bet · H601KrU3 · 2018-10-31 00:00:00 — Strategi för regeringens främjande av socialt företagande I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 24) föreslog regeringen att bl.a. skulle avsättas för insatser för sociala företag. har beslutat enligt regeringens förslag. Regeringen antog 2018 Strategi för sociala företag – ett hållbart samhälle genom socialt företagande och social innovation. Strategin ska stärka utvecklingen av sociala företag så att dessa bättre kan delta i att lösa utmaningar i samhället samt bidra till att offentlig sektor uppmärksammar och använder sociala företag som värdefulla aktörer i utvecklingen av ett hållbart samhälle. Strategin tydliggör hur regeringen, i dialog med bl.a. den ideella sektorn och övriga offentliga samhället, långsiktigt avser att arbeta mot detta mål och stärka utvecklingen av det sociala företagandet. Myndighetsinsatser kring socialt företagande inklusive idéburet företagande Regeringen har gett i uppdrag att genomföra en satsning –2020 för att stödja utvecklingen av socialt företagande. Regeringen har även gett Verket för innovationssystem () i uppdrag att genomföra en satsning –2020 för att stödja utveckling av sociala företag. Uppdragen är ett led i genomförandet av regeringens strategi för sociala företag. Utredning om en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden Regeringen avser att tillsätta en utredning som ges i uppdrag att ta fram en tydlig definition av idéburna aktörer i välfärden. Definitionen ska kunna användas för att identifiera och avgränsa dessa från andra aktörer i välfärdsverksamheter och andra närliggande offentligt finansierade eller subventionerade verksamheter. Regeringen avser också att ge utredningen i uppdrag att beskriva tänkbara tillämpningsområden där en definition skulle kunna användas, t.ex. inom idéburet offentligt partnerskap. Regeringen tillsatte en särskild utredare som ska ta fram ett förslag på en tydlig definition av idéburna aktörer som kan användas för att identifiera och avgränsa dessa från aktörer i välfärdsverksamheter och andra närliggande offentligt finansierade eller subventionerade verksamheter (dir. 2018:46). Uppdraget ska redovisas . Förtydligade krav på att myndigheterna ska samverka med det civila samhällets organisationer i relevanta fall Det är angeläget att statliga myndigheter samverkar med det civila samhällets organisationer i frågor som rör dem. Regeringen anser att stöd för samverkan i relevanta fall finns i myndighetsförordningen (2007:515). Regeringen verkar löpande för att i enskilda myndighetsinstruktioner förtydliga att myndigheten bör samverka med det civila samhällets organisationer. Utskottet ser positivt på de åtgärder som vidtagits för att bidra till mer långsiktiga och stabila villkor för det civila samhället samt för att stärka dess oberoende. Utskottet anser att regeringens skrivelse bör läggas till handlingarna. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att tydliggöra hur ett idéburet offentligt partnerskap (IOP) kan genomföras med hänvisning till att resultatet av det pågående utredningsarbetet i frågan inte bör föregripas. Jämför reservation 8 (KD). m.fl. (KD) anser i motion 2017/18:4191 yrkande 7 att regeringen skyndsamt bör återkomma till med ett tydliggörande av hur ett IOP kan genomföras inom ramen för dagens lagstiftning eller med de ändringar i lagstiftningen som krävs för att formen ska kunna användas och utvecklas. lämnade sitt betänkande Ordning och reda i välfärden (SOU 2016:78) . I betänkandet anges bl.a. följande: Idéburna offentliga partnerskap (IOP) är en form för samverkan mellan det offentliga och idéburen sektor, som inte omfattas av upphandlingsrätten. IOP kan exempelvis innebära att det offentliga svarar för viss typ av stöd, t.ex. tillhandahållande av lokaler och vissa verksamhetsbidrag, medan de idéburna organisationerna ansvarar för driften av själva verksamheten. IOP kan betraktas som ett komplement både till generella bidrag till den idéburna verksamheten och till upphandlingskontrakt där ändamålet är ett specifikt uppdrag. Det finns dock en rad juridiska frågeställningar kopplade till möjligheten att ingå ett IOP, såsom bestämmelser i kommunalrätten, upphandlingsrätten och , som måste beaktas. Med hänsyn till att förutsättningarna varierar såväl avseende samarbetsformer som verksamheter är det enligt utredningens bedömning inte möjligt att föreslå en lagstiftning på området. Utredningen anser dock att det finns unika kvaliteter som samverkan genom IOP bidrar med och som bättre bör tas tillvara och föreslår därför att och Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor får i uppdrag att gemensamt utarbeta en vägledning för hur samverkan mellan det offentliga och idéburna organisationer kan utvecklas genom ingående av idéburna offentliga partnerskap. Uppdraget ska utföras i samråd med relevanta aktörer, såsom Kommuner och Landsting och civilsamhällets organisationer. Regeringen har som framgått ovan gett en särskild utredare i uppdrag att bl.a. föreslå riktlinjer, kriterier eller andra tillämpbara instrument för ingående av IOP, för att främja samverkan mellan idéburna aktörer och det offentliga (dir. 2018:46). Uppdraget ska redovisas . Utskottet anser att resultatet av den pågående utredningen av frågor som rör IOP inte bör föregripas och avstyrker därmed motion 2017/18:4191 (KD) yrkande 7. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att återinföra gåvoskatteavdraget. Jämför reservation 9 (KD). m.fl. (KD) framhåller i motion 2017/18:4191 vikten av att återinföra gåvoskatteavdraget. Motionärerna anger att de vill se en mer självständig ideell sektor, med mindre detaljstyrning vid bidragsgivning och mer av grundstöd. Genom gåvoskatteavdraget ökar enligt motionärerna organisationernas självständighet. Statens påverkan inskränks till att godkänna organisationerna som får del av skatteavdraget (yrkande 9). tog i sitt betänkande 2017/18:SkU8 Inkomstskatt upp ett liknande motionsyrkande. Av betänkandet framgår bl.a. följande: infördes en skattereduktion för penninggåvor till ideell verksamhet (prop. 2011/12:1, bet. 2011/12:FiU1, yttr. 2011/12:SkU1y). Skattereduktionen var och uppgick till högst för ett beskattningsår. För att den enskilde skulle kunna få skattereduktion måste varje gåva uppgå till , och årets sammanlagda gåvor fick inte understiga . Detta motsvarar ett underlag för skattereduktion om . Skattereduktionen gavs endast för gåvor som lämnats till gåvomottagare som godkänts av utifrån kriterier som fastställts på förhand […] har beslutat att slopa skattereduktionen för gåvor fr.o.m. (bet. 2015/16:FiU1, yttr. 2015/16:SkU1y). Utskottet tillstyrkte förslaget och anförde följande i sitt yttrande till finansutskottet. En stark och livaktig ideell sektor har stor betydelse för samhällslivet och demokratin. Det är angeläget att skatter tas ut på ett sätt som främjar skattepolitikens främsta syfte, dvs. att finansiera den gemensamma välfärden, och också i övrigt är förenliga med de övergripande målen för regeringens ekonomiska politik. Skattereduktion för gåvor ökar komplexiteten i skattesystemet. Det faktum att det aktuella skatte-incitamentet utformades som en skattereduktion när det infördes ansågs innebära en markering av att reglerna i princip ligger vid sidan av den vanliga beskattningen. Utskottet instämmer i att stöd till de verksamheter som den ideella sektorn bedriver bör fördelas utifrån en prioritering och bedömning av hur dessa bidrar till samhällsnytta, snarare än utifrån vilken förmåga de berörda organisationerna har att hitta privatpersoner som har råd att genom gåvor stödja verksamheten. Offentligt stöd bör snarare utgå från tydliga prioriteringar än från privatpersoners val av och förmåga till stöd via skattereduktion. Skattereduktionen för gåvor har också inneburit att måste pröva frågor om godkännande av gåvomottagare och utöva tillsyn över godkända gåvomottagare – uppgifter som är helt verksamhetsfrämmande för myndigheten. Utskottet vidhåller denna uppfattning och avstyrker motionsförslagen i denna del om att gåvoskatteavdraget ska återinföras. beslutade i enlighet med utskottets förslag. har ingen annan uppfattning än skatteutskottet och avstyrker därmed motion 2017/18:4191 (KD) yrkande 9. Förmånligare skatteregler för ideella organisationer Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att utvidga undantaget för idrottsföreningar från att i vissa fall behöva betala arbetsgivaravgifter till att också gälla fler delar av den ideella rörelsen. Jämför reservation 10 (KD). m.fl. (KD) anser i motion 2017/18:4191 att det är viktigt att fler delar av den ideella rörelsen får del av förmånliga regler likt idrottsrörelsen. Motionärerna pekar på att idrottsföreningar inte behöver betala arbetsgivaravgifter för idrottsutövare, tränare eller tävlingsfunktionärer om ersättningen understiger ett halvt prisbasbelopp (yrkande 13). hade uppe liknande motionsyrkanden i betänkande 2017/18:SfU19 Socialavgifter. Utskottet uttalade då bl.a.: Ersättning till idrottsutövare från ideella föreningar som har till ändamål att främja idrottslig verksamhet är enligt 2 kap. 19 § socialavgiftslagen avgiftsfri