bet · H501TU18 · 2018-06-15 00:00:00 — 10.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om samhällsekonomiska analyser och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3758 av m.fl. (C): 22.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra en genomlysning och omarbetning av värderingen av godstransporter i de samhällsekonomiska kalkylerna i syfte att rätt värdera industrins och godsflödets betydelse och tillkännager detta för regeringen. 23.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att vid beslut om investeringar och upphandlingar i väg och järnväg ska göra en bred analys av vilken metod som ger störst effektivitet, nytta och produktivitet, och detta tillkännager för regeringen. 35.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över förutsättningen för en automatisering av Transportstyrelsens hantering av trängsel- och vägavgifter och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3833 av m.fl. (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör analysera sitt arbetssätt i syfte att uppmuntra produktivitetshöjningar och innovation och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att alla större planerade infrastrukturprojekt ska genomgå en second opinion – att en extern part genomför en samhällsekonomisk analys – samt att kostnadsuppföljningar bör göras för att utvärdera om den initiala budgeten följdes, och detta tillkännager för regeringen. 2017/18:3855 av m.fl. (C): 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att marksnål teknik bör användas vid intrång på privat mark för allmän infrastrukturutbyggnad och tillkännager detta för regeringen. 7.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förenkla och undanröja hinder för ideell och kostnadsdelande samordning på landsbygden och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3894 av m.fl. (M, C, L, KD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att arbeta för att utveckla de samhällsekonomiska kalkylmodellerna vad gäller infrastrukturinvesteringar och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att lagstiftningen om effektivare planering av vägar och järnvägar bör utvärderas i syfte att öka investeringars effektivitet och produktivitet och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att följa upp hur den samhällsekonomiska lönsamheten beaktas i valet av infrastrukturobjekt och tillkännager detta för regeringen. Vår infrastruktur är en förutsättning för jobb och tillväxt, hållbar utveckling och vårt lands framtid. Den är lika viktig för våra företags leveranser som för var och en av oss till och från jobbet eller fritidsaktiviteten. Infrastrukturens centrala roll i vår ekonomi och vårt vardagsliv ställer stora krav på politikens handlingsförmåga och långsiktighet. Därför är regeringens misslyckande - oförmågan att leverera den nationella infrastrukturplanen - bekymmersamt. i regeringsställning har och hans så kallade samarbetsregering inte klarat av att komma överens på så sätt att kan hantera den nationella planen under detta . Inte heller behagar regeringen förklara varför den är sen. Detta är högst anmärkningsvärt. Dagens debatt präglas därför i hög grad av vad som borde ha funnits med men som inte finns med i dagens betänkande. En infrastrukturplan på 622,5 miljarder har kastats fram och tillbaka i korridorer för att sedan inte hinna behandlas av svenska folkets främsta företrädare. Sammantaget är det en demokratisk svaghet och bristande transparens att skrivelsen inte hinner behandlas av den här . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Infrastrukturfrågor För berörda myndigheter och kommuner har förseningen inneburit försämrade planeringsförutsättningar och en oro kring framtiden för viktiga projekt runt om i landet. En regering som präglats av oenighet och en oförmåga att ta viktiga beslut har än en gång fastnat i startblocken. Den senaste tidens tågkaos vittnar om vad bristande handlingskraft och en otillräcklig politisk vision innebär för vår infrastruktur. När tillträdde lovade man att tågen skulle rulla . rullar de inte alls. Trafikstopp, trängsel och dålig information har lett till förseningar och frustration och försvårat människors dagliga resande. Trots detta väljer regeringen att ducka för kaoset. I stället för att ta tag i problemen här och prövar man resenärers tålamod och talar om höghastighetståg som lösningen på alla problem, utan att svara på hur dessa ska finansieras eller vilken hastighet de ska gå i. Vi moderater vill bygga ut svensk järnväg, gärna för snabba tåg. Men människor måste kunna lita på järnvägen . Därför ökar vi anslagen till järnvägsunderhållet med och matchar varje krona som regeringen lägger på järnvägen. är vi fast beslutna att ta tag i järnvägens organisatoriska problem, med tydligare styrning av , mer information till resenärer och bättre planering av underhållsinsatser så att tåg inte ställs in i sista sekunden eller resenärer blir strandsatta ute på spåren. Situationen på våra vägar ger också anledning till oro. Medan personbilstrafiken i väntas öka till 2040 väljer att underinvestera i våra vägar. varnar för att regeringens politik leder till sämre vägar på sina håll, inte minst för gles- och landsbygd. Det duger inte, fru talman. Vi behöver bra och säkra vägar i hela . Många människor och företag saknar alternativ. Därför satsar vi moderater på ett vägnät man kan lita på. Vi tillför mer än regeringen till vägunderhåll under nästa mandatperiod och totalt 6 miljarder i den kommande nationella planen. Men allt är inte pengar. Mycket handlar om en god styrning. Alliansregeringen prioriterade effektivisering och ökad produktivitet i planeringen av våra vägar och järnvägar. kan vi dock konstatera att regelverket är komplext och svåröverskådligt. Därför vill vi se över lagstiftningen för att säkerställa att varje satsad skattekrona gör maximal nytta. Vi i menar att samhällsekonomisk lönsamhet ska vara vägledande i valet av infrastrukturprojekt. Trots detta har ifrågasatt samhällsnyttan i investeringsbeslut på infrastrukturområdet. Detta håller inte. Som politiker har vi ett ansvar att se till att varje satsad skattekrona är till maximal nytta för vårt lands medborgare. Det krävs även ett förtydligande av fördelning av ansvar, mandat och arbetsuppgifter för att säkerställa att även arbete sker på ett effektivt sätt för att få mer infrastruktur för pengarna. För att säkra vår fortsatta konkurrenskraft och vårt välstånd behöver avstånden minska, inte öka. Likväl har regeringen gång efter annan pumpat ut straffskatter på avstånd och höjt fordons-, bensin- och dieselskatterna. Det visar på en grundläggande oförståelse för människors tillvaro utanför landets storstäder, där bilen ofta är det enda alternativet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Infrastrukturfrågor Kilometerskatten är en i raden av skatter som ökar avstånden i . Den innebär högre transportkostnader, den försämrar konkurrenskraft och slår hårt mot jobb och tillväxt, särskilt på landsbygden. Kilometerskatten skulle bara ha en marginell inverkan på en överflyttning av godstransporter till andra transportmedel, eftersom lastbilstransporter huvudsakligen används där inga andra alternativ finns. Snarare än att fokusera på åtgärder som gör skillnad för utsläpp viker sig än en gång för symbolpolitik och förkärlek för att straffbeskatta allt som rullar på gummihjul. Att straffbeskatta rörlighet är en ganska dålig politik för ett exportorienterat land i norra utkant. Det har inte minst regeringens flygskatt också visat prov på. Flygskatten har bidragit till att delar av landsbygden har blivit av med viktiga flygavgångar och nödvändig tillgänglighet. När regeringens politik ger resultat, eftersom man vill att människor ska flyga mindre, beklagar sig och hennes kollegor över att ett flertal orter runt om i landet förlorar sin länk till och omvärlden. Det är inte trovärdigt. Slutsatsen är att regeringen har prioriterat symbolpolitik, som enligt experter