bet · H501MJU11 · 2018-02-21 00:00:00 — Regeringen bereder ett författningsförslag för små avloppsanläggningar som Havs- och vattenmyndigheten har tagit fram. Regeringen har dessutom tillsatt en utredning (Utredningen om hållbara vattentjänster, dir. 2017:54) som ska lämna förslag på styrmedel som kan öka åtgärdstakten för små avlopp. Utredningen ska också se över möjligheterna till ändringar i lagen om allmänna vattentjänster för att öka incitamentet att ordna vatten och avlopp genom samverkan mellan fastighetsägare. I budgetpropositionen anför regeringen att myndigheternas arbete med att kartlägga internbelastningen behöver fortsätta och att kunskapen om olika tekniker för att minska internbelastning behöver utvecklas. För att åtgärder mot internbelastning ska vara långsiktigt verksamma behöver tillförseln av fosfor till vatten minska. Den växtnäring som redan cirkulerar i samhället behöver användas effektivare och med minskade förluster till vattenmiljön. Satsningen i budgeten på havs- och vattenmiljö för att motverka övergödning innefattar bl.a. sanering av tidigare utsläpp av näringsämnen i sjöar och kustvatten som ger upphov till internbelastning. För att minska tillförseln av fosfor och kväve till vatten har beviljats till LOVA . En stor del av dessa medel har gått till projekt för att minska övergödning. Flera olika åtgärder har genomförts för att minska övergödningen, bl.a. strukturkalkning av , anläggning av våtmarker och dagvattendammar och framtagande av kommunala va-planer. Landsbygdsprogrammet är en annan viktig källa för finansiering av åtgärder mot övergödning. Inom rådgivningsprojektet näringen genomförs en kampanj för att vidta fler åtgärder som leder till att minska fosforläckaget från jordbruksmark. har på uppdrag av regeringen lämnat förslag om hur nuvarande landsbygdsprogram behöver förstärkas för att bl.a. öka möjligheterna att nå miljökvalitetsmålet Ingen övergödning. I förslaget ingår förstärkta resurser till rådgivning, anläggning av våtmarker och dammar, särskilda medel för uppsökande verksamhet för att få till stånd åtgärder på rätt plats samt öronmärkta stöd för strukturkalkning. fattade Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) beslut om att och ska bli kontrollområden för kväveoxider (NECA). Det innebär krav på avsevärt utökad rening av kväveoxider på alla nya fartyg . kommer det att innebära en betydande minskning av kvävedepositionen på . Havs- och vattenmyndigheten arbetar tillsammans med geologiska undersökning (SGU) för att identifiera områden med höga fosforhalter i bottensediment som kan leda till internbelastning, bl.a. för att kunna föreslå lämpliga saneringsåtgärder. Enligt uppgift från Havs- och vattenmyndigheten kan sådana saneringsåtgärder delas in i tre kategorier. En kategori av metoder inriktar sig på att avlägsna näringsämnen och innefattar t.ex. lågflödesmuddring. Tekniken går ut på att man försiktigt suger upp översta lagret av sedimenten för att därmed få upp så mycket organiskt material och näringsämnen som möjligt. En andra kategori saneringsåtgärder syftar till att fastlägga näringsämnen i sediment, genom t.ex. aluminiumfällning eller fastläggning av fosfor med hjälp av märgel. En tredje kategori åtgärder omfattar sådana som använder sig av biomanipulation. En metod är selektivt fiske av bottenlevande arter, vilket kan minska övergödningssymtomen i insjöar. Enligt uppgift från Havs- och vattenmyndigheten pågår det inga försök med syresättning av för att minska läckaget av fosfor. En referensgrupp av oberoende forskare har granskat två pilotförsök med artificiell syresättning genom pumpning som utfördes –2011. Referensgruppens slutsats är att kunskapsunderlaget inte är tillräckligt för att gå vidare med fullskaliga försök i Egentliga utsjöområden. Enligt havs- och vattenmyndigheten arbetar myndigheten med en vägledning om internbelastningsåtgärder i sjöar, vid kuster och i hav. Vägledningen ska vara klar . Det finns flera olika åtgärdsförslag