bet · H601FiU22 · 2018-12-21 00:00:00 — Utredning har lämnat förslag på hur marknaden för gröna obligationer kan utvecklas En grön obligation skiljer sig från en traditionell obligation genom att de medel som lånas upp ska användas till att finansiera miljö- och klimatsatsningar. Bland utgivarna finns såväl företag och banker som kommuner och stater. , , , och är exempel på länder som har gett ut statliga gröna obligationer. Enligt budgetpropositionen växer den gröna obligationsmarknaden såväl i som globalt (prop. 2018/19:1 utg.omr. 2 s. 33). I syfte att främja utvecklingen av en hållbar finansmarknad har en särskild utredare haft i uppdrag att analysera och lämna förslag på hur marknaden för gröna obligationer kan utvecklas (Att främja gröna obligationer, SOU 2017:115). Enligt fyrpartiöverenskommelsen ska ett försök med statliga gröna obligationer genomföras Av den sakpolitiska fyrpartiöverenskommelsen (punkt 11) mellan regeringspartierna och och Liberalerna framgår att ett försök med statliga gröna obligationer ska genomföras genom ett uppdrag till RGK 2019. Försöket ska sedan utvärderas. Utskottet uppfattar att regeringen prioriterar frågor om hållbart sparande och gröna investeringar högt. Enligt ett av de riksdagsbundna målen under utgiftsområde 2 i statens budget ska det finansiella systemet bidra till en hållbar utveckling. En rad initiativ har tagits för att uppnå detta mål, varav några direkt berör de frågor motionärerna tar upp. Exempelvis har en utredning i uppdrag att undersöka förutsättningarna för gröna investeringar och hur de kan främjas genom en ny skattegynnad sparform. Vidare har en särskild utredare haft i uppdrag att lämna förslag på hur marknaden för gröna obligationer kan utvecklas. Därutöver noterar utskottet att det av den 2018/19:FiU22UTSKOTTETS ÖVERVÄGANDEN sakpolitiska fyrpartiuppgörelsen framgår att ett försök med statliga gröna obligationer ska genomföras 2019 genom ett uppdrag till RGK. Mot den här bakgrunden avstyrks motionerna. Finansiell rådgivning och avgifter för flytt av pensionsförsäkringar Utskottets förslag i korthet avslår motioner om finansiell rådgivning och flyttavgifter för pensionsförsäkringar. Utskottet pekar på att nya regler för finansiell rådgivning i enlighet med EU-direktivet Mifid II syftar till att stärka kundskyddet vid investeringsrådgivning. Utskottet hänvisar också till pågående arbete med reformering av premiepensionssystemet och reglering av flytträtt för pensionssparande. Jämför reservation 10 (M) och 11 (SD). Kommittémotion 2018/19:2830 av m.fl. (M) yrkande 5 handlar om villkoren för finansiella rådgivare. Det nya EU-direktivet Mifid II ger ett skyddande regelverk för att använda sig av titeln oberoende rådgivare och skärpta regler vid intressekonflikter m.m. Motionärerna motsätter sig provisionsförbudet och förbudet mot att finansiera distribution av fonder genom fondavgifter. Ett provisionsförbud riskerar enligt motionärerna att omöjliggöra nyetablering, förutom att många mindre aktörer slås ut. Regelverket ska dock vara strikt mot oseriösa aktörer och tillsynen betydande. I stället för förbud bör enligt motionärerna FI agera mot aktörer som inte lever upp till kraven. I motion 2018/19:346 av (SD) yrkande 3 efterfrågas en opartisk kontroll av PPM-rådgivare. Enligt motionen är PPM-rådgivare svåra att granska eftersom det inte finns någon opartisk kontroll av den redovisning som görs av fonders utveckling . Många pensionssparare saknar tid och kunskap att själv förvalta pengarna i PPM-systemet och förlitar sig därför på andra förvaltare, argumenterar motionären. (SD) uppmärksammar i motion 2018/19:626 negativa inlåsningseffekter till följd av flyttavgifter för pensionsförsäkringar. Motionären hänvisar till att flyttavgifterna höjts av flera livförsäkringsföretag . För att åtgärda problemen vill motionären se regeländringar som innebär att flyttavgiften begränsas till att täcka de