bet · H501UU14 · 2018-04-18 00:00:00 — Utskottet konstaterar att det på grund av blockeringar i säkerhetsrådet inte torde finnas förutsättningar för att upprätta en särskild tribunal för men understryker vikten av att fortsätter att med kraft driva frågan om ansvarsutkrävande i , inklusive genom inrättandet av särskilda mekanismer, så att rättvisa kan skipas när kriget i är över. Utskottet konstaterar att många av de områden som har beskrivits ovan under styckena Situationen och Situationen i även är relevanta för minoriteters situation. Detta gäller bl.a. ett motionsyrkande om humanitärt stöd till minoriteter. Det finns stora humanitära utmaningar i de områden som tidigare kontrollerades av Daish. Utskottet framhåller att humanitära insatser är centrala för att lindra nöd och rädda liv även bland minoritetsgrupper. När det gäller yrkanden om kristnas situation står det klart att kristna har förföljts både som grupp och som individer och utsatts för svåra övergrepp i och i . Utskottet påminner i sammanhanget även om sina tidigare ställningstaganden att förföljelsen av kristna minoriteter i bl.a. och måste upphöra, senast i betänkande 2016/17:UU15. När det gäller ett motionsyrkande om att regeringen ytterligare bör verka för att uppmärksamma de humanitära och kulturella värden som håller på att gå förlorade i inbördeskrigens och konstaterar utskottet att det är oacceptabelt och i strid med folkrätten att medvetet förstöra byggnader och föremål för att rensa områden från en viss grupps kulturella referenser. Både EU och FN har fördömt Daishs handlingar som syftar till att förstöra kulturarv, exempelvis i säkerhetsrådets resolution (2017). Av ett svar på en skriftlig fråga till regeringen (fr. 2016/17:846) framgår ett antal åtgärder som regeringen har vidtagit. Utöver det stöd till bekämpandet av Daish och återuppbyggnad som har redovisats tidigare i betänkandet lyfts bl.a. frivilligt bidrag till för utbildning, vetenskap och kultur () och dess arbete till skydd för kulturarv fram. Statens museer för världskultur har fått extra medel för arbetet med hotat kulturarv i bl.a. och . Vidare lyfts bl.a. ett antal åtgärder för att bekämpa illegal handel med kulturföremål fram. Utskottet betonar vikten av att detta arbete fortsätter. Utskottet konstaterar att fred, försoning och ett demokratiskt styrelseskick är centrala element för att förbättra respekten för de mänskliga rättigheterna, inklusive för personer som tillhör minoriteter. Utskottet välkomnar att EU i rådsslutsatser framhållit att breda och inkluderande politiska processer är avgörande för att uppnå fred och försoning i både och och framhåller att bidraget till den globala koalitionen har utgjort och utgör ett viktigt bidrag till att skydda etniska och religiösa minoriteter i . När det gäller frågan i flera motionsyrkanden om att inrätta säkra zoner eller skyddszoner för att skydda etniska och religiösa minoriteter i och/eller vill utskottet påminna om betänkande 2015/16:UU12. Där konstaterade utskottet att det av erfarenhet har visat sig komplicerat att upprätthålla särskilda skyddade zoner för utsatta minoriteter och att det finns en risk att sådana zoner kan bli en dödsfälla för redan utsatta människor. Utskottets bedömning var vidare att en samsyn inom är nödvändig för ett trovärdigt beslut om att inrätta och med vapenmakt upprätthålla sådana skyddade zoner. En förutsättning vore vidare att länderna själva skulle efterfråga detta, vilket inte har gjorts. Utskottet står fast vid bedömningen ovan och hänvisar till de åtgärder för att förbättra minoriteters situation som har redovisats tidigare i betänkandet. Ett antal yrkanden gäller självbestämmande och mänskliga rättigheter för kurder, inklusive kvinnors rättigheter. Utskottet berör flera av dessa frågor i andra delar av betänkandet. När det gäller yrkandet att ska verka för ökat självstyre för kurddominerade områden konstaterar utskottet att frågor som rör självstyre för olika grupper måste lösas genom demokratiska processer