mot internbelastning, och syresättning är ett av dessa. Även om det inte pågår syresättningsförsök i svenska vatten, är det inget som kan uteslutas . Det finns för stora risker som är förknippade med storskaliga åtgärder i för att dessa ska kunna genomföras på ett säkert och kostnadseffektivt sätt. Däremot finns det möjlighet att genomföra sådana åtgärder i mindre skala i t.ex. insjöar och vid kustområden på de platser där behov och rätt förutsättningar finns. Alla metoder har olika fördelar men är även förknippade med olika risker. Därför kan det vara så att vissa åtgärder som kan vara lämpliga på en plats kan vara direkt olämpliga på andra platser eller i större skala. Regeringen har lämnat två uppdrag till Havs- och vattenmyndigheten om övergödning (Havs- och vattenmyndighetens regleringsbrev ). Havs- och vattenmyndigheten ska samverka med berörda myndigheter, bl.a. och de länsstyrelser som är vattenmyndigheter, och andra aktörer och intresseorganisationer för ett ökat lokalt åtgärdsarbete mot övergödning. En redovisning av arbetet och erfarenheter samt förslag till möjliga fortsatta arbetsformer som stärker ett kostnadseffektivt åtgärdsarbete ska tas fram i dialog med samverkande parter och redovisas . Havs- och vattenmyndigheten ska även i samarbete med och andra berörda aktörer identifiera kostnadseffektiva åtgärder för att nå god ekologisk status i fråga om näringsämnen i ett antal pilotområden i utvalda län. Myndigheten ska redovisa förslag till hur åtgärdsplaneringen kan stärkas och vilka incitament som krävs för att de åtgärder som behövs mot övergödning ska komma till stånd. En plan för det fortsatta arbetet och finansieringen ska redovisas . Uppdraget ska slutredovisas . I likhet med regeringen bedömer utskottet att det även i fortsättningen krävs kraftfulla åtgärder för att de havs- och vattenrelaterade miljökvalitetsmålen ska nås. I detta sammanhang är EU:s ramdirektiv för vatten och EU:s havsmiljödirektiv av stor betydelse för att nå miljökvalitetsmålen. Landsbygdsprogrammet och arbetet med åtgärdsprogrammen enligt vattendirektivet är viktiga verktyg i havsmiljöarbetet. Utskottet noterar att regeringen nu genomför en omfattande satsning på havs- och vattenmiljön (prop. 2017/18:1 utg.omr. Som framgår ovan tillför regeringen medel bl.a. för att motverka övergödning, avlägsna miljögifter, återställa våtmarker och stärka det områdesskyddet. Regeringen avser även att arbeta vidare med att införa relevanta och ändamålsenliga bevarandeåtgärder när det gäller fiske i skyddade områden. Regeringen har även beslutat om en strategi för att utveckla de maritima näringarna på ett hållbart sätt. Havs- och vattenmyndigheten arbetar med att ta fram havsplaner enligt ett EU-direktiv om detta. Som regeringen anför kan havsplanering bidra till uppfyllandet av miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård genom att vara en arena för tvärsektoriell diskussion om hur havet nyttjas och vilken samlad påverkan olika verksamheter får på naturvärden. Med det anförda avstyrks motion 2017/18:2819 (L) yrkande 1. (), som arrangerades med och som initiativtagare och ordförande i den 5–, bidrar till ett ökat engagemang regionalt, nationellt och internationellt inom havsområdet, och ett arbete fortgår nu för att vända den negativa utvecklingen. Havs- och vattenmyndigheten har fått i uppdrag att ta fram ett underlag för nationella prioriteringar för arbetet inom Helcom och Ospar och till regionalt genomförande av Agenda 2030. Underlaget kommer att vara en del av uppföljning efter . Utskottet välkomnar att regeringen, som den anför i budgetpropositionen, även fortsättningsvis kommer att arbeta aktivt med havsfrågorna och uppföljningen av högnivåkonferensen. Utskottet ser även positivt på initiativet Friends of och den havspanel bestående av regeringschefer från alla delar av världen som lanserades under årets världsekonomiska forum i . Utskottet noterar regeringens uppgift om att den kommer att lägga stor vikt vid