bet · H501SoU15 · 2018-04-20 00:00:00 — Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden, främst med hänsyn till pågående arbeten. I betänkandet finns åtta reservationer (SD, V, L, KD). Cirka 90 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /18. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Motioner som bereds förenklat 1.Suicidprevention, punkt 1 (SD) 2.En när en ung person begått självmord, punkt 2 (SD, KD) 3.Smittskydd och vaccinationer, punkt 3 (V) 4.Smittskydd och vaccinationer, punkt 3 (L) 5.En nationell handlingsplan mot hepatit B, punkt 4 (SD, V, L) 6.Hälsoundersökningar av asylsökande, punkt 5 (KD) 7.Övriga folkhälsofrågor, punkt 6 (L) 8.Övriga folkhälsofrågor, punkt 6 (KD) 1.Motioner som bereds förenklat, punkt 7 (M) 2.Motioner som bereds förenklat, punkt 7 (SD) 3.Motioner som bereds förenklat, punkt 7 (C) 4.Motioner som bereds förenklat, punkt 7 (L) 5.Motioner som bereds förenklat, punkt 7 (KD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /18 Bilaga 2 Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2017/18:1546 av (-), 2017/18:1638 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 41, 2017/18:1791 av (S), 2017/18:2071 av (SD) yrkandena 1–4, 7 och 9 samt 2017/18:2688 av (S) yrkande 2. Reservation 1 (SD) En när en ung person begått självmord 2017/18:3750 av m.fl. (KD) yrkande 60. Reservation 2 (SD, KD) 2017/18:68 av och (båda SD) yrkande 2, 2017/18:1352 av (M), 2017/18:1849 av m.fl. (L) yrkande 4 i denna del, 2017/18:2285 av (SD) yrkande 1, 2017/18:2940 av m.fl. (V) yrkande 11 och 2017/18:3171 av i (M) yrkandena 1 och 2. Reservation 3 (V) Reservation 4 (L) En nationell handlingsplan mot hepatit B 2017/18:1849 av m.fl. (L) yrkande 3 i denna del. Reservation 5 (SD, V, L) 2017/18:301 av och (båda M), 2017/18:2888 av Boriana (M) och 2017/18:3650 av m.fl. (KD) yrkande 9. Reservation 6 (KD) 2017/18:21 av (KD), 2017/18:1877 av och (båda S), 2017/18:3132 av (M) yrkande 6, 2017/18:3578 av m.fl. (L) yrkande 17 och 2017/18:3652 av m.fl. (KD) yrkande 34. Reservation 7 (L) Reservation 8 (KD) Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (S), (M), (S), (M), Per Ramhorn (SD), (M), (S), (C), (MP), (S), (V), (S), (S), (M), (SD) och (L). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet ca 90 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /18. Motionsförslagen redovisas i bilaga 1. Av dessa behandlas ca 60 motionsyrkanden i förenklad ordning eftersom de tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som behandlat tidigare , se bilaga 2. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om suicidprevention och om att tillsätta en när en ung person har begått självmord. Jämför reservation 1 (SD) och 2 (SD, KD). I partimotion 2017/18:3750 av m.fl. (KD) yrkande 60 föreslås ett tillkännagivande om att tillsätta en ”” när en ung person har begått självmord. Enligt motionärerna bör socialtjänst, skola, polis, sjukvård och civilsamhället tillsammans göra en utredning om vad som hänt och vad som har brustit när en ung person har begått självmord. I kommittémotion 2017/18:1638 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 41 föreslås ett tillkännagivande om suicidpreventiv information på internet. Enligt motionärerna är det viktigt att det finns bra och relevant information på internet om var man kan vända sig för att få hjälp. I motion 2017/18:1546 av (-) föreslås ett tillkännagivande om ett samarbete med kring självmordsprevention. I motion 2017/18:1791 av (S) föreslås ett tillkännagivande om att tillämpa de senaste empiriskt bekräftade rönen om hur vi kan minska antalet självmord i vårt samhälle. I motion 2017/18:2071 av (SD) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om ekonomiskt stöd till frivilligorganisationer som arbetar för att förebygga och förhindra suicid. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att uppmana samtliga län och kommuner att anta en nollvision för suicid. I yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om kriscenter med tillhörande kristeam i samtliga landsting eller regioner. Enligt motionären bör regeringen verka för att samtliga landsting eller regioner har ett kriscenter med en grupp som är redo om ett självmord skulle inträffa. I yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att inrätta en samordnare för att förebygga och förhindra suicid. I yrkande 7 föreslås ett tillkännagivande om att upprätta statistik över var självmord och självmordsförsök inträffar. I yrkande 9 föreslås ett tillkännagivande om samordnade utbildningsinsatser för personal inom samhällsgemensamma instanser. I motion 2017/18:2688 av (S) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att se över möjligheterna att fastställa strategier för att förebygga och minska antalet psykologiska olycksfall och som systematiskt utvärderas . Nationellt handlingsprogram för suicidprevention Det nuvarande nationella handlingsprogrammet för suicidprevention presenterades av regeringen i proposition 2007/08:110 En förnyad folkhälsopolitik (bet. 2007/08:SoU11). I propositionen uttrycker regeringen visionen att ingen människa ska behöva hamna i en sådan utsatt situation att självmord ses som den enda utvägen. Det nationella handlingsprogrammet innehåller nio åtgärdsområden som utgår dels från ett befolkningsperspektiv, dels från ett individperspektiv: insatser som främjar goda livschanser för mindre gynnade grupper insatser som minskar alkoholkonsumtionen i befolkningen och i högriskgrupper för självmord minskad tillgänglighet till medel och metoder för självmord självmordsprevention som hantering av psykologiska misstag medicinska, psykologiska och psykosociala insatser spridning av kunskap om evidensbaserade metoder för att minska självmord kompetenshöjning hos personal och andra nyckelpersoner i vård och omhändertagande av personer med självmordsproblematik händelseanalyser av lex Maria-anmälningar stöd till frivilligorganisationer. Regeringen gav i uppdrag att samordna det suicidförebyggande arbetet på nationell nivå (S2015/3986/FS). ska inom uppdraget ansvara för att – utveckla samordningen och samverkan mellan berörda myndigheter och aktörer genom bl.a. en föreslagen nationell samverkansgrupp och en nationell intressentgrupp – utveckla kunskapssammanställning, kunskapsspridning och vägledning i samverkan med berörda myndigheter och berörda aktörer – stärka kunskapsuppbyggnad och framtagande av ny kunskap i samverkan med myndigheter och berörda aktörer samt ge stöd till sådant utvecklingsarbete – utveckla uppföljningen av det suicidpreventiva arbetet i samverkan med berörda myndigheter och berörda aktörer – publicera sammanfattande årliga rapporter om utvecklingen på området utifrån sin roll som samordnande myndighet. Det huvudsakliga syftet med uppdraget är enligt regeringen att utveckla och stärka kunskapsstyrningen av det suicidförebyggande arbetet. Som samordnande nationell myndighet ska , i samverkan med berörda aktörer såsom myndigheter, brukar- och anhörigorganisationer och andra frivilligorganisationer, sammanställa och presentera övergripande kunskap om suicidprevention. Syftet med nationell samverkan är att aktuell kunskap om suicidprevention sammanställs och sprids på ett behovsanpassat, ändamålsenligt och samordnat sätt. ansvarar i enlighet med uppdraget för att samordna kunskapsutveckling och kunskapsflödet mellan aktörer på nationell nivå. Det har därför inrättats två nationella samverkansgrupper – en myndighetsgrupp och en intressentgrupp. I myndighetsgruppen ingår ca 15 myndigheter från olika verksamhetsområden med uppdrag som berör suicidprevention, t.ex. , Inspektionen för vård och omsorg (), (Sis), , och Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF). I intressentgruppen träffas en rad organisationer som med olika inriktningar och typer av verksamheter bidrar till det suicidpreventiva arbetet, t.ex. Kommuner och Landsting (SKL), Nationellt centrum för suicidforskning och prevention av psykisk ohälsa (NASP), Suicide