bet · H501MJU24 · 2018-06-08 00:00:00 — Enligt föreskrifterna ska den som ansvarar för djurhållningen och för den övergripande skötseln av djuren vid anläggningen ha lämplig utbildning eller erfarenhet av aktuella djurslag (1 kap. 8 §). En veterinär ska finnas som svarar för sjukdomsförebyggande åtgärder, veterinärmedicinsk rådgivning och behandling, journalföring, rådgivning i djurskydds- och smittskyddsfrågor, upprättande av hygienprogram, provtagningar, fodersammansättning och övriga skötselfrågor. Veterinären ska besöka anläggningen regelbundet, dock minst varje kvartal (1 kap. 9 §). Vidare ska en djurparkszoolog finnas på de djurparker som visar delfiner. Zoologen ska svara för rådgivning när det gäller utformning och berikning av miljön, antal och sammansättning av djur i djurutrymmen, avel, djurskyddsfrågor, fodersammansättning och övriga skötselfrågor samt svara för att det förs en uppdaterad djurförteckning (1 kap. 10 §). Utskottet ansluter sig till regeringens överväganden och tillstyrker regeringens lagförslag i denna del. Utskottet noterar att nuvarande bestämmelse om förbud mot att utsätta djur för lidande vid bl.a. viss träning och vid tävling föreslås utvidgas till att omfatta träning för och användning av djur vid prov. Det är viktigt att ett högt djurskydd även upprätthålls i verksamheter där djur tränas för prov eller levande djur används vid prov. Som regeringen anför i propositionen finns det dock provverksamheter som syftar till att förbereda eller testa ett djurs lämplighet för samhällsnyttiga verksamheter där ett visst mått av lidande för djuret är oundvikligt och acceptabelt med hänsyn till det samhällsintresse som verksamheten syftar till. Utskottet anser därför att det är positivt att det införs ett bemyndigande för att möjliggöra undantag för sådana verksamheter. Utskottet anser att den berörda sektorsmyndigheten är väl lämpad att fatta denna typ av detaljerade beslut som kräver hög kompetens i sakfrågan. Utskottet föreslår att motion 2017/18:4034 (C, M, L, KD) yrkande 3 med det anförda lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller grytanlagsprov noterar utskottet att regeringen bedömt att frågan om behovet av grytanlagsprov med levande grävling behöver utredas igen. Utskottet ser ingen anledning att göra någon annan bedömning än regeringen i frågan, och i avvaktan på resultatet av utredningen kan motion 2017/18:4019 (V) yrkande 4 lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller frågan om spödrivning vid hästtävlingar instämmer utskottet med motionären i fråga om att det är viktigt att djurskyddet upprätthålls i verksamhet där hästar deltar i tävlingar. Utskottet noterar att det nuvarande förbudet mot att utsätta djur för lidande vid tävlingar förs över till den nya lagen och att regeringen dessutom föreslår att det införs en ny bestämmelse om att utrustning inte får användas på ett sätt som tillfogar djuret skada. Utskottet noterar också att det vid aktuella tävlingar ska tjänstgöra ban- och tävlingsveterinärer som ska meddela kontrollmyndigheten om någon bryter mot djurskyddslagens bestämmelser. Utskottet förutsätter att arbetet med att bevaka att djurskyddslagens bestämmelser följs bedrivs i enlighet med lagens intentioner. Motion 2017/18:801 (S) kan därmed lämnas utan vidare åtgärd. Offentlig förevisning av djur Inledningsvis vill utskottet betona att det är av största vikt att har ett starkt djurskydd för alla djur, och självklart innefattar det även djur på cirkus. Enligt djurskyddslagstiftningen ska djur, inklusive cirkusdjur, behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. Djur ska vidare hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt. Djur får inte heller överansträngas, agas eller drivas på med redskap som lätt kan såra eller på annat sätt skada djuren. För förevisning med djur finns en särskild bestämmelse om att djur inte får utsättas för lidande vid t.ex. förevisning för allmänheten. Vidare