helt saknar miljöstyrande effekt, på bekostnad av människor och företag utanför våra storstäder och deras möjligheter till resor och transporter. Det är en politik som ökar klyftan mellan stad och land i stället för att minska den. Ändå går nu till val på att fördubbla flygskatten. Flyget behövs för att hålla samman . Därför är hållning glasklar: Vinner vi valet kommer flygskatten att slopas. I stället för att jaga resenärer kommer vi att jaga utsläpp. Bokslutet med regeringen visar på 60 miljarder i höjda skatter och 100 miljarder i ökade utgifter. Faktum är att ingen tidigare regering har sparat så lite i högkonjunktur som den nuvarande. Ändå har S och MP misslyckats med att tillföra de resurser som våra vägar behöver och fortsatt att ducka för tågkaoset. Samma tröghet och brist på handlingsförmåga som har kännetecknat denna regering i andra frågor har varit tydlig i deras hantering av den nationella planen, som vi egentligen borde stå här och debattera. Att inte kommer att kunna behandla ärendet är bekymmersamt och ännu en svart plump i protokollet för . En sak är säker: Våra vägar som blir sämre och en järnväg i kaos har inte råd att vänta på att Socialdemokraterna och ska komma överens under ännu en mandatperiod. passivitet, oförmåga att prioritera och bristande konsekvensanalys pekar på behovet av ett regeringsskifte , inte minst för att få ordning och reda på infrastruktur och rulla tillbaka de straffskatter på avstånd som denna regering inför. Jag står bakom samtliga reservationer där finns med, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 4 och hänvisar i övrigt till vårt särskilda yttrande. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Infrastrukturfrågor I detta anförande instämde och (båda M) samt (C) och (KD). Jag börjar med att yrka bifall till reservation 5. I konjunkturrådsrapporten från , Vart är vi på väg? Systemfel i transportpolitiken, riktas skarp kritik mot hur investeringsbeslut i infrastrukturen kommer till. I rapporten påtalar man en rad brister, där skattemedel på tiotals miljarder slösas bort på grund av felprioriteringar och brister i underlag. I rapporten pekar man på att lönsamhetskalkyler på projekt som inte återfinns i beslutade investeringsplaner saknas. Vi vill påstå att detta betyder att det inte går att göra relevanta jämförelser. är den myndighet som har i uppgift att genomföra samhällsekonomiska bedömningar av transportinvesteringar. Vi kan dock konstatera att verkets förfarande får stark kritik i nämnda rapport från SNS, där det bland annat påpekas att nödvändiga följdinvesteringar sällan inkluderas och att man fullföljer projekt även om det blir betydande fördyringar under projekteringen. Det pekas också på hur man konsekvent underskattar kostnader och överdriver vinster för att driva igenom olika projekt. Vi kan till exempel titta på höghastighetsjärnvägen som är så omdebatterad. Regeringen säger sig vilja bygga en höghastighetsjärnväg mellan och och mellan och . Det som imponerar är att man har sänkt det tänkta priset från 230 miljarder, vilket jag tror är en alldeles för låg kostnad, till endast . 205 miljarder är visserligen bättre än 230 miljarder. Men stämmer detta? Går det verkligen att bygga en höghastighetsjärnväg på det sätt som man har tänkt för 205 miljarder? Om man till exempel tittar på den sista biten mellan och har kostnaden inte ens kalkylerats. Jag har fått ta del av siffror om att denna sträcka skulle kosta mellan 70 och 100 miljarder om man bygger den i höghastighetsjärnvägsstandard. När det gäller den sista sträckan in till och den sista sträckan in till kan man undra hur mycket de kommer att kosta. har vi fått en liten indikering om att man ska bygga sträckan , vilket kan sänka kostnaden. Det tycker jag är mycket positivt. Men, vad kommer det att kosta oss om höghastighetsjärnvägsbygget blir av? Vi sverigedemokrater anser att kritiken i rapporten ska tas på allvar och att man inte lättvindigt kan vifta bort felprioriteringar för