bet · H601KrU1 · 2018-12-17 00:00:00 — En renodling av dessa begrepp som mål skulle både täcka in dagens mål och erbjuda verktyg för att nå målen. De nu gällande nationella kulturpolitiska målen beslutades av (prop. 2009/10:3, bet. 2009/10:KrU5, rskr. 2009/10:145). Målen är att kulturen ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund. Alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. Kreativitet, mångfald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling. För att uppnå målen ska kulturpolitiken – främja alla möjlighet till kulturupplevelser, bildning och till att utveckla sina skapande förmågor – främja kvalitet och konstnärlig förnyelse – främja ett levande kulturarv som bevaras, används och utvecklas – främja internationellt och interkulturellt utbyte och samverkan – särskilt uppmärksamma barns och ungas rätt till kultur. Utskottet finner inte skäl att ändra de kulturpolitiska mål som antog . Utskottet avstyrker därför motionsförslag från m.fl. (SD) och m.fl. (L). Mål för kulturpolitiken, punkt 8 (SD) av (SD) och i (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2375 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2018/19:2037 av m.fl. (L) yrkande 1. För har kulturen en central plats i livet, politiken och samhällsbygget. Kulturen ska vara livskraftig och till för alla. Ledord i vår politik på området är tillgänglighet och folkhälsa. Vi ser kultur som en viktig beståndsdel genom livets alla skeden, men vi gör också riktade satsningar för att särskilt tillgängliggöra kulturen för barn, gamla och personer med funktionsnedsättning. För oss är det också självklart att är unikt och att den svenska kulturen också är unik och värd att bevara och belysa. Den gemensamma svenska kulturen är betydligt äldre än mångkulturen, och vi vill särskilt belysa dess betydelse för det fredliga, demokratiska och solidariska välfärdssamhälle vi lever i. Att stärka den nationella identiteten och kulturarvets ställning är således en förutsättning för alla som vill främja en positiv samhällsutveckling. Av de kulturpolitiska målen bör det tydligt framgå att staten har ett ansvar för att skapa goda grundvillkor för kultursektorn, men just samtidskulturen bör i något högre utsträckning än stimuleras att stå på egna ben. Med dessa tre aspekter i åtanke – kulturens roll för samhället, individuell livskvalitet och arbetsmarknadens förutsättningar – föreslår att de nuvarande nationella målen för kulturpolitiken ska upphävas och ersättas av följande nationella kulturpolitiska mål: Kulturen ska binda samman förflutna med nutid och framtid, förvalta landets historia och arv samt stärka gemenskapen i samhället och den nationella identiteten. Möjlighet till kulturupplevelser ska finnas för individer i alla livets skeden. Kulturen ges möjlighet att spela en stor roll för hälsan och för att knyta ihop natur- och kulturvård. Kulturhistorisk hänsyn och kulturell planering ska vara en integrerad del av stads- och samhällsbyggnadsfrågor. Det ska finnas god tillgång till kulturella utbildningar och kulturinstitutioner av hög kvalitet samt ett fungerande regelverk anpassat till kulturskaparnas särskilda arbetsvillkor. Samtidskulturen ska uppmuntras att i något högre utsträckning stå på egna ben. För att uppnå målen ska kulturpolitiken • främja kulturarvsvårdande insatser och stödja projekt som syftar till kulturarvets och den nationella identitetens bevarande, stärkande och levandegörande • främja möjligheter till deltagande i kulturlivet och kulturupplevelser för individer i olika livsskeden • knyta ihop kultur och hälsa och banden mellan natur- och kulturvård • väva samman den kulturella sektorn med samhällsbyggnad, regional utveckling och tillväxt • särskilt beakta förutsättningar för barn, äldre och personer med funktionsnedsättning • säkerställa en god infrastruktur med fungerande regelverk för kultursektorn och de däri verkande kulturarbetarna • främja en hög grad av självständighet