bet · H501SoU13 · 2018-03-15 00:00:00 — 2017/18:SoU1, rskr. 2017/18:121). Enligt en överenskommelse om insatser inom området psykisk hälsa 2018 mellan staten och SKL fördelas till landstingen för insatser som förbättrar tillgången till åtgärder för att motverka psykisk ohälsa hos barn och unga i gruppen asylsökande och nyanlända (S2017/07520/FS). Detta är en ny satsning . Medlen ska enligt överenskommelsen användas till insatser som syftar till att stärka kompetensen om traumatiserade i vården och för förbättrad samverkan i vårdkedjan. får enligt myndighetens regleringsbrev fördela till ideella organisationer som bedriver förebyggande och främjande verksamhet i syfte att motverka psykisk ohälsa hos barn och unga som är asylsökande eller nyanlända (S2017/07302/RS). Bidraget får betalas ut i form av verksamhetsbidrag och projektbidrag. Syftet med bidraget är att förstärka och komplettera insatser som kommun, landsting och statliga myndigheter vidtar för att förebygga psykisk ohälsa hos barn och unga i migration. Viss del av bidraget, dock högst , får fördelas till verksamheter som bedriver verksamhet med stödjande kontakter för barn och unga med psykisk ohälsa. Med stödjande kontakter avses chattsamtal, telefonsamtal och mejlsvar. Stödboenden för ensamkommande barn och unga Av budgetpropositionen framgår att det fanns totalt ca 365 stödboenden med sammantaget 4 300 platser för ensamkommande barn och unga. Sedan föreskrifterna om stödboenden kom på plats har antalet platser i stödboenden ökat successivt. har tidigare fått i uppdrag av regeringen att göra en fördjupad analys av konsekvenserna för med anledning av den rådande flyktingsituationen och ökningen av antalet ensamkommande barn. Två delrapporter med fokus på myndighetsutövning avrapporterades till . Den tredje och sista delrapporten av situationen i – Fokus på ensamkommande flickor, yngre barn, nätverksplaceringar samt suicidrisk bygger på telefonintervjuer och fokuserar på ensamkommande flickors och yngre barns situation, nätverksplaceringar och suicidrisk bland ensamkommande barn. Rapporten visar enligt att det finns behov av utvecklingsarbete när det gäller ensamkommande flickors och yngre barns situation framför allt när det gäller  arbete med utredning och uppföljning av nätverksplaceringar  stöd till barn som är gifta och som själva har barn  kontakt med barnens biologiska föräldrar  ett långsiktigt perspektiv och samverkan mellan myndigheter, organisationer och civilsamhälle för att säkerställa barnens integration i det svenska samhället. ska enligt regler i socialtjänstlagen, som trädde i kraft , sörja för att den som behöver vårdas eller bo i ett annat hem än det egna även ska kunna tas emot i stödboende för barn och unga i åldern 16–. Utskottet ser positivt på att antalet platser i stödboende successivt har ökat sedan de nya reglerna kom på plats. På samma sätt som gäller för andra placeringsformer ska alltid göra en individuell bedömning av om barnet eller den unge ska tas emot i ett stödboende. Utskottet noterar att placeringsformen stödboende är föremål för uppföljning av . Mot denna bakgrund anser utskottet att det inte finns skäl att ta något initiativ med anledning av motionsyrkanden om ökad användning av stödboenden. Motionerna 2016/17:3371 (M) yrkande 12 och 2017/18:3178 (M) yrkande 42 avstyrks. När det gäller boenden för ensamkommande barn och unga konstaterar utskottet att har i uppdrag att föreslå åtgärder för att skapa ett sammanhållet system för mottagande och bosättning för bl.a. denna grupp asylsökande och nyanlända. Utskottet noterar också den ovannämnda uppföljningen av placeringsformen stödboende som pågår vid . På området boenden för ensamkommande barn och unga pågår således ett omfattande arbete. Utskottet anser därför att det inte behövs något initiativ med anledning av motionerna 2016/17:2471 (V) yrkandena 33 och 34 och 2017/18:1937 (V) yrkandena 5 och 6, 10, 12, 16 och 26. Bland motionsyrkandena finns förslag om ökad kunskap om