tiotals, eller kanske till och med hundratals, miljarder kronor. Därför vill vi lyfta fram konkreta förslag för att komma till rätta med systemfelen. Vi anser exempelvis att regeringen och måste få ett bättre och mer objektivt beslutsunderlag innan man blir bunden av eventuellt icke lönsamma projekt. Vi kan titta bakåt i tiden. redovisade en nationell plan för transportsystemet 2014-2025. fastställde regeringen den nationella planen. I denna plan fanns Västlänken med, en tågtunnel under som kommer att vända upp och ned, bokstavligt talat, på hela staden . är en stad som är byggd på lera. Därför har vi spårvagn och inte tunnelbana. ska det byggas en järnväg likt en tunnelbana under staden. Det påstås att det ska öka tillgängligheten. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Infrastrukturfrågor invånare har dessutom ett mycket starkt motstånd mot detta bygge på grund av den höga kostnaden och den minimala nyttan. När man investerar mångmiljardbelopp bör nyttan vara absolut maximal. Att inte bygga en ny kompletterande i , i stället för en tågtunnel, är inte genomtänkt. växer och behöver god tillgänglighet, vilket kräver en kompletterande station, där man kan byta från till exempel en ny stadsbana, spårvagn, buss, taxi eller kanske till och med hyrcykel, så att man lätt kan ta sig till olika delar i . Västlänken är ogenomtänkt och bör stoppas innan man slösar bort miljarder på en ineffektiv järnvägssatsning. För att få ett gediget beslutsunderlag för vilka infrastrukturprojekt som är mest samhällsekonomiskt lönsamma är det centralt att samtliga projekt över en viss storlek redovisas och att de kan ställas emot varandra. bör således få i uppdrag att identifiera de samhällsekonomiskt mest lönsamma investeringarna. Vidare bör få i uppdrag att löpande rapportera resultatet av gjorda investeringar och andra åtgärder. Vi anser att en väl genomarbetad prioriteringsordning för de mest lönsamma infrastrukturinvesteringarna ger beslutsfattarna ett betydligt tydligare beslutsunderlag än vad som är fallet . Vi anser också att eventuella avvikelser från den samhällsekonomiska prioriteringsordningen kan vara befogade, men dessa bör då motiveras. Kostnaden bör anges, liksom konsekvenserna för andra projekt som trängs ut från planen. Vi anser även att det bör inrättas en expertkommitté under till exempel som beslutar hur samhällsekonomiska analyser ska göras och vilka ingångsvärden som ska användas. Denna expertkommitté ska också löpande granska samhällsekonomiska kalkyler. Med dessa ord vill jag tacka alla i kammaren, kansliet, trafikutskottet och alla de tittare som sitter hemma och följer debatterna. Vi ses igen! I detta anförande instämde Per Klarberg (SD). För att människor ska kunna leva, bo, arbeta och utbilda sig - kort sagt kunna leva ett bra liv - behövs en väl utvecklad infrastruktur med tillgång till vägar och järnvägar, sjöfart och luftfart samt en väl fungerande it-infrastruktur i hela landet. Detta är en del av samhällsbygget som ska kunna möta de behov som finns av ett väl fungerande personresande liksom av att kunna transportera gods på ett snabbt, effektivt, miljövänligt och säkert sätt. Detta är en samhällsstruktur som måste fungera hela veckan, i hela landet - inte bara , när landsbygden ska besökas. Inlägg i debatten gör att jag som företrädare för i denna debatt finner skäl att understryka just detta: Transportinfrastrukturen ska fungera i hela landet, under hela veckan, året om. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Infrastrukturfrågor Jag ska säga något om det som denna debatt skulle ha handlat om givet att regeringen hade fattat beslut . lämnade dåvarande infrastrukturminister regeringens proposition till kammare. Vi fattade beslut om den på 2016. Sent , , fick så regeringen äntligen fram sina direktiv till , som presenterade sitt förslag till en nationell transportplan . Därefter följde ett remissarbete på förslaget. Kommuner, regioner, näringsliv och andra kunde lämna sina synpunkter på förslaget till hur skulle kunna fördelas för att bygga ett bättre fungerande samhälle. Så långt, om än med lite tidsfördröjning, var allt enligt vedertagen modell. Sedan tog det stopp. Ett regeringsbeslut om satsningar på landets vägar och järnvägar annonserades , och kom så slutligen . Det innebär, fru talman, att det inte blir denna riksdag och inte denna talman som kommer att hantera ett av mandatperiodens viktigaste beslut - och framför allt ett av de dyraste. Det blir först nästa som får den uppgiften. Jag kan inte påminna mig, fru talman, om att det har hänt tidigare att en regering har sölat så pass mycket med att fatta ett beslut att det har gått över en valrörelse. Man kan i och med detta konstatera att samarbetsregeringen har visat en utomordentligt stor saktfärdighet i sitt arbete med att ta fram och besluta om den nationella planen för 2018-2029. Den tröghet och brist på handlingsförmåga som har kännetecknat så många andra områden har också kommit till uttryck när det gäller beslutet om den nationella transportplanen. Detta går inte att tolka på något annat sätt än att det beror på endera av två saker. Det kan vara en brist på respekt för det demokratiska arbetet och den riksdag som har gett regeringen mandat att ta fram ett förslag. Denna riksdag får nu inte heller diskutera det konkreta förslaget. Alternativt är det en rädsla från regeringens sida för att få sitt regeringsbeslut i sak prövat av strax före ett val. Vad som är skälet till denna långsamma hantering är jag alldeles övertygad om att utskottets ordförande eller företrädaren för regeringspartiet , , strax kommer att redogöra för. Konkret och här , fru talman, innebär det att vi får diskutera detta först i nästa riksdag, under nästa mandatperiods första . Då kommer vi att kunna återkomma i sak till frågan om innehållet i den nationella planen i samband med att den trafikutskott får bereda regeringens skrivelse och hantera motionerna. En sak kan vi dock bocka av redan nu: och, i all synnerhet, kommer garanterat att ta upp i sina respektive anföranden att samarbetsregeringen minsann har satsat mer än föregående regering på transportinfrastrukturen - mer! I en bisats kommer i alla fall ledamoten att säga: Detta gör vi i stället för skattesänkningar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Infrastrukturfrågor Då, fru talman, ska vi minnas att vid båda de tillfällen då alliansregeringen presenterade infrastrukturpropositioner, 2008 respektive 2012, ökade omslutningen på dessa med per gång. sänktes skatten på folks arbete och pensioner, och besluten om insatser i landets vägar och järnvägar var fullt ut finansierade. Om vi har riktigt gott minne kommer vi dessutom ihåg att förra gången en socialdemokratisk regering med stöd av och ansvarade för att bereda beslut om en nationell transportplan måste ha varit 2004-2005. Då visade det sig att densamma var underfinansierad med - något som den påföljande regeringen fick hantera. Eftersom vi i trafikutskottet ännu inte har fått möjlighet att skärskåda regeringsbeslutet inför denna debatt vet vi inte om så är fallet , det vill säga att beslutet är kryddat med springnotor. Jag hoppas verkligen att det inte är så. Jag står bakom de yrkanden har i betänkandet, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservationerna 4 och 7. Jag ställer mig också givetvis bakom det särskilda yttrandet. För tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 3, men vi står bakom alla förslag där Liberalerna finns med. Dagens debatt blir märklig. Vi skulle ha debatterat regeringens förslag till nationell plan för infrastrukturen 2018-2029, men i stället ska vi hantera ett betänkande med endast en regeringsskrivelse samt motioner från allmänna motionstiden. Just det senare kan jag tycka är en stor brist i hanteringen av detta förslag; många motioner kommer inte att kunna behandlas på ett rimligt sätt. De motioner som behandlas i betänkandet - de förslag som finns - avslås med hänvisning till pågående