bet · H501KU38 · 2018-01-23 00:00:00 — Vidare har utredningen funnit att lagen är ett viktigt redskap i myndigheternas underrättelseverksamhet. Mot bakgrund av att dagens beslutsordning fungerar väl gör utredningen bedömningen att beslut enligt inhämtningslagen även i fortsättningen bör fattas av de brottsbekämpande myndigheterna. Utredningen gör även vissa överväganden om hur skyddet för den personliga integriteten kan stärkas när det gäller lagring av uppgifter om elektronisk kommunikation för brottsbekämpande ändamål och lämnar ett antal förslag. Betänkandet har remissbehandlats och bereds inom . beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att se över bestämmelserna om skyldigheten att lagra uppgifter om elektronisk kommunikation som gäller för leverantörer av allmänna kommunikationsnät och allmänt tillgängliga elektroniska kommunikations-tjänster, samt bestämmelserna om de brottsbekämpande myndigheternas tillgång till sådana uppgifter (dir. 2017:16). Översynen skulle genomföras i syfte att anpassa det svenska regelverket till så som den uttolkades av i förhandsavgörandet i de förenade målen C-203/15 och C-698/15 (den s.k. Tele2-domen). Utredaren skulle föreslå de förändringar som är nödvändiga för att det svenska regelverket ska vara proportionerligt och ha en ändamålsenlig balans mellan skyddet för enskildas personliga integritet och behovet av uppgifter för att kunna förebygga, förhindra, upptäcka, utreda och lagföra brott. Den del av uppdraget som gavs med anledning av förhandsavgörande om datalagring skulle delredovisas . Utredaren fick även i uppdrag att se över rättssäkerhetsgarantierna och mekanismerna som ska skydda den personliga integriteten när hemliga tvångsmedel för särskilt allvarlig brottslighet används, vilket redovisas i ett senare betänkande. Uppdraget i denna del ska redovisas . överlämnade utredningen delbetänkandet Datalagring – brottsbekämpning och integritet (SOU 2017:75) till regeringen. Utredningen föreslår sammanfattningsvis följande: • Lagringsskyldigheten begränsas, t.ex. ska all kommunikation inom det fasta nätet undantas. • Lagringstiderna differentieras från dagens till två, . Lokaliseringsuppgifter, t.ex. var en mobiltelefon har befunnit sig vid tiden för ett samtal, ska lagras . För abonnemangsuppgifter vid internetåtkomst, vilket utredningen menar inte omfattas av domen, förlängs tiden . Med hjälp av den här typen av uppgifter kan t.ex. polisen få svar på vem som har ett visst IP-nummer. Övriga uppgifter, t.ex. vem som har pratat med vem i telefon, ska lagras . • Uppgifterna ska endast få lagras i , vilket enligt utredningen bl.a. skapar bättre förutsättningar för en effektiv tillsyn. • Det införs krav på prövning av en utomstående myndighet (åklagare) innan de brottsbekämpande myndigheterna får tillgång till lagrade uppgifter i underrättelseverksamhet. • Uppgifter som gör det möjligt att identifiera abonnenter ska alltid lagras i samband med internetåtkomst. Detta ska ske oavsett vilken teknik som teleoperatörerna använder. Förändringarna föreslås träda i kraft förutom när det gäller den ändring som kräver att operatörerna alltid ska kunna identifiera abonnenten vid internetåtkomst. Det förslaget föreslås i stället träda i kraft . Delbetänkandet är föremål för remissbehandling. beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att föreslå de anpassningar och kompletterande författnings-bestämmelser på generell nivå som den nya dataskyddsförordningen ger anledning till (Ju 2016:04, dir. 2016:15). Syftet var att säkerställa att det finns en ändamålsenlig och välbalanserad kompletterande nationell reglering om personuppgiftsbehandling på plats när förordningen börjar tillämpas. • undersöka vilka kompletterande nationella föreskrifter, exempelvis processuella bestämmelser, förordningen kräver • analysera vilka bestämmelser om administrativa sanktionsavgifter och andra sanktioner behöver eller bör införa • överväga vilka kompletterande bestämmelser om t.ex. behandling