ensamkommande barns och ungas psykiska hälsa. Utskottet noterar att regeringen och SKL ingått en överenskommelse om insatser inom området psykisk hälsa 2018 som syftar till att stärka kompetensen om traumatiserade i vården och till förbättrad samverkan i vårdkedjan. Motionerna 2017/18:1848 (L) yrkande 21 och 2017/18:2818 (L) yrkande 15 får anses till viss del tillgodosedda och avstyrks. Motion 2017/18:423 (L) yrkande 1 avstyrks. Utskottet konstaterar att för ensamkommande barn och unga inrättades av på uppdrag av regeringen . Utskottet bedömer på samma sätt som regeringen att arbetet i centrumet bör bidra till att yrkesverksamma som möter och arbetar med ensamkommande barn och unga har goda förutsättningar att ge dem vård och omsorg av god kvalitet som utgår från barnets eller den unges enskilda behov. Härutöver har i uppdrag av regeringen att vidta åtgärder som på olika sätt ska utgöra ett stöd för personalgrupper som i olika sammanhang möter ensamkommande barn och unga. Med hänsyn till det omfattande arbete som pågår när det gäller kompetensutveckling anser utskottet att det inte behövs något initiativ från sida. Motionerna 2017/18:1848 (L) yrkande 22 och 2017/18:1937 (V) yrkandena 4, 7 och 15 avstyrks. Även motionerna 2016/17:2471 (V) yrkande 31 och 2017/18:1937 (V) yrkande 35 avstyrks. I några av motionerna finns förslag på hur bedömningar av ensamkommande barns och ungas individuella behov skulle kunna förbättras. Utskottet konstaterar att det numera finns ett relativt omfattande stöd för personer inom som möter ensamkommande i sitt arbete. I detta sammanhang noterar utskottet särskilt och unga, som tydliggör arbete och ansvar för att ge god vård samt ansvar hos olika aktörer. Motionerna 2016/17:2471 (V) yrkande 32 och 2017/18:1937 (V) yrkandena 2 och 13 avstyrks. Utskottet anser inte att behöver ta något initiativ med anledning av motion 2016/17:3477 (SD) yrkande 2 om att tillgången till väl förberedda fosterfamiljer bör vägas in vid mottagande av ensamkommande barn, eller motion 2017/18:2818 (L) yrkande 14 om att se över systemet med gode män och kopplingen till ensamkommande unga. När det gäller stöd och information till ensamkommande barn och unga konstaterar utskottet att erbjuder ett sådant stöd genom myndighetens telefonlinje för barn och ungdomar. Härutöver finns information till ensamkommande på webbplatsen . Utskottet anser därför att det inte behövs något initiativ med anledning av motion 2017/18:1937 (V) yrkande 3, som avstyrks. Utskottet anser inte att det finns skäl att ta något initiativ när det gäller ett motionsyrkande om en utvärdering av IVO:s telefonlinje för barn och ungdomar. Motion 2016/17:2611 (-, MP) avstyrks. Ett av motionsyrkandena gäller ett uppmärksammande av ensamkommande flickors situation. Utskottet noterar att behandlat frågan i en av sina rapporter. Motion 2017/18:3342 (KD) yrkande 1 får till viss del anses tillgodosedd och avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om stöd till adopterade som vill söka sina rötter, om en ändring i lagen om internationell adoptionsförmedling och om medgivandeutredningar vid adoption. Jämför reservation 61 (V) och 62 (KD). I partimotion 2016/17:3304 av m.fl. (KD) yrkande 38 begärs ett tillkännagivande om adopterade barns stöd för att söka sina rötter. Motionärerna anser att Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd bör fullfölja tidigare Myndigheten för internationella adoptionsfrågors arbete med att ge konkret hjälp till adopterade som vill söka sina rötter samt möjlighet till information och stödsamtal. I kommittémotion 2017/18:3607 av m.fl. (V) yrkande 13 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda hur man kan formulera krav på adoptionsbyråerna om att samarbeta med organisationer som accepterar samkönade par som adoptivföräldrar och om att en ändring i lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling är nödvändig. Motionärerna bedömer att detta skulle öka möjligheten för samkönade par att