bet · H501KU20 · 2018-06-12 00:00:00 — Det innebär enligt utskottet att regeringen i denna roll inte får låta sig vägledas av andra intressen än dem som den är satt att tillgodose och inte heller grunda sina avgöranden på andra omständigheter än sådana som enligt gällande författningar får beaktas vid prövningen av ett ärende. Mot bakgrund av det anförda konstaterade att endast en del av regeringens verksamhet omfattas av saklighetskravet i regeringsformen och att saklighetskravet därför inte generellt kan tillämpas i granskningen av statsråds uttalanden i olika sammanhang. har i flera ärenden granskat statsråds uttalanden i olika sammanhang. Ofta har det rört sig om uppgifter som har lämnats vid kontakter mellan regeringen och dess myndigheter. har granskningen kommit in på frågor som rör instruktionsförbudet gentemot domstolar, förvaltningsmyndigheter och eller avsett uppgifter som statsråd har lämnat i anslutning till regeringsbeslut (se t.ex. bet. 1999/2000:KU20 s. 119 f, bet. 2003/04:KU20 s. 189 f., bet. 2004/05:KU20 s. 196 f., bet. 2005/06:KU20 s. 156 f. och bet. 2007/08:KU20 s. 163 f.). Som har redovisats tidigare granskade utskottet statsministerns uttalanden om ett politiskt parti (bet. 2016/17:KU20 s. 324 f.). I ställnings-tagandet konstaterades bl.a. att utskottet har granskat en rad olika uttalanden av statsråd och att granskning, som tidigare framhållits, ska avse statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Utskottet framhöll att statsråd i likhet med alla andra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang, men statsråd kan behöva ta särskild hänsyn. En självklar utgångspunkt i dessa sammanhang är enligt utskottet att uttalandena ska vara korrekta. Detta utesluter naturligtvis inte att statsråd i debatter och andra politiska sammanhang uttrycker sig tillspetsat och polemiskt. Utskottet konstaterade att de i granskningsärendet aktuella uttalandena av statsministern hade gjorts under två partiledardebatter och att båda debatterna varit av generellt politiskt slag, även om sammanhangen skilde sig åt. När det gällde partiledardebatten i kammaren konstaterade utskottet att statsministerns påstående om hur ett partis ledamöter hade lagt sina röster i kammaren på sin budgetmotion varit felaktigt. Som utgångspunkt gäller enligt utskottet att uttalanden av statsråd ska vara korrekta, i enlighet med vad utskottet anfört ovan. I det aktuella fallet skulle emellertid enligt utskottet även beaktas att uttalandet hade gjorts under en pågående debatt. Därutöver kan några granskningar av uttalanden av statsråd i medier nämnas. granskade utskottet dåvarande jämställdhetsministerns uttalande i en artikel i tidningen om mäns kriminalitet (bet. 1998/99:KU25 s. 126 f.). I artikeln, som var undertecknad av ministern, behandlades bl.a. frågor om orsakerna till våldtäkter. Ett uttalande i artikeln lydde: ”Männen begår brott och fokus måste naturligtvis sättas på det kön som bär skulden.” Utskottet konstaterade inledningsvis att granskning ska avse statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning och att det av förarbetena till regeringsformen framgår att grundlagen är avsedd att ge den konstitutionella granskningen en rättslig inriktning (s. 127). Vidare framhöll utskottet att statsråd, i likhet med alla andra medborgare, har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang men att statsråd kan behöva ta särskild hänsyn. I denna del framhöll utskottet att vad som kan bli av intresse från konstitutionell synpunkt i första hand är om auktoritativa uttalanden av statsråd skapar en risk för att den självständighet som enligt regeringsformen ska tillkomma domstolar och förvaltningsmyndigheter äventyras. Även uttalanden som kan uppfattas stå i strid med regeringens officiella hållning kan enligt utskottet skapa oklarhet och risk för komplikationer, särskilt om de berör förhållanden till utländsk stat. I den aktuella granskningen hade det enligt utskottet uppenbarligen inte