bet · H601FiU18 · 2018-11-22 00:00:00 — Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden Utskottet ställer sig bakom regeringens lagförslag, vilket innebär att den nuvarande lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden upphävs och ersätts av en ny lag med samma rubrik, till vilken bestämmelserna i den nuvarande lagen förs över. Dessutom ändras lagen om handel med finansiella instrument, lagen om värdepappersfonder, offentlighets- och sekretesslagen, konsumentkreditlagen, lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder och lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s marknadsmissbruksförordning. Lagförslagen syftar till att anpassa den svenska lagstiftningen till ändrade EU-regler när det gäller referensvärden och att EU:s förordning om referensvärden ska kunna tillämpas i . Förordningen förutsätter att medlemsstaterna inför nationella bestämmelser, t.ex. om sanktioner. Vidare förutsätter förordningen att medlemsstaterna kompletterar förordningen genom att ge den behöriga myndigheten nödvändiga utrednings- och tillsynsbefogenheter. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Proposition 2018/19:4 Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden antar regeringens förslag till 1. lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden, 2. lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument, 3. lag om ändring i lagen (2004:46) om värdepappersfonder, 4. lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), 5. lag om ändring i konsumentkreditlagen (2010:1846), 6. lag om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder, 7. lag om ändring i lagen (2016:1306) med kompletterande bestämmelser till EU:s marknadsmissbruksförordning. Därmed bifaller proposition 2018/19:4 punkterna 1–7. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (S), (C), (V), (M), (SD), (KD), (S), (L), (MP), (S), i (M), (SD) och (SD). Ärendet och dess beredning trädde lagen (2017:1185) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden[1] i kraft. Lagen innehåller de bestämmelser som är nödvändiga för att förordningen ska kunna tillämpas i fr.o.m. det datumet. I proposition 2018/19:4 Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden föreslår regeringen ytterligare lagstiftningsåtgärder som bör vidtas med anledning av förordningen om referensvärden. Den nuvarande lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden föreslås upphävas och ersättas av en ny lag med samma rubrik. Det föreslås att bestämmelserna i den nuvarande lagen överförs dit. Vidare föreslås bestämmelser om utrednings- och tillsynsbefogenheter, om ingripanden och sanktioner vid överträdelser av förordningen samt om avgifter för att bekosta verksamhet enligt den nya lagen. Vissa ändringar föreslås också i konsumentkreditlagen (2010:1846) till följd av regler i förordningen om referensvärden som ändrar och rådets direktiv /17/EU av om konsumentkreditavtal som avser bostadsfastighet och om ändring av direktiven /48/EG och 2013/36/EU och förordning (EU) nr 1093/2010, och och rådets direktiv /48/EG av om konsumentkreditavtal och om upphävande av rådets direktiv /102/EEG. Det föreslås även ändringar i offentlighets- och sekretesslagen, lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder, lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument, lagen (2004:46) om värdepappersfonder och lagen (2016:1306) med kompletterande bestämmelser till EU:s marknadsmissbruksförordning. Regeringens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Lagförslagen har granskats av Lagrådet. Regeringen har i huvudsak följt Lagrådets förslag och synpunkter. Efter Lagrådets granskning har en ändring gjorts i 5 kap. 4 § lagen (2016:1306) med kompletterande bestämmelser till EU:s marknadsmissbruksförordning. Ändringen motsvarar den ändring som Lagrådet föreslår i bl.a. 5 kap. 5 § samma lag. Regeringen bedömer att denna ändring, både författningstekniskt och även i övrigt, är sådan att ett yttrande från Lagrådet skulle sakna betydelse och därför har ett sådant inte inhämtats. Vidare har regeringen gjort några språkliga och redaktionella ändringar i förhållande till lagrådsremissen. Under förhandlingarna av EU-förordningen lämnade regeringen en faktapromemoria till (2013/14:FPM13). hölls överläggning med dåvarande finansmarknadsminister om förordningen om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal. hölls ytterligare en överläggning med finansmarknadsminister om förordningen om referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal. Ingen motion har väckts med anledning av propositionen. EU:s förordning om referensvärden Ett index är ett mått som används