bet · H601JuU1 · 2018-12-13 00:00:00 — Utskottet föreslår att anvisar anslag inom utgiftsområde 4 Rättsväsendet i enlighet med ett förslag som lagts fram gemensamt av och och som är baserat på partiernas motioner för utgiftsområdet. De föreslagna anslagen uppgår till totalt . Utskottets förslag avviker från budgetpropositionen när det gäller anslagen till , , Domstolar och Kriminalvården. I fråga om övriga anslag inom utgiftsområdet finns det inga avvikelser mellan utskottets förslag och förslaget i budgetpropositionen. Därmed avstyrker utskottet , och Liberalernas alternativa budgetförslag. Utskottet tillstyrker regeringens förslag till bemyndigande. Vidare föreslår utskottet ett tillkännagivande till regeringen med anledning av ett motionsyrkande om fördubblad kränkningsersättning till brottsoffer. Företrädarna för Socialdemokraterna, har inte deltagit i besluten och redovisar i stället sina ställningstaganden i särskilda yttranden. Proposition 2018/19:1 inom utgiftsområde 4 Rättsväsendet. Cirka 40 yrkanden i motioner från den allmänna motionstiden /19. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Regeringens resultatredovisning för utgiftsområde 4 Återrapportering av vissa tillkännagivanden om rättsväsendet Anslag inom utgiftsområde 4 1.Anslag inom utgiftsområde 4 m.m., punkt 1 och 2 (S, V, MP) 2.Anslag inom utgiftsområde 4 m.m., punkt 1 och 2 (SD) 3.Anslag inom utgiftsområde 4 m.m., punkt 1 och 2 (C) 4.Anslag inom utgiftsområde 4 m.m., punkt 1 och 2 (L) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /19 Bilaga 2 Regeringens och motionärernas anslagsförslag Bilaga 3 Utskottets anslagsförslag Anslag till Ersättning för skador på grund av brott Anslag till Rättsliga biträden m.m. Anslag till Kostnader för vissa skaderegleringar m.m. Anslag till Avgifter till vissa internationella sammanslutningar Anslag till Bidrag till lokalt brottsförebyggande arbete Anslag till Från EU-budgeten finansierade insatser avseende EU:s inre säkerhet Utskottets förslag till riksdagsbeslut Anslag inom utgiftsområde 4 anvisar, med de anslagsvillkor utskottet anger, anslagen inom utgiftsområde 4 enligt utskottets förslag i bilaga 3. Därmed bifaller delvis proposition 2018/19:1 utgiftsområde 4 punkt 1 och motionerna 2018/19:132 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 8, 2018/19:2453 av m.fl. (KD) yrkande 1, 2018/19:2763 av m.fl. (KD) yrkandena 1–3, 2018/19:2819 av m.fl. (M, C, KD, L) yrkandena 20 och 21, 2018/19:2868 av m.fl. (M) yrkandena 3 och 5 samt 2018/19:2936 av m.fl. (M) yrkandena 1–3, 6 och 8–10 samt 2018/19:132 av m.fl. (SD) yrkandena 7, 12, 14 och 25, 2018/19:135 av m.fl. (SD), 2018/19:735 av m.fl. (SD) yrkandena 5, 6 och 15, 2018/19:2359 av m.fl. (SD), 2018/19:2453 av m.fl. (KD) yrkandena 10 och 13, 2018/19:2621 av m.fl. (C), 2018/19:2871 av m.fl. (M) yrkande 8, 2018/19:2915 av m.fl. (KD) yrkande 21, 2018/19:2936 av m.fl. (M) yrkandena 4, 5, 7 och 11 samt 2018/19:2977 av m.fl. (L). b) Bemyndiganden om ekonomiska åtaganden bemyndigar regeringen att för anslaget 1:18 Från EU-budgeten finansierade insatser avseende EU:s inre säkerhet ingå ekonomiska åtaganden som inklusive tidigare åtaganden medför behov av framtida anslag på högst –2022. Därmed bifaller proposition 2018/19:1 utgiftsområde 4 punkt 2. ställer sig bakom det som utskottet anför om fördubblad kränkningsersättning till brottsoffer och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2936 av m.fl. (M) yrkande 12. Utskottet föreslår att ärendet avgörs trots att det har varit tillgängligt än före den dag då det behandlas. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S)*, (KD), (M), (S)*, (M), (SD)*, (S)*, (V)*, (M), (SD)*, (S)*, (S)*, (L)*, (SD)*, (KD), (C)* och (MP)*. *Avstår från ställningstagande under punkt 1 och 2, se särskilda yttranden. Ärendet och dess beredning I detta ärende behandlas regeringens budgetproposition 2018/19:1 i de delar som gäller utgiftsområde 4 Rättsväsendet och 37 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . De behandlade förslagen finns i bilaga 1. I bilaga 2 finns en sammanställning av regeringens förslag till anslag och de avvikelser från dessa som föreslås i anslagsmotioner från , . Utskottets förslag till anslagsfördelning finns i bilaga 3. I propositionen anförs att särskilda principer har tillämpats vid utformningen av propositionen med anledning av att den har beslutats av en övergångsregering (prop. 2018/19:1 utg.omr. 4 s. 11). Utgångspunkten för förslagen i propositionen har varit den budget som har beslutat efter förslag i budgetpropositionen . Vidare har vissa generella justeringar av anslagen gjorts i enlighet med vad som redovisas i propositionen. Regeringen har avstått från att redovisa den framtida politiska inriktningen för utgiftsområdet. Budgetprocessen innebär bl.a. att i första steget i budgetprocessen fastställer en utgiftsram för varje utgiftsområde. Utgiftsramen anger det belopp som summan av de utgifter som hör till utgiftsområdet högst får uppgå till (11 kap. 18 § riksdagsordningen). har, med bifall till en reservation från och , bestämt utgiftsramen för utgiftsområde 4 Rättsväsendet till 48 (prop. 2018/19:1, bet. 2018/19:FiU1, rskr. 2018/19:62). I detta ärende ska justitieutskottet föreslå för hur anslagen för utgiftsområdet ska fördelas inom utgiftsområdesramen. ställningstagande till anslag inom utgiftsområdet ska göras genom ett beslut (11 kap. 18 § riksdagsordningen). Uppföljning av regeringens resultatredovisning Enligt budgetlagen (2011:203) ska regeringen i budgetpropositionen lämna en redovisning av de resultat som har uppnåtts i verksamheten i förhållande till de mål som har beslutat. I propositionen lämnar regeringen en sådan redovisning. Mot bakgrund av de principer som har tillämpats vid utformningen av propositionen med anledning av att den har beslutats av en övergångsregering har dock regeringen avstått från att redovisa sina slutsatser av de presenterade resultaten. I utskottens uppgifter ingår att följa upp och utvärdera riksdagsbeslut (4 kap. 8 § regeringsformen). Som en del i utskottens uppföljning ingår att behandla den resultatinformation som regeringen presenterar. har beslutat om riktlinjer för bl.a. den löpande uppföljningen av regeringens resultatredovisning (framst. 2005/06:RS3, bet. 2005/06:KU21). Av rikt-linjerna framgår att beställer och tar emot information om resultatet av statens verksamhet. Utskottet har mot den bakgrunden analyserat regeringens resultatredovisning för utgiftsområde 4 i budgetpropositionen. Betänkandet har disponerats så att målen för utgiftsområdet och regeringens resultatredovisning behandlas först. Sedan redogörs för regeringens återrapportering av vissa tillkännagivanden om rättsväsendet. Därefter behandlas de förslag i budgetpropositionen och de motioner som bedöms påverka anslagen inom utgiftsområde 4 för . Regeringens resultatredovisning för utgiftsområde 4 Huvuddelen av resurserna inom utgiftsområde 4 avser kriminalpolitiskt inriktad verksamhet. Denna verksamhet syftar till att öka tryggheten, upprätthålla allmän ordning och säkerhet, förebygga brott, utreda brott, se till att den som begått brott lagförs, verkställa påföljder och rättsliga anspråk samt ge stöd till dem som drabbats av brott. I övrigt är rättsväsendets verksamhet inriktad på att avgöra rättsliga tvister mellan enskilda och mellan enskilda och det allmänna samt att handlägga olika typer av ärenden. Målet för kriminalpolitiken är att minska brottsligheten och att öka människors trygghet, medan målet för rättsväsendet är den enskildes rättssäkerhet och rättstrygghet. Rättssäkerhet innebär att rättskipning och annan myndighetsutövning ska vara förutsebar och enhetlig samt bedrivas med hög kvalitet. Med rättstrygghet avses att enskilda personer och andra rättssubjekt ska vara skyddade mot brottsliga angrepp på liv, hälsa, frihet, integritet och egendom. Målen är beslutade av (prop. 1997/98:1, bet. 1997/98:JuU1, rskr. 1997/98:87). I enlighet med kraven i budgetlagen (2011:203) lämnar