bet · H601JuU1 · 2018-12-13 00:00:00 — Antalet lagförda personer har överlag minskat som det har skett en omfördelning av hur olika påföljder används. En omläggning av domstolspraxis på narkotikaområdet som inleddes verkar också ha påverkat utvecklingen tydligt. Även en minskande andel återfall i brottslighet kan ha bidragit till viss del. När det gäller återfall i brott visar statistiken att av männen återfaller i något nytt brott medan motsvarande andel för kvinnor ligger . Störst är risken för återfall bland dem som är mest brottsbelastade . Bland dem som friges efter en fängelsepåföljd återfaller knappt hälften . I detta avseende är dock trenden positiv , och man kan se en minskning jämfört med . Regeringen anför att det är oklart i vilken utsträckning Kriminalvårdens återfallsförebyggande insatser har påverkat utvecklingen. Regeringens mål för den brottsförebyggande verksamheten är att brottsligheten ska minska och att antalet brottsoffer ska bli färre. Av Brås årliga rapport om utvecklingen av det brottsförebyggande arbetet i (Brå 2018) framgår att det i de flesta kommuner finns samverkansöverenskommelser och medborgarlöften som utgör grunden för samarbetet mellan kommunerna och polisen på området. Det finns vidare ett lokalt brottsförebyggande råd eller motsvarande i av de kommuner som deltagit i undersökningen. Samverkan mellan kommunerna och polisen är etablerad i det brottsförebyggande arbetet men det är viktigt att även andra aktörer involveras. uppger många kommuner och kommunpoliser att de samverkar med andra aktörer i samhället utöver kommun och polis. Exempelvis uppger av kommunerna och av kommunpoliserna att de samverkar med civilsamhället. Samverkan med näringslivet sker i något mindre utsträckning än med civilsamhället. har ett stort antal lokala brottsförebyggande åtgärder genomförts av såväl polis som kommuner men också av näringslivsaktörer och civilsamhällets organisationer. Bland de lokala initiativen återfinns ett brett spektrum av åtgärder med såväl situationell som social inriktning. Situationell prevention tar sikte på åtgärder som påverkar förutsättningarna för brott på en specifik plats, medan social prevention omfattar insatser för att minska individers benägenhet att begå brott. Merparten av insatserna är av generell karaktär och riktas mot breda grupper i samhället. Arbetet i större kommuner, inklusive i de särskilt utsatta områdena, inriktas dock i högre grad mot vissa grupper och miljöer och på att förebygga återfall i brott. Trots den i delar positiva utvecklingen av det brottsförebyggande arbetet bedömer Brå att detta är lågt prioriterat. Resultaten i rapporten visar också på ett fortsatt behov av kunskapsutveckling, särskilt på lokal nivå. Regeringens mål för utredning och lagföring är att verksamheten ska bedrivas med högt ställda krav på rättssäkerhet, kvalitet och effektivitet och att brottsuppklaringen ska öka. Antalet ärenden som redovisade till åklagare ökade . Det är första gången som antalet redovisade ärenden ökar. Till inkom ca 164 800 ärenden eller ca 423 000 brottsmisstankar. Det är en ökning vad gäller ärenden och vad gäller brottsmisstankar jämfört med föregående år. har antalet inkomna ärenden annars minskat . Antalet personuppklarade brott ökade i samma omfattning som antalet redovisade ärenden från polis till åklagare, dvs. Antalet personuppklarade brott ökade när det gäller bedrägeribrott, skadegörelsebrott, trafikbrott och narkotikabrott, medan antalet personuppklarade tillgreppsbrott minskade. Personuppklaringsprocenten (andelen personuppklarade brott av samtliga handlagda brott) uppgick till , vilket är samma nivå som 2016. Lagföringsprocenten (andelen personuppklarade brott av samtliga utredda brott) uppgick till , vilket är en minskning . Regeringens mål för Domstolar är att mål och ärenden ska avgöras med hög kvalitet och effektivitet. Målbalanserna och omloppstiderna ska hållas på en rimlig nivå. Vid domstolarna minskade omloppstiderna –2016. fortsatte den positiva utvecklingen vid tingsrätterna och hovrätterna. Omloppstiderna minskade och verksamhetsmålen för brottmål och tvistemål i tingsrätt samt för tvistemål fram till beslut om prövningstillstånd i hovrätt uppnåddes. Omloppstiderna för brottmål och tvistemål där prövningstillstånd beviljas i hovrätt förbättrades också men verksamhetsmålet uppnåddes inte. Vid förvaltningsrätterna och kammarrätterna bröts den positiva utvecklingen. Omloppstiderna ökade, framför allt vid kammarrätterna, och verksamhetsmålen uppnåddes inte. Vid hyres- och arrendenämnderna ökade omloppstiderna från en redan hög nivå. Regeringens mål för verksamheten är att påföljderna ska verkställas på ett säkert, humant och effektivt sätt och att antalet återfall i brott ska minska. Medelantalet klienter i anstalt och frivård fortsatte