Zero, 1177 Vårdguiden och . På 1177 Vårdguidens webbplats finns enkel och kortfattad information om hur personer med självmordstankar kan få hjälp och behandling på rätt vårdnivå. På webbplatsen finns också kontaktuppgifter och direktlänkar till olika stödorganisationer. erbjuder Jourhavande präst som en samhällsinsats när många andra resurser är stängda. Man kan kontakta Jourhavande präst via telefon, digitalt brev eller chatt. Telefonjouren är öppen och nås genom larmnumret 112. senaste kartläggning av det suicidpreventiva arbetet på regional nivå visar att antalet landsting med ett uttalat mål att förebygga suicid även utanför den kliniska verksamheten har ökat. I kartläggningen 2017 uppgav 18 landsting () att de arbetar med suicidprevention utanför den kliniska verksamheten, jämfört med 15 landsting () vid undersökningen 2015. publicerade den andra årliga lägesrapporten om suicidprevention, Suicidprevention 2017 – en lägesrapport om det nationella arbetet med att förebygga självmord. Rapporten ger en kortfattad och aktuell lägesbeskrivning av det suicidpreventiva arbetet på nationell nivå . Det omfattar det suicidpreventiva arbete som bedrivs av , andra berörda myndigheter och den ideella sektorn. Därutöver innehåller rapporten aktuell statistik om suicid, suicidförsök och suicidtankar samt en redogörelse för nyheter inom suicidforskningen. Av regleringsbrev framgår att myndigheten ska bygga upp och utveckla samordningen och samverkan mellan berörda myndigheter och aktörer, utveckla kunskapssammanställning, genomföra utvecklingsarbete samt utveckla uppföljningen inom området psykisk hälsa- och suicidprevention. Myndigheten får för uppdraget. Vidare framgår att får för att stödja kunskapsutveckling inom området psykisk hälsa på regional och lokal nivå samt inom den ideella sektorn. Uppdraget kan omfatta att främja samverkan, stärka framtagande av ny kunskap samt stödja kunskapsspridning och uppföljning. I uppdraget ingår också att fördela i verksamhetsbidrag till ideella organisationer som bedriver främjande och förebyggande arbete inom området psykisk hälsa och suicidprevention. Uppdragen ska slutredovisas . Där finns samlad information om suicid och det suicidförebyggande arbetet. På webbplatsen publiceras även fortlöpande aktuell statistik och nya kunskapsstöd. Webbplatsen riktar sig främst till verksamheter och professioner som arbetar med att förebygga suicid. Händelseanalyser – ett arbetssätt för att utreda självmord bland barn och unga och publicerade 2016 ett stödmaterial för kommuner i det förebyggande arbetet som ska motivera kommuner och andra aktörer att göra händelseanalyser när ett barn eller en ung person har begått självmord. Stödmaterialet ska bidra till att resultatet från händelseanalyserna används i ett kontinuerligt utvecklingsarbete för att förhindra nya fall av självmord bland barn och unga. Skriften handlar om hur man kan arbeta med händelseanalyser för att öka den generella kunskapen om självmord bland barn och unga och identifiera förbättringsområden i verksamheten. En händelseanalys ger kunskap om hur och varför självmordet inträffat och visar vad kommunen kan göra för att hindra att det sker igen. En händelseanalys kan också vara en viktig del av stödet till närstående, personalgruppen och andra efterlevande. riktlinjer för vård vid depression och ångestsyndrom har publicerat en reviderad version av de nationella riktlinjerna för vård vid depression och ångestsyndrom. Dessa riktlinjer innehåller bl.a. rekommendationer inom områdena självmord, självmordsnära tillstånd och självmordsriskbedömning. De nationella riktlinjerna stödjer beslutsfattare så att resurserna fördelas efter befolkningens behov och gör största möjliga nytta. Motionsyrkanden om självmordsprevention behandlades senast av utskottet i betänkande 2016/17:SoU7 Folkhälsofrågor. Utskottet anförde att det självmordspreventiva arbetet är av yttersta vikt och att självmordsprevention är en fråga som måste tas på