regeringen i propositionen en resultatredovisning i förhållande till de av beslutade målen. Mot bakgrund av de principer som har tillämpats vid utformningen av propositionen med anledning av att den har beslutats av en övergångsregering har dock regeringen avstått från att redovisa sina slutsatser av de presenterade resultaten. Av regeringens resultatredovisning framgår bl.a. följande. För att bedöma om mål för kriminalpolitiken uppfylls används följande indikatorer: – kvinnors och mäns upplevelse av trygghet enligt Nationella trygghetsundersökningen – antalet anmälda brott inom olika brottskategorier – kvinnors och mäns utsatthet för brott enligt Nationella trygghetsundersökningen. Bedömningen av brottslighetens utveckling kompletteras också med information från olika specialstudier. När det gäller mål för rättsväsendet är den enskildes rättssäkerhet och rättstrygghet komplexa begrepp som är svåra att fånga på ett rättvist sätt i enstaka indikatorer. Såväl rättssäkerheten som rättstryggheten bygger på ett välutvecklat och välfungerande rättsväsende. Rättssäkerheten och rättstryggheten belyses således endast indirekt genom de indikatorer som mäter kvaliteten och effektiviteten i rättsväsendets olika delar. I grunden är också rättssäkerheten och rättstryggheten beroende av att människor har förtroende för rättsväsendet så att de väljer att anmäla brott, delta i brottsutredningar och ställa upp som vittnen. Eftersom människors förtroende är en viktig grundpelare för rättsväsendets verksamhet följs även utvecklingen av förtroendet genom följande indikator: – kvinnors och mäns förtroende för rättsväsendet enligt Nationella trygghetsundersökningen. Nationella trygghetsundersökningen (NTU) är en frågeundersökning som genomförs . I undersökningen svarar runt 12 000 slumpmässigt utvalda personer i befolkningen på frågor om utsatthet för brott, upplevelse av trygghet samt erfarenheter av och förtroende för rättsväsendet. Parallellt med NTU genomfördes en undersökning, NTU Lokal, som riktar sig mot ett större urval av befolkningen och som tillåter mer detaljerade analyser. Uppgifter från denna undersökning har emellertid inte använts eftersom utvecklingen är central i resultatredovisningen. Enligt NTU har otryggheten ökat av lägre nivåer. Otryggheten är nu tillbaka på ungefär samma nivåer som när mätningarna påbörjades . Fler än tidigare upplever dessutom att otryggheten påverkar livskvaliteten. Kvinnor upplever överlag betydligt större otrygghet än män. uppgav av kvinnorna att de känner sig otrygga vid utevistelse i det egna bostadsområdet, att jämföra av männen. av kvinnorna upplever otryggheten som så påtaglig att den påverkar livskvaliteten. Det finns enligt regeringen därför skäl att särskilt uppmärksamma kvinnors otrygghet. Otryggheten i samhället är ojämnt fördelad även på andra sätt. Exempelvis oroar sig betydligt fler äldre än yngre för brottsligheten i samhället. Otryggheten är också särskilt utbredd i områden med socioekonomiska utmaningar. I de områden i landet som betecknar som särskilt utsatta uppger av kvinnorna och av männen att de känner sig otrygga vid utevistelse i det egna bostadsområdet (Brå 2018:6). Efter en tydlig ökning av antalet anmälda brott stabiliserades nivån kring 1,4 miljoner , för att därefter återigen öka. har drygt 1,5 miljoner brott anmälts . Även om denna utveckling inte behöver betyda att fler brott begås ställs stora krav på rättsväsendet som har fått allt fler ärenden att hantera. Utvecklingen har i hög grad påverkats av antalet anmälda bedrägerier, som har ökat med . Framför allt är det antalet datorbedrägerier, exempelvis köp på internet med andras kontouppgifter, som har blivit fler. ökade de anmälda bedrägerierna dock endast i mindre utsträckning. I stället har anmälningarna för ett antal andra brottstyper ökat, bl.a. trafikbrott och narkotikabrott. Även införandet av den nya brottstypen olovlig identitetsanvändning, som ska motverka missbruk av identitetsuppgifter, har tydligt påverkat det totala