nödvändigaste kostnaderna för administration (yrkande 1). Utöver detta bör enligt motionären även möjligheten att ta ut höga flyttavgifter efter nyteckning begränsas efter tid (yrkande 2). Utskottet behandlade liknande motionsförslag under förra (bet. 2017/18:FiU22). Utskottet avstyrkte motionerna och hänvisade till att det nya regelverket Mifid II bl.a. syftar till att stärka kundskyddet vid investeringsrådgivning och minska risken för intressekonflikter. Utskottet hänvisade också till skärpta regler vid finansiell rådgivning av försäkringsbaserade produkter i samband med att försäkringsdistributionsdirektivet genomförs i svensk rätt. Dessutom påminde utskottet om att pensionsgruppen enats om en reformering av premiepensionssystemet, som bl.a. handlar om att stärka konsumentskyddet inom premiepensionen. Beträffande frågan om flyttavgifter för pensionsförsäkringar hänvisade utskottet till ett kommande förslag som ska underlätta flytt av pensionssparande. Ändrade regler i syfte att öka kundskyddet vid bl.a. finansiell rådgivning trädde de regeländringar i kraft som genomför EU-direktivet och förordningen om marknader för finansiella instrument, Mifid II och Mifir (prop. 2016/17:162, bet. 2016/17:FiU35, rskr. 2016/17:353). Syftet med regelverket är bl.a. att öka kundskyddet på värdepappersmarknadsområdet och att ge FI bättre förutsättningar att utöva en effektiv tillsyn. De nya reglerna innefattar utökade investerarskyddsregler och provisionsförbud i vissa fall. Ett värdepappersinstitut som utför investeringstjänster eller sidotjänster får bara ta emot tredjepartsersättning (t.ex. provision) om •Ersättningen eller förmånen är utformad för att höja kvaliteten på tjänsten •Ersättningen eller förmånen inte hindrar institutet från att uppfylla sin skyldighet att ta till vara kundens intressen •kunden informerats om ersättningens eller förmånens förekomst, art och belopp. I det fall ett värdepappersinstitut har informerat kunden om att rådgivningen ges på oberoende grund gäller provisionsförbud, dvs. institutet får inte ta emot och behålla ersättningar eller förmåner från tredje part. Förbudet gäller även när ett värdepappersinstitut tillhandahåller portföljförvaltning. Vidare gäller att en rådgivare som tillhandahåller investeringsrådgivning på oberoende grund endast får ge råd om andras produkter. I sistnämnda fall går kraven i den svenska regleringen utöver direktivets krav.2 föreslog ett mer långtgående provisionsförbud än det i direktivet. 2Mifid II är som huvudregel ett fullharmoniseringsdirektiv, dvs. medlemsstaterna får inte införa strängare regler. När det gäller investeringsskyddsreglerna får en medlemsstat dock i undantagsfall införa ytterligare krav, om dessa är objektivt motiverade och proportionella för att hantera specifika risker som är särskilt viktiga för medlemsstaternas marknadsstruktur. ansåg dock att det bl.a. skulle kunna leda till att företag med egen distribution gynnades framför företag utan egen distribution samt att små aktörer riskerade att slås ut från marknaden. Försäkringsdistributionsdirektivet har genomförts i svensk rätt infördes ett nytt regelverk om försäkringsdistribution som genomför försäkringsdistributionsdirektivet i svensk rätt (prop. 2017/18:216, bet. 2017/18:FiU45, rskr. 2017/18:427). I direktivet finns regler om kundskydd och hantering av intressekonflikter som ska tillämpas vid distribution av försäkringsbaserade investeringsprodukter, som i stort sett är likalydande med reglerna i Mifid II. Reglerna möjliggör bl.a. en reglering av tredjepartsersättningar på marknaden för finansiell rådgivning om försäkringsbaserade investeringsprodukter som liknar den för värdepappersinstituten. Reglerna om tredjepartsersättningar är dock något strängare i Mifid II jämfört med försäkringsdistributionsdirektivet. Enligt försäkringsdistributionsdirektivet är tredjepartsersättningar tillåtna om de inte har någon negativ inverkan på