bet · H501SoU17 · 2018-02-21 00:00:00 — Vissa förslag om personlig assistans Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till ändringar i socialförsäkringsbalken och lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. De lagändringar som utskottet tillstyrker innebär att tvåårsomprövningen av rätten till assistansersättning tas bort. ska vara skyldig att ompröva rätten till assistansersättning i den utsträckning som denna rätt har minskat i omfattning på grund av väsentligt ändrade förhållanden som är hänförliga till den försäkrade. Vidare ska personlig assistans kunna beviljas för tid under den enskildes dygnsvila när en assistent behöver vara tillgänglig i väntan på att den enskilde behöver hjälp utan att det är fråga om tillsyn (väntetid) tid under den enskildes dygnsvila när en assistent i stället behöver finnas till förfogande på annan plats i väntan på att den enskilde behöver hjälp (beredskap) tid när en assistent behöver vara närvarande i samband med en aktivitet utanför den enskildes hem på grund av att ett hjälpbehov kan förväntas uppstå. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet föreslår vidare att avslår tolv yrkanden i följdmotioner. I betänkandet finns fem reservationer (M, SD, C, V, L, KD). Proposition 2017/18:78 Vissa förslag om personlig assistans. Tolv yrkanden i följdmotioner. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Vissa förslag om personlig assistans 1.Tvåårsomprövningar, punkt 2 (SD, C, V, L, KD) 2.Likvärdiga behov inom LSS, punkt 3 (KD) 3.Grundintentionen med LSS, punkt 4 (V) 4.Egenvård, punkt 5 (SD, C, L, KD) 5.Tillsyn m.m., punkt 6 (M) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i socialförsäkringsbalken, 2. lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Därmed bifaller proposition 2017/18:78 punkterna 1 och 2. 2017/18:3968 av Per Lodenius och (båda C) yrkande 1, 2017/18:3970 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2017/18:3971 av m.fl. (L) yrkande 1 och 2017/18:3973 av m.fl. (KD) yrkande 1. Reservation 1 (SD, C, V, L, KD) Likvärdiga behov inom LSS 2017/18:3973 av m.fl. (KD) yrkande 3. Reservation 2 (KD) 2017/18:3969 av m.fl. (V). Reservation 3 (V) 2017/18:3968 av Per Lodenius och (båda C) yrkande 2, 2017/18:3970 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2017/18:3971 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2017/18:3973 av m.fl. (KD) yrkande 2. Reservation 4 (SD, C, L, KD) 2017/18:3972 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2. Reservation 5 (M) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (S), (M), (S), (M), (M), (S), (C), (MP), (S), (SD), (L), (S), (S), (M), (SD) och (V). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2017/18:78 Vissa förslag om personlig assistans och tolv yrkanden i följdmotioner. Regeringens förslag till riksdagsbeslut och förslagen i motionerna finns i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. I propositionen finns en redogörelse för ärendets beredning fram till regeringens beslut om propositionen. Propositionen innehåller förslag till ändringar i socialförsäkringsbalken som innebär att tvåårsomprövningen av rätten till assistansersättning tas bort. ska vara skyldig att ompröva rätten till assistansersättning i den utsträckning som denna rätt har minskat i omfattning på grund av väsentligt ändrade förhållanden som är hänförliga till den försäkrade. Regeringen föreslår också ändringar i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad LSS. Ändringarna innebär att personlig assistans ska kunna beviljas för tid under den enskildes dygnsvila när en assistent behöver vara tillgänglig i väntan på att den enskilde behöver hjälp utan att det är fråga om tillsyn (väntetid) tid under den enskildes dygnsvila när en assistent i stället behöver finnas till förfogande på annan plats i väntan på att den enskilde behöver hjälp (beredskap) tid när en assistent behöver vara närvarande i samband med en aktivitet utanför den enskildes hem på grund av att ett hjälpbehov kan förväntas uppstå. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Vissa förslag om personlig assistans Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag och avslår motionsyrkanden om tvåårsomprövningar, likvärdiga behov inom LSS, grundintentionen med LSS, egenvård och tillsyn m.m. Jämför reservation 1 (SD, C, V, L, KD), 2 (KD), 3 (V), 4 (SD, C, L, KD) och 5 (M). Väntetid, beredskap och aktiviteter utanför hemmet bör ingå i personlig assistans för andra personliga behov () meddelade en dom om rätten till personlig assistans enligt LSS (HFD 2017 ref. 27). I domen uttalar HFD att inte alla personliga behov ger rätt till personlig assistans enligt bestämmelsen i 9 a § andra stycket LSS. Det särskilda stöd som den funktionshindrade