av känsliga personuppgifter och personnummer som bör införas i den svenska generella regleringen • undersöka om det finns behov av generella bestämmelser för personuppgiftsbehandling utanför tillämpningsområde • lämna sådana författningsförslag som behövs och är lämpliga. I uppdraget ingick inte att överväga eller lämna förslag till grundlagsändringar och inte heller att se över de s.k. registerförfattningarna eller annan sektorsspecifik reglering av behandling av personuppgifter. överlämnade utredningen betänkandet Ny dataskyddslag (SOU 2017:39). Utredningen föreslår bl.a. att personuppgiftslagen och personuppgiftsförordningen (1998:1191) ska upphävas och att de kompletterande bestämmelser som är av generell karaktär samlas i en ny, övergripande lag och förordning om dataskydd. Enligt utredningens förslag ska dataskyddsförordningen gälla även i verksamhet som inte omfattas av unionsrätten, och myndigheter ska få behandla känsliga personuppgifter med stöd av ett nytt myndighetsundantag. Utredningen föreslår vidare att personuppgifter som rör lagöverträdelser ska få behandlas av myndigheter och annars bara om det uttryckligen är tillåtet samt att personnummer under vissa förutsättningar ska få behandlas även i fortsättningen. Den registrerade har enligt dataskyddsförordningen rätt till ersättning från den personuppgiftsansvarige eller ett personuppgiftsbiträde om skada har uppstått på grund av överträdelser av förordningen. Utredningen föreslår att det i den nya dataskyddslagen förtydligas att denna rätt till skadestånd även gäller vid överträdelser av bestämmelser i dataskyddslagen och andra författningar som kompletterar förordningen. Datainspektionen ska enligt utredningens förslag vara den myndighet som ska utöva tillsyn och övervaka att bestämmelserna i dataskyddsförordningen och den nya dataskyddslagen efterlevs. lämnades en kompletterande promemoria till betänkandet Ny dataskyddslag (SOU 2017:39) där dataskyddslagens territoriella tillämpningsområde behandlas (Ju2017/04264/L6). Betänkandet och promemorian bereds inom . Regeringen har beslutat en remiss till Lagrådet. Regeringen föreslår att en ny lag införs med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning. I sammanhanget bör noteras att det dels pågår, dels har avslutats ett flertal andra utredningar med syfte att anpassa nuvarande registerförfattningar och annan sektorspecifik reglering av personuppgiftsbehandling till den nya dataskyddsförordningen. Utredningen om 2016 års dataskyddsdirektiv Som har framgått i avsnittet under , avsåg EU:s dataskyddsreform utöver förslaget till en ny allmän dataskyddsförordning även ett nytt direktiv om skydd för personuppgifter på det brottsbekämpande området. beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att föreslå hur EU:s direktiv om skydd av personuppgifter vid brottsbekämpning, brottmålshantering och straffverkställighet ska genomföras i svensk rätt (Ju 2016:06, dir. 2016:21). överlämnade utredningen delbetänkandet Brottsdatalag (SOU 2017:29) till regeringen. Utredningen föreslår sammanfattningsvis att direktivet i huvudsak ska genomföras genom en ny ramlag, brottsdatalagen. Syftet med lagen är både att skydda fysiska personers grundläggande fri- och rättigheter och att säkerställa att behöriga myndigheter kan behandla och utbyta personuppgifter med varandra på ett ändamålsenligt sätt. Lagen ska – i likhet med personuppgiftslagen – vara generellt tillämplig inom det område som direktivet reglerar. Lagen ska även vara subsidiär. De myndigheter som bedriver verksamhet inom lagens tillämpningsområde har i allmänhet särskilda registerförfattningar som reglerar personuppgiftsbehandlingen. Utredningen överlämnade sitt slutbetänkande Brottsdatalag – kompletterande lagstiftning (SOU 2017:74) till regeringen. I slutbetänkandet föreslår utredningen de anpassningar som krävs med anledning av ramlagen i de registerförfattningar som ingår i utredningens uppdrag. Såväl delbetänkandet som slutbetänkandet bereds