adoptera. I motion 2017/18:350 av (M)föreslås ett tillkännagiv-ande om att se över regelverket och lagstiftningen i syfte att få till mer likvärdiga medgivandeutredningar vid adoption. Grundläggande regler om adoption finns i 4 kap. . Den som ska få tillstånd att adoptera ska, med vissa undantag, ha fyllt . Makar får inte adoptera annat än gemensamt, och inga andra än makar får adoptera gemensamt. Med makar likställs personer som ingått registrerat partnerskap. Socialtjänstlagen och allmänna råd Enligt 6 kap. 12 § SoL får ett barn med hemvist utomlands inte utan socialnämndens medgivande tas emot i syfte att adopteras av någon som inte är barnets förälder eller har vårdnaden om barnet. Medgivande ska begäras innan barnet lämnar det land där det har sin hemvist. Medgivande får enligt andra stycket samma bestämmelse lämnas endast om den sökande är lämpad att adoptera. Vid den bedömningen ska särskild hänsyn tas till sökandens kunskaper och insikter om adoptivbarn och deras behov och den planerade adoptionens innebörd, sökandens ålder, hälsotillstånd, personliga egenskaper och sociala nätverk. Enligt 14 § samma kapitel ska socialnämnden, när ett visst barn har föreslagits för adoption, skyndsamt och senast från det att den eller de som vill adoptera har lämnat in en anmälan om detta pröva om samtycke ska ges till att adoptionsförfarandet fortsätter. I allmänna råd om socialnämndens handläggning av ärenden om adoption (SOSFS 2008:8) finns rekommendationer till stöd för handläggning av ärenden som rör adoptioner vid tillämpningen av bl.a. 6 kap. 12 § SoL. Under rubriken i de allmänna råden finns detaljerade rekommendationer om bl.a. utredningsplan, utredningsrapport och utredningsområden. Förordningen med instruktion för Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd Enligt 1 § 4 förordningen (2017:292) med instruktion för Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd (MFOF) ska myndigheten bedriva och främja ett kunskapsbaserat arbete och ansvara för kunskapsförmedling i frågor som rör socialnämndernas familjerättsliga ärenden om bl.a. föräldraförberedelse, medgivandeutredning och stöd till barn och föräldrar vid internationell adoption. Myndigheten ska vidare enligt 3 § 1 i frågor om internationella adoptioner särskilt övervaka att de svenska auktoriserade sammanslutningarnas arbete med internationell adoptionsförmedling sker i enlighet med lag och om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner samt på ett i övrigt etiskt godtagbart sätt. Enligt 3 § 2 ska myndigheten också följa den internationella utvecklingen och samla information i frågor som rör adoption av utländska barn. Lagen om internationell adoptionsförmedling MFOF ansvarar i fråga om internationella adoptioner även för de uppgifter som åligger myndigheten enligt lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling. Lagen tillämpas när en underårig med hemvist utomlands ska adopteras av någon eller några med hemvist i . Av 3 § framgår att adoptioner av barn från utlandet endast får förmedlas av auktoriserade sammanslutningar. MFOF avgör enligt 5 § frågor om auktorisation och har tillsyn över de auktoriserade sammanslutningarna. Myndigheten för internationella adoptionsfrågor, numera MFOF, föreslog i en skrivelse till regeringen att myndighetens uppdrag utökas så att myndigheten får ansvar för att ge individuellt stöd till adopterade som söker sitt ursprung (myndighetens dnr 47:520/12). MFOF anför i sin årsredovisning att det finns ett stort behov av stöd till adopterade som söker sitt ursprung. Utöver information om var adoptionsdokumentation kan finnas i behöver de adopterade praktisk hjälp att fortsätta sökandet i ursprungslandet och stöd vid eventuell kontakt med den biologiska familjen. Stöd behövs också enligt myndigheten då adopterade eftersöks av biologiska familjer i ursprungslandet eller biologiska syskon som adopterats till andra familjer. MFOF hänvisar i sin årsredovisning till skrivelsen till regeringen, se ovan. Enligt