bet · H601CU1 · 2018-12-13 00:00:00 — Motionärerna anför bl.a. att det i enlighet med det bostadspolitiska målet är helt centralt att skapa goda förutsättningar för byggande, förvaltning och ägande av bostäder samt att underlätta för bostadsmarknaderna att fungera på ett sätt som inkluderar alla människor. Med denna prioritering skapas också möjlighet till valfrihet och mångfald. När godkände det nu gällande målet 2011 avslogs även förslag om ett bostadspolitiskt mål med i huvudsak samma lydelse som i den nu aktuella motionen från (bet. 2011/12:CU1). Utskottet har behandlat och avstyrkt motsvarande förslag även efter det. I betänkande 2014/15:CU1 anförde utskottet bl.a. följande: Det är angeläget att ett bostadspolitiskt mål som beslutas av har ett så brett stöd som möjligt och kan ligga till grund för bedömningar av verksamheten inom utgiftsområdet . En sådan bred samsyn om målet bör vara möjlig att uppnå även om det ibland finns olika uppfattningar om de medel som behöver användas för att hantera olika frågor som gäller villkoren för bostadsmarknaden. Utskottet avstår av detta skäl från att ta ställning till om det är lämpligt att omformulera det nu gällande bostadspolitiska målet inom utgiftsområde 18 enligt förslaget i motionen. Det är naturligt att regeringen ges möjlighet att överväga frågor om bostadspolitikens allmänna inriktning och i detta sammanhang även pröva förutsättningarna för att formulera ett bostadspolitiskt mål som kan vinna en bred uppslutning i . Utskottet vidhöll detta ställningstagande senast i samband med behandlingen av budgetpropositionen och avstyrkte därför motsvarande motionsförslag (bet. 2017/18:CU1). Utskottet avstyrkte också ett motionsförslag om ett tillkännagivande till regeringen om att behålla det nuvarande bostadspolitiska målet. följde utskottets förslag. Utskottet har inte ändrat uppfattning sedan motsvarande förslag om det bostadspolitiska målet för utgiftsområde 18 senast behandlades. Det bör således även i fortsättningen vara en strävan att det bostadspolitiska målet ska kunna vinna en bred uppslutning i . Motionerna avstyrks av detta skäl. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om ett ändrat konsumentpolitiskt mål. Jämför reservation 3 (SD). I kommittémotionerna 2018/19:981 yrkande 1 av m.fl. (SD) och 2018/19:2366 yrkande 8 av samma motionärer föreslås ett tillkännagivande om att införa ett nytt konsumentpolitiskt mål med följande lydelse: Alla konsumenter ska kunna konsumera hållbart, tryggt och aktivt. godkände ett nytt konsumentpolitiskt mål (prop. 2015/16:1, bet. 2015/16:CU1, rskr. 2015/16:76). Målet har följande lydelse: Målet för konsumentpolitiken är väl fungerande konsumentmarknader och en miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbar konsumtion. Det nuvarande konsumentpolitiska målet ersatte det mål som god-kände och som sedan även bekräftades genom ett riksdagsbeslut efter en förändring av indelningen inom statsbudgetens utgifts-områden (prop. 2007/08:1, bet. 2007/08:CU1, rskr. 2007/08:106 och prop. 2008/09:1, bet. 2008/09:CU1, rskr. 2008/09:118). Det tidigare konsument-politiska målet hade följande lydelse: Konsumenterna har makt och möjlighet att göra aktiva val. ställde sig i betänkande 2015/16:CU1 bakom regeringens förslag om ett nytt konsumentpolitiskt mål och avstyrkte motionsyrkanden om att behålla det dittills gällande målet. I betänkandet anförde utskottet bl.a. följande. Flera konsumentmarknader är under snabb omvandling, vilket erbjuder nya möjligheter för konsumenterna. förändrar utvecklingen konsumenternas förutsättningar. Allt komplexare marknader riskerar att ytterligare öka konsumenternas informationsunderläge, och ibland är affärsmetoderna påträngande, vilket inte minst kan skada mer utsatta grupper av konsumenter. Genom att motverka osunda affärsmetoder och stärka konsumenterna med hjälp av lagstadgade rättigheter och ett relevant konsumentstöd kan