avtal som omfattar och att ett sådant samtycke saknades. Utskottet konstaterar att regeringen i stort delade domstolens bedömning. Europeiska utrikestjänsten och lade därefter fram ett förslag till förhandlingsmandat som syftar till att EU och ska ingå ett tilläggsavtal till associationsavtalet som omfattar även territorium. Utskottet välkomnar att regeringen i förhandlingarna har agerat för vikten av att värna folkrätten och det västsahariska folkets rätt till självbestämmande och att regeringen gjorde en deklaration om detta i samband med beslutet om att inleda förhandlingar. Utskottet välkomnar att , tillsammans med andra medlemsstater, fått in text i mandatet som tydliggör att ett framtida avtal ska vara i linje med folkrätten, inklusive domen från . har också fått in text i mandatet om transparens och medlemsstaternas insyn i de förhandlingar som kommer att inledas mellan och , vilket ökar våra möjligheter att påverka förhandlingarna. Utskottet kommer att fortsätta att följa frågan och framhåller att hur ska ställa sig till det slutgiltiga avtalet måste vara beroende av hur väl avtalets innehåll stämmer överens med förväntningarna i den svenska nationella deklarationen. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2016/17:467 (SD) yrkandena 1 och 2 samt motion 2017/18:534 (V) yrkandena 1–4, 6 och 7. Utöver de yrkanden som behandlas tidigare i detta betänkande finns förslag i ett antal motioner som är föremål för förenklad motionsbehandling enligt de riktlinjer som har fastslagit med anledning av betänkande 2005/06:RS3 och i enlighet med promemorian Förenklad motionsbehandling –2018 som utrikesutskottet fastställde . Utskottet har vid en genomgång och beredning funnit att de motioner som återfinns nedan inte kan vara aktuella för något tillkännagivande från . Efter denna behandling avstyrker ett enigt utskott de motioner som återfinns i bilaga 2. Bekämpandet av Daish i och , punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3566 av m.fl. (M) yrkande 15 och 2017/18:3898 av m.fl. (KD) yrkande 10. Kampen mot den internationella terrorismen är något som angår oss alla. Även om Daish nu har drivits tillbaka från stora delar av de territorier som terrororganisationen tidigare kontrollerade fortsätter Daish att utgöra ett hot.