kvaliteten på den relevanta tjänsten till kunden, medan tredjepartsersättningar enligt Mifid II i princip endast är tillåtna om de höjer kvaliteten på tjänsten. Den nya regleringen medför indirekt att storleken på de avgifter som får tas ut för kostnader vid en flytt av kunders försäkringskapital ytterligare begränsas som en följd av regleringen av möjligheten att ta emot och betala tredjepartsersättningar, bl.a. provision (se prop. 2017/18:216 s. 351–352). Reglering av flytträtt för pensionssparande presenterade promemorian En effektivare flytträtt för pensionssparare (Fi2017/03188/FPM). Förslagets syfte är att förbättra konsumenternas möjligheter att påverka den egna pensionen, och promemorian innehåller förslag till lagändringar som ska effektivisera möjligheterna att flytta pensionssparande. I förslaget preciseras och förtydligas bl.a. vilka typer av avgifter som försäkringsföretag får ta ut vid en flytt av privata pensionsförsäkringar och individuella tjänstepensionsförsäkringar. En proposition med de aktuella lagförslagen ska lämnas till för behandling under det kommande . Pågående reformering av premiepensionssystemet Pensionsgruppen har enats om att genomföra en rad reformer av premiepensionssystemet.3 Fondutbudet ska präglas av valfrihet men 3 Pensionsgruppens överenskommelse om långsiktigt höjda och trygga pensioner (S2017/07369/SF). Pensionsgruppen är en blocköverskridande arbetsgrupp som består av företrädare för de partier som står bakom pensionsöverenskommelsen (S, M, C, KD, L och MP). vara kontrollerat och säkert. Tillräcklig tillsyn ska möjliggöras och därigenom risken minimeras för missbruk av oseriösa aktörer. Som ett led i reformeringen av premiepensionssystemet beslutade om nya regler som ska göra systemet tryggare och mer hållbart (prop. 2017/18:207, bet. 2017/18:SfU30, rskr. 2017/18:347). Förändringarna innebär bl.a. att uppdrag som försäkringsgivare på premiepensionsområdet klargörs och att myndighetens avtal med fondförvaltarna ska innehålla vissa villkor. Vidare ska fondförvaltare uppfylla vissa krav för att få ingå fondavtal. Därutöver har det införts ett krav på pensionssparares egenhändiga undertecknande vid fondbyte och ett förbud mot marknadsföring och försäljning av tjänster och produkter på premiepensionsområdet via telefon. Dessutom ska ta ut vissa avgifter från fondförvaltare. Utskottet ställde sig bakom regeringens förslag om ett direktivnära genomförande av Mifid II i samband med riksdagsbehandlingen av regeringens proposition . Syftet med det nya regelverket är bl.a. att stärka kundskyddet vid investeringsrådgivning och att minska risken för intressekonflikter. Reglerna innebär provisionsförbud i vissa fall, som redogjorts för ovan. Om ett mer långtgående förbud skulle ha införts (som det värdepappersutredningen föreslog) bedömer utskottet, liksom regeringen gjorde i propositionen, att det skulle ha kunnat leda till att mindre aktörer slås ut. De nya reglerna ska utvärderas när de har tillämpats , för att bedöma om det kvarstår problem på marknaden. Vidare infördes nya regler om försäkringsdistribution, som bl.a. innebär skärpta regler vid finansiell rådgivning om försäkringsbaserade produkter. Den nya regleringen medför indirekt att storleken på de avgifter som får tas ut för kostnader vid en flytt av kunders försäkringskapital ytterligare begränsas som en följd av regleringen av möjligheten att ta emot och betala tredjepartsersättningar, bl.a. provision. Dessutom väntas regeringen lämna en proposition till med lagförslag som ska effektivisera möjligheterna att flytta pensionssparande. I sammanhanget vill utskottet också påminna om att , som ett led i den pågående reformeringen av premiepensionssystemet, beslutade om nya regler som ska göra premiepensionssystemet tryggare och mer hållbart. Därmed avstyrks de här aktuella motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om tillämpningsområdet för