havsfrågor i det internationella utvecklingssamarbetet. Dagens miljöutmaningar är till stor del gränsöverskridande, och åtgärder behövs därför på EU-nivå och på internationell, nationell, regional och lokal nivå. Havsmiljöarbetet bör vara fokuserat på att genomföra och följa upp förbättringsåtgärder. behöver dessutom, som regeringen anför i budgetpropositionen, fortsätta att arbeta för ett ambitiöst miljöarbete inom EU och inom de regionala havsmiljökonventionerna Ospar och Helcom. Som utskottet tidigare konstaterat bedriver ett aktivt havs- och vattenmiljöarbete både lokalt, regionalt och internationellt (bet. 2016/17:MJU10). Mot denna bakgrund föreslår utskottet att motionerna 2017/18:841 (S), 2017/18:2607 (KD) yrkande 1, 2017/18:2819 (L) yrkande 2, 2017/18:3349 (M) yrkandena 3 och 9, 2017/18:3686 (C) yrkande 54, 2017/18:3730 (C, M, KD, L) yrkandena 12 och 13 och 2017/18:3903 (SD) yrkande 3 lämnas utan vidare åtgärd. Övergödningen är ett omfattande problem i svenska sjöar och hav. I den tidigare nämnda budgetsatsningen för havs- och vattenmiljön ingår bl.a. åtgärder för minskad övergödning. Satsningen för att motverka övergödning innefattar bl.a. sanering av tidigare utsläpp av näringsämnen i sjöar och kustvatten som ger upphov till självgenererande övergödning, s.k. internbelastning. Ytterligare medel anvisas till lokala vattenvårdsprojekt (LOVA). I budgetsatsningen ingår att i större utsträckning restaurera och anlägga våtmarker för att stärka landskapets egen förmåga att hålla kvar och balansera vattenflöden, öka tillskottet till grundvattnet och öka vattenreningen. Våtmarker som restaureras och nyanläggs bidrar bl.a. till minskad övergödning. Regeringen satsar också på cirkulär ekonomi för att öka återföring av näringsämnen från sjöar och hav, t.ex. genom blå fånggrödor. Dessutom förstärks arbetet med tillsyn av avloppsreningsverk och enskilda avlopp. Regeringen avser även att tillsätta en bred utredning om övergödning som ska föreslå åtgärder inom de sektorer som bidrar mest till övergödningen, dvs. industri, jordbruk och kommunala reningsverk, med syfte att minska tillförseln av kväve och fosfor till kretsloppet och att öka återcirkuleringen. När det gäller frågan om strukturkalkning noterar utskottet att på uppdrag av regeringen har lämnat förslag om hur nuvarande landsbygdsprogram kan förstärkas för att bl.a. öka möjligheterna att nå miljökvalitetsmålet Ingen övergödning. I förslaget ingår bl.a. öronmärkta stöd för strukturkalkning. Medel har beviljats inom LOVA till projekt för att minska övergödning, bl.a. till strukturkalkning av . I likhet med regeringen anser utskottet att kartläggningen av internbelastningen behöver fortsätta. Även kunskapen om olika tekniker för att minska internbelastning behöver fortsätta att utvecklas. För att åtgärder mot internbelastning ska vara långsiktigt verksamma behöver tillförseln av fosfor till vatten minska. Det är också angeläget att den växtnäring som redan cirkulerar i samhället används effektivare och med minskade förluster till vattenmiljön. Utskottet noterar att Havs- och vattenmyndigheten arbetar tillsammans med geologiska undersökning (SGU) för att identifiera områden med höga fosforhalter i bottensediment som kan leda till internbelastning, bl.a. för att kunna föreslå lämpliga saneringsåtgärder. Sådana åtgärder kan vara, som framgår ovan, lågflödesmuddring, fastläggning av näringsämnen, biomanipulation och i vissa fall syresättning. Havs- och vattenmyndigheten arbetar även med en vägledning om internbelastningsåtgärder i sjöar och hav och vid kusten. Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att motionerna 2017/18:268 (C), 2017/18:3686 (C) yrkande 58, 2017/18:3772 (C) yrkande 36 och 2017/18:3903 (SD) yrkandena 2 och 4 lämnas utan vidare åtgärd. Främmande ämnen i vatten Utskottets förslag i korthet bifaller motionsyrkanden om att främja utvecklingen av avancerad vattenrening och om att utreda om det bör införas krav på avancerad vattenrening vid de reningsverk där sådana krav ger störst miljönytta. avslår motionsyrkanden om krav på vattenrening, utsläpp av mikroplaster, viss reglering av användning av mikroplaster och högfluorerade ämnen. Jämför reservation 6 (M, C, V, L, KD), 7 (KD) och 8 (C). Enligt kommittémotion 2017/18:3350 av m.fl. (M) bör regeringen vidta åtgärder för att främja utvecklingen av avancerad vattenrening som reducerar läkemedelsrester och andra svårnedbrytbara föroreningar (yrkande 4). Regeringen bör utreda möjligheten att införa krav på avancerad vattenrening vid de reningsverk där sådana krav ger störst miljönytta (yrkande 5). Även i kommittémotion 2017/18:3772 av m.fl. (C) yrkande 33 framhålls behovet av förbättrad vattenreningsteknik för att minska utsläppen av läkemedelsrester. Enligt motionärerna behövs kraftiga ansträngningar för att minska spridningen av läkemedelsrester i naturen. Det krävs även större medvetenhet om vilka läkemedel som används och hur de tas om hand, så att de inte hamnar i avloppet. Enligt kommittémotion 2017/18:3429 av m.fl. (KD) yrkande 1 ska avloppsreningsverk utrustas med avancerade reningsmetoder som klarar att reducera läkemedelsrester och andra föroreningar som inte kan tas om hand i nuvarande processer. Enligt kommittémotion 2017/18:3350 av m.fl. (M) yrkande 9 bör regeringen ta krafttag för att minska förekomsten av mikroplast i vatten. Motionärerna vill se ett tydligt fokus på konsumentmedvetenhet, ändamålsenliga reformer och ett holistiskt synsätt där staten och kommunerna samverkar. Bland annat bör kommunerna göra en analys av problemet med utsläpp av mikroplaster från konstgräsplaner och upprätta en plan för hur dessa utsläpp ska kunna minskas. Enligt partimotion 2017/18:2820 av m.fl. (L) yrkande 27 i denna del och kommittémotion 2017/18:2819 av m.fl. (L) yrkande 12 bör konkreta åtgärder vidtas för att begränsa spridningen av plast från bl.a. konstgräsplaner. I motion 2017/18:837 av m.fl. (S) anförs att regeringen måste fortsätta att verka för att stoppa spridningen av de skadliga mikroplasterna och utreda möjligheterna att minska utsläppen från främst vägar och däck samt konstgräsplaner. För att på förhindra att mikroplastutsläpp uppstår och för att reducera spridningen är kunskapsuppbyggnad central, liksom dialog och information för att medvetandegöra berörda aktörer om mikroplastproblematiken. I partimotion 2017/18:3686 av m.fl. (C) yrkande 61 framhålls vikten av att verka för att förnybara och hållbara material används i större utsträckning på konstgräsplaner och lekplatser. Enligt kommittémotion 2017/18:2608 av m.fl. (KD) yrkande 8 bör det finnas ett förbud mot mikroplaster i kosmetiska produkter och hygienprodukter. har föreslagit ett totalförbud mot mikroplaster i kosmetiska produkter. Även om dessa produkter står för en mindre andel av mikroplasterna i havet skulle ett sådant förbud ha ett tydligt värde. Enligt motion 2017/18:3895 av (M) bör ett förbud mot plastpartiklar i hygienartiklar och kosmetika införas . I bl.a. och förbereder man nu för ett förbud mot dessa små plastpartiklar i hygien- och skönhetsprodukter. Det finns ingen anledning för att vänta med ett sådant förbud. Enligt partimotion 2017/18:3686 av m.fl. (C) yrkande 60 bör man verka för skarpare internationella regelverk för att minska användningen av mikroplaster. Det bör ställas krav på att alla företag inom EU fasar ut mikroplaster i hygienartiklar till 2020. Även samarbetet för teknikutveckling bör stärkas. bör vara pådrivande i detta arbete. I motion 2017/18:1480 av och (båda S) anförs att svenska yrkesfiskare bör engageras som miljöfiskare. Yrkesfiskarna skulle på detta sätt kunna bli en aktiv del av miljöövervakningen och bl.a. rensa från drivande garn och plaster samt kartlägga vrak och andra potentiellt miljöfarliga ämnen. Enligt kommittémotion 2017/18:3772 av m.fl. (C) yrkande 32 bör man se över möjligheterna att sanera vattentäkter som har blivit påverkade av oaktsam användning av farliga kemikalier. I