konsumentpolitiken bidra till väl fungerande konsumentmarknader. Vidare bör en mer hållbar konsumtion främjas. Som regeringen anför behövs därför en bredare ansats inom konsumentpolitiken. Utskottet delar regeringens uppfattning att det nuvarande konsument-politiska målet är för snävt och att ett konsumentpolitiskt mål dessutom bör inbegripa hållbarhetsaspekter och därmed även inrymma konsumtionens konsekvenser för enskilda, för samhället och för miljön. Det nuvarande konsumentpolitiska målet bör därför ersättas av ett nytt mål som omfattar både väl fungerande konsumentmarknader och en miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbar konsumtion. Utskottet vidhöll detta ställningstagande senast i samband med behandlingen av budgetpropositionen och avstyrkte motionsförslag om ett ändrat konsumentpolitiskt mål (bet. 2017/18:CU1). följde utskottets förslag. Utskottet anser inte att det finns anledning att nu ändra det konsumentpolitiska målet. Motionsyrkandena bör därför avslås. Upphävande av lagen (1990:1364) om ändring av plan- och bostadsverkets namn Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag. Lagen (1990:1364) om ändring av plan- och bostadsverkets namn innehåller en bestämmelse med anledning av att verket 1991 bytte namn till . I bestämmelsen anges att bestämmelser i lag eller annan författning om plan- och bostadsverket, eller statens planverk efter utgången av ska avse . En översyn som har gjort har visat att lagen har förlorat sin betydelse. Regeringen lämnar därför i budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 18 s. 11 och 45) ett lagförslag med innebörden att lag ska upphävas vid utgången av 2018. Det har inte väckts någon motion som går emot regeringens förslag. Utskottet anser att av de skäl som anges i propositionen bör anta regeringens lagförslag. Bostadspolitiskt mål, punkt 2 (V) av Momodou (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:410 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2018/19:2914 av m.fl. (KD) yrkande 2. anser att bostaden är en social rättighet. Bostadspolitiken bör vara en grundläggande del av den generella välfärdspolitiken, och vi menar att det därför behövs en tydlig omläggning av politikens inriktning. Vi eftersträvar en sammanhållen bostadsmarknad där alla, oavsett inkomst, garanteras en bra bostad med god standard till rimliga kostnader. Frågan om att bygga bort bostadsbristen, med fokus på hyresrätter, bör prioriteras. För detta krävs statliga insatser i form av ekonomiskt stöd för att öka byggandet. togs flera viktiga steg på vägen, bl.a. genom införandet av de statliga stöden för att stimulera bostadsbyggande, renoveringar och energieffektiviseringar. Ytterligare åtgärder behövs dock. Det bostadspolitiska mål som gäller , och som ska vara vägledande för regeringens politik på området, antogs under den tidigare borgerliga regeringen . Det behövs ett nytt bostadspolitiskt mål som ger uttryck för de samhällsbehov och utmaningar som bostadsbyggandet bör baseras på. föreslår därför att det införs ett bostadspolitiskt mål för utgiftsområde 18 med följande formulering. Alla ska ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljö inom långsiktigt hållbara ramar. Boende- och bebyggelsemiljön ska utgå ifrån människors behov, bidra till jämlika förhållanden och särskilt främja en god uppväxt för barn och ungdomar. Vid planering, byggande och förvaltning ska en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar utveckling vara grund för verksamheten. Det jag nu anfört om behovet av ett nytt bostadspolitiskt mål för utgiftsområde 18 bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Bostadspolitiskt mål, punkt 2 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2914 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2018/19:410 av m.fl. (V) yrkande 1. godkände det bostadspolitiska mål som ska vara vägledande för regeringens arbete. Målet är att ge alla människor