varit fråga om något som skulle kunna vålla komplikationer från konstitutionell synpunkt. Vad som hade förekommit gav således inte anledning till något vidare uttalande av utskottet. granskade utskottet finansministerns uttalanden i en intervju i om de offentliga finanserna (bet. 2014/15:KU20 s. 250 f.). I artikeln uppgav finansministern bl.a. att statens finanser var i så dåligt skick att överskottsmålet skulle komma att nås tidigast under nästa mandatperiod och att regeringen inte skulle genomföra några förslag som inte var fullt finansierade. När det gällde tillståndet för den svenska ekonomin uppgav finansministern följande: ”Det har blivit väldigt tydligt att ladan är helt tom. Det är inget dukat bord vi kommer till – det är helt avskrapat. Frågan är om ens bordet står kvar.” I sitt ställningstagande konstaterade utskottet inledningsvis att statsråd i likhet med andra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang men att vissa särskilda hänsyn kan behöva tas (s. 256). Utskottet anförde vidare att det är av stor vikt att statsråd deltar i samhällsdebatten och att det också är rimligt att statsråd använder de möjligheter som står till buds för att nå ut till allmänheten. När det gällde den aktuella granskningen noterade utskottet att statsrådet i sin roll som finansminister vid och i anslutning till en pressträff hade redovisat sin syn på läget i den svenska ekonomin. Utskottet, som hade valt att inte närmare analysera tillståndet i den svenska ekonomin vid ovannämnda tillfälle, underströk att det givetvis var viktigt att finansministern vid det aktuella tillfället hade säkerställt att hennes uttalanden grundades på uppgifter som var korrekta. I den svarspromemoria som hade upprättats inom uppgavs att den ovannämnda redovisningen av ministern byggde på beräkningar och prognoser som tagits fram inom departementet. Granskningen gav i övrigt inte anledning till något uttalande av utskottet. Genom en skrivelse till begärde utskottet svar på ett antal frågor. Utskottet fick en svarspromemoria utarbetad inom (bilaga A4.2.2). Av promemorian framgår att uttalandet i bygger på den bild som bifogades till inlägget och att underlaget i bilden kommer från officiell statistik i arbetskraftsundersökning (). På frågan vilken koppling det finns mellan den inlagda bilden med statistik över andelen arbetslösa bland inrikes respektive utrikes födda och uttalande i Twitterinlägget om arbetslösheten bland utrikes födda har följande angetts. Som en del av en pågående offentlig diskussion om olika effekter av svenskt mottagande av asylsökande ville lyfta fram att arbetslösheten bland utrikes födda inte ökade. Bilden var avsedd att illustrera detta. Det framgår vidare av promemorian att Twitterkontot @Justitiedep tillhör myndigheten och att tjänstemän vid kommunikationsenheten publicerar nyheter inom departementets ansvarsområden på kontot. Twitterkontot @johanssonmorgan tillhör personligen. Genom en skrivelse till begärde utskottet svar på några kompletterande frågor. Utskottet fick en svarspromemoria utarbetad inom (bilaga A4.2.3). På frågan om de asylsökande som togs emot och som antingen väntade på beslut i frågan om uppehållstillstånd i eller deltog i ett etableringsprogram ingick i den andelen arbetslösa som presenteras i diagrammet på den bild som bifogats har följande angetts. Bilden i fråga visar hur andelen arbetslösa har utvecklats t.o.m. uppdelat på inrikes och utrikes födda kvinnor och män i åldern 15–74. Det relativa arbetslöshetstalet anger andelen arbetslösa av antalet personer i arbetskraften och källan för dessa uppgifter är . En förutsättning för att räknas in i statistiken är att man ingår i folkbokföringen. Personer som väntar på beslut i frågan om uppehållstillstånd ingår som huvudregel inte i folkbokföringen. De ingår alltså normalt sett inte i statistiken och då inte heller i diagrammet. De som har blivit folkbokförda senast kan ingå i urvalet i 2017. Såvitt känt finns inga undersökningar