inom . Personlig integritet och konsumentskydd samt kvalitetsverktyg för webbplatser Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om den personliga integriteten, om konsumentskydd och om kvalitetsverktyg för webbplatser. Jämför reservation 1 (L) och 2 (SD, KD). Personlig integritet och konsumentskydd I kommittémotion 2017/18:3579 yrkande 2 av m.fl. (L) begärs ett tillkännagivande om att konsumenters integritetsskydd vid köp på internet förstärks. Motionärerna anför att lagstiftningen behöver förtydligas så att konsumenterna får ett fullgott skydd för sina personuppgifter vid näthandel. Vidare framhålls behovet av ett starkare skydd när det gäller vilken typ av uppgifter företag får spara om sina kunder och hur länge de får göra detta utan att konsumenten förnyar sitt medgivande. Lagstiftningen bör skärpas så att konsumenter får tydligare insyn i vilka uppgifter om dem som lagras och hur de används. Vidare bör konsumenter få bättre möjligheter att få uppgifterna raderade. Enligt motionärerna behöver även konsumentskyddet för barn förbättras när det gäller internettjänster. Skyddet mot marknadsföring direkt till barn på internet behöver förbättras, och motionärerna anser att bör arbeta för detta på den europeiska och internationella arenan. Liknande förslag finns i kommittémotion 2017/18:3756 yrkandena 5 och 6 av m.fl. (C). Motionärerna begär ett tillkännagivande dels om att regelverket för konsumenters personuppgifter och integritet förstärks, dels om att konsumenter alltid ska kunna radera sina personuppgifter från digitala tjänster som samlar information om användaren. I motion 2017/18:432 av (L) begärs ett tillkännagivande om att individens integritet vid datainsamling på nätet säkerställs. Motionärerna anför att avtal för internethandel bör ses över så att det ska gå att handla utan att behöva ange en mängd uppgifter om sig själv och att personuppgifter inte bör få spridas vidare till andra i vinst- eller marknadsföringssyfte utan den enskildes samtycke. Vidare begärs en förstärkt dataskyddslagstiftning och att konsumenter alltid ska kunna radera sina personuppgifter från digitala tjänster som samlar information till andra användare. Konsumenter bör också få möjlighet att ta del av informationen om den egna personen och radera hela eller delar av denna information. (M) begär i motion 2017/18:1188 en utredning om vilka öppna register som kan behöva förändras för att stärka enskildas personliga integritet. Motionären anför att allt fler privatpersoner drabbas av olägenheter som en följd av offentligheten i diverse register. Det handlar exempelvis om kapade identiteter och inbrott. För att få utnyttja öppna register i exempelvis reklamsyfte borde det krävas att den enskilde lämnar sitt medgivande. Skånberg m.fl. (KD) begär i kommittémotion 2017/18:3094 yrkande 2 att Datainspektionen ges i uppdrag att utveckla kvalitetsverktyg för webbplatser med hög integritetsstandard. Detta skulle vara ett sätt att belöna de webbplatser som arbetar mot kränkningar på nätet. Hantering av personuppgifter i fråga om handel och marknadsföring regleras i olika författningar, bl.a. personuppgiftslagen (1998:204), förkortad PUL, lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation, lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden och produktansvarslagen (1992:18). Ett antal tillsynsmyndigheter kontrollerar hanteringen av personuppgifter i konsumentsammanhang. Datainspektionen utövar tillsyn enligt PUL. () utövar tillsyn över integritetsskyddet vid användning av elektroniska kommunikationstjänster. utövar tillsyn enligt lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. Konsumentombuds-mannen kan utfärda förelägganden och inleda rättsprocesser mot företag som bryter mot lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. Därtill utövar och i viss utsträckning Justitiekanslern tillsyn över det allmännas verksamhet. Polis och åklagare utreder misstänkta brott. Den som anser att hennes eller hans uppgifter