uppgift från är skrivelsen under beredning. Regeringen har i lagrådsremissen Modernare adoptionsregler bl.a. föreslagit en ny lag om internationella adoptioner. Lagrådet har yttrat sig över förslaget. Enligt uppgift från planerar regeringen att lämna en proposition till . Motionsyrkanden om samkönade pars möjlighet till adoption behandlades senast i betänkande 2015/16:SoU6 Socialtjänstfrågor. Utskottet uttalade bl.a. (s. 43) att MFOF, som utövar tillsyn över de tre organisationer som förmedlar internationella adoptioner, följer den internationella utvecklingen och olika länders policyer och lagstiftning i adoptionsfrågor och utbyter erfarenheter med myndigheter och organisationer. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena, och följde utskottet (rskr. 2015/16:177). Utskottet konstaterar att frågan om adopterade barns stöd för att söka sina rötter bereds inom . Något initiativ från behövs därför inte. Motion 2016/17:3304 (KD) yrkande 38 avstyrks. Utskottet anser inte att det finns skäl att göra någon annan bedömning än den som utskottet tidigare gjort på området samkönade pars möjlighet till adoption. Något initiativ från behövs därför inte heller i denna del. Motion 2017/18:3607 (V) yrkande 13 avstyrks. När det gäller medgivandeutredningar noterar utskottet att det finns detaljerade rekommendationer till stöd för handläggningen av ärenden som rör utländska adoptioner i allmänna råd. Motion 2017/18:350 (M) får till viss del anses tillgodosedd och avstyrks. Våld i nära relationer Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om mäns våld mot kvinnor, hbtq-personers utsatthet, våld i samkönade relationer, samverkan mellan myndigheter, relationsvåldscentrum och Kvinnofridslinjen. avslår vidare motionsyrkanden om stöd till barn och unga, kvinnor och potentiella våldsutövare. Jämför reservation 63 (M), 64 (V), 65 (M, SD), 66 (M), 67 (L), 68 (C) och 69 (L). Övergripande frågor om våld i nära relationer I partimotion 2017/18:3595 av m.fl. (V) yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om att en strategi bör arbetas fram för hur kan tillhandahållas tillräcklig kunskap om mäns våld mot kvinnor. I kommittémotion 2017/18:3215 av m.fl. (M) yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om våld i nära relationer och jourhem. Enligt motionärerna bör behovet av förbättringar när det gäller skyddat boende för hbtq-personer ses över för att säkerställa ett kontinuerligt bättre skydd. Ett likalydande förslag finns i kommittémotion 2016/17:3146 av m.fl. (M) yrkande 8. I motion 2016/17:954 av m.fl. (S) yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att en del av det totala forskningsanslaget bör öronmärkas för undersökningar och forskning om våld i samkönade relationer och bemötandet av personer som har varit med om våldet och söker hjälp. I yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att bör reformeras för att på ett inkluderande sätt kunna hjälpa de som har blivit och blir utsatta för våld i samkönade relationer. I motion 2017/18:1125 av och (båda S) föreslås ett tillkännagivande om att överväga att verka för att en grundlig översyn görs för att förhindra det dödliga våldet mot kvinnor, barn och djur. I kommittémotion 2017/18:3736 av m.fl. (M) yrkande 10 föreslås ett tillkännagivande om att utöka samarbetet mellan kommuner som ger våldsutsatta hjälp att flytta till en ny kommun. I motion 2017/18:43 av (KD) föreslås ett tillkännagivande om att bör ges i uppdrag att i högre grad samarbeta med SKL med planering och genomförande av arbete för kvinnofrid. I kommittémotion 2016/17:3078 av m.fl. (M) yrkande 20 föreslås ett tillkännagivande om att fortsätta arbetet för att våld i nära relationer ska anmälas. Motionärerna lyfter fram verksamheter som t.ex. Relationsvåldscentrum i och vill uppmuntra fler sådana verksamheter runt om i landet. I motion 2017/18:2836 av m.fl. (M) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att kvinnor som utsätts för våld i nära relationer bör kunna