ett antal kommuner har man upptäckt höga halter av högfluorerade ämnen (PFAS) i vattentäkter, och det har visat sig att brandövningsplatser är källan till dessa föroreningar. Enligt motion 2017/18:3013 av (MP) bör det utarbetas gränsvärden och åtgärdsplaner för PFAS i mark, grundvatten och dricksvatten. Detta bör ske baserat på både analyser av enskilda substanser och den totala belastningen av PFAS genom analyser av totalt organiskt fluor (TOF). Detta borde kunna ske i ett samarbete mellan SGU, , och Kemikalieinspektionen. Regeringen bör ge ansvariga myndigheter i uppdrag att ta fram dessa gränsvärden och åtgärder. Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 20) att läkemedel är en grundläggande del av hälso- och sjukvård av människor och djur. Läkemedelsrester som kommer ut i miljön vid tillverkning eller användning eller vid hantering av avfall kan dock förorena vatten och mark och orsaka allvarliga skador och störningar på olika organismer. Regeringen har tidigare avsatt resurser (2014–2017) för att utveckla avancerad rening för att bl.a. minska mängden läkemedelsrester i avloppsvatten. I budgeten gör regeringen en ny satsning på avancerad avloppsrening bl.a. för att begränsa utsläppen av läkemedelsrester till vattenmiljön. Regeringen tillför också medel för att inrätta ett för läkemedel i miljön inom utgiftsområde 9. Enligt proposition 2013/14:39 På väg mot en giftfri vardag – plattform för kemikaliepolitiken ska centrumet för läkemedel och miljö samla svenska aktörer i arbetet för att stödja etappmålet om ökad miljöhänsyn i EU:s läkemedelslagstiftning och internationellt. Centrumet ska vara en plattform för dialog och samarbete mellan olika aktörer och för forskning om miljöeffekter. Det kommer att ge underlag för samhällets beslutsprocesser och policyutveckling inom området. Därmed kommer centrumet också att fylla den samordnande funktion som försvann i och med att forskningsprogrammet avslutades . Regeringen avser enligt budgetpropositionen (utg.omr. 9) att fortsätta verka för ökad miljöhänsyn i EU:s läkemedelslagstiftning och internationellt. har t.ex. för avsikt att ta fram en strategi om läkemedel i miljön till . Frågan om läkemedel i miljön har även kopplingar till arbetet mot antibiotikaresistens. I den pågående förhandlingen om en ny EU-förordning om veterinärmedicinska läkemedel driver regeringen enligt budgetpropositionen att ökad miljöhänsyn ska tas. En särskilt prioriterad fråga är åtgärder för att skydda miljön i samband med tillverkning av läkemedel. har i uppdrag att bidra till arbetet för ökad miljöhänsyn i läkemedelslagstiftningen inom EU och internationellt. har haft i uppdrag att utreda förutsättningarna för att använda avancerad rening för att avskilja läkemedelsrester från avloppsvatten. (Avancerad rening av avloppsvatten för avskiljning av läkemedelsrester och andra oönskade ämnen – Behov, teknik och konsekvenser. Redovisning av ett regeringsuppdrag, rapport ). Avloppsreningsverken är enligt rapporten vanligen inte utrustade för att bryta ned rester av läkemedel eller andra oönskade ämnen utan är byggda för att rena avloppsvattnet från syreförbrukande ämnen som fosfor och kväve. Läkemedelsrester med miljöfarliga egenskaper passerar därför i hög utsträckning opåverkade genom avloppsreningsverken och når vattenmiljön utanför. En viss del hamnar också i slammet som uppkommer i reningsverken. Av rapporten framgår bl.a. att flera studier har visat att läkemedel kan ha negativa effekter i vattenmiljön, bl.a. hormonstörande effekter och risk för bidrag till spridning av antibiotikaresistens. anser att det finns ett behov av att införa avancerad rening vid avloppsreningsverk för att minska potentiella risker. Det motiveras framför allt av risken för långsiktiga effekter och av försiktighetsprincipen. Det finns enligt tillgänglig teknik för att avlägsna nästan alla läkemedelsrester i avloppsvatten. Tekniken bygger på en kombination av tekniker som använder sig av olika