finns det ytterligare bestämmelser i den s.k. cirkusföreskriften som syftar till ett starkt djurskydd. Utskottet delar regeringens bedömning att sjölejon och elefanter inte bör få förevisas på cirkus eller på andra liknande offentliga förevisningar där djur flyttas från ort till ort, och välkomnar därför ett kommande förbud i djurskyddsförordningen. Med hänvisning till redovisningen ovan avstyrker utskottet motionerna 2017/18:371 (L) yrkandena 1 och 3, 2017/18:858 (S), 2017/18:2826 (M), 2017/18:3886 (SD) yrkande 6, 2017/18:4019 (V) yrkande 1 och 2017/18:4040 (SD) yrkande 4. Vidare anser utskottet att motion 2017/18:371 (L) yrkande 2 kan anses vara tillgodosedd eftersom regeringen aviserat ett förbud mot elefanter och sjölejon på cirkus. När det gäller tillstånd och kontroller av cirkusar är länsstyrelserna ansvariga myndigheter för att kontrollera denna verksamhet. Utskottet noterar att kontroller utförs genom både anmälda och oanmälda besök, och vid upprepade brister i djurhållningen kan länsstyrelserna förbjuda cirkusen att påbörja eller fortsätta sin turné. Vidare föreslår regeringen i djurskyddspropositionen att ett generellt krav införs i djurskyddslagen att djurhållaren eller den som på annat sätt tar hand om ett djur ska ha tillräcklig kompetens för att tillgodose djurets behov. Detta är ett krav som även kommer att omfatta cirkusar. Utskottet anser att motionerna 2017/18:3886 (SD) yrkandena 7 och 8 samt 2017/18:4040 (SD) yrkande 3 med det anförda kan lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller delfinarier konstaterar utskottet att det utöver de bestämmelser som nämns ovan finns specifika djurskyddsbestämmelser som syftar till att främja ett högt djurskydd för delfiner. Utskottet avstyrker därmed motion 2017/18:179 (SD). Vård av djur och andra operativa ingrepp Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag i denna del. Regeringen föreslår i propositionen att ett djur som är skadat eller sjukt ska ges nödvändig vård eller avlivas. Om ett djur på annat sätt genom sitt beteende visar tecken på ohälsa, ska vård ges eller andra lämpliga åtgärder vidtas. Om skadan eller sjukdomen är så svår att djuret utsätts för allvarligt lidande som inte kan lindras, ska djuret avlivas. Vid behov ska vården ges av en veterinär eller någon annan som tillhör djurhälsopersonalen enligt lagen (2009:302) om verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård. Bestämmelsen om att operativa ingrepp på eller injektioner till djur är förbjudna i andra fall än när det är befogat av veterinärmedicinska skäl, med undantag för ingrepp som görs eller injektioner som ges i en verksamhet som har godkänts av en djurförsöksetisk nämnd, förs över till den nya lagen. Detsamma gäller bestämmelsen om att en veterinär eller någon annan som tillhör djurhälsopersonalen enligt lagen om verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård ska anlitas om sådana åtgärder eller viss annan behandling av djur behöver vidtas, med vissa angivna undantag när det gäller brådskande åtgärder och i verksamhet som godkänts av en djurförsöksetisk nämnd. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får även fortsättningsvis meddela ytterligare föreskrifter om operativa ingrepp på och injektioner till djur, samt om undantag från kravet på veterinärmedicinska skäl för sådana åtgärder och från kravet på att anlita veterinär eller djurhälsopersonal vid vissa åtgärder. Det läggs till att operativa ingrepp ska göras under bedövning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från kravet på bedövning. Det nuvarande bemyndigandet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om villkor för eller förbud mot tillförsel av hormoner eller andra ämnen till djur för att påverka djurets egenskaper i annat syfte än att förebygga, påvisa, lindra eller bota sjukdom eller sjukdomssymtom förs över till den nya lagen med en viss språklig justering. Utskottet ansluter sig