och självförsörjning inom samtidskulturen. Vad vi har anfört bör ge regeringen till känna. Därmed bör bifalla motion 2018/19:2375 (SD) yrkande 1. bör avslå motion 2018/19:2037 (L) yrkande 1. Mål för kulturpolitiken, punkt 8 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2037 av m.fl. (L) yrkande 1 och 2018/19:2375 av m.fl. (SD) yrkande 1. Liberal kulturpolitik syftar till människors förståelse och utveckling. Kulturpolitiken ska sträva efter att människor lär sig mer om sig själva, sin personlighet, sin förmåga, sina fördomar, sitt sammanhang, sitt samhälle, sin samtid och sin framtid. I mötet med kvalitetskultur växer man som människa. Målen för kulturpolitiken bör utgå från frihet, mångfald och kvalitet. Genom att renodla dessa begrepp som mål täcks många av dagens mål och verktyg för att nå dem också in. För Liberalerna är kulturens frihet helt central. Ett öppet samhälle behöver litteratur, konst och andra kulturella uttryck som provocerar och utmanar. Andra vill göra kulturen till verktyg för att främja ett hållbart samhälle, jämställdhet, integration – mål som vi i Liberalerna i och för sig delar, men om vi börjar använda kulturen som verktyg för sådant som är gott, öppnar vi också för dem som vill använda den i andra syften. Medan andra strävar efter att den enskilda människan ska stanna med sin grupp välkomnar liberaler att individen överraskar och utmanar gruppen. Kulturen bidrar självklart till många av de mål som vi vill nå med politiken, men kulturpolitiken får aldrig vara instrumentell. Kulturen ger människor verktyg att tänka själva och det är själva grunden för liberalismen. Kulturpolitiken ska syfta till att kulturen får växa, förändras och präglas av många olika åsikter, uttryckssätt och aktörer. En liberal kulturpolitik är en garant för kulturell mångfald och utveckling i hela landet som kulturarvet hålls levande. ska vara öppet, välkomnande och intresserat av omvärlden och söka sig utåt. Detta är särskilt viktigt på kulturens område där de internationella impulserna alltid varit avgörande. Denna öppenhet och mångfald är viktig i sig, men också för vårt välstånd. Det vi känner som svenskt kulturarv har skapats i ett intimt samtal och utbyte med omvärlden. Kvalitet är nyckelordet i Liberalernas kulturpolitik. Målet innebär att kulturell kvalitet, professionalism och skapandefrihet blir vägledande för kulturpolitiken utan hänsyn till vad som enbart är kommersiellt gångbart. Principen om armlängds avstånd ska gälla och säkras. Kulturpolitiken ska värna kulturens eget värde gentemot rena nyttoändamål. Vi menar att alla statliga bidrag och anslag till institutioner, kulturskapare, fria grupper etc. ska vara utformade på ett sätt som bidrar till långsiktig kvalitetsutveckling. Särskilda utvärderingsgrupper bör tillsättas på respektive område för att utvärdera kvalitetsaspekter. Internationellt deltagande i dessa grupper bör eftersträvas. Vad jag nu anfört bör ge regeringen till känna. bör därmed bifalla motion 2018/19:2037 (L) yrkande 1. Motion 2018/19:2375 (SD) yrkande 1 bör avslås. Anslag inom utgiftsområde 17, punkt 1 (S, V, MP) (V), Lawen Redar (S), (S), (S), (S), (S) och (MP) anför: Den budgetproposition som lämnades till var beslutad av en övergångsregering. Särskilda principer tillämpades därför vid utformningen av propositionen, där utgångspunkten var den av beslutade budgeten . har genom sitt beslut i det första steget av budgetprocessen gett budgetpolitiken en annan inriktning än den vi vill ha genom att bifalla och förslag. De utgiftsramar som beslutats och som gäller i det andra steget i budgetprocessen är andra än de vi förespråkat. Därför väljer vi att avstå från ställningstagande när det gäller anslagsfördelningen inom utgiftsområde 17. och kulturbudget innebär en anslagssänkning om , vilket särskilt drabbar utvecklings-stödet för och reformen fri entré på statliga museer. Vi befarar att tusentals elevplatser på drabbas samt att vi