utifrån ett urval av underliggande data. När ett index används för att bestämma värdet på ett finansiellt instrument eller finansiellt avtal, eller används för att mäta resultatet i t.ex. en värdepappersfond, blir det ett referensvärde (på engelska benchmark). En del index är referensräntor – t.ex. , Euribor eller Stibor – som kan ligga till grund för prissättningen av olika typer av finansiella instrument, exempelvis ränteswappar. Referensräntor används på många områden, bl.a. för att bestämma nivån på räntor för exempelvis bolån. Index som utgör referensvärden fyller således en viktig funktion på de finansiella marknaderna. Manipulationen av referensräntorna och har visat på såväl referensräntornas betydelse som deras sårbarhet. antogs och rådets förordning (EU) nr 596/2014 av om marknadsmissbruk (marknadsmissbruksförordning) och om upphävande av och rådets direktiv /6/EG och kommissionens direktiv /124/EG, 2003/125/EG och 2004/72/EG (marknadsmissbruksförordningen) och och rådets direktiv /57/EU av om straffrättsliga påföljder för marknadsmissbruk (marknadsmissbruksdirektiv). genomförde en utredning om den svenska referensräntan Stibor (utredning om Stibor, Riksbanksstudier, ). kom fram till att det inte fanns några tecken på att Stibor hade manipulerats, men fann ett antal brister i ramverket kring Stibor som borde åtgärdas för att stärka förtroendet för referensräntan. rekommendationer har lett till en reformering av Stibor, som administreras av . gjorde en ny utvärdering av Stibor och konstaterade att Stibor har bestämts till rättvisande nivåer under det nya för den tidsperiod som studien är baserad på. (Commissions, IOSCO) antog globala riktlinjer för referensvärden på de finansiella marknaderna. Genom förordningen om referensvärden förbättras styrningen av och kontrollen över processen att fastställa referensvärden. Syftet är att säkerställa att de index som i unionen används som referensvärden i finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat är rättvisande och inte manipuleras. Förordningen ska tillämpas när referensvärden ska tillhandahållas, dataunderlag för referensvärden ska rapporteras och när referensvärden ska användas inom unionen. Vissa aktörer och index undantas från förordningens tillämpningsområde. Administratörer och rapportörer av dataunderlag En administratör är den fysiska eller juridiska person som kontrollerar tillhandahållandet av ett referensvärde och som därmed sköter arrangemangen kring fastställandet av referensvärdet, samlar in och analyserar dataunderlag samt fastställer referensvärdet. Förordningen ställer krav på auktorisation eller registrering av en behörig myndighet för att få agera som administratör av ett referensvärde. Den behöriga myndigheten får återkalla auktorisationen och även besluta om sanktioner. En rapportör är en fysisk eller juridisk person som rapporterar dataunderlag, dvs. lämnar dataunderlag som inte är lättillgängligt till en administratör eller till någon annan för vidarebefordran till en administratör, i syfte att dataunderlaget ska användas för att fastställa ett referensvärde. Förordningen ställer även krav som gäller för administratörer och rapportörer som medverkar när referensvärden fastställs i form av detaljerade regler om • styrning och kontroll • metoden för fastställandet av referensvärden • skyldighet för administratörer att rapportera misstänkta manipulationer • administratörers skyldighet att utarbeta en uppförandekod för rapportörer som klargör vilka skyldigheter och vilket ansvar rapportörerna har när de lämnar dataunderlag för att fastställa ett referensvärde. Förordningen innehåller regler som gäller för enheter som redan omfattas av reglering och tillsyn, s.k. enheter under tillsyn. Exempel på sådana enheter är kreditinstitut, värdepappersföretag och försäkringsföretag. Definitionen av användning av ett referensvärde Användning av ett referensvärde kan bl.a. bestå i att emittera ett finansiellt instrument som hänvisar till ett index eller en kombination av index eller att vara part i ett sådant finansiellt avtal som omfattas av förordningen och som hänvisar till ett index eller en kombination av index. Förutsättningar för användning – enheter under tillsyn Enheter under tillsyn får använda ett referensvärde under förutsättning att referensvärdet tillhandahålls av en administratör i unionen som ingår i det register över administratörer som Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten () ska tillhandahålla eller om det aktuella referensvärdet ingår i nämnda register. Även referensvärden som tillhandahålls av administratörer i tredjeland kan bli godkända för användning inom