till regeringens överväganden och tillstyrker regeringens lagförslag i denna del. Slakt och annan avlivning av djur Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag i denna del. Regeringen föreslår att den nuvarande bestämmelsen om att djur när de förs till slakt och när de slaktas eller avlivas i andra fall ska skonas från onödigt obehag och lidande förs över till den nya lagen. Ett djur som slaktas eller i andra fall avlivas genom avblodning ska vara bedövat. Innan djuret är dött får inte några andra åtgärder vidtas. Det förtydligas att bestämmelserna om slakt och avlivning gäller utöver vissa angivna bestämmelser i rådets förordning (EG) nr 1099/2009 av om skydd av djur för avlivning. Kravet på bedövning gäller inte i sådana situationer som avses i artikel 1.2 tillsammans med 2 d i rådets förordning (EG) nr 1099/2009, i den ursprungliga lydelsen. Enligt artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1099/2009 är avlivning utan bedövning endast tillåten vid nödavlivning utanför ett slakteri eller om det skulle leda till omedelbar och allvarlig risk för människors hälsa och säkerhet att följa bestämmelserna. Med nödavlivning avses avlivning av djur som är skadade eller har en sjukdom som orsakar svår smärta eller svårt lidande och där det inte finns någon annan praktisk möjlighet att lindra denna smärta eller detta lidande (artikel 2 d). Medlemsstaterna har enligt artikel 26 endast begränsade möjligheter att anta nya bestämmelser som är strängare än förordningen. Det undantag som finns i 14 § andra stycket djurskyddslagen är dock i vissa avseenden vidare än det som följer av artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1099/2009 och är tillämpligt även i situationer som inte regleras av förordningen. Regeringen gör därför bedömningen att både undantaget i 14 § andra stycket djurskyddslagen och bemyndigandet i 14 § tredje stycket bör tas bort. I stället bör avlivning genom avblodning utan bedövning vara tillåten endast i sådana situationer som anges i artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1099/2009. har enligt EU-förordningen vissa möjligheter att ha strängare bestämmelser. Om artikel 1.2 skulle ändras kan det därför finnas anledning för att ta ställning till om hänvisningen i djurskyddslagen ska kvarstå. Hänvisningen till artikel 1.2 och 2 d bör därmed knytas till den nuvarande (och ursprungliga) lydelsen. Vidare föreslås att bemyndigandet i nuvarande lag för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela ytterligare föreskrifter om slakt och om avlivning av djur i andra fall förs över till den nya lagen. Det läggs också till ett bemyndigande att meddela föreskrifter om undantag från kravet på bedövning vid avlivning genom avblodning när det gäller försöksdjur. Utskottet ansluter sig till regeringens överväganden och tillstyrker regeringens lagförslag i denna del. Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag i denna del och avslår motionsyrkanden om förprövning av djurstallar och om tillståndskravet för hästhållning. Jämför reservation 13 (C, KD). Regeringen föreslår att nuvarande bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om skyldighet att låta förpröva stall och andra förvaringsutrymmen för djur samt hägn förs över till den nya lagen utan ändring i sak. Även bestämmelsen om krav på tillstånd för viss djurhållning som bedrivs yrkesmässigt eller i större omfattning förs över till den nya lagen. Det tydliggörs att sådana tillstånd får återkallas om tillståndshavaren kan anses lämplig att bedriva verksamheten eller om de anläggningar där verksamheten bedrivs är lämpliga från djurskyddssynpunkt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska även fortsättningsvis kunna meddela föreskrifter om undantag från tillståndskravet. Regeringen föreslår även att nuvarande bestämmelse om förbud mot användning av stall, annat förvaringsutrymme för djur eller hägn i de fall en förprövningspliktig