reningsmekanismer såsom fysikaliska metoder, oxidativa metoder, biologiska metoder och adsorption. Den nya avancerade tekniken skulle komplettera redan befintlig teknik och bidra till rening av andra oönskade ämnen. Tekniken skulle även möjliggöra minskad spridning av antibiotikaresistens. Behovet av att införa avancerad rening av läkemedelsrester vid avloppsreningsverk varierar enligt , och man vet inte hur många eller vilka som bör prioriteras. föreslår därför att man fortsätter att utreda var behovet är störst, vilka avloppsreningsverk som bör prioriteras och vilka styrmedel som är effektivast. Det är också önskvärt enligt verket att säkerställa en kunskapsuppbyggnad och hållbart genomförande av avancerad rening eftersom detta är under utveckling, t.ex. genom ett etappvis införande. På uppdrag av regeringen har Havs- och vattenmyndigheten betalat ut för att finansiera projekt som syftar till att utveckla teknik för att rena avloppsvatten från läkemedelsrester och miljöfarliga ämnen. Havs- och vattenmyndigheten har betalat ut medel till åtta projekt. Projekten omfattar både mindre och större reningsverk, och olika behandlingstekniker har prövats, t.ex. ozon och aktivt kol. En redovisning och analys av första etappen publicerades (Avancerad rening av läkemedel – redovisning och analys, ). Enligt uppgift från Havs- och vattenmyndigheten ska en sammanställning av de viktigaste resultaten publiceras . Ett exempel på projekt som syftar till att utveckla teknik för att rena avloppsvatten från läkemedelsrester är ett samarbete mellan IVL och Tekniska verken i . Ett projekt har bedrivits där man i pilotskala testat en metod för att rena avloppsvatten från läkemedelsrester med hjälp av ozon. Tekniska verken har byggt en fullskalig ozonreningsanläggning på i . I ett av reningsstegen i reningsverket renas av de läkemedelsrester som lämnar kroppen, enligt uppgift från Tekniska verken. I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 20) framhåller regeringen att tillflödet av plast som hamnar i vår natur måste minska, nya material som kan användas i stället för plast måste tas fram och den plast som har hamnat fel måste samlas upp. I enlighet med avfallstrappan bör fokus ligga på att minimera mängden plastavfall som uppkommer. En fråga som enligt regeringen behöver belysas är vilka miljöeffekter s.k. biologiskt nedbrytbar plast har och vilka möjligheter som finns att övergå till biobaserad råvara. De diffusa utsläppen av mikroplaster (dvs. plastpartiklar som är mindre än ) via dagvatten till sjöar och hav från gator och vägar, konstgräsplaner, kläder och andra källor behöver enligt regeringen minskas väsentligt och kostnadseffektivt. Regeringen satsar för att minska problemen med plast i haven och naturen, vilket bidrar till flera miljökvalitetsmål. Satsningen är också av betydelse för arbetet med Agenda 2030. Satsningen innebär medel för att främja utveckling av ny reningsteknik, utveckling av hållbara plaster och för att stärka myndigheters arbete med att begränsa spridningen av mikroplaster. Särskilda medel för städinsatser riktas till de kommuner som drabbas av omfattande nedskräpning av plastskräp på stränder, främst på grund av havsströmmarna och plastskräp från land. Det innebär också en särskild satsning på information till allmänheten om varför man inte ska skräpa ned samt resurser till marin pedagogik för att stärka barns och ungdomars kunskap om havsrelaterade frågor och om plastens effekter i havet. beslutade regeringen att förbjuda kosmetiska produkter som sköljs av eller spottas ut och som innehåller plastpartiklar med en rengörande, skrubbande eller polerande funktion. Förbudet omfattar exempelvis tandkräm, kroppsskrubb, ansiktspeeling, duschtvål, schampo och balsam med tillsatta mikroplaster. Förbudet gäller inte plastpartiklar som består av naturligt förekommande polymerer. Förbudet gäller från . Produkter som köpts in i lager innan förbudet börjar gälla får fortsätta att säljas i butik fram till .