antalet anmälda brott. De anmälda sexualbrotten fortsatte också att öka . anmäldes fler sexualbrott än året innan. Framför allt ökade antalet anmälda våldtäkter mot flickor och kvinnor samt sexuella ofredanden mot kvinnor . Antalet anmälda sexualbrott har länge ökat i och enligt Brå (2017:5) kan detta delvis förklaras av att benägenheten att anmäla sådana brott sannolikt har ökat. Över tid har antalet anmälda våldtäkter också påverkats av flera lagändringar som innebär att våldtäktsbegreppet har utvidgats. Antalet anmälda fall av misshandel minskade 2017, bland både män och kvinnor. Även anmäld misshandel mot yngre barn i åldern 0–minskade efter många års kontinuerliga ökningar. Anmäld misshandel mot barn har ökat , vilket enligt studier bl.a. beror på ökad anmälningsbenägenhet vid exempelvis förskolor och skolor. De anmälda tillgreppsbrotten fortsätter att minska, en trend som har pågått . Liksom 2016 avsåg minskningen 2017 framför allt kategorin snatteri och övriga stölder. Ett undantag bland de allt färre anmälda tillgreppsbrotten är bostadsinbrott, som i stället har ökat . Regeringen konstaterar att långt från alla brott anmäls och att benägenheten att anmäla kan variera och mellan olika brottskategorier. Antalet anmälda brott är således ingen tillförlitlig indikator på brottslighetens utveckling. Frågeundersökningar som NTU är därför ett viktigt komplement för att kunna bedöma brottsutvecklingen. NTU omfattar ett tiotal vanliga brottstyper som drabbar enskilda personer och hushåll. Andelen som uppger att de har utsatts för något brott mot enskild person (misshandel, hot, trakasserier, sexualbrott eller personrån) låg på en relativt stabil nivå men har ökat . I senaste NTU uppgav att de utsatts för något sådant brott. Det är den högsta nivån sedan mätningarna påbörjades. Framför allt är det utsatthet för trakasserier, bedrägerier och sexualbrott som har ökat , och ökningarna gäller både män och kvinnor. Särskilt tydligt ökade utsattheten bland unga kvinnor i åldern . Det är en större andel kvinnor än män som uppger att de utsatts för något brott mot enskild person. Andelen hushåll som har utsatts för egendomsbrott har minskat tydligt sedan mätningarna började, vilket beror på att de fordonsrelaterade brotten blivit färre. av hushållen uppger att de utsatts för bostadsinbrott, en siffra som varit relativt stabil . I NTU är hot, trakasserier och bedrägerier de vanligaste brotten mot både män och kvinnor. Män uppger i något större utsträckning att de har utsatts för misshandel, personrån och bedrägerier medan en större andel kvinnor uppger att de har utsatts för hot och trakasserier. I NTU är det vidare nästan bara kvinnor som uppger att de har utsatts för sexualbrott. Det är också vanligare att kvinnor uppger att de har utsatts för brott i en nära relation. Exempelvis uppgav de kvinnor som utsatts för misshandel att gärningspersonen i av fallen var en närstående medan motsvarande andel bland män endast var . på lägre nivåer ökade utsattheten för misshandel i senaste NTU. Utsattheten är nu tillbaka i nivå med de första resultaten som avsåg 2005. Bland unga män är utsattheten för misshandel dock fortfarande klart lägre än . har, enligt NTU, utsattheten för sexualbrott ökat tydligt. För både kvinnor och män handlar det om en fördubbling jämfört . Kvinnor är emellertid i betydligt högre grad utsatta än män. Mest utsatta är yngre kvinnor. Sexualbrott i NTU innefattar ett brett spektrum av brott, från straffrättsligt lindrigare händelser som blottning till mycket allvarliga händelser som våldtäkt, och de senaste årens utveckling är delvis svårtolkad. Registeruppgifter från sjukvården visar inte på motsvarande ökningar av antalet personer som sökt vård till följd av sexuella övergrepp. Utöver en faktisk ökning av utsattheten kan en möjlig delförklaring till utvecklingen vara att toleransen för sexualbrott och våld i samhället generellt har minskat och bidrar till att fler personer berättar vad de har varit med om. Regeringen