största allvar. Utskottet fann dock med hänvisning till det pågående arbetet att det inte fanns skäl för att ta något initiativ och avstyrkte motionerna. beslutade i enlighet med utskottets förslag. Utskottet vidhåller sin uppfattning att det suicidpreventiva arbetet är av yttersta vikt och att suicidprevention är en fråga som måste tas på största allvar. Utskottet konstaterar att ansvarar för att samordna det suicidförebyggande arbetet på nationell nivå. Av redovisningen ovan framgår att det huvudsakliga syftet med uppdraget är att utveckla och stärka kunskapsstyrningen av det suicidförebyggande arbetet. Utskottet noterar även att myndigheten publicerar en lägesrapport om det nationella arbetet med suicidprevention. Det kan även nämnas att lanserade en webbplats med samlad information om det suicidförebyggande arbetet samt om statistik och nya kunskapsstöd. Vidare noterar utskottet att senaste kartläggning av det suicidpreventiva arbetet på regional nivå visar att antalet landsting med ett uttalat mål att förebygga suicid även utanför den kliniska verksamheten har ökat, vilket är positivt. Utskottet konstaterar även att har fått i uppdrag att fördela till ideella organisationer som bedriver främjande och förebyggande arbete inom området psykisk hälsa och suicidprevention. Sammanfattningsvis ser utskottet mycket positivt på det arbete som pågår på området. Utskottet finner därför inte skäl att nu föreslå något initiativ från på området. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2017/18:1546 (-), 2017/18:1638 (SD) yrkande 41, 2017/18:1791 (S), 2017/18:2071 (SD) yrkandena 1–4, 7 och 9 samt 2017/18:2688 (S) yrkande 2. När det gäller motionsyrkandet om att tillsätta en ”” när en ung person har begått självmord noterar utskottet att och 2016 publicerade ett stödmaterial för kommuner i det förebyggande arbetet som ska motivera kommuner och andra aktörer att göra händelseanalyser när ett barn eller en ung person har begått självmord. Stödmaterialet ska bidra till att resultatet från händelseanalyserna används i ett kontinuerligt utvecklingsarbete för att förhindra nya fall av självmord bland barn och unga. Utskottet finner inte skäl att nu vidta någon åtgärd med anledning av motion 2017/18:3750 (KD) yrkande 60. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om smittskydd och vaccinationer, om en handlingsplan mot hepatit B och om hälsoundersökningar av asylsökande. Jämför reservation 3 (V), 4 (L), 5 (SD, V, L) och 6 (KD). I motion 2017/18:3171 av i (M) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att se över de obligatoriska momenten för vaccination av barn. Motionären anser att skyddet för barn behöver stärkas när familjer i närmiljön medvetet väljer att inte vaccinera sina barn. Enligt motionären bör regeringen se över de obligatoriska momenten och sekretessen i det svenska allmänna vaccinationsprogrammet för barn. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att se över möjligheten att använda verktyg som t.ex. reducerat barnbidrag och rätten till maxtaxa för barnomsorg för att få fler föräldrar att låta vaccinera sina barn. I kommittémotion 2017/18:1849 av m.fl. (L) yrkande 3 i den delen föreslås ett tillkännagivande om en nationell handlingsplan mot hepatit B. Enligt motionärerna behöver en nationell handlingsplan mot hepatit B med tydliga mål för prevention, upptäckt och behandling och inte minst tillgång till läkemedelsbehandling. I kommittémotion 2017/18:2940 av m.fl. (V) yrkande 11 föreslås ett tillkännagivande om att det bör utredas hur ett likvärdigt vaccinationsskydd mot hepatit B för barn över hela landet kan säkerställas. Motionärerna anför att riskerna för smittoöverföring ökat på grund av ett tilltagande resande och en föränderlig befolkning med en ökning av antalet personer från områden med högre förekomst av hepatit B. I kommittémotion 2017/18:1849 av m.fl. (L) yrkande 4 i den delen föreslås ett tillkännagivande om informationsplikten vid hepatit C-infektion. Motionärerna