eller beräkningar som svarar på frågan om hur många av de som sökte asyl som var folkbokförda och som dessutom ingick i urvalet i . Personer som deltar i Arbetsförmedlingens etableringsprogram kan ingå i urvalet i men i ställs inte frågan om personen deltar i etableringsprogrammet. Det finns därför inga uppgifter om hur många deltagare i etableringsprogrammet som ingår i urvalet i eller hur dessa har svarat på frågorna. Om personer i etableringsprogrammet är med i urvalet och svarar att de är arbetslösa eller sysselsatta, så ingår de i arbetskraften och därmed i diagrammet. Av promemorian framgår vidare att Twitterkontot @johanssonmorgan tillhör personligen, men via kontot kommunicerar han såväl regeringens politik som partipolitik och andra ämnen. bistår honom inte i hanteringen av kontot. Det framgår vidare av promemorian att det är som ansvarar för att inlägg och kommentarer som berör regeringens eller verksamhet och som därför är allmänna handlingar tas om hand och hanteras i enlighet med den ordning som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen och offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). har granskat en rad olika uttalanden av statsråd. Som utskottet har framhållit ska granskning avse statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Statsråd har, i likhet med alla andra medborgare, rätt att göra uttalanden i olika sammanhang, men statsråd kan behöva ta särskild hänsyn. En självklar utgångspunkt i dessa sammanhang är att uttalandena ska vara korrekta. Detta utesluter naturligtvis inte att statsråd i debatter och andra politiska sammanhang uttrycker sig tillspetsat och polemiskt. Det i granskningsärendet aktuella uttalandet av justitie- och migrationsministern gjordes i ett Twittermeddelande. Utskottet konstaterar att det av utredningen i ärendet framgår att statsrådet i sitt uttalande om arbetslösheten bland utrikes födda redovisade statistik som inte mer än i möjligen begränsad utsträckning inkluderade den grupp uttalandet avsåg. Uttalandet gav därmed en missvisande bild. Justitie- och migrationsministern ansvarar för sina uttalanden och därmed även för att de uppgifter som han lämnar är korrekta. Att det aktuella uttalandet gjordes på hans personliga Twitterkonto saknar i sammanhanget betydelse. Granskningen ger i övrigt inte anledning till något uttalande av utskottet. 4.3 Statsministerns uttalande om straff I en anmälan till (dnr 866-2017/18), bilaga A4.3.1, begärs att utskottet ska granska hur ett närmare angivet uttalande av förhåller sig till regeringsformens bestämmelser om domstolarnas och myndigheternas självständighet (11 kap. 3 § och 12 kap. 2 § regeringsformen). Vidare anförs i anmälan att uttalanden inte tycks få genomslag i regeringens och arbete, i detta fall genom statsministerns eget agerande, och att frågor därför aktualiseras om hur statsministern leder regeringen och . I anmälan framhålls att med tanke på i vilket sammanhang uttalandet gjordes, vad som var känt om de faktiska omständigheterna m.m., kan uttalande rimligen inte ha tagit sikte på några andra personer; i vart fall torde uttalande ha uppfattats på ett sådant sätt. Vidare framhålls i anmälan att eftersom statsministern är regeringens främsta företrädare kan det uppfattas som att hans åsikter har ett brett stöd i regeringen. Till grund för granskningen ligger bl.a. en promemoria som har upprättats inom Statsrådsberedningen, bilaga A4.3.2. kastades vad som i massmedier har beskrivits som brinnande föremål, brandbomber och molotovcocktailar mot en synagoga i . Efter dådet hämtades tre personer till förhör, och efter förhören beslutade åklagaren, , att anhålla personerna. Häktningsframställning gjordes mot två av de tre anhållna, och häktades båda såsom på sannolika skäl misstänkta för grov mordbrand. Den tredje personen som varit anhållen såsom skäligen misstänkt begärdes inte häktad utan försattes på fri fot. Misstankarna kvarstod dock även mot denna person. En av de häktade har