inom respektive land och i linje med ländernas författningar. När det gäller yrkanden om grundläggande rättigheter för kurder, om en samlad strategi för stärkande av kurdernas rättigheter samt om situationen för kvinnor och flickor i regionen berör utskottet kurdernas situation och situationen för kvinnor och barn i andra delar av detta betänkande. Därutöver framhåller utskottet att dessa frågor omfattas av dialoger om och åtgärder för att främja de mänskliga rättigheterna med de berörda länderna. Utskottet konstaterar att regeringen arbetar för att bidra till jämställdhet och alla kvinnors och flickors fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna, bl.a. genom att utrikesförvaltningen anlägger ett jämställdhetsperspektiv på hela sin verksamhet och genom att en rad olika plattformar, roller och verktyg används för att främja kvinnors och flickors fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2016/17:455 (SD), motion 2016/17:471 (SD) yrkandena 1–4, motion 2016/17:1738 yrkande 12 och 13, motion 2016/17:2893 (SD) yrkandena 1 och 3, motion 2016/17:3208 (KD) yrkandena 14–17, motion 2017/18:529 (V) yrkande 14 i denna del, motion 2017/18:1599 (SD) yrkandena 2–4, motion 2017/18:3334 (SD), motion 2017/18:3745 (KD) yrkande 10 och motion 2017/18:3892 (SD) yrkandena 11–14. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om situationen i . Jämför reservation 11 (SD), 12 (L, KD) och 13 (V). I kommittémotion 2016/17:1200 av m.fl. (V) yrkande 4 anges att bör verka för att lever upp till sina internationella åtaganden om att skydda pressfriheten och påskynda en förändring av det turkiska rättssystemet till ett system baserat på rättssäkerhet och mänskliga rättigheter. Enligt kommittémotion 2016/17:1738 av m.fl. (V) yrkande 1 bör regeringen sätta press på att respektera den kurdiska befolkningens mänskliga rättigheter. I yrkande 2 uppmanas att verka för att åtalen mot HDP:s parlamentariker läggs ned. Enligt yrkande 6 bör verka för att bombningar och militära angrepp mot kurderna i upphör. I kommittémotion 2016/17:3206 av m.fl. (KD) yrkande 16 föreslås ökade ansträngningar för att stärka journalisters förutsättningar och säkerhet i mot bakgrund av den försämrade situationen för journalister och oberoende medier. I kommittémotion 2017/18:529 av m.fl. (V) yrkande 16 anförs att bör agera för att våldet och repressionen mot oppositionella upphör i och att alla som fängslats på politisk grund friges. I kommittémotion 2017/18:1598 av m.fl. (SD) anser motionärerna att regeringen formellt bör erkänna folkmordet på olika minoriteter i . Utskottet delar inledningsvis motionärernas djupa oro över situationen för de mänskliga rättigheterna och respekten för rättsstatens principer i . Detta rör inte minst yttrandefriheten och pressfriheten, liksom rättigheten för oppositionella krafter att verka. Utskottet konstaterar att situationen har förvärrats sedan det misslyckade kuppförsöket och det undantagstillstånd och avsteg från Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna som följde därefter. Av senaste rapport om de mänskliga rättigheterna i framgår att undantagstillståndet bl.a. har följts av massarresteringar och massuppsägningar av offentligt anställda. Kritiker till denna utveckling har fått allt svårare att verka. Detta gäller inte minst oppositionspartiet . Ett stort antal företrädare för partiet och partiledarna har frihetsberövats. Rapporten beskriver även att makten i har koncentrerats alltmer till presidenten och att granskande och balanserande funktioner har urholkats. Denna utveckling förstärktes ytterligare genom folkomröstningen om att ändra konstitution. Utskottet konstaterar att varnade för att makten riskerar att koncentreras till presidenten, vilket i sin tur riskerar att få allvarliga konsekvenser för kontrollfunktioner och rättsväsendets oberoende. Ett tydligt försämrande av rättssäkerheten har noterats . Dessutom har straffriheten för myndighetsutövare blivit vanligare. Utskottet konstaterar att yttrandefriheten