i alla delar av landet en från social synpunkt god livsmiljö där en långsiktigt god hushållning med naturresurser och energi främjas samt där bostadsbyggande och ekonomisk utveckling underlättas. Det övergripande målet har sedan konkretiserats i flera delmål som bl.a. ger uttryck för behovet av goda förutsättningar för den fysiska planeringen och samhällsbyggandet, långsiktigt väl fungerande bostadsmarknader där konsumenternas efterfrågan möter ett utbud av bostäder som svarar mot behoven, en väl fungerande konkurrens i bygg- och fastighetssektorn, långsiktigt hållbara byggnadsverk samt effektiva och rättssäkra regelverk. Målet tar fasta på den enskilda konsumentens valfrihet och återspeglar en ambition att fortsätta reformarbetet inom politikområdet mot mindre detaljregleringar och sänkta trösklar. Det är vidare centralt att skapa goda förutsättningar för byggande, förvaltning och ägande av bostäder samt att underlätta för bostadsmarknaderna att fungera på ett sätt som inkluderar alla människor. Med den prioriteringen skapas också möjligheten till valfrihet och mångfald. Målsättningen anger även att bostadsbeståndet ska hålla hög kvalitet och att boende och förvaltning av bostäder ska bidra till en hållbar utveckling. Jag anser att det saknas skäl att omformulera det bostadspolitiska målet. Mot bakgrund av de stora utmaningar som finns inom bostadspolitiken är målet högst aktuellt, och jag anser därför att det bör kvarstå i sin nuvarande form. Det jag nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Konsumentpolitiskt mål, punkt 3 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:981 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2018/19:2366 av m.fl. (SD) yrkande 8. utgångspunkt är att konsumenter ska ha makt över sin konsumtion och kunna använda sina resurser effektivt. Att ha möjlighet att fatta välgrundade beslut, baserade på korrekt information om produkter, tjänster och de företag som tillhandahåller dessa, ska vara en självklar rättighet för konsumenter. Konsumenterna ska känna sig trygga och ha en stark ställning på marknaden. Vi anser också att det är viktigt att konsumtionen är hållbar ur ett såväl ekonomiskt och socialt som miljömässigt perspektiv. Vår uppfattning är att ett konsumentpolitiskt mål ska omfatta alla dessa perspektiv. Vi föreslår därför att det införs ett nytt konsumentpolitiskt mål för utgiftsområde 18 med följande formulering: Alla konsumenter ska kunna konsumera hållbart, tryggt och aktivt. Det vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Anslag inom utgiftsområde 18, punkt 1 (S, V, MP) (MP), (S), (S), (S), Momodou (V), (S) och (S) anför: Efter valet röstade fler än hälften av den nyvalda ledamöter nej på frågan om statsministern hade tillräckligt stöd i , detta trots att de rödgröna partierna utgör det största blocket med 144 mandat mot de borgerliga partiernas 143 mandat. Med anledning av detta entledigades samtliga statsråd och styrs av en övergångsregering. Eftersom någon ny regering ännu inte har tillträtt uppehåller de entledigade statsråden sina befattningar som en övergångsregering, i enlighet med regeringsformens bestämmelser. Detta är första gången som en övergångsregering lämnar en budgetproposition till . I regeringsformen, riksdagsordningen och budgetlagen finns bestämmelser om budgetpropositionen och dess innehåll. Någon särskild reglering av hur en budgetproposition som lämnas av en övergångsregering ska utformas finns inte. I en promemoria från Statsrådsberedningen har vissa riktlinjer utfärdats för det praktiska arbetet i . har vid granskningar av en övergångsregerings befogenheter hänvisat till dessa riktlinjer. Enligt riktlinjerna bör en övergångsregering endast avgöra löpande eller brådskande ärenden. Vidare anges att en övergångsregering inte bör lägga fram propositioner som är politiskt kontroversiella eller som har en tydlig partipolitisk inriktning. När det särskilt