åtgärd har vidtagits utan föregående förprövning förs över till den nya lagen utan ändring i sak. Regeringen tog i propositionen En livsmedelsstrategi för – fler jobb och hållbar tillväxt i hela landet (prop. 2016/17:104) ställning till att förprövningen även fortsättningsvis bör vara obligatorisk, men bedömde att bör se över möjligheten att förenkla och förbättra processen. Regeringen anser att förprövning av lokaler fyller en viktig funktion för att förebygga djurskyddsproblem och konstaterar att avsikten redan när den nuvarande djurskyddslagen infördes var att förprövningen skulle omfatta alla faktorer i miljö och skötsel som har betydelse för djurhälsa och djurbeteende och därmed för djurskyddet (prop. 1987/88:93 s. 20). Regeringen anser att detta bör gälla även fortsättningsvis. Att förvaringsutrymmen utformas på ett sätt som så långt som möjligt allmänt förebygger sjukdom och ohälsa hos djur bör därmed liksom tidigare kunna beaktas. Regeringen föreslår att nuvarande bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om krav på att låta förpröva ny teknik inom djurhållningen förs över till den nya lagen utan ändring i sak. Enligt kommittémotion 2017/18:3426 av m.fl. (KD) yrkande 10 bör regeringen ge i uppdrag att ta bort det obligatoriska kravet på förprövning vid ny-, om- eller tillbyggnad av djurstallar samt inredning för djur. Motionärerna anser att reglerna för hur djurstallar ska byggas är alltför detaljerade och att ökat fokus i stället bör ligga på funktion och djurvälfärd. Även enligt kommittémotion 2017/18:3855 av m.fl. (C) yrkande 32 bör förprövning vid ny-, om- eller tillbyggnad av djurstallar samt inredning av dessa tas bort. Motionärerna anser att politiken måste underlätta för de människor som vill utveckla sitt företagande och att de hinder som finns måste minimeras. Bland annat bör förprövningen vid ny-, om- eller tillbyggnad av djurstallar och inredning av dessa tas bort. Vidare anförs att tillstånden för hästhållning som sker yrkesmässigt eller i större omfattning bör ses över i syfte att skapa ett målstyrt och flexibelt regelverk (yrkande 47). Hästen spelar en stor roll både för företagande inom de gröna näringarna och för rekreation, och regelverket bör därför ge utrymme för ett utvecklat hästföretagande. behandling och kompletterande information Utskottet har behandlat frågan om förprövning av djurstallar tidigare i betänkande 2016/17:MJU23 En livsmedelsstrategi för . Utskottet anförde följande: Utskottet delar regeringens bedömning att förprövningen även i fortsättningen bör vara obligatorisk. Det är viktigt ur djurskyddssynpunkt men kan även innebära en sorts garant för företagen inför en stor investering som en byggnation av djurstallar kan innebära. Regler ska vara effektiva och ändamålsenliga, och utskottet välkomnar därför en översyn för att se över möjligheterna att förenkla och förbättra förprövningsprocessen. Utskottet noterar att en anledning till att byggnadskostnaderna är dyrare än i andra länder kan vara kunskapsluckor om byggande och byggnadsinventarier inom jordbruks- och trädgårdssektorn. Det är därför positivt att regeringen nu uppmärksammat frågan om kostnadseffektivt byggande inom animalieproduktionen. Inom ramen för livsmedelsstrategin gav regeringen i uppdrag åt att föreslå en eller flera lämpliga aktörer som långsiktigt kan ta eget eller gemensamt ansvar för kunskapsutvecklingen och kunskapsförsörjningen för kostnadseffektivt byggande inom animalieproduktionen. presenterade , som en del av uppdraget om kostnadseffektivt byggande, rapporten för konkurrenskraftigt stallbyggande (rapport 2018:15). I rapporten konstateras att det saknas en aktör med övergripande ansvar för att ta fram och sprida kunskap om hur stallar utformas för bästa funktion och ekonomi. I rapporten föreslås ett för animalieproduktionens byggande som ska arbeta med utvärdering av byggnadslösningar och spridning av kunskap. Utbildningen för de som