unionen och därmed ingå i nämnda register. Hänvisning till ett referensvärde i ett prospekt I förordningen finns det en bestämmelse om användning av ett referensvärde som gäller oavsett om användaren är en enhet under tillsyn eller inte. Bestämmelsen rör innehållet i ett prospekt som ska offentliggöras enligt det s.k. prospektdirektivet[2] eller enligt UCITS-direktivet[3]. Prospektdirektivet har ersatts av den s.k. prospektförordningen[4]. Prospektförordningen ska börja tillämpas . Krav för olika typer av referensvärden Brister i vissa referensvärden kan få konsekvenser för marknadernas integritet, den finansiella stabiliteten, konsumenter, realekonomin eller finansiering av hushåll och företag som skulle kunna påverka en eller flera medlemsstater. Förordningen innehåller därför särskilda regler för sådana referensvärden som anses kritiska i denna bemärkelse. Det är kommissionen som fastställer vilka referensvärden som är kritiska. Ett referensvärde anses exempelvis kritiskt om det används som en referens för finansiella instrument eller finansiella avtal eller för att mäta resultatet hos investeringsfonder som har ett totalt värde på , baserat på referensvärdets alla olika slags löptider. Ett signifikant referensvärde är ett referensvärde som används som referens för finansiella instrument eller finansiella avtal eller för att mäta resultatet hos investeringsfonder som har ett sammanlagt genomsnittligt värde på på grundval av samtliga löptider för referensvärdet . Även ett referensvärde under denna tröskel är signifikant under förutsättning att det inte finns några, eller mycket få, lämpliga marknadsledda alternativ till referensvärdet och det skulle allvarligt och negativt påverka t.ex. den finansiella stabiliteten om referensvärdet inte längre tillhandahölls eller inte längre var tillförlitligt. Ett icke-signifikant referensvärde är negativt bestämt och definieras som ett referensvärde som varken uppfyller kraven för ett kritiskt eller signifikant referensvärde. Referensvärden baserade på reglerade uppgifter Många referensvärden bygger på dataunderlag som tillhandahålls av enheter under tillsyn och där dataunderlaget i sig omfattas av regler i andra EU-rättsakter. Det kan t.ex. vara fråga om transaktionsuppgifter som kommer från en reglerad marknad eller en multilateral handelsplattform (MTF-plattform), eller fondandelsvärden för investeringsfonder. Dessa referensvärden anses vara mindre sårbara för manipulation. Referensvärden för råvaror och räntor Två sektorer och typer av referensvärden är föremål för en särskild reglering i förordningen. Det gäller referensräntor och råvaruindex. har en skyldighet att föra ett offentligt register över bl.a. de administratörer som auktoriserats eller registrerats enligt förordningen och den behöriga myndighet som ansvarar för tillsyn över att den följs. från det att en administratör införts i det nämnda registret ska administratören offentliggöra en referensvärdesdeklaration för varje referensvärde eller, i förekommande fall, för varje familj av referensvärden. Den behöriga myndigheten och dess befogenheter Varje medlemsstat ska utse en behörig myndighet som är ansvarig för att utföra uppgifterna enligt förordningen. Förordningen anger ett minsta antal tillsyns- och utredningsbefogenheter som den behöriga myndigheten ska ha enligt nationell rätt. Myndigheten ska bl.a. ha rätt att få tillgång till handlingar, kunna hålla förhör samt genomföra platsundersökningar. Den behöriga myndigheten ska också ha möjlighet att besluta om administrativa sanktioner, som sanktionsavgifter, när förordningen överträds. De behöriga myndigheterna ska också samarbeta och utbyta information sinsemellan och med , i synnerhet när det gäller utredningsverksamhet. Ändringar i vissa andra EU-rättsakter Genom förordningen om referensvärden har det gjorts vissa ändringar i marknadsmissbruksförordningen. Dessa ändringar behandlas inom ramen för arbetet med att anpassa svensk rätt till den förordningen (se prop. 2016/17:22) och behandlas därför inte i denna proposition. Genom förordningen har det också gjorts vissa ändringar i bolånedirektivet[5] och i konsumentkreditdirektivet[6]. Ändringarna innebär att det under vissa förutsättningar ställs krav på att information om bl.a. administratörer och referensvärden ska lämnas till konsumenter som ingår vissa avtal som omfattas av nämnda direktiv. Det fortsatta arbetet inom EU Av förordningen om referensvärden följer att kommissionen ska anta delegerade akter och genomförandeakter på ett antal områden. Kommissionen ska göra en översyn av för-ordningen om referensvärden. Kommissionen ska också se över utvecklingen