utestänger musei-ovana besökare från våra statliga museer. Efter valet röstade fler än hälften av den nyvalda ledamöter nej på frågan om statsministern hade tillräckligt stöd i . Detta trots att de rödgröna partierna utgör det största blocket med 144 mandat mot de borgerliga partiernas 143 mandat. Med anledning av detta entledigades samtliga statsråd och styrs av en övergångsregering. Eftersom någon ny regering ännu inte har tillträtt uppehåller de entledigade statsråden sina befattningar som en övergångsregering, i enlighet med regeringsformens bestämmelser. Detta är första gången som en övergångsregering lämnar en budgetproposition till . I regeringsformen, riksdagsordningen och budgetlagen finns bestämmelser om budgetpropositionen och dess innehåll. Någon särskild reglering om hur en budgetproposition som lämnas av en övergångsregering ska utformas finns inte. I en promemoria från Statsrådsberedningen har vissa riktlinjer utfärdats för det praktiska arbetet i . har vid granskningar av en övergångsregerings befogenheter hänvisat till dessa riktlinjer. Enligt riktlinjerna bör en övergångsregering endast avgöra löpande eller brådskande ärenden. Vidare anges att en övergångsregering inte bör lägga fram propositioner som är politiskt kontroversiella eller som har en tydlig partipolitisk inriktning. När det särskilt gäller en budgetproposition som lämnas av en övergångsregering anges att den inte bör innehålla förslag som har en tydlig partipolitisk inriktning. Av regeringsformen följer vidare att den senaste beslutade budgeten ska fortsätta att gälla för det fall inte beslutat om en ny budget. Vid framtagandet av denna proposition har regeringen därför bedömt att budgeten bör utformas med utgångspunkt i budgeten , i väntan på att en ny regering tillträder och kan lämna de förslag till ändringar som följer av dess politiska inriktning. Med beaktande av detta har särskilda principer tagits fram för utformningen av denna proposition. Principerna har tagits fram efter kontakter med företrädare för regeringspartierna och samt , , och Liberalerna. En övergångsbudget är ingen permanent lösning. Den tar sig inte an de stora samhällsproblemen med nya reformer. Det är den heller inte avsedd att göra. Den finns för att viktiga samhällsfunktioner, välfärden och myndigheter ska fungera ungefär som . Den behövs för att skapa stabilitet och är just en övergångsbudget i väntan på att en regering ska tillträda och presentera sin ekonomiska politik. Det är när en sådan proposition läggs fram av en nytillträdd regering, som det är rimligt att motionera som oppositionsparti. Vi anser att regeringen har redogjort för principerna, som tagits fram efter den process som varit, på ett klargörande sätt och tillämpat dem lojalt i arbetet med att ta fram budgetpropositionen . Men det ska inte tolkas som att övergångsregeringens budgetproposition ger uttryck för våra partiers politiska prioriteringar. Frågan har därför väckts om vi i likhet med oppositionspartierna borde lägga fram budgetmotioner under den allmänna motionstiden. Vi har dock valt att avstå den möjligheten och redogör nedan för våra skäl till det beslutet. I och med beredningen av övergångsregeringens förslag till statens budget har vi nu nått långt bortom den terräng där befintlig konstitutionell praxis kan ge vägledning. Hur partier och ledamöter väljer att agera har inte bara konsekvenser för den ekonomiska politiken 2019 utan lägger också grund för konstitutionell praxis för liknande situationer . Våra partier har alla gett uttryck för att i ett läge där landet leds av en övergångsregering måste riksdagsarbetet koncentreras mot att få på plats en handlingskraftig regering som åtminstone kan tolereras av en majoritet av ledamöterna. Vi förväntade oss en ordnad och ansvarsfull process med övergångsbudgeten och anser alltjämt att den bör passera genom som det var tänkt när lagstiftningen antogs och som de principer den är byggd på avser att