anför att har fått i uppdrag att belysa utvecklingen på området för att öka kunskapen om utsattheten för sexualbrott. Uppdraget ska redovisas . NTU mäter även upplevd utsatthet för hatbrott. Hatbrott med främlingsfientliga motiv är klart vanligast, oftast uttryckta som hot eller trakasserier. I de senaste resultaten, som avser utsatthet , uppgav av de tillfrågade att de utsatts för främlingsfientliga hatbrott. Det är den högsta nivån sedan undersökningarna påbörjades . Av NTU framgår att utsattheten för brott är ojämnt fördelad i befolkningen. Resultaten visar att av de tillfrågade hade drabbats av två tredjedelar av de brott mot person som rapporterades i undersökningen. Unga vuxna, särskilt kvinnor, och ensamstående föräldrar är grupper som är särskilt utsatta för upprepade brott. Vidare är, som tidigare nämnts, otryggheten enligt NTU betydligt högre i vissa av socioekonomiskt utsatta områden än i landet som helhet. I dessa områden är även utsattheten för brott högre men skillnaden är relativt liten och har minskat (Brå 2018:9). En möjlig förklaring till att otryggheten ändå är väsentligt mer utbredd i dessa områden kan vara att det där i högre grad förekommer brottslighet som inte framgår av NTU, såsom skjutningar, bilbränder och öppen narkotikahandel. En fördjupad studie av Brå (2018:6) visar också att ordningsproblem som nedskräpning, buskörningar och skadegörelse i betydligt högre utsträckning upplevs som ett problem i socialt utsatta områden. Brås studie pekar även på att kriminella personer i dessa områden påverkar benägenheten att anmäla brott eller vittna och begränsar möjligheten för boende att röra sig tryggt i områdena. De undersökta områdena utmärks vidare av kvinnors frånvaro i det offentliga rummet, vilket kan påverka särskilt kvinnors trygghet negativt. Regeringen påpekar att inte heller NTU ger en fullständig bild över brottsligheten i samhället, bl.a. på grund av att undersökningen inte omfattar brott mot företag eller brott som inte är riktade mot någon enskild person, t.ex. narkotikabrott. Vad gäller den organiserade brottsligheten går det varken utifrån kriminalstatistik eller NTU att få en bild av omfattningen. Det finns dock tecken på en ökad aktivitet inom den organiserade brottsligheten, och (Polisens rapport om allvarlig och organiserad brottslighet 2017) bedömer att utvecklingen har gått mot mer avancerade brottsupplägg och en bredare samverkan mellan kriminella aktörer . Enligt (Slutredovisning av regeringsuppdrag om insatser mot illegala vapen och explosiva varor i landet, 2018) har också antalet skjutningar med dödlig utgång i kriminella miljöer ökat kraftigt, från ca tio fall , till runt 40 fall 2017. Det totala antalet skjutningar uppgick till drygt 300, varav en majoritet skedde på allmänna platser i tätbebyggt område. Enligt flera undersökningar (t.ex. Brå 2015:8 och SOU 2017:37) framgår det vidare att välfärds- och förmånssystemen utnyttjas i omfattande utsträckning, ofta med företag och falska eller manipulerade intyg och identitetshandlingar som brottsverktyg. Regeringen anför att har fått i uppdrag att ta fram en nationell modell för kartläggning av kriminella nätverk i landet för att man ska få en bättre bild av den organiserade brottslighetens utveckling. Kartläggningen ska möjliggöra en bedömning av nätverkens storlek och kapacitet och ska kunna följas upp . Uppdraget ska slutredovisas . konstaterades totalt 113 fall av dödligt våld. Det är sju fall fler än året innan och det högsta antalet . Som framgår ovan har det dödliga våldet med skjutvapen ökat. har andra typer av dödligt våld minskat , framför allt dödligt våld mot barn och alkoholrelaterat dödligt våld mellan vuxna män. Det dödliga våldet mot kvinnor, både totalt och i nära relationer, har också minskat. I förhållande till befolkningen har det dödliga våldet mot kvinnor minskat med en fjärdedel jämfört med tioårsperioden . Enligt NTU fortsatte förtroendet för rättsväsendet att minska och ligger nu på ungefär samma nivå som när