hanterats på ett felaktigt sätt kan således vända sig till olika tillsynsmyndigheter med ett klagomål. Beroende på vad klagomålet rör är det olika myndigheter som ansvarar för tillsynen. Exempelvis ansvarar Datainspektionen för frågor som handlar om vilka uppgifter om kunderna som får hanteras och hur länge de får sparas. PTS ansvarar för frågor om hur samtycke inhämtas om placering av s.k. kakor[6] på kundernas utrustning. och ansvarar för frågor om oskäliga avtalsvillkor. Även intressenter som exempelvis konsumentorganisationer kan anmäla brott och brister i t.ex. avtalsvillkor. Vidare finns det en möjlighet för den enskilda kunden att begära skadestånd för den skada som hon eller han anser sig ha lidit på grund av integritetsintrång och att då väcka talan vid allmän domstol. Enligt lagen om elektronisk kommunikation ska alla som besöker en webbplats med kakor som huvudregel få tillgång till information om att webbplatsen innehåller kakor och ändamålet med användningen av kakor. Besökaren ska också ge sitt samtycke till att kakor används på detta sätt. Den fortsatta hanteringen av informationen i kakan hos den som ansvarar för webbplatsen, hos annonsören eller den som på annat sätt blir ansvarig för hanteringen, omfattas av bestämmelserna i . För behandling av personuppgifter som sparas när en kund betalar med kreditkort eller använder ett s.k. bonuskort gäller PUL. Huvudregeln är enligt 10 § att behandling av personuppgifter förutsätter den registrerades samtycke. Av 11 § följer vidare att personuppgifter inte får behandlas för ändamål som rör direkt marknadsföring, om den registrerade skriftligen har anmält att han eller hon motsätter sig sådan behandling. PUL innebär också att uppgifterna inte får bevaras än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen (9 § första stycket f). har slagit fast att rätten till skydd för privatlivet under vissa förutsättningar kan innebära en rätt för en EU-medborgare att få sina uppgifter borttagna från sökverktyget Google. Det som tas bort är inte uppgifterna i sig utan Googles länk till uppgifterna. Detta kan gälla om uppgifterna är felaktiga, ofullständiga, irrelevanta eller överflödiga (dom i mål C-131/12). I dataskyddsförordningen, som träder i kraft , föreskrivs en rätt för den registrerade att få sina personuppgifter raderade och att bli ”bortglömd” (”right to be forgotten”). I 21 kap. offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, finns bestämmelser om sekretess till skydd för uppgifter om enskildas personliga förhållanden i all offentlig verksamhet. Enligt 1 § gäller sekretess för uppgift som rör en enskilds hälsa eller sexualliv om det måste antas att den enskilde eller någon närstående till denne kommer att lida betydande men om uppgiften röjs. Sekretess gäller också för uppgifter om en enskilds eller en anhörigs bostadsadress, telefonnummer, e-postadress eller liknande uppgifter som kan användas för att komma i kontakt med denne, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående kan komma att utsättas för hot eller våld eller lida annat allvarligt men om uppgiften röjs (3 §). Datainspektionens uppdrag och verksamhet regleras genom bestämmelser i bl.a. förordningen (2007:975) med instruktion för Datainspektionen (instruktionen), personuppgiftsförordningen (1998:1191), kameraövervakningsförordningen (2013:463) och genom de regleringsbrev som regeringen utfärdar . I Datainspektionens uppdrag ingår bl.a. att verka för att människor skyddas mot att deras personliga integritet kränks genom behandling av personuppgifter och för att god sed iakttas i kreditupplysnings- och inkassoverksamhet (1 § första stycket instruktionen). Myndigheten ska särskilt inrikta sin verksamhet på att informera om gällande regler samt ge råd och hjälp åt personuppgiftsombud enligt PUL (1 § andra stycket instruktionen). Myndigheten ska följa och beskriva utvecklingen på it-området när det gäller frågor som rör integritet och ny teknik (1 § tredje stycket instruktionen). Datainspektionen