säkerställa. Mot detta har framförts att tillämpningen av principerna för en övergångsbudget får negativa konsekvenser för samhällsviktiga funktioner som inte bara kan utan också bör korrigera. Det döljer det faktum att förhållandet mellan riksdag och regering är en delikat kombination av konstitutionella regler och upparbetad praxis. Det är fullt rimligt att vilja ändra på den relationen men det är knappast vad något parti har gett uttryck för vare sig nu eller i andra sammanhang. Det är inte rimligt att en övergångsregering, som inte kan avgå om den inte får igenom sin budget, ska uppdras att verkställa andra partiers ekonomiska politik. En nytillträdd regering kommer att behöva lägga fram en extra ändringsbudget med nödvändiga korrigeringar och det gäller oavsett vilket beslut fattar i detta ärende. Det kan dessutom inte uteslutas att försök till sådana korrigeringar i riksdagsbehandlingen riskerar att förvärra problemen genom att skapa ryckighet och oklarhet i myndighetsstyrningen. I debatten har det också påpekats att det inte är möjligt att i en extra ändringsbudget föreslå skattesänkningar. Detta stämmer när det gäller inkomstskatter, även om det inte är någon hemlighet att vi anser att investeringar i välfärd, klimat, rättsväsende och försvar måste gå före stora skattesänkningar. För oss är ökad jämlikhet centralt. Vi kan inte heller se att någon av de skattesänkningar som nu beslutat om i första steget av budgetprocessen skulle vara så viktig att den trumfar behovet av att skapa en för landet långsiktigt hållbar konstitutionell praxis, snarare tvärtom. Vi anser därför att lämpligaste praxis i lägen som detta är att riksdagspartierna bör ägna sig åt att bidra till att en regering kan tillträda och lägga fram en extra ändringsbudget på bord. I enlighet därmed anser vi det förslag som övergångsregeringen föreslår också borde bli beslut. När en ny regering kommit på plats, får partierna i lägga fram sin egna ekonomiska politik, antingen som regeringsbildare, förhandlingspart eller opposition. Anslag inom utgiftsområde 17, punkt 1 (SD) (SD) och i (SD) anför: För spelar kulturen en central roll i livet, politiken och samhällsbygget. Vi eftersträvar en bred och livskraftig svensk kulturpolitik där barns, äldres och funktionsnedsattas rätt till kultur särskilt beaktas. För oss är det självklart att vi i har ett unikt och värdefullt kulturellt arv som är värt att bevara och belysa. Den gemensamma svenska kulturen har hållit oss samman och utgjort grunden för framväxten av det demokratiska, fredliga och solidariska välfärdssamhälle som varit kännetecknande för vårt land . Att stärka den nationella identiteten och kulturarvets ställning är således en angelägen uppgift för alla oss som värnar en hållbar förvaltarskapstanke och vill främja en positiv samhällsutveckling. Eftersom riksdagsmajoriteten i det första steget av budgetprocessen har gett budgetpolitiken en annan inriktning än den vi önskar, avstår vi från ställningstagande när det gäller anslagsfördelningen inom utgiftsområde 17. budgetalternativ bör ses som ett sammanhållet paket där inte någon eller några delar kan brytas ut och behandlas isolerat. samlade förslag när det gäller statens budget finns i partimotion 2018/19:1913 av m.fl. I den motionen finns också förslag till ram för utgiftsområde 17. Förslaget om anslag inom utgiftsområde 17 läggs fram i motion 2018/19:2375 av m.fl. budgetalternativ när det gäller utgiftsområde 17 innebär: Kulturområdesövergripande verksamhet (1:1–1:7) vill tillföra anslaget 1:1 i förhållande till regeringens förslag. tillför medel för att utarbeta och marknadsföra en nationell kulturkanon. Vidare tillför för att utreda formerna för ett spelinstitut samt för att samordna kulturlotsar (anslag 99:9). Vi minskar anslaget med för införandet av ett nationellt kulturskolecentrum eftersom vi anser det vara en angelägenhet och att regeringens uppdragsbeskrivning är otydlig. minskar anslaget 1:2 Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete med totalt i förhållande till regeringens förslag. Vi vill tillföra ytterligare till samisk kultur. Vi avvisar regeringens satsning på förstärkning av biblioteksverksamheten om då vi anser att det är en verksamhet och har egna förslag för verksamheten. avvisar fortsatt föregående års satsningar på interkulturell verksamhet och satsningar på kulturverksamhet i förortsområdena eftersom vi har en annan och mer konstruktiv samt effektiv reformagenda för ökad sammanhållning än regeringens integrationspolitik. gläder sig över regeringens tillfälliga satsning på förskolan på anslaget 1:3 Skapande skola. tror vi att behovet är större och anslår ytterligare . Vi vill framför allt att pengarna ska användas för att i högre utsträckning anlita professionella kulturskapare. Vi vill tillföra anslaget 1:4 Forsknings- och utvecklingsinsatser för att stödja projekt som syftar till att via nyttjande av ny teknik förbättra tillgängligheten på kulturområdet för personer med funktionsnedsättning. Projekten ska utföras parallellt och i samspel med kartläggningen av hur digital teknik kan användas för att tillgängliggöra kultur för denna grupp. Vi stöder vidare satsningen på för att möjliggöra en ny forskningsfunktion för gestaltad livsmiljö. vill tillföra anslaget 1:5 Stöd till icke-statliga kulturlokaler för utökade satsningar på tillgänglighetsanpassning. Av dessa kommer från vårt tidigare anslag, Särskilda satsningar för funktionsnedsatta. Vi vill minska anslaget 1:6 Bidrag till regional kulturverksamhet med , delvis till följd av förändrat fokus för kulturpolitiken och avvecklat offentligt stöd till i första hand uppenbart mångkulturalistiska verksamheter. Vi ställer oss bakom satsningen på digitalt kompetenslyft via biblioteken om men avvisar satsningen om för att förstärka kultursamverkansmodellen. Teater, dans och musik (2:1–2:3) Inom anslaget 2:1 Bidrag till vissa scenkonstinstitutioner avslår förslaget om att införa en nationell barn- och ungdomsscen Unga om . Vi prioriterar andra satsningar för att stärka barns och ungas tillgång till kultur. Vi tillför vardera till Operan och för att utreda möjligheten att fortsätta utveckla och bredda arbetet med barnscenerna. avvisar ökningen om till den fria scenkonsten inom anslaget 2:2 Bidrag till vissa teater-, dans- och musikändamål. Det är inte självklart att konsten blir mer fri genom ökad statlig subventionering Vi vill tillföra anslaget 2:3 i syfte att i ökad omfattning bevara, levandegöra och sprida det musikaliska kulturarvet som en viktig del av den traditionella, folkliga, svenska kulturen. av dessa medel avsätts för att förstärka och bättre samordna visarkiven i . Litteraturen, läsandet och språket (3:1–3:3) Anslaget 3:1 Bidrag till litteratur och kulturtidskrifter minskas med för bl.a. internationellt litteratursamarbete, litterära evenemang och efterhandsstödet till litteratur. Bidraget för kulturtidskrifter behålls till största delen, men minskas inom anslaget med . tillför anslaget 3:3 . avser bl.a. en höjning av ambitionsnivån i arbetet med konvention om skydd för det immateriella kulturarvet samt bevarandet och levandegörandet av de estlandssvenska och finlandssvenska minoriteternas kulturarv. Dessutom anslås för att åter stärka institutets arbete och närvaro i och norra för att särskilt bevara och levandegöra de samiska och tornedalsfinska kulturarven. Det finns runtom i landet en rad specialmuseer, men har inget nationellt offentligt finansierat kulturarvscenter där t.ex. döva och syn- och hörselskadade kan ta del av samlad kunskap och kompetens, föremål och arkivalier, som visar dessa gruppers historiska arv. Tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning ska naturligtvis i hög utsträckning vara en integrerad del i övriga museers verksamhet, men ett samlat center kan också fungera som resurs för övriga museer. För att få en god uppfattning om behov och omfattning