penningtvättslagen, tillsynen över den medicinska rådgivningen i försäkringsärenden och villkoren för försäkringsrelaterade instrument. Utskottet hänvisar främst till genomfört och pågående arbete. (M) framhåller i motion 2018/19:920 att penningtvättslagen bör utvidgas till att omfatta sakförsäkringar. Det motiveras med att det enligt motionären finns ett systematiskt missbruk av försäkringssystemet som kostar försäkringsbolagen stora pengar och medför att kriminella nätverk kan fortsätta tvätta sina pengar. m.fl. (S) tar i motion 2018/19:1100 yrkande 2 upp frågan om tillsyn av försäkringsläkare. Motionärerna hänvisar till en rapport av FI där myndigheten konstaterar att det finns trovärdighetsproblem och intressekonflikter vid handläggningen av försäkringsbolagens processer kring personskadade. Motionärerna anser att tillsynen över läkares yrkesutövning som medicinska rådgivare bör göras av en myndighet med kompetens inom området. Också motion 2018/19:1665 av Kopparklint och (båda M) yrkandena 1 och 2 tar upp frågor om medicinsk rådgivning i försäkringsärenden. I syfte att kvalitetssäkra och öka förtroendet för den medicinska rådgivningen bör denna enligt motionärerna stå under särskild tillsyn av FI. Per Åsling och (båda C) föreslår i motion 2018/19:2722 att regeringen utreder förutsättningarna för att underlätta etablering av s.k. försäkringsrelaterade instrument (, ). Huvudsakligen innebär en värdepapperisering av försäkringsrisker genom att investerare erbjuds att köpa obligationer där köpesumman utgör säkerhet för ett specificerat försäkringsåtagande. Att göra till en hemvist för sådana instrument skulle enligt motionärerna innebära förbättrad tillgång till alternativt försäkringskapital för svenska aktörer, underlätta klimatanpassningen av samhället och göra till ett ännu mer attraktivt centrum för finansiella tjänster. Bland annat behöver skattevillkoren för specialföretag, som är den underliggande företagskonstruktion som används för att sätta upp en transaktion, klargöras. Liknande yrkanden om tillämpningsområdet för penningtvättslagen har behandlats av utskottet tidigare, senast under förra (bet. 2017/18:FiU22). Utskottet avstyrkte förslagen och hänvisade till genomförda och pågående lagändringar som syftade till att bekämpa penningtvätt. Även motionsförslag om försäkringsrelaterade instrument har behandlats av utskottet , bl.a. i samband med genomförandet av Solvens II-direktivet på försäkringsområdet (prop. 2015/16:9, bet. 2015/16:FiU7). Utskottet konstaterade att det genom Solvens II-direktivet infördes bestämmelser om specialföretag, och därmed ansåg man att yrkandet i denna del var tillgodosett. Vidare ansåg utskottet att det då inte fanns skäl att utreda andra bolagsformer eller skatteregler på det sätt som föreslogs i motionen. Ny reglering på penningtvättsområdet har en rad nya regleringsåtgärder kommit på penningtvättsområdet, främst på det internationella planet. gäller en ny lag om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (prop. 2016/17:173, bet. 2016/17:FiU32, rskr. 2016/17:341). Genom denna nya lag och ändringar i ett antal rörelselagar har EU:s fjärde penningtvättsdirektiv genomförts och så också merparten av de internationella åtaganden som gjort på området. Den nya lagen syftar till att förebygga, upptäcka och förhindra penningtvätt och finansiering av terrorism. omfattar livförsäkringsrörelse men inte sakförsäkring. I fjärde penningtvättsdirektivet anges särskilt att medlemsstaterna, i enlighet med ett riskbaserat förhållningssätt, ska se till att tillämpningsområdet för direktivet utvidgas till att omfatta verksamheter som med särskilt stor sannolikhet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism (se prop. 2016/17:173 s. 174). Frågan om att utvidga regelverket till sakförsäkringar togs inte upp i utredningen eller i propositionen i samband med att direktivet införlivades i svensk rätt. kom man på EU-nivån