ska rita stallar behöver också stärkas. Rapporten är under beredning inom . Av regleringsbrev framgår att ska fortsätta arbetet med att förenkla och förbättra förprövningen. I arbetet ska ingå att överväga vilken kompetens som bör finnas hos länsstyrelserna och hur djurhälsoaspekter kan beaktas i större utsträckning i förprövningen. Uppdraget ska utföras efter samråd med länsstyrelserna och redovisas till . När det gäller frågan om tillstånd för hästhållning regleras detta i 16 § djurskyddslagen (1988:534). Det krävs tillstånd för den som yrkesmässigt eller i större omfattning håller, föder upp, upplåter eller säljer hästar, tar emot hästar för förvaring eller utfodring eller använder hästar i ridskoleverksamhet. har med stöd av 32 b § djurskyddsförordningen (1988:539) meddelat föreskrifter om när en verksamhet enligt 16 § djurskyddslagen ska anses vara av större omfattning och om undantag från kravet på tillstånd (DFS 2004:5). övergick verksamhet till . Frågor om tillstånd prövas av som också ansvarar för tillsynen av att djurskyddskraven följs. Vid tillståndsprövningen ska särskild hänsyn tas till att den sökande kan anses lämplig att bedriva verksamheten och att de anläggningar i vilka verksamheten ska bedrivas är lämpliga från djurskyddssynpunkt. När det gäller frågan om ett flexibelt regelverk bedömer regeringen att djurskyddslagen även ska vara en ramlag som innehåller de bestämmelser som är grundläggande och centrala för djurs välfärd (se ovan). Bestämmelserna bör vara målinriktade och medge en flexibilitet vid tillämpningen. Mer detaljerade bestämmelser bör enligt regeringen liksom tidigare meddelas i förordning eller i myndighetsföreskrifter. bedömer regeringen att det även fortsättningsvis kommer att behövas en relativt hög detaljeringsgrad i förordning och föreskrifter, bl.a. med hänsyn till att bestämmelserna ska vara tydliga, förutsebara och kontrollerbara. Som framgår av regleringsbrev ska verket fortsätta arbetet med att se över föreskrifterna om djurhållning i syfte att göra dem mer målinriktade och flexibla där så är möjligt. Förenklingsarbetet ska genomföras utan att skyddet för miljön, djurskyddet eller djurhälsan försämras. Utskottet ansluter sig till regeringens överväganden och tillstyrker regeringens lagförslag i denna del. När det gäller förprövning vidhåller utskottet sitt tidigare ställningstagande att förprövningen av djurstallar även fortsättningsvis bör vara obligatorisk eftersom det är viktigt bl.a. ur djurskyddssynpunkt. Arbetet med förenklingar är en prioriterad fråga för utskottet, och därför är det positivt att ska förenkla och förbättra arbetet med förprövningar. Mot bakgrund av det anförda avstyrks motionerna 2017/18:3426 (KD) yrkande 10 och 2017/18:3855 (C) yrkande 32. När det gäller frågan om att se över kravet på tillstånd för hästhållning i större omfattning instämmer utskottet i regeringens bedömning att tillståndsprövningen enligt djurskyddslagen av vissa verksamheter fyller en viktig funktion för att förebygga djurskyddsproblem. är det viktigt att reglerna är målinriktade och flexibla. Utskottet välkomnar därför att har fått i uppdrag att fortsätta att arbeta med att förenkla föreskrifterna om djurhållning, vilket kan påpekas inkluderar tidigare föreskrifter. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att motion 2017/18:3855 (C) yrkande 47 kan lämnas utan vidare åtgärd. Märkning och registrering av katter Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om obligatorisk märkning och registrering av katter. Jämför reservation 14 (SD) och 15 (V). Regeringen bedömer i propositionen att ett obligatoriskt krav på märkning och registrering av katter bör utredas ytterligare. Regeringen ser att en obligatorisk märkning och registrering av katter kan vara ett sätt att underlätta för de inblandade myndigheterna att skilja ägda katter från övergivna och förvildade katter, vilket därigenom bidrar till att öka skyddet för de