vill vi som ett första steg i ett synliggörande och tillgängliggörande av kulturarvet för dessa grupper ge ett riktat uppdrag till att, i samråd med Forum för levande historia, samla in och bygga upp en kunskapsbas kring detta. Därför anslår vi till utföra detta arbete. Bildkonst, arkitektur, form och design (4:1–4:4) avvisar satsningen på anslaget 4:1 på för att göra till ett nav för kunskapsutveckling inom offentlig konst. Vi vill tillföra anslaget 4:3 för att, med särskilt fokus på barn och unga, intensifiera arbetet med att skapa intresse kring och sprida kunskap o, äldre hantverksmetoder och den traditionella svenska folkkonsten. ställer sig inte bakom regeringens satsning på till anslaget 4:4 Bidrag till bild- och formområdet i enlighet med vår inställning om att finansiering av samtidskonst bör bli mer självfinansierad. Kulturskaparnas villkor (5:1–5:2) vill minska anslaget 5:2 Ersättningar och bidrag till konstnärer med . Vi ställer oss inte bakom satsningen på området utifrån vår principiella hållning att delar av den statliga subventioneringen av samtidskonst och samtidskonstnärer bör bli något mer återhållsam. I stället för vissa former av direkt subventionering genomför vi olika former av lättnader och bättre villkor för kulturskapare. Kulturmiljö (7:1–7:4) tillför anslaget 7:1 i förhållande till regeringens förslag. Ökningen rymmer dels en återföring av tidigare minskade medel, dels en förstärkning av verksamheten och kulturarvsforskningen i övrigt. Ökningen ska täcka ökade utgifter till följd av en ambitionshöjning kring basverksamheten, förbättrad tillgänglighet till fornminnen och intensifierade åtgärder mot kulturarvsbrottslighet. Därutöver anslår vi riktade medel för ett fortsatt och intensifierat arbete med att i olika former verka för att kartlägga, förebygga och begränsa skadorna på kulturlämningar i den svenska skogen. Anslagsökningen rymmer också öronmärkta för att täcka ökade administrativa kostnader i samband med inrättandet av en kulturarvsfond (se anslag 99:2) samt öronmärkta för en utredning och framtagande av en långsiktig strategi för landets kulturreservat (se anslag 99:5). Inom den ökade ramen uppdras myndigheten också att tillsammans med samordna och administrera kulturlotsar och Sverigecenter (se anslag 99:9). anser att det är hög tid att skjuta till efterlängtade resurser för värnandet av våra gemensamma kulturmiljöer. Vi föreslår därför att anslaget ska ökas med i förhållande till regeringens förslag på grund av otillräcklig uppräkning. föreslår en ökning om till anslaget 7:3 Kyrkoantikvarisk ersättning. Utöver en generell ambitionshöjning gällande basverksamheten anser vi att man bör ta ett helhetsgrepp om ersättningen och bredda och fördjupa dess användningsområden. Därför syftar ökningen också till att möjliggöra insatser för bevarande av det kyrkoantikvariska arvet i en bredare ambition, såsom det immateriella kyrkliga kulturarvet och förbättrad vård, digitalisering och tillgängliggörande av äldre kulturhistoriska inventarier. Museer och utställningar (8:1–8:5) vill minska anslaget 8:1 Centrala museer: Myndigheter med totalt . Stödet till Statens museer för världskultur minskas med som ett första steg i avvecklandet av det statliga stödet till i . Till förmån för vårt nya anslag, Öppna museer (99:4), drar vi under det här anslaget in de medel regeringen satsar på fri entré om 80 miljoner . Stödet till med Livrustkammaren, med Stiftelsen tillskjuts , varav 2 miljoner ska gå till Livrustkammarens verksamhet. Statens maritima museer tillskjuts . , samt tillförs vardera. Totalt omfördelas således inom anslaget. överförs till anslaget 8:2. Anslaget 8:2 Centrala museer: Stiftelser tillförs från anslaget 8:1. Medlen syftar till en förstärkning om vardera till Stiftelsen och Stiftelsen . Inom anslaget 8:3 Bidrag till vissa museer avslår vi fortsatt regeringens satsning om ett nytt migration- och demokratimuseum (Rörelsernas museum) i om .