och utrymmet för det civila samhället stegvis har inskränkts i . hamnade på plats 151 av 180 länder i Reportrar utan gränsers pressfrihetsindex. beskriver bl.a. razzior mot oberoende medieinstitutioner och frihetsberövande av bl.a. journalister, akademiker och människorättsaktivister. Rapporten vittnar även om bristande mediepluralism och ökad självcensur bland journalister. Bland de frihetsberövade återfinns bl.a. företrädare för och Reportrar utan gränser. Begränsningar görs även av internet och sociala medier. Såsom utskottet uttryckte i betänkande 2016/17:UU15 är yttrande- och åsiktsfrihet en förutsättning för ett demokratiskt samhälle. Respekten för yttrande- och åsiktsfrihet är också en grundförutsättning för att en rad andra fri- och rättigheter ska kunna åtnjutas, såsom församlings- och föreningsfriheten, religionsfriheten och rätten till utbildning. Utskottet understryker vikten av att regeringen för fram detta till . Av flera interpellationssvar (t.ex. 2016/17:546 från och 2017/18:301 från ) framgår att regeringen arbetar på olika sätt och inom olika internationella forum för att tydliggöra situationen för de mänskliga rättigheterna i . Regeringen driver bl.a. frågorna inom EU och och agerar på plats i , exempelvis genom att utlandsmyndigheterna bevakar rättegångar som en del av det diplomatiska uppdraget. Vidare framhålls att bilaterala reformstöd innefattar insatser för att öka kapaciteten hos det civila samhället, medier och andra förändringsaktörer. Detta stöd omfattar ca via Sida och ca via generalkonsulatet i . Stöd ges bl.a. till organisationer som utbildar och stöttar journalister, till MR-organisationer och till organisationer som arbetar med fackliga rättigheter på arbetsplatsen. Utskottet framhåller att EU är en viktig arena i arbetet med att främja mänskliga rättigheter och rättsstatens principer i och noterar att ett toppmöte mellan och hölls . Utskottet har behandlat frågor som rör relation till EU i flera betänkanden om verksamheten i Europeiska unionen. I det senaste betänkandet, 2016/17:UU10, uttryckte utskottet sin djupa oro för utvecklingen i när det gäller mänskliga rättigheter och respekten för rättsstatens principer. Vidare underströk utskottet vikten av att EU fortsätter att verka för att respekten för demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer upprätthålls i . Enligt utskottet måste EU tydligt markera mot frihetsberövandet av människorättsförkämpar och journalister. Utskottet ser positivt på att EU:s stats- och regeringschefer, som framkommer av interpellation 2017/18:301, har rekommenderat att rikta om stödet till så att en större andel går till att stärka rättsstaten och respekten för mänskliga rättigheter. Vad gäller frågorna om rättsstatens principer konstaterar utskottet även att och , där är medlem, utgör viktiga plattformar för att lyfta fram situationen i . Utskottet konstaterar att frågan har diskuterats återkommande i organisationernas parlamentariska församlingar. När det gäller ett yrkande om mänskliga rättigheter för den kurdiska befolkningen konstaterar UD i för att den kurdiska befolkningen, inte minst kvinnor och barn, har påverkats oproportionellt av stridigheterna mellan regeringsstyrkor och PKK i sydöstra . Pro-kurdiska organisationer och partier har fått svårare att verka sedan stridigheterna återupptogs . Enligt en rapport från FN:s kommissionär för mänskliga rättigheter som publicerades framkommer bl.a. uppgifter om massiv förstörelse, dödsfall och kränkningar av mänskliga rättigheter mellan . Vidare konstaterar utskottet att kommissionär för mänskliga rättigheter har uppmanat att utreda anklagelser om brott mot mänskliga rättigheter i sydöstra . Som nämnts tidigare i betänkandet har företrädare för och dess systerparti , inklusive parlamentsledamöter och borgmästare, utsatts för hot och våld. Under undantagstillståndet har ett stort antal folkvalda politiker gripits. När det gäller ett yrkande om bombningar och militära angrepp mot kurderna i konstaterar