utvecklings- och beredningsarbete. Vad består det arbetet av? Ramen var 622,5 miljarder plus avgifter av olika slag. Det ger en ram på över 700 miljarder, som ska investeras . Det handlar om över 700 miljarder, och vi kan inte debattera inriktningen för prioriteringar . Det är ytterst beklagligt. har vi ute i omvärlden en debatt om tågkaos, om tågen som inte kommer och om förhoppningar ute i kommuner och regioner, där man ser behovet av en rad olika satsningar. Man vill ha besked. Detta påverkar kommunerna, det påverkar regionerna och det påverkar och tillväxt. Jag vill påminna om att när beslutet togs om dessa 622,5 miljarder, , hade vi olika förslag från de olika partierna. Vi i Liberalerna vill också påminna om att vi till exempel hade en ram på 19 miljarder mer för järnvägsinvesteringar. Frågan är ju nämligen också vad som ska hända med den infrastruktur som redan finns, oavsett debatten om höghastighetsbanor som planeras till 2045. Hur ska de spår som finns kunna fungera på bästa möjliga sätt? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Infrastrukturfrågor Vi borde egentligen debattera den långsiktiga planen, för det är en viktig debatt. Det handlar om hur vi skapar förutsättningar för tillväxt och för arbetsmarknadsregioner. Det handlar om möjligheten för människor att fatta de viktiga besluten i sina liv, om att kunna välja var man ska bo och var man ska arbeta. Men vi kan inte ta ställning till dessa prioriteringar i och med att vi inte har skrivelsen framme. Den beslutades inte . Den skulle ha varit framme , men regeringen brydde sig inte om tidtabellen. Det är anmärkningsvärt, fru talman, och det är också en fråga om demokrati och demokratins spelregler. Det är en häpnadsväckande nonchalans att skrivelsen inte finns framme. Jag vill också påminna om vad regeringen själv skrev i sin proposition vad gällde processen, nämligen att regeringen avser att skriftligen återkomma till . Så har dock inte skett. Utskottet har planerat sitt arbete utifrån detta, och den nationella planen avgör och påverkar ju investeringar . Min fråga till regeringspartierna, som jag hoppas att vi får svar på , är varför det ser ut som det gör. Varför kunde inte skrivelsen levereras inför vårt arbete? har jag talat om min besvikelse över själva processen - över att vi inte kan föra en debatt om viktiga prioriteringar, över det demokratiska underskottet samt över att vi inte kan diskutera vägval och prioriteringar. Men, fru talman, jag vill ändå peka på några av de reservationer i detta betänkande som Liberalerna finns med i samt på några inriktningar. Jag vill även nämna några av de motioner som aldrig hann behandlas. På många punkter är det tydligt att planeringen av vägar och järnvägar måste bli effektivare. Det finns tidsvinster att göra och pengar att spara, och det är därför angeläget att arbetet med att effektivisera planeringssystemet fortgår. Fysiska och marknadsmässiga förutsättningar förändras , men behovet av smart planering består. Regelverket för strategisk och ekonomisk planering av vägar och järnvägar är komplext och svåröverskådligt, delvis på grund av att det har tillkommit vid olika tider och tillämpats med flera olika syften. Det är angeläget att effektivisera planeringssystemet och att detta arbete fortgår. Jag vill i sammanhanget även understryka något som vi i Liberalerna ofta har framfört från talarstolen, nämligen fyrstegsprincipen. Vad handlar då fyrstegsprincipen om? Jo, det är en miljömässig och ekonomisk hushållningsprincip som går ut på att man ska analysera befintliga problem och behov. Fyrstegsprincipen innebär att man först undersöker om det går att lösa problemet på ett sätt som minskar eller optimerar transportbehovet. Om det inte är möjligt går man vidare till de andra stegen: att utnyttja befintliga transportalternativ, att genomföra mindre förbättringsåtgärder och, i sista hand, att satsa på nyinvesteringar och ombyggnadsåtgärder. kan slutresultatet bli en kombination av flera steg.