överens om vissa förändringar i det fjärde penningtvättsdirektivet (även kallat femte penningtvättsdirektivet) i syfte att ytterligare stärka det europeiska ramverket för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Enligt uppgifter från väntas en proposition lämnas till . träder lagändringar i kraft som innebär en förbättring av brottsbekämpande myndigheters tillgång till information från finansiella företag (prop. 2017/18:291, bet. 2018/19:FiU15, rskr. 2018/19:25). FI har enligt regleringsbrevet regeringens uppdrag att senast den redovisa hur riskbilden för penningtvätt har utvecklats med anledning av bl.a. det nya penningtvättsregelverket. har haft i uppdrag att belysa den medicinska rådgivningen i personskaderegleringen FI har haft regeringens uppdrag att kartlägga och analysera skaderegleringen av personskada (Skadereglering vid personskada, FI, dnr 17-540). Uppdraget har bl.a. omfattat att belysa den medicinska rådgivningen i personskaderegleringen. Av rapporten framgår att den medicinska rådgivningen är en del av personskaderegleringsprocessen, vilken faller under FI:s tillsyn. Ärendehanteringen av medicinska bedömningar när det gäller exempelvis om läkare har rätt läkarkompetens för sin bedömning, om bedömningen är utförd på korrekt underlag eller om den är tillräckligt väl genomförd har FI dock inte rätt kompetens att avgöra, enligt rapporten. I syfte att kvalitetssäkra den medicinska rådgivningen förordar FI att den medicinska rådgivningen ska stå under särskild tillsyn som kräver medicinska kunskaper. FI har därefter fått regeringens uppdrag att redovisa hur myndigheten utvecklat tillsynen inom området personskador. Ett omfattande nytt regelverk som genomför det fjärde penningtvättsdirektivet i svensk rätt trädde i kraft . Detta nya regelverk genomsyras i högre grad än tidigare av ett riskbaserat förhållningssätt. Det betyder att åtgärder främst ska sättas in där riskerna för penningtvätt är som störst. har det inte varit aktuellt att utvidga tillämpningsområdet till sakförsäkringsrörelse. När det gäller frågor om tillsynen över den medicinska rådgivningen i försäkringsärenden noterar utskottet att FI har regeringens uppdrag att redovisa hur myndigheten utvecklat tillsynen inom personskadeområdet. Mot den bakgrunden avstyrks de aktuella motionerna. Utskottet avstyrker också, liksom vid tidigare behandling av liknande förslag, motionsyrkandet om att utreda förutsättningarna för s.k. försäkringsrelaterade instrument. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om kreditupplysning och betalningsanmärkningar. Utskottet hänvisar bl.a. till beslutade regler som innebär ett starkare skydd mot orättvisa betalningsanmärkningar. Jämför reservation 12 (SD). (SD) menar enligt motion 2018/19:538 att regelverket kring betalningsanmärkningar är alltför strikt och bör ändras. Motionären hänvisar bl.a. till att människor kan hamna i ekonomiskt trångmål vid exempelvis skilsmässa, arbetslöshet eller sjukdom. (SD) framhåller i motion 2018/19:632 att det bör utredas om frågeuppgifter om privatpersoner enligt kreditupplysningslagen ska gallras än . har beslutat om starkare skydd mot orättvisa betalningsanmärkningar trädde ändringar i kreditupplysningslagen i kraft som ska minska risken för att en privatperson drabbas av en betalningsanmärkning på grund av en skuld som han eller hon inte känner till (prop. 2016/17:105, bet. 2016/17:FiU40, rskr. 2016/17:324). Lagändringarna innebär bl.a. att en gäldenär som betalar en skuld i samband med underrättelse inte drabbas av någon betalningsanmärkning. Genom lagändringarna ska kreditupplysningar också bättre spegla gäldenärens betalningsvilja och betalningsförmåga. Ovan har utskottet redogjort för de lagändringar som trätt i kraft, som innebär ett starkare skydd mot orättvisa betalningsanmärkningar. Därutöver vill utskottet påminna om de olika åtgärder som genomförts för att motverka överskuldsättning (se kompletterande information under avsnittet Amorteringskravet och andra frågor om makrotillsyn och hushållens skuldsättning). trädde exempelvis lagändringar i kraft som ska leda till rimligare villkor för snabblån och andra högkostnadskrediter och till att färre människor hamnar i överskuldsättning på grund av dessa lån. Regleringen innefattar också att konsumenter ska uppmärksammas på riskerna när de överväger att ta sådana lån. Därmed avstyrks de här aktuella motionerna. 