är en central förvaltningsmyndighet som genom sin tillsynsverksamhet ska bidra till att behandlingen av personuppgifter inte medför otillbörligt intrång i enskildas personliga integritet. Myndigheten ska också säkerställa att reglerna för sådan behandling följs. Datainspektionen är även nationella tillsynsmyndighet för behandling av personuppgifter enligt bl.a. , konventionen om EU:s tullinformationssystem och rådsbeslutet om inrättande av Europeiska polisbyrån (Europol). Regeringen bemyndigade chefen för att tillkalla en kommitté (Ju 2004:05) med uppdrag att bl.a. kartlägga och analysera sådan lagstiftning som rör den personliga integriteten. Kommittén antog namnet . Kommittén lämnade delbetänkande Skyddet för den personliga integriteten – Kartläggning och analys (SOU 2007:22) och slutbetänkandet Skyddet för den personliga integriteten – Bedömningar och förslag (SOU 2008:3). Som nämnts i betänkandets inledande avsnitt har (Ju 2014:09, dir. 2014:65) haft i huvuduppdrag att från ett individperspektiv kartlägga och analysera faktiska och potentiella risker för intrång i den personliga integriteten i samband med användning av informationsteknik. Dessutom skulle kommittén följa upp betänkandet Skyddet för den personliga integriteten (SOU 2008:3) när det gäller behovet av att inrätta ett integritetsskyddsråd och särskilt överväga om de uppgifter som ett sådant råd i så fall bör ges lämpligen kan fullgöras av en befintlig myndighet, samt föreslå nödvändiga författningsändringar. har dels i sitt delbetänkande, dels i sitt slutbetänkande lämnat en rad förslag som syftar till att bl.a. öka den enskildes skydd och kontroll över sina personuppgifter. Betänkandena bereds i . Som redan har nämnts, har regeringen aviserat att Datainspektionen bl.a. ska bli central tillsynsmyndighet på integritetsområdet och att myndigheten ska byta namn till . Enligt regeringen ska myndigheten också få ett delvis ändrat uppdrag och tillföras ökade ekonomiska resurser. Regeringen avser att genomföra förändringarna stegvis . behandlade utskottet motionsyrkanden om bl.a. konsumenters integritet och rättigheter vid internethandel samt uppdrag till Datainspektionen att utveckla kvalitetsverktyg för webbplatser med hög integritetsskyddsstandard. Utskottet konstaterade bl.a. att många frågor som rör skyddet av den personliga integriteten – i såväl privat som offentlig verksamhet och vad avser det straffrättsliga skyddet – var föremål för omfattande utredningsarbete och att det är en prioriterad fråga för regeringen att stärka skyddet för den personliga integriteten. Utskottet hänvisade också till att det pågick förhandlingar inom EU om det framtida dataskyddet, inklusive ett förslag om ”rätten att bli glömd”. Dessa utrednings- och förhandlingsarbeten borde enligt utskottets mening inte föregripas, och motionsyrkandena avstyrktes (bet. 2014/15:KU15 s. 17). När det gäller yrkanden om tillgång till uppgifter ur offentliga register redovisas bl.a. följande i betänkande 2014/15:KU15 (s. 15 f.) om utskottets tidigare behandling: Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om inskränkningar i offentligheten i register m.m. för att värna den enskildes personliga integritet. Utskottet har då konstaterat att offentlighetsprincipen utgör en viktig hörnsten i den svenska demokratin och att en väsentlig del av denna är medborgarnas rätt att ta del av allmänna handlingar. Detta kan gälla även om handlingarna innehåller uppgifter om enskildas personliga förhållanden. Regleringen i sekretesslagstiftningen innebär enligt utskottet en avvägning mellan intresset av offentlig insyn och behovet av sekretesskydd inom olika ämnesområden. Enligt utskottets mening är det givetvis angeläget att det finns ett reellt skydd för den enskildes integritet. finns det en risk att ju fler uppgifter som sekretessbeläggs, desto sämre blir medborgarnas insyn i myndigheternas verksamhet (bet. 2008/09:KU8 s. 8). Utskottet har senare vidhållit detta ställningstagande (bet. 2011/12:KU9 s. 12 och 2013/14:KU25 s. 24). I sitt ställningstagande (bet. 2014/15:KU15 s. 17) vidhöll utskottet att det inte fanns något behov av en ändring av de bestämmelser som reglerar tillgången till uppgifter ur offentliga register. Utskottet har även behandlat motionsyrkanden om bl.a. konsumenters integritet och rättigheter, kvalitetsverktyg för webbplatser och tillgången till uppgifter ur offentliga register (bet. 2016/17:KU15 s. 28). Utskottet anförde att det är viktigt att värna den personliga integriteten och att den tekniska utvecklingen har medfört nya risker samt att det på många områden krävs noggranna avvägningar mellan olika intressen och skyddet av den personliga integriteten för att en godtagbar balans ska uppnås. Utskottet konstaterade och välkomnade att frågor som rör skyddet av den personliga integriteten hade utretts och övervägdes i pågående utredningar. Utskottet anförde att det pågående utredningsarbetet och beredningen av förslag inom inte borde föregripas. Motionsyrkandena avstyrktes därför. , reserverade sig beträffande vissa motionsyrkanden. Utskottet anser i likhet med sitt tidigare ställningstagande att det är viktigt att värna den personliga integriteten. Att den tekniska utvecklingen har medfört nya risker samt att det på många områden krävs noggranna avvägningar mellan olika intressen och skyddet av den personliga integriteten för att en godtagbar balans ska uppnås. Beredningen av utredningsförslagen inom bör dock inte föregripas. Utskottet noterar även att regeringen avser att genomföra förändringar i Datainspektionens uppdrag och verksamhet. Motionsyrkandena avstyrks därför. Sekretessbrytande bestämmelse för SOS Alarm Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en ändrad sekretessbestämmelse för SOS Alarm. Jämför reservation 3 (SD). I kommittémotion 2017/18:888 yrkande 17 av (SD) och (–) begärs ett tillkännagivande om att sekretessreglerna och samtalsordningen mellan SOS Alarm och länskommunikationscentralerna ändras så att polisen kan få uppgifter om akuta ärenden som den övriga räddningstjänsten. Motionärerna anför att när en person ringer till SOS Alarm följer samtalet en viss ordning, där operatören ställer de frågor som behövs för att avgöra om en ambulans eller brandbil ska skickas till platsen. Först därefter kopplas samtalet till polisen, som måste ställa många av frågorna en gång till. Detta dubbelarbete riskerar att fördröja polisinsatserna och bidra till att poliserna måste köra så snabbt att det medför risker. Offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, gäller enligt 1 kap. 1 § myndigheters och vissa andra organs hantering av allmänna handlingar. (SOS Alarm) är inte en myndighet utan ett aktiebolag, som ägs till lika stora delar av staten och Kommuner och Landsting (SKL). Vad som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av allmänna handlingar hos myndigheter ska enligt 2 kap. 3 § OSL i tillämpliga delar gälla också handlingar hos bl.a. aktiebolag där kommuner eller landsting utövar ett rättsligt bestämmande inflytande. Kommuner eller landsting som äger mer än hälften av aktierna i ett aktiebolag ska anses utöva ett rättsligt bestämmande inflytande över bolaget. Enligt en dom från Regeringsrätten (numera ) ska inte , som var en av föregångarna till Kommuner och Landsting innan det slogs ihop med , likställas med landsting i detta sammanhang (RÅ 1997 not. SOS Alarm är därmed inte heller ett sådant enskilt organ som omfattas av OSL, varför lagens sekretessbestämmelser eller sekretessbrytande bestämmelser inte är direkt tillämpliga i SOS Alarms verksamhet. Mellan svenska staten och SOS Alarm finns ett alarmeringsavtal som reglerar SOS-tjänsten och vissa alarmeringstjänster. SOS Alarm ska enligt avtalet driva SOS-centraler som upprätthåller SOS-tjänsten för nödnumret 112 i hela landet. Det är därmed SOS Alarm som tar emot och hanterar alla samtal till nödnumret 112. De larmar sedan vidare till polisen, räddningstjänsten, ambulansen osv.