om ersättningen inte har uppgått till ett halvt prisbasbelopp. Idrottsutövare ansågs ursprungligen generellt bedriva hobby eller ideell verksamhet. Ersättningen kom dock att jämställas med ersättning på grund av anställning, och den avgiftsbelades därför . trädde emellertid den halva basbeloppsregeln i kraft. I förarbetena anges att med idrottsutövare menas även tränare, vilket i sin tur omfattar gymnastikinstruktörer, domare eller därmed jämställda slag av funktionärer (prop. 1990/91:76). Med idrottslig verksamhet avses normalt sådan verksamhet som anordnas av en organisation ansluten till eller annan jämförlig organisation. I ett avgörande från Regeringsrätten (RÅ 1999 ref. 25) slogs det fast att ska anses som en sådan ideell organisation vars huvudsyfte är att främja idrottslig verksamhet, och dess aktiva lägerledare ska anses som sådana funktionärer som jämställs med idrottsutövare. I ett avgörande från Kammarrätten i slogs det fast att verksamhet som bedriver i samband med hund-tävlingar inte kan anses som idrottslig verksamhet som ger avgiftsbefrielse. Utskottet har tidigare och uttalat att undantaget för idrottsföreningar från att i vissa fall betala arbetsgivaravgifter inte bör utvidgas. Utskottet har hänvisat till att alla ideella organisationer bör behandlas lika (senast i bet. 2016/17:SfU12). Det undantag som gäller uppstod som en lösning på en ändrad rättstillämpning efter ett avgörande i dåvarande Regeringsrätten 1985 för att lindra de ekonomiska effekterna för idrottsföreningar (RÅ85 1:39). Utskottet uttalade redan då den principiella uppfattningen att inkomster i samband med idrottsutövning, precis som alla andra inkomster, bör grunda rätt till socialförsäkringsförmåner och därmed leda till att socialavgifter betalas. För socialförsäkringssystemets legitimitet är det enligt utskottets mening principiellt viktigt att så långt som möjligt upprätthålla ett samband mellan de socialavgifter som betalas och de förmåner som dessa avgifter är avsedda att finansiera. Med det anförda anser utskottet inte att det finns tillräckliga skäl att föreslå ett tillkännagivande om ett utvidgat undantag och avstyrker därför motionerna. beslutade i enlighet med socialförsäkringsutskottets förslag. har ingen annan uppfattning än socialförsäkringsutskottet och avstyrker därmed motion 2017/18:4191 (KD) yrkande 13. Ökat stöd till trossamfunden Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att öka stödet till trossamfunden med hänvisning till att förslagen i den kommande budgetpropositionen inte bör föregripas. Jämför reservation 11 (KD). m.fl. (KD) påtalar i motion 2017/18:4191 yrkande 10 vikten av att öka stödet till trossamfunden. Motionärerna påtalar att är ett mångreligiöst land där religionen spelar en viktig roll för många, inte minst för många nya svenskar. Här har trossamfunden en viktig roll att spela genom att i sin verksamhet bidra till större förståelse, kunskap och respekt för olika trosinriktningar. Anslaget 9:2 Stöd till trossamfund (inom utg.omr. 17) uppgick till ca , 2016 till ca och 2017 till ca och uppgår 2018 till ca . Utskottet vill inte föregripa förslagen i den kommande budgetpropositionen och avstyrker därmed motion 2017/18:4191 (KD) yrkande 10. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att öka stödet till idrottsrörelsen med hänvisning till att förslagen i den kommande budgetpropositionen inte bör föregripas. Jämför reservation 12 (KD). m.fl. (KD) lyfter i motion 2017/18:4191 yrkande 11 fram vikten av satsningar på idrottsrörelsen. Motionärerna vill utöka det generella stödet till idrottsrörelsen och vill även avsätta ytterligare medel för en utbildningssatsning så att barn och vuxna i miljöer där barn befinner sig ska kunna lära sig mer om integrationsfrågor och vad man kan göra för att förhindra övergrepp. Anslaget 13:1 Stöd till idrotten (inom utg.omr. 17) uppgick till ca , 2016 till ca och 2017 till ca och uppgår 2018 till ca . Detta innebar en ökning med ca 2016, ytterligare 2017 och ytterligare 2018. Utskottet vill inte föregripa förslagen i den kommande budgetpropositionen och avstyrker därmed motion 2017/18:4191 (KD) yrkande 11. Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor ges ett stärkt kunskapsuppdrag, punkt 1 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4191 av m.fl. (KD) yrkande 8. Samhällsutvecklingen har medfört en kraftig ökning av den byråkratiska bördan för ett stort antal organisationer under , inte minst bland de mindre. Även om syftet ofta är gott, har det medfört att mer tid läggs på att styra verksamheten på ett korrekt sätt, vilket resulterar i minskad tid för själva verksamheten. Detta riskerar att kväva många av civilsamhällets viktiga bidrag till vårt samhälle. En viktig del i att minska den byråkratiska bördan för dessa organisationer är att minska kunskapsbristen om det civila samhället hos det offentliga och ta hänsyn till det civila samhället på ett bättre sätt än . Det är, anser jag, positivt att arbetet med kunskapsutveckling och kunskapsspridning förstärks till gagn för det civila samhället, bl.a. genom en förstärkning till Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF). För att säkerställa en gemensam syn inom det offentliga på hur balansen mellan samhällets sektorer ska ut och vilka spelregler som ska gälla anser jag dock att arbetet med kunskapsspridningen noggrant bör följas upp och efterlyser en utredning av minskat regelkrångel för civilsamhällets organisationer. Förbättrad statistikproduktion, punkt 2 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4191 av m.fl. (KD) yrkande 3. Det är angeläget att arbete med att förbättra statistiken om det civila samhället fortsätter då det är en förutsättning för korrekt analys och kunskapsspridning om dessa aktörer. Jag anser dock att två viktiga delar kring förbättrad statistik på området saknas. Dels bör den nationella upphandlingsstatistiken kompletteras med uppgifter om civilsamhällets deltagande i offentlig upphandling, enligt förslag i betänkandet Palett för ett stärkt civilsamhälle, dels bör det utredas hur civilsamhällets samhällsekonomiska värde kan mätas. Civilsamhällets ställning kan enligt utredningen stärkas om sektorns samhällsekonomiska värde kan kvantifieras på samma sätt som andra sektorers värde. Förenkling vid upphandling av välfärdstjänster vars värde beräknas understiga tillämpligt EU-tröskelvärde, punkt 3 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4191 av m.fl. (KD) yrkandena 4 och 5. Det finns en god ambition i bestämmelsen om förenkling vid upphandling av välfärdstjänster vars värde beräknas understiga tillämpligt EU-tröskelvärde. konstaterar jag att det finns en farhåga bland civilsamhällesaktörerna om att förslagen inte kommer att uppnå syftet att i praktiken underlätta för ideella – och mer specifikt små – idéburna aktörer. Jag menar därför att en utvärdering bör genomföras så snart tillräckligt med underlag finns att tillgå. Utvärderingen ska ta sikte på vad reglerna för förenklade upphandlingar av välfärdstjänster under tröskelvärdet har haft för effekt för den idéburna sektorns möjligheter att delta i upphandlingar och de mervärden som de idéburnas medverkan i välfärden medför. Om en sådan utvärdering visar att förändringarna inneburit små eller inga förbättringar för sektorn behöver man, anser jag, på nytt överväga en ordning där upphandlingar under tröskelvärdet, av de välfärdstjänster som anges i proposition 2017/18:158 om ökade tillståndskrav och särskilda regler för upphandling, helt kan undantas från lagen (2016:1145) om offentlig upphandling, förkortad , i enlighet med förslag i betänkandet Palett för ett stärkt civilsamhälle. Ett sådant undantag skulle kunna ge ökad frihet och en förbättring för sektorn. ersätts då av generella förvaltningsrättsliga principer, såsom principen om objektivitet och förbudet mot att gynna enskilda näringsidkare. Reserverat deltagande i upphandlingar för organisationer som uppfyller vissa krav, punkt 4 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4191 av m.fl. (KD) yrkande 6. Jag anser att intentionerna med bestämmelsen om reserverat deltagande i upphandlingar för organisationer som uppfyller vissa krav är goda och skulle kunna underlätta för kommuner och öka möjligheterna för idéburen sektor. Även en majoritet av remissinstanserna menade att förslaget kan underlätta för idéburen sektor, däribland branschorganisationen som anser att förslaget innebär att det blir märkbart lättare för den upphandlande myndigheten att ingå samverkan med idéburen sektor. Flera remissinstanser ifrågasatte dock förslagets effekt och menade att begränsningarna och den av stipulerade treårsgränsen på kontraktets längd innebär en rad problem. Det senare innebär att ett kontrakt bara får gälla och att den aktör som fått ett kontrakt för en viss tjänst inte på nytt ska få ett kontrakt för en sådan tjänst tilldelat. Det riskerar att minska kontinuiteten och försvåra verksamhetens långsiktighet. Små ideella aktörers möjlighet att anskaffa kapital blir därmed sämre och verksamheten skör då ett kontrakt löper ut , utan möjlighet till direkt förlängning. Mot denna bakgrund anser jag att det