utskottet att startade en militär operation i Afrin i norra . Utskottet ser med djup oro på situationen i norra . Risken är stor att den redan prekära humanitära situationen förvärras, att konflikten eskalerar och att förutsättningarna för en politisk lösning försämras. Risken är även att offensiven belastar de internationella ansträngningarna för att bekämpa Daish och ger dem och andra terrorgrupper i regionen en chans att återhämta sig. Utskottet konstaterar att frågan diskuterades i . Utskottet framhåller vikten av att regeringen i EU och FN fortsätter att verka för en deeskalering av situationen, för att respekten för den internationella rätten upprätthålls och för att civila skyddas. Som utskottet har uttalat tidigare i betänkandet måste konflikten i lösas genom en politisk process. Utskottet understryker att den vapenvila som överenskoms i genom resolution (2018) gäller hela och alla parter som deltar i konflikten. Utskottet betonar, liksom i betänkande 2015/16:UU12, vikten av att fredsprocessen mellan den turkiska regeringen och PKK återupptas och konstaterar att detta förutsätter ett eldupphör och att den turkiska regeringen initierar en genomgripande förhandlings- och reformprocess. Detta är en förutsättning för fred och säkerhet i och skulle även bidra till fred och säkerhet i regionen. Utskottet konstaterar vidare att det i stöd till det civila samhället ingår rättigheter för olika befolkningsgrupper inklusive den kurdiska som en viktig del. När det gäller ett yrkande om att regeringen formellt bör erkänna folkmordet på olika minoriteter i konstaterar utskottet att det behandlade ett antal yrkanden i samma fråga i betänkande 2009/10:UU9. I sitt ställningstagande underströk utskottet bl.a. att det är viktigt att de massakrer som har drabbat armenier, assyrier och pontiska greker kan diskuteras öppet, och för att detta ska bli möjligt krävs förutom öppenhet också förutsättningslös historisk forskning. Utskottet ansåg bl.a. att det inte ankommer på som ett representativt organ att göra folkrättsliga ställningstaganden. Utskottet underströk vikten av att det internationella forskarsamfundet ges bästa möjliga förutsättningar för oberoende studier och diskussion om etniska och religiösa minoriteter vid upplösningen av det osmanska imperiet. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena. Ledamöterna från S, MP och V reserverade sig och yrkade att borde tillkännage för regeringen som sin mening att ska erkänna förföljelse av kristna i det 1915 som folkmord. biföll reservationen (rskr. 2009/10:206). Regeringen meddelade i skrivelse 2013/14:75 att riksdagsskrivelse 2009/10:206 var slutbehandlad. Utskottet fortsätter att framhålla som sin mening att det i princip inte ankommer på som ett representativt organ att göra folkrättsliga ställningstaganden. Utskottets principiella uppfattning är alltjämt att det är genom forskning, fri debatt och rättsliga prövningar som det avgörs hur historiska händelser och förlopp ska definieras. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2016/17:1200 (V) yrkande 4, motion 2016/17:1738 (V) yrkandena 1, 2 och 6, motion 2016/17:3206 (KD) yrkande 16, motion 2017/18:529 yrkande 16 (V) och motion 2017/18:1598 (SD). , och fredsprocessen i Utskottets förslag i korthet avslår motioner om , , fredsprocessen i och erkännandet av som stat. Jämför reservation 14 (SD) och 15 (V) samt särskilt yttrande 4 (SD) och 5 (C). I kommittémotion 2016/17:459 av m.fl. (SD) framförs att regeringens representant i Europeiska unionens råd bör ta initiativ till att åter lägga Hamas till listan över organisationer som omfattas av förordning 2580/2001. I kommittémotion 2016/17:472 av m.fl. (SD) yrkande 1 framförs att bör återkalla sitt erkännande av och förklara det ogiltigt. I yrkande 2 anser motionärerna att regeringen bör tydliggöra att den inte kan betrakta en statsledning i där Hamas ingår som legitim. I yrkande 3 anförs att grundförutsättningarna för att en tvåstatslösning kan lösa konflikten och leda