sedermera försatts på fri fot, fortfarande skäligen misstänkt för grov mordbrand (den lägre misstankegraden). Med anledning av det inträffade gjorde i en intervju med TT följande uttalande, vilket återgavs i flera massmedier . – Jag hoppas att det här ut och att de som gjort sig skyldiga till detta får rejäla straff. Jag blir riktigt, riktigt upprörd. Förbudet mot ministerstyre innebär sammanfattningsvis – att regeringen ska styra riket genom kollektivt fattade beslut – att myndigheter som lyder under regeringen i princip ska följa föreskrifter av allmän natur eller direktiv för särskilda fall som meddelats av regeringen genom kollektivt fattade beslut – att domstolarna och myndigheterna är tillförsäkrade en självständighet enligt vad som utvecklas kort här nedan. I 11 kap. 3 § regeringsformen föreskrivs att ingen myndighet, inte heller riks-dagen, får bestämma hur en domstol ska döma i det enskilda fallet eller hur en domstol i övrigt ska tillämpa en rättsregel i ett särskilt fall. På motsvarande sätt föreskrivs i 12 kap. 2 § regeringsformen att ingen myndighet, inte heller eller en kommuns beslutande organ, får bestämma hur en förvaltningsmyndighet i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör myndighetsutövning mot en enskild eller mot en kommun eller som rör tillämpningen av lag. I bestämmelsen i 11 kap. 3 § regeringsformen fastslås rättssäkerhetsprincipen att domstolarna i sitt dömande bara har att rätta sig efter rättsreglerna och inte får ta emot order och anvisningar om hur de ska döma i det enskilda fallet. Genom ett förbud mot direktiv i särskilda fall tillförsäkras domstolarna självständighet i sin rättstillämpande verksamhet (m.fl., Grundlagarna [, Zeteo], kommentaren till 11 kap. 3 § regeringsformen). Grundlagberedningen framhöll (SOU 1972:15 s. 196) att den kanske viktigaste garantin för att domstolarna och förvaltningsmyndigheterna skulle fullfölja sina uppgifter på ett sätt som var tillfredsställande för den enskildes rättstrygghet låg i att de i grundlag tillförsäkrades självständighet i sin rättstillämpande verksamhet. har vid ett flertal tillfällen granskat om statsråd genom uttalanden har handlat i strid med gällande ordning i fråga om formerna för regeringens styrning av myndigheterna. gjorde utskottet en översiktlig genomgång av utskottets granskning av uttalanden som gjorts av statsråd fr.o.m. /92 /06 (bet. 2006/07:KU20 s. 210 f.). Av genomgången framgår att frågan oftast har gällt om ett uttalande varit ägnat att påverka förvaltningsmyndigheters grundlagsreglerade självständighet, dvs. om det varit statsrådets avsikt att påverka myndighetsutövning mot enskild eller kommun eller myndighets tillämpning av lag eller om en myndighet har kunnat uppfatta sig som bunden av ett uttalande. Utskottet har uttalat sig angående statsråds rätt att göra uttalanden och framhållit att viss återhållsamhet, med hänsyn till statsråds speciella ställning och regeringsformens bestämmelser om myndigheternas självständighet, måste iakttas när det gäller uttalanden som rör myndighetsutövning mot enskild eller tillämpning av lag. Vidare har utskottet yttrat att avsikten med ett uttalande samt hur uttalandet kunnat uppfattas av myndigheten måste tillmätas betydelse vid bedömningen av om ett uttalande kan uppfattas som en otillbörlig påverkan på myndigheten. I en granskning (bet. 2009/10:KU20 s. 150 f.) konstaterade utskottet i sitt ställningstagande inledningsvis att som utskottet uttalat har ett statsråd i likhet med alla andra medborgare rätt att göra uttalanden i olika sammanhang. Med hänsyn till ett statsråds speciella ställning i förening med regeringsformens bestämmelser om myndigheternas självständighet i förhållande till regeringen, måste dock viss återhållsamhet iakttas när det gäller uttalanden som rör myndighetsutövning mot enskilda eller tillämpning av lag. Om ett uttalande uppfattas ha gjorts av ett statsråd i denna egenskap, måste självfallet stor betydelse fästas vid statsrådets