är viktigt att de föreslagna bestämmelserna utvärderas. Den utvärdering som bör göras ska fokusera på de reserverade kontraktens effekt på idéburen sektor, och då särskilt effekterna av treårsregeln. Skulle det visa sig att regeln behöver ändras bör regeringen i ett senare skede i så fall driva frågan i EU. Ökad kunskap om arbetsintegrerande sociala företag, punkt 5 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4191 av m.fl. (KD) yrkande 2. Det är positivt att 2016 fick i uppdrag att i samråd med Arbetsförmedlingen utarbeta och genomföra ett tvärsektoriellt program med insatser som stimulerar fler arbetsintegrerande sociala företag att starta och växa och ökar kunskapen i den offentliga sektorn om arbetsintegrerande sociala företag. Det är också positivt att regeringen förtydligat att och Arbetsförmedlingen ska undersöka möjligheten att skapa ett kvalitetssäkringssystem för arbetsintegrerande sociala företag. I betänkandet Palett för ett stärkt civilsamhälle framkom dock behovet av att införa en tydligare definition av arbetsintegrerande sociala företag, vilket regeringen inte bemöter tillräckligt trots att en övervägande majoritet av remissinstanserna ansåg att en författningsreglerad definition är nödvändig. Arbetsförmedlingen har särskilt framfört behovet av en tydligare definition till utredningen, då detta skulle underlätta beslutsfattandet när arbetssökande anvisas till de arbetsintegrerande sociala företagen. En tydligare definition skulle också göra att man undviker missbruk av begreppet sociala företag, enligt Arbetsförmedlingen. Givet den viktiga insats de arbetsintegrerande sociala företagen gör på arbetsmarknaden anser jag att det är angeläget att underlätta beslutsfattandet när det gäller att anvisa arbetssökande till dessa företag. Därmed anser jag att regeringen bör utreda huruvida det bör införas en författningsreglerad definition av arbetsintegrerande sociala företag. Vägledning för kommuner när det gäller bedömningen av om verksamheter inom det civila samhället utgör livsmedelsföretag, punkt 6 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4191 av m.fl. (KD) yrkande 12. Samhällsutvecklingen har gjort det allt svårare att skilja mellan civilsamhället, det offentliga och näringslivet. har såväl domstolsbeslut som myndighetsdirektiv bidragit till denna otydliga gränsdragning. har likställt föreningsliv med företagande, om en förening bedriver någon form av ekonomisk verksamhet. Har man någon hantering av pengar så jämställs detta med företag. Ett annat exempel är när jämställer ideella föreningar med livsmedelsföretag, om den ideella föreningen på något sätt hanterar livsmedel i sin verksamhet. Detta kan drabba en fotbollsklubb som säljer korv med bröd i matchpausen. Detta är en utveckling som inte är önskvärd. En utredare bör därför se över gråzonerna för att därefter presentera förslag som på ett tydligt sätt värnar civilsamhällets ställning. Analys av konsekvenser för det civila samhället vid utformning av politik och regelgivning, punkt 7 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:4191 av m.fl. (KD) yrkande 1. konstaterar att skrivelsen på ett antal områden inte svarar mot de förslag som Utredningen för ett stärkt civilsamhälle lade fram i betänkandet Palett för ett stärkt civilsamhälle. Utredningen föreslog bl.a. att det ska införas ett krav i kommittéförordningen (1998:1474) på att om förslagen i en utredning har betydelse för villkoren för det civila samhällets organisationer ska också konsekvenserna för det civila samhället redovisas. Utredningen föreslog också att det i förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning ska införas ett krav på förvaltningsmyndigheter att i samband med regelgivning kartlägga vilka ekonomiska och andra konsekvenser ett genomförande av de nya eller ändrade reglerna får för organisationer inom det civila samhället. Som regeringen redogör för i sin skrivelse ställde sig en övervägande majoritet av remissinstanserna positiva till dessa förslag. Trots detta väljer regeringen att inte införa dessa krav. Utredningen redogör för hur det finns tendenser till att föreningar i allt högre grad likställs med företag i myndigheters ögon. Det kan t.ex. handla om att civilsamhällets organisationer upplever att de drabbas av regelverk som inte är anpassade efter civilsamhällets förutsättningar, eller om svårigheter som beror på organisationens relativa storlek. vill gärna se att civilsamhällets aktörer tar större plats i samhället. Inom t.ex. vård och omsorg är inslaget av idéburna aktörer litet i internationell jämförelse.