till långsiktig fred är fredsförhandlingar där det ställs krav på båda parter och där båda är beredda och ges möjlighet att kompromissa för hållbara lösningar. Dessa förslag återupprepas i kommittémotion 2017/18:3335 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3. Därutöver anges i yrkande 4 att regeringen bör ställa krav på den palestinska myndigheten och PLO vad gäller mottagandet av bistånd. I yrkande 5 anförs att bistånd till den palestinska myndigheten bör avvecklas om inte vissa krav uppfylls, såsom bättre uppfyllande av demokratiska principer, korruptionsbekämpning och respekt för mänskliga rättigheter. Andra krav som nämns är att den palestinska myndigheten upphör med belöningar för och hyllningar av terrorism och uppmaningar till terrorism, att ta tydligt avstånd från antisemitism och att en fredlig relation till eftersträvas. I kommittémotion 2017/18:529 av m.fl. (V) yrkande 12 anförs att bör stödja i det fortsatta arbetet mot att erkännas som fullvärdig medlem av FN. Utskottet kan inledningsvis konstatera att EU och är djupt engagerade i ansträngningarna att försöka bidra till en lösning på den israelisk-palestinska konflikten. EU har vid upprepade tillfällen, senast i rådsslutsatser , förmedlat att EU står redo att erbjuda parterna politiskt, ekonomiskt och säkerhetsrelaterat stöd och ett särskilt privilegierat partnerskap med EU om parterna lyckas komma överens om ett fredsavtal. EU har löpande även betonat att utvecklingen av EU:s framtida relationer med parterna kommer att vara avhängig deras engagemang för fred på basis av en tvåstatslösning. antog EU rådsslutsatser om bl.a. parametrarna för fredsförhandlingar. Slutsatserna bygger i detta avseende på bl.a. de rådsslutsatser som antogs under ordförandeskap i EU 2009. I slutsatserna anges att en hållbar lösning måste baseras på relevanta säkerhetsrådsresolutioner, Madridprinciperna, den s.k. färdplanen, det arabiska fredsinitiativet och förutvarande avtal mellan parterna och resultera i att och ett oberoende, demokratiskt, sammanhängande, suveränt och livskraftigt lever sida vid sida i fred och säkerhet i ett tillstånd av ömsesidigt erkännande. EU betonar att tvåstatslösningen ska baseras gränser, och det framhålls i slutsatserna att EU inte kommer att erkänna förändringar av dessa gränser, såvida inte sådana överenskommits mellan parterna. Övriga parametrar berör säkerhetsarrangemang i vilka vikten av palestinsk suveränitet och israelisk säkerhet framhålls, en rättvis och realistisk lösning på flyktingfrågan och som den framtida huvudstaden för båda parter. I slutsatserna framhålls bl.a. även att EU strävar efter att upprätthålla trovärdigheten i en tvåstatslösning och i detta sammanhang uppmanar att bl.a. upphöra med bosättningsexpansionen, inklusive i östra . Utskottet välkomnar vidare att EU har gjort ansträngningar för att återuppliva det politiska spåret, bl.a. genom möten med premiärminister , med president och med och ett antal utrikesministrar från förbundets medlemsländer. EU har även tagit initiativ till ett extrainsatt möte med den s.k. () för att diskutera åtgärder som kan stödja en framförhandlad tvåstatslösning och stöd till . Utskottet anser liksom regeringen att EU:s roll i fredsprocessen i är central men att engagemanget måste ökas och konkretiseras och att det är mer angeläget än någonsin att EU fortsätter arbeta aktivt för att genomföra sin politik på området. Utskottet vill framhålla att regelbundet diskuterar situationen i . Utskottet välkomnar antagandet av resolution (2016) som var den första resolution om fredsprocessen som säkerhetsrådet kunde enas om . Resolutionen uttrycker bl.a. stöd för förnyade förhandlingar för att uppnå en rättvis och hållbar fred i på basis av relevanta säkerhetsrådsresolutioner, de s.k. Madridprinciperna, det arabiska fredsinitiativet och vägkartan från den s.k. kvartetten (FN, EU, och ). Liksom i betänkande 2015/16:UU12 instämmer utskottet i EU:s positioner när det gäller parametrar för fredsförhandlingar