övergivna och förvildade katterna. Regeringen anser dock att det behövs ytterligare utredning av konsekvenserna av ett sådant krav. Det finns också ett behov av att ytterligare överväga hur regleringen av ett eventuellt register bör utformas när det gäller hantering av personuppgifter. Hänsyn måste i dessa delar också tas till den nya EU-förordningen om dataskydd (förordning [EU] 2016/679) som har börjat tillämpas . Regeringen avser mot den bakgrunden att utreda frågan om ett krav på märkning och registrering av katter i särskild ordning. Ett flertal yrkanden tar upp frågan om obligatorisk märkning och registrering av katter. I kommittémotion 2017/18:4040 av m.fl. (SD) yrkande 5 anförs att en obligatorisk id-märkning av katter bör införas i djurskyddslagen eftersom detta enligt motionärerna skulle minska problemen med övergivna katter. Motionärerna anser att det inte borde finnas några betydande praktiska hinder mot att införa ett register för katter med tanke på att det finns ett fungerande register över hundar. Även i motion 2017/18:2123 av (SD) yrkande 4 efterlyses att samtliga kattägare som har sina katter lösgående ska ansvara för att de är ordentligt märkta så att ägaren kan identifieras. Enligt kommittémotion 2017/18:4019 av m.fl. (V) yrkande 2 bör det införas krav på obligatorisk id-märkning och central registrering av katter i djurskyddslagen. Motionärerna påtalar att märkningen och registreringen kommer att medföra en viss kostnad för kattägarna men att den kommer att bespara samhället kostnader eftersom hanteringen av katterna kan bli mer effektiv. I motion 2017/18:590 av (S) föreslås att djurskyddslagen kompletteras med en lag om obligatorisk märkning och registrering av katter. Att överge sin katt och tvinga den att skaffa mat och skydd på egen hand ska vara ett brott mot djurskyddslagen. För att ägaren ska kunna ställas till rättsligt ansvar behöver man veta vem ägaren till katten är. I motion 2017/18:1049 av och (båda M) anförs att problemen med hemlösa katter skulle minska om alla katter precis som hundar var märkta och registrerade. I motionerna 2017/18:1092 av (S) och 2017/18:1799 av och (båda S) bör regeringen överväga att införa obligatorisk märkning och registrering av katter så att ägaren kan identifieras och problemet med hemlösa katter minskas. finns det problem med övergivna och förvildade katter, när det gäller både djurskydd och besvär för omgivningen. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att en obligatorisk märkning och registrering av katter skulle kunna vara ett sätt att minska dessa problem, exempelvis genom att det kan underlätta för de inblandade myndigheterna att skilja ägda katter från förvildade. Det är dock viktigt att analysera de förväntade positiva och negativa konsekvenserna av ett sådant förslag innan det genomförs, och utskottet välkomnar därför att regeringen avser att utreda frågan om ett krav på märkning och registrering av katter. Utskottet anser att utfallet av utredningen bör avvaktas och lämnar därför motionerna 2017/18:590 (S), 2017/18:1049 (M), 2017/18:1092 (S), 2017/18:1799 (S), 2017/18:2123 (SD) yrkande 4, 2017/18:4019 (V) yrkande 2 och 2017/18:4040 (SD) yrkande 5 utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag i denna del. Regeringen föreslår att nuvarande bestämmelse om att djurförsök endast får äga rum under förutsättning att det syfte som avses med verksamheten inte kan uppnås med någon annan tillfredsställande metod utan användning av djur, att så få djur som möjligt används, att verksamheten utformas så att djuren inte utsätts för större lidande än vad som är absolut nödvändigt och att det vid verksamheten inte används andra djur än sådana som har fötts upp för ändamålet (destinationsuppfödning) förs över till den nya lagen utan ändring i sak. Det införs därutöver ett särskilt bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om undantag från kravet på destinationsuppfödning.