få stöd via relationsvåldscentrum oavsett var i landet de bor. Ett likalydande förslag finns i motion 2016/17:392 av m.fl. (M) yrkande 1. I motion 2017/18:478 av och (båda S) föreslås ett tillkännagivande om att överväga att se över hur kvinnohus med samlad kompetens för kvinnor som vill anmäla våld kan införas. I kommittémotion 2017/18:3584 av m.fl. (L) yrkande 14 föreslås ett tillkännagivande om Kvinnofridslinjen. Motionärerna föreslår att Kvinnofridslinjen byggs ut till ett nationellt hjälpnummer för den som vill ha råd och hjälp på grund av våld och kränkningar i den egna relationen eller hedersrelaterat våld och förtryck. Ett liknande förslag finns i kommittémotion 2016/17:3474 av m.fl. (L) yrkande 17. Stöd till barn och unga I partimotion 2017/18:1848 av m.fl. (L) yrkande 14 föreslås ett tillkännagivande om att förtydliga regelverket för att barn ska få stöd i samband med anmälningar om våld i nära relationer. Enligt motionärerna bör regeringen överväga att förtydliga regelverket för att säkerställa att barn alltid får komma till tals och får rätt stöd i samband med anmälningar om våld i nära relationer. I partimotion 2016/17:865 av m.fl. (C) yrkande 13 föreslås ett tillkännagivande om hjälp till och vård av barn och unga som utsatts för sexualbrott. Motionärerna vill att regeringen agerar för att se till att barn får vård i ett tidigare skede efter brott. I kommittémotion 2016/17:3474 av m.fl. (L) yrkande 16 föreslås ett tillkännagivande om barns situation i samband med vistelse i jourlägenheter eller skyddade boenden. Enligt motionärerna behöver barnperspektivet förstärkas. Det handlar t.ex. om att skapa förutsättningar för fler skyddade boenden där barn kan bo och att trygga barnens möjligheter att gå i förskola och skola. Stöd till kvinnor som befinner sig i prostitution I kommittémotion 2017/18:3789 av m.fl. (C) yrkande 42 föreslås ett tillkännagivande om att öka stödet till kvinnor som befinner sig i prostitution eller i riskzonen för prostitution eller som vill lämna prostitution. Insatser bör riktas mot särskilt utsatta grupper. Ett likalydande förslag finns i kommittémotion 2016/17:3037 av m.fl. (C) yrkande 42. Stöd till potentiella våldsutövare I kommittémotion 2016/17:3474 av m.fl. (L) yrkande 18 föreslås ett tillkännagivande om ett nationellt hjälpnummer för potentiella våldsutövare. Vidare föreslås i yrkande 19 i samma motion ett tillkännagivande om insatser riktade till den som är motiverad att bryta ett destruktivt beteende i relationer. Enligt motionärerna behöver insatserna öka för att förebygga att samma person upprepar kränkningar . Ett liknande förslag finns även i kommittémotion 2017/18:3584 av m.fl. (L) yrkande 15. Enligt 2 kap. 1 § SoL svarar varje kommun för inom sitt område, och har därmed det yttersta ansvaret för att enskilda får det stöd och den hjälp som de behöver. Vidare framgår av 4 kap. 1 § SoL att den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har rätt till bistånd av försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Det anges att den enskilde genom biståndet ska tillförsäkras en skälig levnadsnivå och att biståndet ska utformas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv. har enligt 5 kap. 11 § SoL till uppgift att verka för att den som har utsatts för brott och hans eller hennes närstående får stöd och hjälp. ska särskilt beakta att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp av närstående kan vara i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation. ansvarar även för att ett barn som har utsatts för brott och barnets närstående får det stöd och den hjälp som de behöver. ska också särskilt beakta att ett barn som har bevittnat våld eller andra övergrepp av eller mot närstående är offer för brott och ansvara för att barnet får det stöd och den hjälp som barnet behöver. föreskrifter och allmänna råd om våld i nära relationer Enligt 7 kap. 4 § föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2014:4) om våld i nära relationer