mätningarna påbörjades . uppgav att de hade ganska eller mycket stort förtroende för rättsväsendet jämfört . Om de senaste två årens minskningar är början på en ny nedåtgående trend är dock för tidigt att säga. En viktig del i bedömningen av rättsväsendets resultat är att följa upp hur de brott som anmäls hanteras i rättskedjans olika delar. Regeringen anför att rättsväsendets förutsättningar att hantera och klara upp de anmälda brotten i stor utsträckning är beroende av vilken typ av brott som anmäls. Offerbrott utan interaktion som skadegörelse och vissa stölder är t.ex. överlag svårare att klara upp än t.ex. ingripandebrott som narkotikabrott. Även komplexiteten inom brottskategorierna påverkar förutsättningarna för utredningsarbetet. Det finns vidare tecken på att viss brottslighet har blivit mer tidskrävande att utreda. Antalet omfattande ärenden i rättsväsendet har ökat . Det rör främst ärenden om ekonomisk brottslighet, våldsbrott eller narkotikabrott, ofta med ett omfattande analys- och bevismaterial, internationella inslag och ett stort antal misstänkta, brottsoffer och vittnen. Regeringen noterar en uppbromsning av flödet redan i början av rättskedjan. Av propositionen framgår att antalet ärenden som polisen redovisar till åklagare har minskat betydligt jämfört . Dessa ärenden var 2017 färre än 2007. ökade dock såväl de antal ärenden som redovisades till åklagare som de misstankar som kom in till och de personuppklarade brotten med jämfört med . I huvudsak förklaras detta av ökningar avseende brottstyperna narkotikabrott, trafikbrott, bedrägerier och skadegörelsebrott. Andelen ärenden som polisen redovisar till åklagare av samtliga inkomna ärenden och andelen personuppklarade brott av samtliga anmälda brott har minskat och 2016 var andelen personuppklarade brott lägre än . Att andelen ärenden som polisen redovisar till åklagare har minskat på ett liknande sätt indikerar att minskningarna kan härledas redan till detta led. uppvisar dock såväl andelen ärenden redovisade till åklagare som andelen personuppklarade brott vissa ökningar jämfört med året innan. Som framgått av tidigare budgetpropositioner gäller de senaste årens försämrade utredningsresultat många olika brottsområden. Till de brottstyper som minskat mest i antal personuppklarade brott sedan den nedåtgående trenden startade hör misshandel, bedrägerier, vissa stöldbrott och trafikbrott. När det gäller bedrägerier har de anmälda brotten ökat kraftigt, vilket resulterat i att andelen personuppklarade brott av anmälda bedrägerier fallit från 2011 till 2017. Även antalet lagföringsbeslut, dvs. fällande dom i tingsrätt, beslut om åtalsunderlåtelse och godkänt strafföreläggande, har minskat tydligt . fattades färre beslut än 2009. ökade visserligen antalet domslut i tingsrätt , men registrerades den lägsta nivån av domslut med en allvarligare påföljd än böter. Domstolarnas belastning har till viss del minskat till följd av en regeländring 2008 enligt vilken fler brottmål får avgöras utan huvudförhandling. Domstolarnas belastning i fråga om brottmål har å andra sidan ökat genom att tiderna för huvudförhandling har blivit längre. Mer komplicerade brottmål, som kräver särskilt långa förhandlingstider, har blivit fler och tar allt mer resurser i anspråk. utgjorde huvudförhandlingar av den totala förhandlingstiden i tingsrätt och hovrätt. hade denna andel ökat till . Detta kan vara ett tecken på att rättsväsendet i allt större utsträckning hanterar komplex brottslighet som är tidskrävande att utreda och lagföra. Antalet dömda till fängelse Antalet utdömda fängelsepåföljder har minskat kontinuerligt . dömdes drygt 10 400 fängelsepåföljder ut, vilket är färre än och en minskning med en tredjedel . Medelbeläggningen i anstalt har också minskat tydligt och detsamma gäller straffmassan, dvs. den totalt utdömda fängelsetiden under ett kalenderår, även om denna har stabiliserats . Enligt Brå (1/2017) finns det ett flertal faktorer som sannolikt bidragit till dessa minskningar.