av inter-nationella principer som är tillämpliga för referensvärden samt utvecklingen av rättsliga ramar och tillsynspraxis i tredjeländer när det gäller att tillhandahålla referensvärden, och analysera om det finns behov av att ändra förordningen. lade kommissionen fram ett förslag om översyn av det europeiska systemet för finansiell tillsyn. I anslutning till förslaget överlämnades en faktapromemoria till (2017/18:FPM11). lade kommissionen fram ytterligare förslag om ändring i förordningen om referensvärden (COM(2018) 355 final av , förslag till och rådets förordning om ändring av förordning (EU) 2016/1011 om lågkolsindex och nettopositivt index. Förslaget innebär att det införs en särskild reglering för två nya typer av index. Det ena är ett lågkolsindex vars underliggande tillgångar ska släppa ut betydligt mindre koldioxid jämfört med ett ordinarie jämförelseindex. Det andra är ett nettopositivt koldioxidindex, vars underliggande tillgångar har ett positivt nettoutsläpp, dvs. tar upp mer koldioxid än vad de släpper ut. De nämnda förslagen från kommissionen är föremål för förhandling i och rådet. Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till en ny lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden och ändringar i lagen om handel med finansiella instrument, lagen om värdepappersfonder, offentlighets- och sekretesslagen, konsumentkreditlagen, lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder och lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s marknadsmissbruksförordning. Förslagen innebär att svensk rätt anpassas till EU:s förordning om referensvärden. Regeringen föreslår att de bestämmelser som är nödvändiga till följd av förordningen om referensvärden ska införas i en ny lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden. Den nuvarande lagen med samma rubrik upphävs. Bestämmelsen i den nuvarande lagen om att är behörig myndighet enligt förordningen ska föras över till den nya lagen. Hänvisningar till EU:s förordning om referensvärden i de bestämmelser som föreslås ska vara dynamiska, dvs. avse förordningen i den lydelse som gäller . Regeringen bedömer att i sin tillsyn bör beakta att det s.k. dubbelprövningsförbudet skulle kunna aktualiseras om en överträdelse av EU:s förordning om referensvärden utgör marknadsmanipulation. Särskilda bestämmelser om handlingsregler för myndigheternas hantering av en sådan situation bör dock inte införas. Rätten att inte belasta sig själv hindrar inte att företag under tillsyn är skyldiga att bistå i utredningar om överträdelser av EU-förordningen. Regeringen föreslår att ska få besluta att förelägga en fysisk eller juridisk person att tillhandahålla uppgifter, handlingar eller annat. ska även få besluta att förelägga den som förväntas kunna lämna upplysningar i saken att inställa sig till förhör. Ett beslut om föreläggande ska få förenas med vite. Ett föreläggande ska dock inte få strida mot den i lag reglerade tystnadsplikten för advokater. föreslås få besluta att förelägga marknadsaktörer på marknadsplatser där de underliggande tillgångarna till råvaruderivat handlas (spotmarknaden) att lämna transaktionsrapporter eller annan information. Marknadsaktörerna ska också vara skyldiga att på begäran av ge åtkomst till handlarnas system. Ett beslut om föreläggande ska få förenas med vite. föreslås vidare få genomföra undersökningar i juridiska eller fysiska personers verksamhetslokaler när det är nödvändigt för att övervaka att dessa personer följer bestämmelserna i förordning om referensvärden. Betalningssäkring föreslås få ske för en sanktionsavgift på grund av en överträdelse eller misstänkt överträdelse av EU:s förordning om referensvärden. En ansökan om betalningssäkring ska prövas av allmän förvaltningsdomstol. Regeringen föreslår också att ska få besluta att förelägga en fysisk eller juridisk person som sannolikt har överträtt EU:s förordning om referensvärden att upphöra med ett visst agerande. Beslutet om föreläggande ska gälla till dess att har prövat om förfarandet strider mot EU-förordningen, dock . Ett beslut om föreläggande ska få förenas med vite. Om det har förekommit felaktiga eller vilseledande uppgifter i samband med att ett referensvärde har tillhandahållits, föreslås att ska få offentliggöra korrekta uppgifter. I ett sådant fall ska även få besluta att förelägga administratören eller den som har offentliggjort eller spridit referensvärdet att korrigera referensvärdet eller informationen. Ett beslut om föreläggande ska få förenas med vite. Enligt regeringen saknas det anledning att införa bestämmelser om straffansvar för överträdelser av EU:s förordning om referensvärden. Ingripanden