behöver ska också i någon mening vara kvalificerat för att grunda en rätt till personlig assistans enligt bestämmelsen. Detta krav får enligt HFD anses innefatta att den personliga assistentens insats ska ha en direkt och konkret koppling till ett individuellt behov av hjälp i det dagliga livet. Med anledning av domen har lämnat in en skrivelse till som beskriver hur myndighetens tillämpning av lagstiftningen påverkas av den nya rättspraxisen och vilka konsekvenser som myndigheten ser uppstå för enskilda. Myndighetens bedömning är att assistansersättning kan beviljas för väntetid, beredskap och för tid mellan preciserade hjälpbehov i samband med aktiviteter utanför hemmet. I praktiken följer många kommuner ställningstaganden om assistansersättning vid tillämpning av bestämmelserna om personlig assistans i LSS. LSS ska främja jämlikhet i levnadsvillkor, självbestämmande och full delaktighet i samhällslivet. Regeringen anser att en assistent på samma sätt som tidigare bör kunna finnas till hands för den som är assistansberättigad i väntan på att behov uppstår. Det är en förutsättning för att insatsen ska kunna genomföras i praktiken och även fortsättningsvis möjliggöra för eget boende, föräldraskap, arbete och aktiv fritid. Enligt regeringens förslag ska personlig assistans för andra personliga behov även avse tid under den enskildes dygnsvila när en assistent behöver vara tillgänglig i väntan på att den enskilde behöver hjälp utan att det är fråga om tillsyn (väntetid) tid under den enskildes dygnsvila när en assistent i stället behöver finnas till förfogande på annan plats i väntan på att den enskilde behöver hjälp (beredskap) tid när en assistent behöver vara närvarande i samband med en aktivitet utanför den enskildes hem på grund av att ett hjälpbehov kan förväntas uppstå. Regeringen framhåller att avsikten med den nya regleringen varken är att utöka eller begränsa den rätt till personlig assistans som har funnits enligt tillämpningen före rättsliga ställningstagande Assistansersättning – hjälp med andra personliga behov (FKRS 2017:05). Regeringen gör bedömningen att bestämmelsens ordalydelse inte utesluter att dubbel assistans beviljas i någon av de aktuella situationerna. Avsikten med regeringens förslag är att klargöra i lag att personlig assistans kan beviljas i de aktuella situationerna. Avsikten är däremot inte att ändra den hittillsvarande tillämpningen i fråga om rätten till dubbel assistans. Den föreslagna lagändringen innebär således varken någon utökning eller någon inskränkning av denna rätt. Enbart det faktum att det inte är uteslutet med dubbel assistans under en hel aktivitet utanför den enskildes hem innebär inte någon utvidgning av rätten till dubbel assistans. Det måste enligt regeringen anses ligga i sakens natur att resan till och från en aktivitet utgör en del av aktiviteten. En ordning där det är svårare att få personlig assistans för resan till och från aktiviteten än för själva aktiviteten skulle motverka målet att assistansberättigade ska kunna leva som andra och vara delaktiga i samhället. Den föreslagna bestämmelsen reglerar assistans ”i samband med en aktivitet”. Enligt regeringens mening är det väl förenligt med bestämmelsens lydelse att anse att resan utförs i samband med aktiviteten. Detta innebär sammanfattningsvis att även tiden mellan preciserade hjälpbehov under en resa till och från en aktivitet bör berättiga till personlig assistans. Beräkning av ersättning för väntetid och tid för beredskap Enligt 2 § föreskrifter om assistansersättning (FKFS 2016:4) ersätts en timmes väntetid med ett belopp som motsvarar en fjärdedel av den ersättning som betalas ut för en assistanstimme. för beredskap ersätts enligt samma bestämmelse med ett belopp som motsvarar en sjundedel av den ersättning som betalas ut för en assistanstimme. föreskrifter avser assistansersättning enligt socialförsäkringsbalken (SFB). Bestämmelserna om assistansersättning är inte bindande för kommunerna vid deras tillämpning av LSS. De grundläggande bestämmelserna om personlig assistans i LSS är emellertid tillämpliga även på assistansersättning (se 51 kap. 2 § SFB). Rätten till assistansersättning och beräkningen av assistansersättning regleras i 51 kap. SFB. Enligt 4 § förordningen (1993:1091) om assistansersättning får meddela föreskrifter om beräkningen av assistansersättningen. Av 51 kap. 11 § första stycket SFB följer att regeringen får bemyndiga att meddela föreskrifter om schablonbeloppet för assistansersättning. Med hänsyn till att regeringen reglerar schablonbeloppets storlek i 5 § förordningen om assistansersättning kan bemyndigandet till i 4 § samma förordning enligt regeringen inte avse något annat än verkställighetsföreskrifter. Den föreskrift om ersättning för väntetid och tid för beredskap som meddelat reglerar visserligen hur ersättning ska beräknas och synes därför i formell mening falla inom det givna bemyndigandet. Med hänsyn till föreskriftens faktiska innebörd – att ersättningen uppgår till en fjärdedel respektive en sjundedel av full timersättning för de aktuella situationerna – kan det dock enligt regeringen även hävdas att föreskriften reglerar hur stor omfattning av väntetiden respektive beredskapstiden som berättigar till assistansersättning. För att det inte ska råda någon oklarhet om att det ryms inom regeringens kvarstående restkompetens att reglera ersättningsnivåerna i dessa fall föreslår regeringen att en bestämmelse i SFB ska upplysa om möjligheten för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om i vilken omfattning väntetid och tid för beredskap berättigar till assistansersättning. Regeringen bedömer vidare att bör bemyndigas att meddela föreskrifter om i vilken omfattning väntetid och tid för beredskap berättigar till assistansersättning. Omprövning av rätten till assistansersättning Regeringen anför att utvecklingen av rättspraxis på assistansområdet får sitt största genomslag för enskilda i samband med de tvåårsomprövningar som gör. Dessa prövningar görs bl.a. för att följa upp om den enskildes rätt till assistansersättning påverkas av att det sedan föregående prövning har tillkommit författningar, rättspraxis eller annan normering. Enskilda som har beviljats assistansersättning och som berörs av ny rättspraxis kan få en minskning av antalet timmar eller helt indragen assistansersättning på grund av att det grundläggande hjälpbehovet inte längre bedöms uppgå till i genomsnitt mer än . Förändringar i rättspraxis kan få särskilt ingripande effekter för enskilda som redan har beviljats assistansersättning, eftersom en stor del av vardagen då kan behöva ställas om. Förändringarna får också påverkan på kommunerna som är ansvarig aktör för att tillgodose den enskildes behov när han eller hon inte längre har rätt till statlig assistansersättning. Vidare anför regeringen att de senaste årens omfattande förändringar i tillämpningen på assistansområdet har medfört instabilitet och oro för enskilda assistansberättigade och deras närstående. Det har även inneburit ett snabbt växande ansvar för kommunerna eftersom många har förlorat sin statliga assistansersättning. Regeringen vill enligt propositionen skapa bättre förutsägbarhet för enskilda och kommuner och förhindra att fler ingripande förändringar får genomslag för enskilda assistansberättigade utan att det har föregåtts av politiska beslut. Regeringen föreslår därför att bestämmelsen om tvåårsomprövning av rätten till assistansersättning ska tas bort. Ett flertal remissinstanser anser att bestämmelsen om tvåårsomprövning bör tas bort permanent. Enligt regeringens mening är emellertid en sådan bestämmelse principiellt sett motiverad i syfte att göra det möjligt för att se till att rätt person får rätt ersättning, och regeringens avsikt är därför att lagändringen ska vara tillfällig. Regeringen bedömer att bestämmelsen om tvåårsomprövning bör återinföras så snart det finns förutsättningar för det. Enligt regeringens uppfattning bör detta bli aktuellt tidigast när en reformerad assistanslagstiftning träder i kraft. betänkande är avsett att ligga till grund för den reformerade lagstiftningen. Enligt 51 kap. 12 § SFB ska rätten till assistansersättning omprövas vid väsentligt ändrade förhållanden. Denna omprövningsskyldighet bör finnas kvar. Några klargörande uttalanden om vad som avses med väsentligt ändrade förhållanden finns inte i förarbetena. Ordningen med tvåårsomprövning bygger emellertid på principen att den försäkrade ska vara trygg i sin rätt till assistansersättning (jämför prop. 1992/93:159 s. 197). I tillämpning anses begreppet därför endast avse omständigheter som är hänförliga till den försäkrade. Prejudikat från HFD anses således inte aktualisera skyldighet att ompröva rätten till assistansersättning. Detsamma gäller ny lagstiftning. Regeringen anför vidare att syftet med förslaget om att ta bort tvåårsomprövningarna är att undvika att förändringar i rättspraxis får ingripande effekter för enskilda som redan har beviljats assistansersättning. Detta syfte uppnås inte om begreppet väsentligt ändrade förhållanden nu skulle anses omfatta prejudikat. För att undanröja den oklarhet som annars skulle finnas i lagtexten i detta avseende bör det enligt regeringen anges i bestämmelsen att det ska vara fråga om väsentligt ändrade förhållanden som är hänförliga till den försäkrade. Av detta följer att ändrad rättstillämpning inte utgör grund för omprövning. En omprövning enligt bestämmelsen kan inte leda till att den försäkrade beviljas fler timmar med assistansersättning. Ett sådant beslut förutsätter en ansökan av den försäkrade eller en anmälan av kommunen (se 110 kap. 4 § och 6 § första stycket 3 SFB). Detta innebär enligt regeringens mening att det endast är ändrade förhållanden som negativt påverkar den försäkrades rätt till assistansersättning som bör ligga till grund för omprövningen. Denna förutsättning bör framgå av bestämmelsen. Ett avsevärt ökat hjälpbehov hos den försäkrade som framkommer genom en ansökan om fler timmar med assistansersättning bör således inte innebära att ska göra en omprövning av rätten till assistansersättning enligt den aktuella bestämmelsen. Syftet med regeringens förslag är att undvika att förändringar i rättspraxis får ingripande effekter för enskilda som redan har beviljats assistansersättning. Detta bör naturligtvis även gälla för försäkrade vars rätt till assistansersättning har minskat av andra orsaker än förändringar i rättspraxis. Syftet med förslaget skulle inte uppnås om en omprövning på grund av ett minskat hjälpbehov skulle kunna leda till att assistansersättningen dras in på grund av ett förändrat rättsläge vad gäller ett helt annat hjälpbehov. Regeringen anser att omprövningen bör begränsas till de ändrade förhållanden som innebär att rätten till assistansersättning har minskat i omfattning. Av bestämmelsen bör således framgå att det är fråga om en partiell omprövning och inte en fullständig prövning av rätten till assistansersättning. Regeringen föreslår därför sammanfattningsvis att ska ompröva rätten till assistansersättning i den utsträckning som denna rätt har minskat i omfattning på grund av väsentligt ändrade förhållanden som är hänförliga till den försäkrade. Enligt regeringen har de förslag som lämnas i propositionen mycket stor betydelse för att tillförsäkra att personer som har beviljats personlig assistans får sina behov tillgodosedda, och de nya bestämmelserna bör därför träda i kraft vid tidigast möjliga tidpunkt. Regeringen föreslår att de nya bestämmelserna ska träda i kraft . Enligt regeringens mening talar grundläggande principer om rättssäkerhet och likabehandling för att den nya regleringen i LSS inte bör gälla för tid före ikraftträdandet. Regeringen föreslår att äldre bestämmelser fortfarande ska gälla för personlig assistans som avser tid före ikraftträdandet. Även vad gäller omprövningsbestämmelsen i 51 kap. 12 § SFB talar principerna om likabehandling och rättssäkerhet med styrka för att giltigheten av omprövningar som har genomförts före ikraftträdandet inte ska påverkas av den nya regleringen. Enligt regeringens förslag ska den äldre omprövningsbestämmelsen i SFB fortfarande gälla om har meddelat omprövningsbeslutet före ikraftträdandet. I kommittémotion 2017/18:3972 av m.fl. (M) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om tillsyn över och uppföljning av lagstiftningen om personlig assistans. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om särskilda åtgärder för att stävja felaktiga utbetalningar och fusk till följd av de nu föreslagna lagändringarna. Motionärerna anför att fusk, bedrägerier och missbruk av förmåner undergräver systemet. Det drabbar främst de som har störst behov av stödet. Därför krävs utökad och mer systematisk tillsyn samt uppföljning av tillämpning och effekter av den samlade assistanslagstiftningen. Vidare anför motionärerna att tillämpningen av de föreslagna reglerna bör följas noggrant. Det är viktigt att noggrant följa de statsfinansiella effekterna eftersom kostnaderna tidigare ökat kraftigare än vad regeringen förväntat sig. Det behövs en tidig kontrollstation för att kunna överblicka effekterna av lagstiftningen. I kommittémotion 2017/18:3970 av m.fl. (SD) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att assistans ska kunna beviljas för behov av hjälp med egenvård eller annan hjälp. Domarna från HFD samt tolkning av dessa har fått oerhörda konsekvenser för många med stort vårdbehov. En av konsekvenserna man kan se av domarna är bl.a. att framöver inte behöver ge assistansbidrag till barn med behov av avancerad vård i hemmet, t.ex. de med andningssvårigheter och de som behöver hjälp med sondmatning. Det är enligt motionärerna inte rimligt att andning och näringsintag inte ses som ett grundläggande behov. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att ge ett tilläggsdirektiv till den pågående om att se över hur tvåårsomprövningarna av rätten till assistansersättning kan förändras. Om man har vissa typer av medfödda funktionsnedsättningar är det enligt motionärerna onödigt byråkratiskt och dessutom förnedrande för individen att minst gå igenom och redovisa alla sina behov återigen. Motionärerna är därför emot att alla personer med funktionsnedsättning måste genomgå denna ofta mentalt påfrestande process och vill att regeringen ser över möjligheten att införa ett nytt system där vissa undantag kan göras. I kommittémotion 2017/18:3968 av Per Lodenius och (båda C) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att ge den pågående om att se över hur tvåårsomprövningarna av assistansersättning kan förändras. Omprövningarna grundar sig på det faktum att behov kan ändras . För en del personer är det dock högst osannolikt att hälsotillståndet skulle förändras. Eftersom tvåårsomprövningarna ofta är en mentalt påfrestande process för de berörda anser motionärerna att systemet bör förenklas. Motionärerna föreslår därför att det ska ses över huruvida det är möjligt att göra en schablonbedömning för de fall då hälsotillståndet inte har förändrats till det bättre. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att assistans ska kunna beviljas för behov av hjälp med egenvård eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den assistansberättigade personen. En dom från HFD innebär att inte behöver ge assistansbidrag för annat än det vardagliga behovet av hjälp med hygien, måltider, klädsel och kommunikation hos personer med psykiska funktionshinder. Det handlar bl.a. om barn med behov av avancerad vård i hemmet, på grund av exempelvis andningssvårigheter och svår epilepsi. Dessa är inte längre garanterade assistenter betalda av utan hänvisas till sjukvården. Konsekvensen kan bli långa inläggningstider på sjukhus och stora orättvisor beroende på var i landet man bor. Motionärerna anser att rätt till assistans för att klara ett grundläggande behov måste garanteras den berörda gruppen. I kommittémotion 2017/18:3969 av m.fl. (V) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag till lagändringar som innebär att grundintentionen med LSS följs. Sedan den första inskränkande domen 2009 har bedömningen av vem som har rätt till assistansersättning blivit alltför snäv. Det övergripande målet i LSS är att de personer som omfattas av lagen ska få möjlighet att leva som andra. För att den personliga assistansen ska leva upp till grundintentionen med lagstiftningen behöver rättstillämpningen enligt motionärerna återställas till hur det såg ut – dvs. innan den rättspraxis som därefter inskränkt rätten till personlig assistans kom. I kommittémotion 2017/18:3971 av m.fl. (L) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om tilläggsdirektiv till om en ny modell som ska ersätta tvåårsomprövningarna. Det tillfälliga stoppet ger en viss respit, men motionärerna menar att de schablonmässiga tvåårsomprövningarna bör avskaffas helt och ersättas med en modell som utgår från den enskilde. Motionärerna anför vidare att det är rimligt med en regelbunden uppföljning av behovet av assistans. Hur omfattande denna uppföljning ska vara och hur ofta den ska göras bör avgöras individuellt och vara en del av beslutet om assistansersättning. Utgångspunkten bör vara att det ska vara mer sällan än , och mindre omfattande än en nyansökan. Motionärerna anser att bör få i uppdrag att utreda formerna för en sådan modell. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt ska återkomma med förslag för att assistans ska kunna beviljas utifrån behov av hjälp med egenvård eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den assistansberättigade. Motionärerna anför att de lagändringar som föreslås i propositionen om väntetid och beredskap syftar till att ”neutralisera” effekten av den prejudicerande domen , eller åtminstone tolkning av denna. Som regeringen konstaterar i propositionen är denna dom dock bara en av flera. Dessa domars konsekvenser kan vi överblicka; över 1 200 personer har förlorat sin assistans och många fler har fått avslag vid en nyansökan. Om LSS och assistansreformen ska kunna återupprättas till den frihetsreform det var, behöver lagen göras om även för att eliminera dessa effekter. I kommittémotion 2017/18:3973 av m.fl. (KD) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om tilläggsdirektiv till om en ny modell som ska ersätta tvåårsomprövningarna. Kravet på att ska ompröva beslut behöver enligt motionärerna även långsiktigt ersättas med en ordning som innebär en trygghet för den som beviljats stöd inom LSS. Den som fått en insats beviljad måste ha förutsättningar att känna sig trygg med att han eller hon kommer få tillräckliga insatser som möter hanns eller hennes behov, oavsett vem som beviljat insatsen och oavsett vilken insats som beviljats. Beviljade insatser ska inte kunna dras in vid omprövning såvida förutsättningarna för de gynnande besluten inte var byggda på felaktiga uppgifter eller att förutsättningarna hos den enskilde har ändrats så mycket att behovet inte längre kvarstår för omprövningen.