gäller en budgetproposition som lämnas av en övergångsregering anges att den inte bör innehålla förslag som har en tydlig partipolitisk inriktning. Av regeringsformen följer vidare att den senaste beslutade budgeten ska fortsätta att gälla för det fall inte beslutat om en ny budget. Vid framtagandet av budgetpropositionen har regeringen därför bedömt att budgeten bör utformas med utgångspunkt i budgeten , i väntan på att en ny regering tillträder och kan lämna de förslag till ändringar som följer av dess politiska inriktning. Med beaktande av detta har särskilda principer tagits fram för utformningen av propositionen. Principerna har tagits fram efter kontakter med företrädare för regeringspartierna och samt , , och Liberalerna. En övergångsbudget är ingen permanent lösning. Den tar sig inte an de stora samhällsproblemen med nya reformer. Det är den heller inte avsedd att göra. Den finns för att viktiga samhällsfunktioner, välfärden och myndigheter ska fungera ungefär som . Den behövs för att skapa stabilitet och är just en övergångsbudget i väntan på att en regering ska tillträda och presentera sin ekonomiska politik. Det är när en sådan proposition läggs fram av en nytillträdd regering som det är rimligt att motionera som oppositionsparti. Vi anser att regeringen har redogjort för principerna, som tagits fram efter den process som varit, på ett klargörande sätt och tillämpat dem lojalt i arbetet med att ta fram budgetpropositionen . Men det ska inte tolkas som att övergångsregeringens budgetproposition ger uttryck för våra partiers politiska prioriteringar. Frågan har därför väckts om vi i likhet med oppositionspartierna borde lägga fram budgetmotioner under den allmänna motionstiden. Vi har dock valt att avstå den möjligheten och redogör nedan för våra skäl till det beslutet. I och med beredningen av övergångsregeringens förslag till statens budget har vi nu nått långt bortom den terräng där befintlig konstitutionell praxis kan ge vägledning. Hur partier och ledamöter väljer att agera har inte bara konsekvenser för den ekonomiska politiken 2019 utan lägger också grund för konstitutionell praxis för liknande situationer . Våra partier har alla gett uttryck för att riksdagsarbetet i ett läge där landet leds av en övergångsregering måste koncentreras mot att få på plats en handlingskraftig regering som åtminstone kan tolereras av en majoritet av ledamöterna. Vi hade förväntat oss en ordnad och ansvarsfull process med övergångsbudgeten. Vi anser att en övergångsbudget bör passera genom som det var tänkt när lagstiftningen antogs och som de principer den är byggd på avser att säkerställa. Mot detta har framförts att tillämpningen av principerna för en övergångsbudget får negativa konsekvenser för samhällsviktiga funktioner som inte bara kan utan också bör korrigera. Det döljer det faktum att förhållandet mellan riksdag och regering är en delikat kombination av konstitutionella regler och upparbetad praxis. Det är fullt rimligt att vilja ändra på den relationen, men det är knappast vad något parti har gett uttryck för vare sig nu eller i andra sammanhang. Det är inte rimligt att en övergångsregering, som inte kan avgå om den inte får igenom sin budget, ska uppdras att verkställa andra partiers ekonomiska politik. En nytillträdd regering kommer att behöva lägga fram en extra ändringsbudget med nödvändiga korrigeringar , och det gäller oavsett vilket beslut fattar i detta ärende. Det kan dessutom inte uteslutas att försök till sådana korrigeringar i riksdagsbehandlingen riskerar att förvärra problemen genom att skapa ryckighet och oklarhet i myndighetsstyrningen. I debatten har det också påpekats att det inte är möjligt att i en extra ändringsbudget föreslå skattesänkningar. Detta stämmer när det gäller inkomstskatter, även om det inte är någon hemlighet att vi anser att investeringar i välfärd, klimat, rättsväsende och försvar måste gå före stora