anser att det behövs en översyn av smittskyddslagen när det gäller informationsplikten. I det arbetet bör ingå att analysera de förhållningsregler som läkare kan välja att ge sina patienter som behandlats för hepatit C. I motion 2017/18:68 av och (båda SD) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att göra det möjligt för alla invånare att testa sig för hepatit C. I motion 2017/18:2285 av (SD) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att öka informationen om vaccination mot humant papillomvirus (HPV). Enligt motionären är bl.a. bristen på information om att det finns möjlighet till vaccinering en bidragande orsak till att det inte är vanligt att pojkar vaccineras mot HPV. I motion 2017/18:1352 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att inrätta en nationell strategi för att förebygga framtidens infektionssjukdomar. Motionären konstaterar att det finns en tydlig samstämmighet bland forskare att framtidens stora medicinska utmaning kommer att vara att behandla och bekämpa motståndskraftiga bakterier. Enligt motionären krävs en nationell strategi baserad på rådande forskning för hur vi ska förebygga framtidens infektionssjukdomar. I kommittémotion 2017/18:3650 av m.fl. (KD) yrkande 9 föreslås ett tillkännagivande om att sammanställa och följa upp genomförda hälsoundersökningars effekter. Alla som söker asyl i ska enligt lag erbjudas en kostnadsfri hälsoundersökning. Motionärerna konstaterar att det saknas en nationellt täckande sammanställning av hälsoundersökningarnas effekter. I motion 2017/18:301 av och (båda M) föreslås ett tillkännagivande om att undersöka möjligheten till en obligatorisk hälsoundersökning för asylsökande. Enligt motionärerna deltar långt ifrån alla asylsökande i den frivilliga hälsoundersökningen. För att förhindra smittspridning anser motionärerna att regeringen bör undersöka möjligheten till en obligatorisk hälsoundersökning av asylsökande. Ett likalydande förslag finns i motion 2017/18:2888 av Boriana (M). De nationella vaccinationsprogrammen regleras i smittskyddslagen (2004:168) och i smittskyddsförordningen (2004:255). Enligt lagstiftningen är landstingen och kommunerna skyldiga att erbjuda människor vaccinationer mot vissa smittsamma sjukdomar för att förhindra spridning av dessa sjukdomar i befolkningen. Det gäller både allmänna vaccinationer som är avsedda för hela befolkningen och särskilda vaccinationsprogram för definierade riskgrupper. Landstingen och kommunerna utför och bekostar vaccina-tionerna som därmed blir kostnadsfria för den enskilde. Regeringen ska fatta beslut om vilka sjukdomar som ska omfattas av de nationella vaccinationsprogrammen, efter att ha beaktat särskilt reglerade kriterier. Enligt 2 kap. 3 e § smittskyddslagen ska en smittsam sjukdom omfattas av nationella vaccinationsprogram om vaccination förväntas – effektivt förhindra spridning av smittsamma sjukdomar i befolkningen – vara samhällsekonomiskt kostnadseffektiv – vara hållbart från etiska och humanitära utgångspunkter. ansvarar för att ta fram beslutsunderlag inför regeringens ställningstagande. I smittskyddsförordningen finns bestämmelser om vilka aspekter ska belysa när det gäller förslag om ändringar i de nationella vaccinationsprogrammen. Det följer vidare av smittskyddsförordningen att även ska följa utvecklingen inom vaccinområdet och lämna en lägesrapport till regeringen om de nationella vaccinationsprogrammen. Lägesrapporten ska bl.a. omfatta en uppföljning av nuvarande program samt utvecklingen av nya vacciner. Vårdgivarna ska enligt lagen (2012:453) om register över nationella vaccinationsprogram lämna uppgifter om de vaccinationer som ges inom nationella vaccinationsprogram till ett nationellt register. Av 1 kap. 7 § smittskyddslagen framgår att ansvarar för samordning av smittskyddet på nationell nivå och ska ta de initiativ som krävs för att upprätthålla ett effektivt smittskydd. ska följa och analysera det epidemiologiska läget nationellt och