och konstaterar att bosättningsexpansionen och konstruktionen av separationsbarriären på ockuperat område är folkrättsvidriga och måste upphöra. Bosättningarna strider även mot FN:s säkerhetsråds resolution (2016) från där uppmanas att upphöra med alla bosättningsaktiviteter och förstörandet av palestiniers hem m.m. Utskottet konstaterar att antalet bosättningar har ökat kraftigt och framhåller att bosättningsexpansionen är ett hot mot tvåstatslösningen. Utskottet vidhåller sin uppfattning att rätt till säkerhet måste tryggas men att detta inte får ske i strid med folkrätten. Utskottet framhåller vidare att både förutvarande och innevarande regering har arbetat och arbetar aktivt inom FN, EU och bilateralt för att skapa bättre förutsättningar för en resultatinriktad fredsprocess. Utskottet beklagar djupt det amerikanska uttalandet om som huvudstad och planerna på att flytta den amerikanska ambassaden dit. Utskottet konstaterar att EU är tydligt i sin syn på som en separat enhet och som framtida huvudstad för två stater. Utskottet välkomnar att antog slutsatser där EU bekräftar sitt starka stöd för tvåstatslösningen och understryker att EU:s ståndpunkt om alltjämt är oförändrad. Utskottet konstaterar att har givits en särskild status av FN och att säkerhetsrådet har uppmanat världssamfundet att respektera denna. Utskottet konstaterar att säkerhetsrådet framhållit detta senast i resolution (2016) . Utskottet anser liksom regeringen att det amerikanska uttalandet riskerar att leda till ökad instabilitet i en redan orolig region och få långvariga strategiska konsekvenser för fredsprocessen. Utskottet anser att alla slutstatusfrågor, inklusive status, måste lösas genom förhandlingar mellan parterna och inte genom unilateralt agerande. Utskottet betonar även att det är viktigt för både EU och att ha en bred och djup dialog med både och för att på så sätt främja ett återupptagande av fredsprocessen. Utskottet konstaterar att regeringen utsåg ett sändebud för fredsprocessen i . Utskottet noterar att det inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken (European Neighbourhood Policy, ENP) pågår ett arbete med att fördjupa relationerna med EU:s grannländer i syd. Processen för att uppgradera relationerna mellan och inleddes . EU har konstaterat att uppgraderingen måste ses i ett bredare sammanhang som omfattar framsteg i fredsprocessen. Den existerande handlingsplanen för samarbetet, som konkretiserar samarbetet inom ramen för associeringsavtalet, har förlängts i flera omgångar. Utskottet noterar vidare att EU har särskilda riktlinjer för sina samarbetsprogram med . Riktlinjerna genomför EU:s långvariga politik för de israeliska bosättningarna och tillämpar principen om differentiering, vilket innebär att endast israeliska entiteter som är etablerade eller bedriver sin verksamhet inom 1967 års gränser kan ansöka om EU-stöd. Utskottet framhåller att våldsamheter är ett av de främsta hindren för att lösa konflikten och konstaterar att FN, EU och konsekvent och regelbundet till fullo tar avstånd från både terrorism och oproportionerligt våld. Utskottet välkomnar i detta sammanhang att samarbetet på säkerhetsområdet mellan och fortgår och konstaterar att detta samarbete har varit och är viktigt för att stävja terrorism. I sammanhanget påminner utskottet även om att den s.k. kvartetten efter det palestinska parlamentsvalet , som vanns av Hamas, slog fast att en palestinsk regering måste erkänna staten rätt att existera, ställa sig bakom alla avtal mellan och PLO samt avsäga sig våld som medel för att uppnå politiska mål. Denna politik har därefter vid upprepade tillfällen bekräftats av EU i rådsslutsatser, senast i samband med att den palestinska ämbets-mannaregeringen tillsattes (rådsslutsatser från ) och av i resolution (2016). Utskottet konstaterar, liksom i betänkande 2015/16:UU12, att denna politik ligger fast och utgör en grund som den inompalestinska försoningsprocessen och alla palestinska regeringar måste förhålla sig till.