avsikt med uttalandet. Om denna avsikt är att påverka myndighetsutövning mot enskild eller tillämpning av lag, kan uttalandet vara att se som ett avsteg från reglerna i dåvarande 11 kap. 7 § regeringsformen, vilket inte är godtagbart från konstitutionella utgångspunkter. När det särskilt gäller frågan om statsråds rätt att uttala sig om rättsavgöranden och om ett uttalande varit ägnat att påverka en domstols bedömning i ett enskilt mål, har utskottet framhållit att domstolarnas självständighet är en av grunderna för en rättsstat. Med hänsyn till detta bör statsråden enligt utskottet visa största möjliga återhållsamhet med att uttala sig om rättsavgöranden i enskilda fall eller att göra uttalanden som kan uppfattas på detta sätt. Uttalanden om rättskipningen kan utgå från enskilda fall men slutsatsen måste ges en allmän innebörd om inte misstanken ska uppstå att ett statsråd velat påverka domstolarnas avgöranden. Även om avsikten med uttalandet inte har varit att påverka domstolarnas bedömning kan det ändå i vissa fall framstå som stridande mot syftet i dåvarande 11 kap. 2 § regeringsformen, numera 11 kap. 3 § (bet. 1993/94:KU30 s. 61 f.). Den sistnämnda granskningen avsåg bl.a. vissa uttalanden som dåvarande justitieministern gjort i ett tv-program om ett enskilt brottmål: En far till ett barn hade genom laga kraftvunnen dom tilldömts vårdnaden om barnet. Barnets mor åtalades för egenmäktighet med barnet då hon vägrade följa vårdnadsdomen. Tingsrätten hade ogillat åtalet för egenmäktighet med barn med hänvisning till att nödrätt förelåg, och hovrätten hade fastställt tingsrättens dom. Riksåklagaren och fadern hade överklagat till . Högsta domstolens dom meddelades efter justitieministerns uttalanden i tv-programmet. Utskottet fann vad gällde justitieministerns uttalanden rörande den lagakraftägande domen om vårdnaden, att någon avsikt att påverka i dess ställningstagande i målet om egenmäktighet med barn inte syntes ha förelegat. Det kan också förutsättas, anförde utskottet, att inte låter sig påverkas av ett sådant uttalande. Utskottet framhöll i sammanhanget ändå vikten av att en justitieminister är utomordentligt försiktig och återhållsam i situationer där justitieministern gör eller förväntas göra uttalanden om fall som är föremål för prövning i domstol. Vidare kan nämnas en granskning (bet. 2010/11:KU20 s. 212 f.) som gällde ett uttalande av dåvarande statsministern i fråga om marknadsföring av flygplats. I en artikel på webbplats angavs att och Lunds kommuner samt avsåg att satsa på att marknadsföra flygplats. Malmös insats hade överklagats till förvaltningsdomstolen. I artikeln anges följande om vad dåvarande ministern uttalat: , och står redo att lägga på att marknadsföra flygplats. – En tveksam satsning, tycker statsminister (M). – Fullt rimligt, säger (S). På riksplanet är enigheten mindre. ser det som tveksamt att svenska kommuner och landsting slussar skattemedel till en utländsk flygplats. – Det kan ju inte beskrivas som en kärnuppgift för en svensk kommun med sin kommunala kompetens, säger han. – Vi moderater brukar säga att man ska vara aktsam om skattepengarna lokalt och se till att de verkligen går till skola, äldreomsorg och förskolor. Det är kärnuppgiften. Då ska man akta sig för att ha med allt för mycket ”annat” – lokala företag, marknadsföringsprojekt och liknande. – Men det måste rimligen vara upp till Malmös förtroendevalda att förklara och försvara hur man resonerat i , tillägger statsministern. I sitt ställningstagande omtalade utskottet vad det tidigare framhållit, nämligen att statsråd bör iaktta försiktighet i vissa hänseenden samt att det kan bl.a. gälla uttalanden som kan riskera den självständighet som enligt regeringsformen tillkommer domstolar och förvaltningsmyndigheter vid deras rättstillämpning som gäller enskilda eller kommuner. Granskningen i det fallet föranledde inget uttalande av utskottet. gällde tre av utskottets granskningar uttalanden som gjorts av statsråd