internationellt. Hepatit B och C är klassade som s.k. allmänfarliga sjukdomar i smittskyddslagen, vilket innebär att det råder anmälningsplikt och smittspårningsplikt. Varje misstänkt eller konstaterat fall av allmänfarlig sjukdom ska utan dröjsmål anmälas till smittskyddsläkaren i respektive landsting samt till . Det är den behandlande läkaren som ansvarar för att en smittspårning görs. Patienten är skyldig att uppge sina kontakter, och kontakterna är skyldiga att låta sig undersökas. Smittskyddslagen anger behandlande läkares ansvar för att ge personer som bär på eller misstänks bära på en smittsam sjukdom förhållningsregler, som ska vara individuellt utformade, dvs. behandlande läkare ska ta ställning till personens individuella levnadsförhållanden och mot denna bakgrund utfärda förhållningsregler. Den behandlande läkaren ska alltid utfärda förhållningsregler vid allmänfarlig sjukdom oavsett hur stor smittrisken bedöms vara. Den som vet eller har anledning att misstänka att han eller hon bär på en smittsam sjukdom är skyldig att vidta de åtgärder som behövs för att skydda andra mot smittrisk. Den som vet att han eller hon har en allmänfarlig sjukdom är skyldig att lämna information om smittan till andra människor som han eller hon kan komma i sådan kontakt med att beaktansvärd risk för smittoöverföring kan uppkomma (2 kap. 2 § smittskyddslagen). Lagen om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. Enligt lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. ska ett landsting, om det inte är uppenbart obehövligt, erbjuda asylsökande en hälsoundersökning. Av föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:11) om hälsoundersökning av asylsökande m.fl. framgår att undersökningen bör innehålla frågor om den undersöktes vaccinationsstatus, exponering för smittrisk samt de övriga uppgifter som kan behövas från smittskyddssynpunkt. Frågorna ska ställas med utgångspunkt i den epidemiologiska situationen på de platser där den undersökte har vistats före ankomsten till . I om de nationella vaccinationsprogrammen 2017 konstaterar myndigheten att vaccinationstäckningen är hög och stabil, att de sjukdomar som omfattas av programmen är under god kontroll och att vaccinerna som används inom programmen är säkra. Vidare konstaterar myndigheten att den höga vaccinationstäckningen tyder på att allmänheten har ett högt förtroende för vaccinationsprogrammen och för personalen som erbjuder vaccinationerna. Myndigheten konstaterar dock även att behöver arbeta kontinuerligt med att utveckla kommunikationen kring vaccinationer för att möta de behov av kunskap och dialog som finns . bildades en referensgrupp för nationella vaccinationsprogram som ska stödja i arbetet med att utreda ändringar i programmen. Gruppen sammanträder minst och består av representanter för vården, specialistorganisationer och berörda myndigheter. Enligt har flera utredningar om eventuella ändringar av vaccinationsprogrammen avslutats, och totalt har sex underlag överlämnats till regeringen. Vidare pågår en utredning om att eventuellt tidigarelägga första vaccindosen mot mässling, påssjuka och röda hund. Myndigheten kommer därefter att arbeta vidare med utgångspunkt i den aktuella prioriteringslista som referensgruppen föreslagit, bl.a. utredning av vaccinationer mot vattkoppor och bältros. Statsrådet anförde i svaret på en skriftlig fråga om vaccination mot mässling (fr. 2017/18:649) bl.a. följande: I samband med att den nya ordningen för vaccinationsprogram trädde i kraft fick i uppdrag att ta fram en kommunikationsstrategi om vacciner och vaccinationsprogram som uppfyller de behov av information som finns hos såväl allmänhet som profession. har detta ansvar för vaccinationsfrågorna flyttats till . Myndigheten har ett viktigt uppdrag att, på vetenskaplig grund, förmedla kunskap om sjukdomar som kan förebyggas med vaccin och vaccinationsprogram samt ta fram informationsmaterial som personalen kan använda på barnavårdscentraler och inom elevhälsan.