vid överträdelser av EU:s förordning om referensvärden ska enligt regeringen ske genom att fattar beslut om administrativa åtgärder och sanktioner. Regeringen föreslår att ska ingripa mot – en auktoriserad eller registrerad administratör, en rapportör under tillsyn eller en enhet under tillsyn som har åsidosatt sina skyldigheter enligt EU:s förordning om referensvärden – den som har åsidosatt sin skyldighet att upprätta en informationsbroschyr eller ett prospekt enligt EU-förordningen – en administratör eller en enhet under tillsyn som inte har följt ett föreläggande som har gett med stöd av EU-förordningen – en auktoriserad eller registrerad administratör eller en enhet under tillsyn som inte har följt ett föreläggande av , eller inte har gett tillträde till verksamhetslokaler – den som driver verksamhet som administratör utan att ha fått auktorisation eller registrerats enligt EU-förordningen. ska inte ingripa om överträdelsen omfattas av ett föreläggande som har förenats med vite och den överträdelsen ligger till grund för en ansökan om att utdöma vitet. Regeringen föreslår att ska få besluta att förelägga den som har åsidosatt sina skyldigheter enligt EU:s förordning om referensvärden att inom vidta en åtgärd för att komma till rätta med situationen eller upphöra med ett visst agerande. Ett beslut om föreläggande ska få förenas med vite. Om en överträdelse av EU:s förordning om referensvärden har skett ska den som har gjort sig skyldig till överträdelsen och därigenom gjort en vinst, betala ett belopp som motsvarar vinsten (återföring). Återföring ska dock inte beslutas om det är uppenbart oskäligt. Nuvarande bestämmelse om återföring i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s marknads-missbruksförordning ändras så att kostnader som undvikits till följd av en överträdelse inte anges som en särskild beräkningsgrund. Beloppet ska tillfalla staten. ska få besluta om anmärkning mot den som har åsidosatt sina skyldigheter enligt EU:s förordning om referensvärden. Regeringen föreslår vidare att det ska anges i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden att återkallelse av auktorisation eller registrering enligt artikel 35 i EU-förordningen är en av de ingripandeåtgärder som kan komma i fråga vid överträdelser av förordningen. föreslås få förbjuda den som har överträtt EU:s förordning om referensvärden att vara administratör, eller styrelseledamot eller verkställande direktör, eller ersättare för någon av dem, i en administratör eller rapportör under tillsyn. Ett sådant förbud ska gälla , lägst tre och högst och få förenas med vite. Sanktionsavgiften för en juridisk person vid överträdelser av EU:s förordning om referensvärden ska kunna fastställas till det högsta av ett belopp som per i svenska kronor motsvarade , den vinst som den juridiska personen gjort till följd av regelöverträdelsen, om beloppet går att fastställa, eller av den juridiska personens omsättning närmast föregående räkenskapsår eller, i förekommande fall, motsvarande omsättning på koncernnivå. Om den juridiska personen är en förening, ska med omsättning avses av medlemmarnas sammanlagda omsättning. Detta ska gälla även om föreningen ingår i en koncern. Om överträdelsen har skett under den juridiska personens första verksamhetsår eller om uppgifter om omsättningen annars saknas eller är bristfälliga får omsättningen uppskattas. Sanktionsavgiften för en fysisk person ska kunna fastställas till högst det högsta av ett belopp som per i svenska kronor motsvarade , eller den vinst som den fysiska personen gjort till följd av regelöverträdelsen, om beloppet går att fastställa. Avgiften tillfaller staten. Bestämmelserna om beräkning av högsta sanktionsavgift i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s marknadsmissbruksförordning ska ändras så att kostnader som undvikits till följd av en regelöverträdelse inte anges som en särskild beräkningsgrund. I bestämmelsen om beräkning av högsta sanktionsavgift när den juridiska personen ingår i en koncern ska det anges att det är motsvarande omsättning på koncernnivå som ska ligga till grund för beräkningen. Omständigheter som ska vara styrande vid beslut om ingripande Regeringen föreslår att vid valet av ingripande för en överträdelse av EU:s förordning om referensvärden ska ta hänsyn till hur allvarlig överträdelsen är och hur länge den har pågått. Särskild hänsyn ska tas till överträdelsens konkreta och potentiella effekter på det finansiella systemet eller den reala ekonomin, skador som uppstått och graden av ansvar. Därutöver ska i försvårande riktning beakta om den som har begått överträdelsen har begått en överträdelse.