1.Amorteringskravet och andra frågor om makrotillsyn och hushållens skuldsättning, punkt 2 (SD, KD, L) av (SD), (KD), (L), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller motion 2018/19:2031 av m.fl. (L) och avslår motionerna 2018/19:346 av (SD) yrkandena 1 och 2, 2018/19:630 av (SD), 2018/19:638 av (SD), 2018/19:1172 av (S), 2018/19:1237 av (M), 2018/19:2428 av m.fl. (C) yrkande 17 och 2018/19:2831 av m.fl. (M) yrkandena 46 och 47. Hushållens skulder i är på en hög nivå, både historiskt och jämfört med andra länder. Utvecklingen gör att risker byggs upp som kan bli skadliga för den finansiella stabiliteten i . Amorteringskrav kan effektivt begränsa hushållens belåning och därmed framtida risker. Regleringen är dock en nödvändig konsekvens av en dysfunktionell bostadsmarknad och bör därför omprövas när bostadsmarknaden nu kylts av. Vi menar att en omfattande och långsiktig reformering av bostadspolitiken måste påbörjas , men som ett första steg när vi nu är på väg in i en lågkonjunktur bör det skärpta amorteringskravet tas bort. måste breda överenskommelser för att minska hushållens skuldsättning komma till stånd. 2.Amorteringskravet och andra frågor om makrotillsyn och hushållens skuldsättning, punkt 2 (M) av (M), (M), i (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2831 av m.fl. (M) yrkandena 46 och 47 samt avslår motionerna 2018/19:346 av (SD) yrkandena 1 och 2, 2018/19:630 av (SD), 2018/19:638 av (SD), 2018/19:1172 av (S), 2018/19:1237 av (M), 2018/19:2031 av m.fl. (L) och 2018/19:2428 av m.fl. (C) yrkande 17. För att minska bostadsbristen behövs åtgärder som minskar den stora fluktuationen i nyproduktionen och att branschen blir mindre konjunkturkänslig. För det krävs flera åtgärder på det finansiella området. Lånetak och amorteringskrav kan begränsa hushållens belåning och därmed framtida risker för att lågkonjunkturer ska fördjupas. riskerar de att skapa ytterligare trösklar till eget boende för personer som står långt ifrån bostadsmarknaden. Vi ser behovet av denna typ av åtgärder men också baksidan av desamma. Det är viktigt att understryka att regleringen inte är ett självändamål utan en nödvändig konsekvens av en dysfunktionell bostadsmarknad. När marknaden mår bättre bör därför varje reglering prövas för att bedöma om det fortfarande finns ett behov av den. Ytterligare åtgärder bör noggrant övervägas utifrån såväl effekter på människors möjlighet att efterfråga boende som konsekvenser för finansieringen av nybyggnation. I andra änden av ett bolån som inte beviljas kan mycket väl finnas en bostad som inte byggs, vilket paradoxalt nog riskerar att förvärra bostadsbristen, höja bostadspriserna och ytterligare öka behovet av åtgärder för att minska människors belåning. Det egna sparandet är av stor betydelse för att ha en buffert vid t.ex. sjukdom eller arbetslöshet. Därför anser vi att det är viktigt att följa upp amorteringskravets effekter på hushållens övriga sparande. Det bör även övervägas om det finns behov av informationsinsatser och rekommendationer för att uppnå ett ökat bosparande bland unga. Slutligen anser vi att systemet med förvärvsgaranti bör utvärderas och ses över för moderniseringar. 3.Amorteringskravet och andra frågor om makrotillsyn och hushållens skuldsättning, punkt 2 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:2428 av m.fl. (C) yrkande 17 och avslår motionerna 2018/19:346 av (SD) yrkandena 1 och 2, 2018/19:630 av (SD),