i anslutning till ärenden inom rättsväsendet (bet. 20l5/l 6:KU20 s. 356–372). De två första granskningarna gällde uttalanden om icke lagakraftvunna domar, den tredje gällde ett uttalande om en åklagares bedömning av häktningsskäl i ett enskilt ärende. Dåvarande sjukvårdsministern hade i ett Twittermeddelande uttryckt ”Bra och viktigt att konstaterar att abort är en arbetsuppgift för barnmorskor.” I Twittermeddelandet fanns en länk till tingsrättens pressmeddelande angående en dom. uttalade i sitt ställningstagande (bet. 2015/16:KU20 s. 362) att statsrådet genom sitt Twittermeddelande inklusive länken till pressmeddelandet om tingsrätts dom hade gjort ett tydligt ställningstagande i förhållande till den icke lagakraftvunna domen. Utskottet fann att uttalandet kom i konflikt med syftet i 11 kap. 3 § regeringsformen. Den andra granskningen avseende uttalanden om icke lagakraftvunna domar gällde uttalanden av statsministern och dåvarande inrikesministern med anledning av en dom där dömt två personer för terroristbrott till fängelse på livstid. I artikeln Löfven om terrordomen: ”En viktig signal” som publicerades på uppges att tidigare sagt att varit naivt när det handlar om terrorism och om svenskar som reser för att kriga med IS. Men den dagens livstidsdomar mot de två männen i beskriver som ”en viktig signal”: Det är en viktig signal från rättssamhället: det är inte OK att åka ner och begå brott mot mänskligheten i andra länder, säger till . uttalade sig dåvarande inrikesministern, enligt uppgift i artikeln Inrikesminister välkomnar unik terrordom som publicerades på . Enligt artikeln välkomnade han den dagens domar, men tyckte att det behövdes nya lagar. Därefter citeras dåvarande inrikesministern enligt följande: Det är klart att det är glädjande att vi nu fått fällande domar inom ramen för dagens lagstiftning, säger . När det gällde att de båda männen fälldes för att de deltagit i morden på två män som båda fick sina halsar avskurna och att straffet blev det hårdast möjliga, livstids fängelse, uttalade enligt artikeln: Det är domstolarna som avgör det. till bevisning och brottets allvar är det inte orimligt. I artikeln Ygeman om terrordomen: Behövs lagskärpning, som publicerades på , uppges att dåvarande inrikesministern uttalat följande: I grunden är det glädjande att det går att få fällande domar med befintlig lagstiftning mot terrorism, men vi kommer ändå att behöva stärka lagstiftningen för att kunna fälla fler som gett sig iväg och stridit, säger till TT och tillägger: Det här var ett tydligt fall där det fanns videobevisning, men det finns det inte i alla fall, säger han. uttalade i sitt ställningstagande (bet. 2015/16:KU20 s. 368 f.) följande: Enligt 11 kap. 3 § regeringsformen får ingen myndighet, inte heller , bestämma hur en domstol ska döma i det enskilda fallet eller hur en domstol i övrigt ska tillämpa en rättsregel i ett särskilt fall. Domstolarnas självständighet är en av grunderna för en rättsstat. Enligt utskottets tidigare uttalanden bör därför statsråd, som i och för sig i likhet med alla andra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang, visa största möjliga återhållsamhet med att uttala sig om rättsavgöranden i enskilda fall eller att göra uttalanden som kan uppfattas på detta sätt. Uttalanden om rättskipningen kan utgå från enskilda fall men slutsatsen måste ges en allmän innebörd om inte misstanken ska uppstå att ett statsråd velat påverka domstolarnas avgöranden. Även om avsikten med ett uttalande inte varit att påverka domstolarnas bedömning kan det ändå i vissa fall framstå som stridande mot syftet i 11 kap. 3 § regeringsformen. Frågor om terrorism är ständigt aktuella i debatten. Detta får anses i högsta grad ha gällt , efter händelserna i . Utskottet noterar även den politiska överenskommelse som hade ingåtts kring åtgärder mot terrorism. Det fanns därför ett visst medieintresse av att såväl statsministern som inrikesministern skulle kommentera domarna från .