skattesänkningar. För oss är ökad jämlikhet centralt. Vi kan inte heller se att någon av de skattesänkningar som nu har beslutat om i första steget av budgetprocessen skulle vara så viktig att den trumfar behovet av att skapa en för landet långsiktigt hållbar konstitutionell praxis – snarare tvärtom. Vi anser därför att lämpligaste praxis i lägen som detta är att riksdagspartierna bör ägna sig åt att bidra till att en regering kan tillträda och lägga fram en extra ändringsbudget på bord. I enlighet därmed anser vi att det förslag som övergångsregeringen lägger fram också borde bli beslut. När en ny regering kommit på plats får partierna i lägga fram sin egen ekonomiska politik: antingen som regeringsbildare, som förhandlingspart eller som opposition. beslutade dock att fastställa utgiftstak, utgiftsramar och inkomster för statens budget enligt ett förslag som lagts fram i en reservation från och (bet. 2018/19:FiU1, res. 5, rskr. 2018/19:62). För utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik innebär det att ramen bestämts till 4 (prop. 2018/19:1, bet. 2018/19:FiU1, rskr. 2018/19:62), dvs. Eftersom riksdagsmajoriteten i det första steget av budgetprocessen har gett budgetpolitiken en annan inriktning än den vi önskar avstår vi från ställningstagande när det gäller anslagsfördelningen inom utgiftsområde 18. Vi vill dock avslutningsvis redogöra för den politik vi anser bör prägla de bostads- och konsumentpolitiska områdena. Vår utgångspunkt är att ska ha en långsiktig och hållbar bostadspolitik för alla. Insatser inom bostadspolitiken är också viktiga beståndsdelar i arbetet för minskad segregation. Bostadsbyggandet har legat på en hög nivå. Trots den höga byggnadstakten är bristen på bostäder fortfarande stor. Insatserna för att öka och underlätta bostadsbyggandet måste därför fortsätta i oförminskad takt. Under förra mandatperioden gjorde regeringen kraftfulla satsningar på ett ökat bostadsbyggande och en hållbar bostadsmarknad. Bland annat har flera långsiktiga stöd införts. Genom investeringsstödet stimuleras byggandet av fler små, klimatsmarta hyresrätter inklusive studentbostäder med rimliga hyror. Stödet för energieffektivisering och renovering av flerbostadshus och utomhusmiljöer är ett viktigt bidrag för att öka takten på renoveringar och energieffektiviseringar, som hyresgästen skyddas mot orimliga hyreshöjningar. Stödet till kommuner som bidrar till ett ökat bostadsbyggande premierar kommuner som på olika sätt aktivt bidrar till ett bostadsbyggande som bättre kan möta efterfrågan. Härutöver har det införts ett tidsbegränsat stöd för innovativt och hållbart byggande som skapar incitament för innovativt och hållbart byggande ur bl.a. ett klimat- och miljöperspektiv. Stöden är efterfrågade och utgör viktiga instrument för att underlätta byggandet av nya bostäder och renoveringar av befintliga bostäder. Trots detta förhållande föreslår utskottets majoritet, bestående av och , att stöden ska avvecklas. Även i de alternativa anslagsförslag för utgiftsområde 18 som har lagts fram av , föreslås kraftiga minskningar av stöden. Detta är en oansvarig politik som skulle innebära att det helt saknas reformer och satsningar för att stimulera bostadsbyggandet och skapa hållbara boendemiljöer. Vi ser det vidare som problematiskt att konsekvenserna av att stöden avvecklas så fort utan några övergångsregler inte har analyserats. Vi anser att de angelägna bostadspolitiska satsningar som regeringen tog initiativ till under förra mandatperioden ska fortsätta. Inom det konsumentpolitiska området vill vi fortsätta arbetet med att säkerställa att konsumenter har ett ändamålsenligt konsumentskydd. Konsumentstödet ska vara lättillgängligt och tillförlitligt. Vi vill också fortsätta arbetet för att förbättra förutsättningarna för en mer miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbar konsumtion. Anslag inom utgiftsområde 18, punkt 1 (SD) (SD), (SD) och (SD) anför: fastställde genom sitt beslut att de samlade utgifterna för utgiftsområde 18 inte får överstiga 2019 (bet. 2018/19:FiU1, res. 5, rskr. 2018/19:62). Eftersom förslag till anslag inom utgiftsområdet ligger över den nivån kan vi inte reservera oss till förmån för detta förslag. Därför väljer vi att avstå från ställningstagande och lägger i stället fram ett särskilt yttrande om politik inom utgiftsområde 18. budgetalternativ bör ses som en helhet. samlade förslag när det gäller statens budget finns i partimotion 2018/19:1913. I den motionen finns också förslag till ram för utgiftsområde 18. Förslaget om anslag inom utgiftsområde 18 läggs fram i motion 2018/19:2366. budgetalternativ när det gäller utgiftsområde 18 innebär bl.a. satsningar som syftar till fler bostäder och trygga boenden och boendemiljöer. bostadspolitiska vision är att ett hem är grunden för ett tryggt och därmed välmående samhälle. Det ska finnas ett boende för alla oavsett ekonomi. lägger stor vikt vid att barn får en stabil uppväxt och att unga ges goda förutsättningar att både bo och studera. En anpassad och trygg boendeform ska erbjudas våra äldre. Bostadspolitiken ska skapa förutsättningar för människor att bo och leva i de bostadsformer som passar den egna livssituationen bäst. Det ska vara lätt att flytta och hitta ny bostad. Bostadsbyggandet har ökat , men det råder fortfarande stor bostadsbrist i . Det är angeläget att staten på olika sätt tar ökat ansvar för ett tillräckligt bostadsbyggande och upprustningen av bostadsområden. anser dock att byggsubventioner inte är den rätta vägen för att öka bostadsbyggandet och upprustningen av bostadsområden. Subventionerna är kostsamma, och deras effekter kan ifrågasättas. Vi ser en risk i att subventionerna snarare skapar en ordning där byggbranschen avvaktar bidrag i stället för att fokusera på byggandet. Som alternativ till en bostadspolitik som bygger på subventioner vill se en långsiktig planering för att säkra tillgången till bostäder, regelförenklingar inom byggprocessen och ett samspel med infrastrukturpolitiken. Det behövs även åtgärder för att få till stånd en fungerande flyttkedja och ökad konkurrens mellan byggbolag. I vår motion för utgiftsområde 18 föreslår vi därför en minskning av anslagen för stöd till renovering och nybyggnation samt stöd till innovativt och hållbart byggande i den omfattning som är möjligt för att redan ingångna avtal ska fullföljas. När det gäller anslaget för stöd till kommuner för ökat bostadsbyggande föreslår vi, utöver en sänkning på , att utgångspunkten för att bevilja stöd bör vara att bostadsbyggandet motsvaras av ett tillväxtbehov och inte antalet mottagna migranter. På många platser i är otryggheten extra stor. Framför allt de s.k. miljonprogramsområdena är utformade på ett sätt som gör det svårt för polisen att närvara och upprätthålla lag och ordning utan att utsättas för risk. gör därför en satsning på ökad trygghet i förorterna och föreslår ett antal trygghetsskapande åtgärder i utsatta områden. För att kommunerna ska kunna arbeta med att förändra områdesplaneringen föreslår vi att ska ligga kvar på anslaget 1:7 och användas till ett bidrag till berörda kommuner. vill vidare se en utökad regional planering för att möta de behov som finns och för att bistå kommunerna med kompetens som de behöver för bostadsplanering. Vi anser att detta är något som framför allt skulle hjälpa mindre kommuner. föreslår därför att det inrättas ett nytt anslag på för detta ändamål. För att möta behoven hos den åldrande befolkningen föreslår vi att det inrättas ett nytt anslag på för tillgänglighetsanpassning av bostäder. Vi vill också underlätta och öka byggandet av studentbostäder och äldrebostäder. För detta ändamål avsätter vi sammanlagt som ska finansieras via anslaget 1:9. Vi föreslår även att anslaget till Lantmäteriet höjs med för att uppdaterade kartor ska kunna tillhandahållas kostnadsfritt.