ska socialnämnden vid behov erbjuda bl.a. våldsutsatta vuxna, och den som är och har utsatts för våld eller andra övergrepp av sin partner, stöd och hjälp i form av ett lämpligt tillfälligt boende som motsvarar den våldsutsattes behov av skydd med utgångspunkt i utredningen och riskbedömningen. I de allmänna råden anges att om den våldsutsatte behöver stöd och hjälp i ett skyddat boende, bör boendet ha tillräcklig bemanning och tillräckliga skyddsanordningar för att kunna erbjuda skydd mot hot, våld och andra övergrepp. Det anges vidare att det boende som erbjuds den våldsutsatta bör vara lämpligt för eventuella medföljande barn oavsett ålder och kön. Om det skyddade boendet tar emot barn, bör det i boendet finnas personal med kunskap om barns behov. I fråga om insatser till våldsutövare anges i de allmänna råden att socialnämnden med utgångspunkt i barnets behov bör kunna erbjuda insatser dels till våldsutövande föräldrar, dels till andra våldsutövande vuxna som bor tillsammans med barn. Insatserna bör syfta till att våldet upphör och att våldsutövaren får en ökad förståelse för hur våld påverkar barn, och de bör genomföras med beaktande av barnets behov av trygghet och säkerhet. Vidare anges att nämnden utöver vad som anges ovan bör kunna erbjuda våldsutövare insatser som syftar till att de förändrar sitt beteende och upphör med att utöva våld. Insatserna bör genomföras med beaktande av behovet av trygghet och säkerhet hos våldsutsatta och barn som bevittnat våld. om bl.a. arbete med våld i nära relationer har tagit fram en handbok om bl.a. arbete med våld i nära relationer, som är ett komplement till myndighetens föreskrifter och allmänna råd om våld i nära relationer, Våld – en handbok om och hälso- och sjukvårdens arbete med våld i nära relationer (2016). syftar till att ge och hälso- och sjukvården vägledning på området och behandlar lagstiftning och förarbeten samt kunskap baserad på forskning och erfarenheter från verksamheterna. Den innehåller även avsnitt om familjerätt och förhållandet mellan och ideella föreningar. riktar sig till socialnämnden och vårdgivare, men även till utförare av socialtjänst, t.ex. ideella organisationer. Nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor Regeringens skrivelse Makt, mål och myndighet – feministisk politik för en jämställd framtid (skr. 2016/17:10), som presenterades , innehåller en sektorsövergripande nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor, inklusive hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Den nationella strategin ska bidra till att uppnå regeringens jämställdhetspolitiska delmål att mäns våld mot kvinnor ska upphöra och att kvinnor och män, flickor och pojkar ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. Strategin är tioårig och började gälla . Genom den långsiktiga strategin och ett riktat åtgärdsprogram vill regeringen lägga grunden till ett mer målinriktat och samordnat arbete med mäns våld mot kvinnor samt påskynda utvecklingen av verkningsfulla förebyggande insatser. Strategin har följande fyra målsättningar som enligt regeringen bör vägleda statens styrning av insatser på området: 1) ett utökat och verkningsfullt förebyggande arbete mot våld 2) förbättrad upptäckt av våld samt starkare skydd och stöd för våldsutsatta kvinnor och barn 3) effektivare brottsbekämpning 4) förbättrad kunskap och metodutveckling. I strategin aviserar regeringen särskilda uppdrag för hela strategins genomförande och pekar på behov av åtgärder under perioden 2017‒2020. Enligt regeringen kommer den nya jämställdhetsmyndigheten att få uppdrag om genomförande, samordning och uppföljning av strategin. Regeringen aviserar även att vissa examensbeskrivningar i högskoleförordningen (1993:100) ska ändras för att kunskap om mäns våld mot kvinnor och våld i nära relationer ska ingå i utbildningar för relevanta yrkesgrupper. Förordningsändringen beslutades av regeringen och träder i kraft . I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr.