bet · H501FiU27 · 2018-04-20 00:00:00 — Även om det inte alltid är möjligt att dra slutsatsen att det är granskningar som är den direkta anledningen till de iakttagna förbättringarna visar uppföljningen att spelar en viktig roll i arbetet med att förändra och förbättra den statliga verksamheten. Djup uppföljning av 18 granskningsrapporter Syftet med den djupa uppföljningen är att, efter det att granskningen publicerats, spåra vidtagna eller planerade åtgärder och förbättringar som är ett resultat av granskningen. Resultatet av granskningar framgår av den samlade bild som framkommer i flera uppföljningsrapporter. Det innebär att en enskild uppföljningsrapport inte kan ge hela bilden av nyttan med granskning och det genomslag som granskningarna får. Urvalet av rapporter för den djupa uppföljningen avser att spegla en jämn spridning av granskningar med en korrigering för att även åstadkomma spridning av granskningar över utskott och ämnen. Redovisningen disponeras i fyra avsnitt för respektive granskningsrapport: granskning, behandling av regeringens skrivelse, regeringens och myndigheters åtgärder och avslutande bedömning och kommentarer. I det sista avsnittet redovisas översiktligt om åtgärder vidtagits i enlighet med iakttagelser och rekommendationer och de problem som fortfarande anses kvarstå. Uppgifterna i den djupa uppföljningen har hämtats från offentliga dokument och från kontakter med de granskade organisationerna. Följande granskningsrapporter ingår i årets uppföljningsrapport: • Statens hantering av riksintressen – ett hinder för bostadsbyggande (2013:21) • Transparensen i budgetpropositionen (2013:23) • Bostäder för äldre i avfolkningsorter (2014:2) • Försvarets omställning (2014:4) • Att överklaga till förvaltningsrätten – handläggningstider och information till enskilda (2014:6) • Förvaltning av regionala projektmedel – delat ansvar, minskad tydlighet? • Livsmedelskontrollen – tar staten sitt ansvar? • Att gå i pension – varför så krångligt? • Etableringslotsar – fungerar länken mellan individen och arbetsmarknaden? • – Är finansieringen av bolaget effektiv för staten? • Överenskommelser mellan regeringen och SKL inom hälso- och sjukvården – frivilligt att delta men svårt att tacka nej (2014:20) • Primärvårdens styrning – efter behov eller efterfrågan? • Informationssäkerheten i den civila statsförvaltningen (2014:23) • Bistånd genom internationella organisationer – UD:s hantering av det multilaterala utvecklingssamarbetet (2014:24) • Specialdestinerade statsbidrag – Ett sätt att styra mot en mer likvärdig skola? • Näringspolitikens effekter – Brister i informationen om statliga satsningar (2014:26) • Utbildningsstödet till varslade vid – omskolad till arbete? • Den officiella statistiken – en rättvisande bild av samhällsutvecklingen? Behandlingen av den årliga revisionens revisionsberättelser med modifierade uttalanden årliga revision har granskat årsredovisningarna för omkring 230 myndigheter och övriga organisationer 2016. Granskningen resulterade i att 15 myndigheter och en stiftelse fick revisionsberättelse med modifiering genom reservation, avvikande mening eller genom att avstår från uttalande. I kapitlet redovisas hur de berörda myndigheterna och regeringen har behandlat de modifierade revisionsberättelserna och vilka åtgärder som vidtagits. Den rapportering om åtgärder som de granskade organisationerna har lämnat till regeringen och samt regeringens rapportering till i budgetpropositionen utgör underlag för uppföljningen. årliga revision gör ett inledande uppföljnings- och planeringsarbete inför varje verksamhetsår. Arbetet omfattar bl.a. en riskanalys där information om tidigare års modifieringar i myndigheternas revisionsberättelser ingår i underlaget till riskanalysen. Eftersom den årliga revisionen ska arbeta förebyggande ska fel och brister kommuniceras med de berörda . Detta förebyggande arbete, i kombination med att statliga myndigheter över lag har hög kvalitet i årsredovisningarna, minskar enligt risken för antalet modifierade revisionsberättelser. Översiktlig uppföljning av 21 granskningsrapporter från effektivitetsrevisionen I den översiktliga uppföljningen som görs efter publiceringen av en granskning, utgår man från regeringens redovisning av vidtagna respektive aviserade åtgärder i skrivelserna till med anledning av granskningsrapporterna och i annan dokumentation. betänkande med anledning av regeringens skrivelse framgår också i den utskottsvisa redovisningen. Anslagssparande på förvaltningsanslaget och utnyttjande av anslagskredit på biståndsanslaget I 2 kap. 6 § lagen (2016:1091) om budget och ekonomiadministration för myndigheter finns bestämmelserna om anslagssparande. Myndigheterna får använda outnyttjade medel på ett anslag . Enligt Riksdagsstyrelsens föreskrift 2 kap. 5 § till lagen (RFS 2016:4) ska ett anslagssparande på ett anslag som huvudsakligen avser förvaltningsutgifter som huvudregel inte överstiga . Anslagssparandet 2017 på förvaltningsanslaget är , dvs. lägre än av tilldelat belopp. Enligt 2 kap. 5 § i lagen (2016:1091) om budget och ekonomiadministration för myndigheter får myndigheten tillfälligt överskrida ett anslag genom att ta i anspråk en anslagskredit motsvarande högst av det anvisade anslaget. Den utnyttjade anslagskrediten 2017 på biståndsanslaget är , dvs. lägre än av anvisat anslag. Beslut om kontrollåtgärder för verksamhetsrisker Som ett led i den interna styrningen och kontrollen har en riskinventering gjorts vid myndigheten. För de risker som har ett riskvärde som överstiger sex behöver kontrollåtgärder vitas. Riksrevisorn med administrativt ansvar fattade beslut om kontrollåtgärder för verksamhetsrisker (dnr 1.2.1-2016-0329). En kritisk risk som noteras är brister i resurser och kontinuitet på ekonomienheten på grund av hög personalomsättning. Rekrytering av chef för ekonomienheten anges som ett första steg för att åtgärda risken. De övriga risker som tas upp handlar om ordning och reda i interna processer och strukturer, t.ex. interna föreskrifter för bisysslor och att skapa en god och långsiktig offentlighetsstruktur. Administrativa kostnader som belastar anslaget för internationellt utvecklingsarbete disponerar ett anslag för internationellt utvecklingssamarbete inom utgiftsområde 7 Internationellt bistånd. Av årsredovisningen framgår att av de gemensamma kostnaderna har belastat biståndsanslaget, vilket är mindre jämfört med föregående år. Det betyder att de administrativa kostnaderna utgör av biståndsanslaget 2017. Gemensamma kostnader som inte belastar biståndsanslaget är t.ex. pensionskostnader för tidigare riksrevisorer och samverkan med personalorganisationer. har kommenterat biståndsanslagets bidrag till myndighetens övergripande administrativa kostnader. I betänkande 2016/17:UU2 konstaterades att de administrativa kostnaderna utgjorde av anslaget 2015, vilket innebar en ökning från de som redovisats 2008. ville att skulle utgå från () riktlinjer för prissättning för myndigheter. har också hänvisat till finansutskottets tidigare uttalanden om att redovisningen av de administrativa kostnaderna borde skärpas genom att i sitt budgetunderlag särredovisar de administrativa kostnaderna och gör en bedömning av vad som kan vara rimligt kommande år (yttr. 2009/10:FiU3y). I årets budgetbetänkande (bet. 2017/18:UU2) konstaterar utrikesutskottet att enligt riksrevisor har sett över fördelningen av de administrativa kostnaderna på myndighetens olika verksamheter i enlighet med ESV:s riktlinjer. konstaterar att de administrativa kostnaderna 2016 beräknas till av biståndsanslaget, vilket anses jämförbart med andra myndigheter som bedriver biståndsverksamhet. Riksdagsstyrelsen beslutade att tillkalla en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att göra en översyn av vissa frågor om . Kommittén antog namnet riksrevisionsutredning. Utredningen lämnade ett delbetänkande , Översyn av – grundlagsfrågor (2016/17:URF1), och sitt slutbetänkande , Översyn av – slutbetänkande (2017/18:URF2). Förslagen i delbetänkandet har remissbehandlats, och lämnade Riksdagsstyrelsen förslag i en framställning, 2017/18:RS4, som grundar sig på delbetänkandet och remissvaren. I framställningen föreslås bl.a. att bestämmelsen om riksrevisorernas antal flyttas från regeringsformen till riksdagsordningen för att antalet riksrevisorer lättare ska kunna ändras . Det föreslås också att krav införs på kvalificerad majoritet för ett beslut av om att skilja en riksrevisor från uppdraget, och föreslås få besluta om en särskild utredning som kan ligga till grund för att skilja en riksrevisor från uppdraget. Vidare föreslås att bestämmelser om samverkans- och uppgiftsskyldighet flyttas från vanlig lag till regeringsformen (RF) och förtydligas så att det uttryckligen framgår att har rätt till den information som myndigheten begär. Lagstiftningen föreslås träda i kraft . har behandlat förslagen i betänkande 2017/18:FiU15. föreslår att antar förslagen om ändringar i RF och riksdagsordningen (RO) som vilande. Behandlingen av förslagen om ändring i instruktion och lagen om statlig revision föreslår ska skjutas upp till /19, då dessa har samband med de föreslagna ändringarna i RF och RO som slutligen kommer att besluta om under nästa . Kammaren beslutade enligt utskottets förslag (rskr. 2017/18:211 och rskr. 2017/18:212). Förslagen i slutbetänkandet remissbehandlas . Remisstiden går ut . Riksdagsbehandlingen kommer att ske efter riksdagsvalet , och ändringarna föreslås träda i kraft . Utredningen har lämnat förslag om bl.a. att förtydliga effektivitetsrevisionens uppdrag och att förstärka och förtydliga organisation för frågor som gäller och dess verksamhet. Enligt utredningens förslag ska beredningen av förslaget till anslag på statens budget för flyttas från finansutskottet till liksom beredningen av årsredovisning och upphandlingen av externrevision av myndigheten. För finansutskottets del innebär förändringarna enligt utredningen att ansvaret för att säkerställa relevans, kvalitet och produktivitet i verksamhet framträder mer renodlat. Utredningen föreslår också att det parlamentariska rådets ställning görs tydligare. Enligt utredningens förslag ska det vidare föreskrivas i lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. att beslut om att lägga ned en granskning ska redovisas och att detta lämpligen görs i årsredovisningen. Utredningen anser också att iakttagelser från revisionen bör kunna uppmärksammas i större omfattning. Enligt utredningens bedömning bör det därför anordnas ett seminarium inom för att uppmärksamma och belysa iakttagelser vad gäller årlig revision och effektivitetsrevision. I en bilaga till slutbetänkandet från utredningen om en översyn av (207/18:URF2, bilaga 2) redovisas i en underlagsrapport en översiktlig bild av resultaten av granskningsverksamhet inom effektivitetsrevisionen som det framgår av uppföljningsrapporterna. Inledningsvis konstateras att den uppföljningsmodell som tagits fram och tillämpas inom effektivitetsrevision ansluter väl till de standarder och riktlinjer som tagits fram av (Intosai). Enligt Intosai fyller uppföljningen av revisionens resultat bl.a. ett syfte genom att utgöra ett underlag för att bedöma nyttan med revisionsmyndigheten. I uppföljningsrapporter fram års rapport har 122 granskningsrapporter varit föremål för djup uppföljning (av samtliga beslutade granskningsrapporter fram t.o.m. ). Samtliga dessa har i underlagsrapporten undersökts utifrån följande frågeställningar: • om de granskade uttryckligen sagt sig ha nytta av granskningen • om de granskade vidtagit åtgärder • om det framgår att iakttagelser/rekommendationer tagits om hand • om det framgår att åtgärder och förbättringar är en direkt följd av granskning • om det framgår att det är svårt att koppla åtgärder och förbättringar till granskning • om det framgår av uppföljningen att de problem som har iakttagits minskat • om det framgår av uppföljningen att det finns problem som kvarstår • om det framgår av uppföljningen att inga resultat har uppnåtts för en enskild granskning. Med den försiktighet som uttrycks i underlagsrapporten, när det gäller t.ex. svårigheten att ur den kronologiskt berättande stilen i uppföljningsrapporten fastslå exakt antal åtgärder eller omfattning av förbättringar av olika slag, konstateras att i av uppföljningarna framgår att de granskade säger sig ha haft nytta av granskningen. I av uppföljningarna går det att mer eller mindre tveklöst koppla granskning till de vidtagna åtgärderna eller iakttagna förbättringarna. framgår i av uppföljningarna att det är svårt att koppla uppföljningsresultatet till granskning. I av uppföljningarna framgår det att de problem som iakttagits i granskningarna minskat, som det i av fallen kvarstår problem. I underlagsrapporten noteras att båda dessa fall kan föreligga i samma uppföljning. Slutligen anses det i av uppföljningarna att granskning medfört inga eller få märkbara resultat. Orsaken till detta kan t.ex. vara bristfällig tajmning eller att inte lämnat några rekommendationer. Den övergripande slutsatsen i underlagsrapporten är att ”förefaller ha en viss påverkan på det förbättringsarbete och de förbättringar som sker i den statliga förvaltningen, även om kausaliteten … inte alltid framstår som glasklar”. Undersökningen av de 122 granskningsrapporterna har kompletterats med fördjupade studier i 38 av dem. I första hand har det handlat om att undersöka vilken typ av åtgärder och förbättringar som har följt på granskningsrapporter. Den vanligaste åtgärden som vidtas är att regeringen ger en eller flera myndigheter uppdrag i regleringsbrev eller i annan ordning som kan handla om t.ex. att redovisa åtgärder med anledning av granskning, utveckla åtgärder för att förbättra eller effektivisera det interna arbetet och att säkerställa likformig ärendehantering. En annan vanlig åtgärd är att tillsätta en utredning eller att besluta om tilläggsdirektiv till en befintlig utredning. I ett antal fall har granskning lett till översyn och förändring av lagstiftning. Påfallande i dessa fall är enligt underlagsrapporten att lagstiftningsarbetet ännu inte är avslutat vid tiden för uppföljningen (alltså fyra till efter granskningen). De vidtagna åtgärder som redovisas i uppföljningen speglar iakttagelser och rekommendationer och är ofta administrativa åtgärder i syfte att skapa bättre förutsättningar för de granskade att uppnå bättre resultat inom sina respektive områden. I underlagsrapporten framhålls att trots att den djupa uppföljningen av effektivitetsgranskningar genomförs fyra till efter att en granskning publicerats är uppföljningen ”för tidigt ute” för att en slutlig bild av genomslaget ska kunna ges, t.ex. när det gäller granskningar som leder till översyn av lagstiftning. Dessutom påpekas att uppföljningsrapporten kommer att innehålla granskningar som är yngre än fyra till beroende på en relativt låg produktion under de år som omfattas av djup uppföljning och att resultaten därför ännu inte går att utläsa. Avslutningsvis nämner man också att den information som uppföljningsrapporten innehåller om den årliga revisionen endast utgör en obetydlig del av den nytta som den årliga revisionen gör när det gäller att förbättra den statliga verksamheten. De modifierade revisionsberättelserna är inte sällan triviala i den meningen att en för sent inkommen årsredovisning per automatik medför en modifierad revisionsberättelse och att en inte obetydlig andel av de modifierade revisionsberättelserna avser just fall med för sent inkomna årsredovisningar. Seminarium i om den finansiella revisionens nytta och relevans , och anordnar tillsammans ett seminarium i om den finansiella revisionens nytta och relevans. Seminariet vänder sig till ledare inom både den offentliga och privata sektorn och till de som har ett intresse för revisionens roll i samhället. Vilka frågor ska framtidens revision svara på? och Vad krävs för att infria förväntningarna? är de centrala frågorna på seminariet. Öppen utfrågning i finansutskottet om den årliga rapporten och uppföljningsrapporten I den årliga rapporten som enligt 12 § lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. ska överlämnas till ska riksrevisorerna samla de viktigaste iakttagelserna från effektivitetsrevisionen och den årliga revisionen. Den årliga rapporten (ÅRA) har brukat överlämnas till och utskottet har behandlat ärendet som ett av de första ärendena . Vid beredningen har riksrevisorerna kallats till utskottet för en intern utfrågning. Medan syftet med ÅRA är att samla de viktigaste iakttagelserna från revisionsverksamheten är syftet med uppföljningsrapporten (URA) att i kombination med årsredovisning ge underlag för att bedöma resultat, dvs. om granskningsverksamheten bidragit till en bättre statlig verksamhet. Genom att uppföljningen görs på effektivitetsgranskningar som är fyra eller är det möjligt att bilda sig en uppfattning av resultatet av verksamhet som är svår att fånga i årsredovisningen med sitt ettåriga perspektiv eftersom resultaten oftast inte kan spåras förrän efter att en granskning publicerats. Vid utskottets beredning av årsredovisning har riksrevisorerna kallats till utskottet och vid det tillfället därför också redogjort för URA. Med grund i ÅRA 2018 och URA 2018 och för att i högre grad än tidigare vid ett samlat tillfälle uppmärksamma och belysa iakttagelser och resultat, utifrån både den årliga revisionen och effektivitetsrevisionen, har utskottet kallat de tre riksrevisorerna till en öppen utfrågning . Inledningsvis konstaterar utskottet att externrevisorn lämnat en ren revisionsberättelse över årsredovisning . Det innebär att externrevisorn bedömer att årsredovisningen i alla väsentliga delar ger en rättvisande bild av den finansiella ställningen och att det ekonomiska resultatet för året är i enlighet med BEA-lagen, anslagsdirektiv och övriga beslut för myndigheten. Externrevisorn bedömer också att riksrevisorn med administrativt ansvar använt anslag och intäkter i enlighet med BEA-lagen, anslagsdirektiv och övriga beslut för myndigheten. har återgått till att redovisa sin verksamhet i fyra verksamhetsgrenar. Liksom då antalet verksamhetsgrenar ändrades vill utskottet påminna om att en underindelning av verksamheten som är stabil över tiden är att föredra. Därför förutsätter utskottet att antalet verksamhetsgrenar nu är ändamålsenligt för att redovisa verksamhet. Utskottet välkomnar att det i årsredovisningen återigen finns både en redovisning av användningen av extern kompetens och konsulter liksom en samlad redovisning av kostnadsutvecklingen i de olika verksamhetsgrenarna. Sedan en instruktion om remissyttranden beslutades av riksrevisorerna har 15 remissyttranden avgivits. Mot bakgrund av att myndigheten fick 98 remissförfrågningar och sammanlagt besvarade 37 tyder det enligt utskottet på att den ambition riksrevisorerna har att minska omfattningen på arbetet med remissvar har förutsättningar att kunna realiseras. I den riskanalys som genomförts på myndigheten inom ramen för processen för intern styrning och kontroll har brister i resurser och kontinuitet på ekonomienheten p.g.a. hög personalomsättning noterats som en kritisk risk. Även externrevisorn har angett att personalsituationen på ekonomienheten varit ansträngd . kommer en ny ekonomichef att börja och rekryteras till flera andra tjänster på ekonomienheten. Utskottet vill i det sammanhanget betona vikten av att ekonomistyrningen fungerar och påminner om de kortsiktiga besparingsåtgärder som fick vidtas 2008 till följd av just bristande ekonomistyrning vid myndigheten, och som inte främjade verksamhet (bet. 2009/10:FiU27). Personalomsättningen inom den årliga revisionen är lika hög som men kontinuiteten i granskningsteamen är något bättre. betyder den pågående digitaliseringen inom statsförvaltningen att man behöver öka kapaciteten för it-revision men det är svårt att rekrytera it-revisorer. Inom effektivitetsrevisionen har personalomsättningen minskat något men den är fortfarande hög och påverkar enligt myndigheten själv verksamheten negativt, t.ex. genom förseningar och att granskningar läggs ned. Personal- och kompetensförsörjningen vid myndigheten är enligt utskottet central, eftersom personalen är den främsta resursinsatsen i verksamhet. Utskottet välkomnar att satt igång ett arbete med en ny kompetensförsörjningsstrategi men anser att det inte får överskugga ett systematiskt arbetsmiljöarbete på myndigheten för att också ta hand om de utvecklingsområden som pekats ut i den senaste medarbetarundersökningen och som handlar om ledning och styrning, arbetsbelastning samt kommunikation. Utskottet har tagit del av . I kombination med årsredovisningen med sitt ettåriga perspektiv ger den underlag för utskottet att säkerställa relevans, kvalitet och produktivitet i verksamhet. Liksom tidigare vill utskottet betona att den djupa uppföljningen som görs på effektivitetsgranskningar som är är viktig. De avslutande kommentarerna är särskilt värdefulla för att bilda sig en uppfattning om förbättringar i den statliga verksamheten men också om vilka problem som kvarstår. Eftersom det ofta kan ta innan det går att spåra resultaten av en granskning är det viktigt att den djupa uppföljningen inte genomförs för . Utskottet noterar i det sammanhanget att i årets uppföljningsrapport genomfört djup uppföljning på lite nyare granskningar än vad som varit fallet. När det gäller den information som uppföljningsrapporten innehåller om den årliga revisionen konstaterar utskottet att det endast utgör en liten del av den nytta som den årliga revisionen gör när det gäller att förbättra den statliga verksamheten, eftersom den största nyttan uppkommer i det förebyggande arbete den årliga revisionens granskning innebär. Avslutningsvis har utskottet också tagit del av en omfattande undersökning som gjorts av den djupa uppföljningen i uppföljningsrapporterna –2017. Utskottet konstaterar att de slutsatser som dras utifrån årets uppföljning stämmer överens med slutsatserna som dras i det längre perspektivet. Utskottet ser fram emot att diskutera revisionens iakttagelser och dess resultat ytterligare på den offentliga utfrågning med riksrevisorerna som utskottet anordnar . Med det anförda föreslår utskottet att lägger redogörelsen om årsredovisning till handlingarna. Förteckning över behandlade förslag Redogörelse /18:RR1 årsredovisning . [1] För en närmare beskrivning av innebörden av uttalandena hänvisas läsaren till webbplats: .