att minska . minskade emellertid medelbeläggningen i anstalt . I häkte fortsatte de senaste årens ökning av medelbeläggningen. I frivården syntes en fortsatt minskning av medelantalet klienter. som det totala antalet klienter minskade fortsatte personalresurserna att öka. skedde en rymning från en anstalt i säkerhetsklass 2. Det är den första rymningen från en anstalt i någon av de två högre säkerhetsklasserna . Kriminalvården har fortsatt det påbörjade arbetet med säkerhetsstärkande åtgärder vid anstalter i säkerhetsklass 2. Antalet rymningar från anstalter i säkerhetsklass 3, den lägsta säkerhetsklassen, uppgick till 24 stycken. Det är nio fler än föregående år och därmed den första märkbara ökningen . Cirka 280 allvarliga händelser rapporterades i anstalt , vilket är en fortsatt ökning. Ökningen kan till viss del bero på en fortsatt ökad rapporteringsbenägenhet till följd av Kriminalvårdens utbildningsinsatser . Knappt hälften av de rapporterade händelserna var riktade mot personal och avsåg främst hot. Av dem som avslutat en verkställighet inom hade en fastställd verkställighetsplan. En knapp fjärdedel av de klienter som avslutade en verkställighet deltog i behandlingsprogram, vilket är i nivå med föregående år. Kvinnor utgör en mycket liten del av det totala antalet klienter inom . av klienterna i anstalt är kvinnor. Bland de klienter som verkställer påföljd inom frivården är andelen högre, . Regeringens mål är att skadeverkningarna av brott ska minska och att verksamheten till stöd för brottsoffer bedrivs på ett effektivt och rättssäkert sätt med hög kvalitet. Den som drabbats av brott ska få adekvat information och ett gott bemötande från rättsväsendets myndigheter. NTU visar att nästan tre fjärdedelar av dem som varit i kontakt med polisen med anledning av utsatthet för brott är nöjda med det bemötande man fått. Omkring hälften av de brottsutsatta är nöjda med den information de har fått från polisen. Andelen nöjda bland både män och kvinnor har ökat med några procentenheter jämfört med . Vidare visar NTU att en majoritet av de personer som varit i kontakt med polisen med anledning av utsatthet för brott är nöjda med polisens tillgänglighet. När det gäller polisens effektivitet och förmågan att utreda och klara upp brottet är bilden betydligt mindre positiv (totalt är nöjda). Sammantaget uppger drygt hälften att de har positiv erfarenhet av polisen. När det gäller personer som har varit i kontakt med en åklagare på grund av utsatthet för brott uppger av kvinnorna och av männen att de har mycket eller ganska positiva erfarenheter av kontakten med åklagaren. Över tid finns en svag negativ trend som ytterligare förstärkts . Av dem som har varit i kontakt med en domstol uppger att de är nöjda med bemötandet i domstolen vilket är en nedgång jämfört med då utvecklingen har varit relativt stabil. De rättsvårdande myndigheterna har vidareutvecklat sitt arbete med förtroende- och bemötandefrågor och andra brottsofferfrågor, t.ex. har låtit ta fram en e-utbildning för att höja kompetensnivån i fråga om brott i nära relationer och om sexualbrott. uppgick antalet anställda inom rättsväsendet till 52 112, en ökning med närmare 2 000 anställda . Framför allt har antalet anställda under dessa år ökat vid , Kriminalvården och Domstolar. Trots att ökar i antal anställda och att antalet på polisutbildningen ökar finns det utmaningar i att fler poliser slutar samt att alla platser på polisutbildningen inte fylls. Myndigheternas arbete för att främja jämställdhet och likabehandling bedrivs långsiktigt. För att stärka jämställdheten har regeringen formulerat jämställdhetspolitiska mål inom olika utgiftsområden. Inom ska andelen polisutbildade kvinnor, av det totala antalet poliser, öka. var av poliserna kvinnor, vilket kan jämföras med att det var 2007. Bland de civilanställda uppgick andelen kvinnor till . var andelen civilanställda kvinnor . har vidtagit särskilda åtgärder för att öka jämställdheten, bl.a. åtgärder för att öka andelen kvinnor bland personer i ledningskompetens. Andelen anställda kvinnor inom rättsväsendet är vilket är på samma nivå som föregående år. Andelen kvinnor på ledande befattningar har ökat och vid flera av rättsväsendets myndigheter är det en högre andel kvinnor än män totalt, men också som har chefspositioner, exempelvis vid , och inom Domstolar. Andelen anställda med utländsk bakgrund vid rättsväsendets största myndighet, , uppgick , en ökning . Vid och inom Domstolar uppgick andelen anställda med utländsk bakgrund , vilket är en svag ökning . Flertalet av rättsväsendets myndigheter arbetar aktivt med mångfalds- och integrationsfrågor, i syfte att öka den etniska mångfalden och att bredda kompetensen inom myndigheterna. arbetar aktivt med att få personer med utländsk bakgrund att söka till polisutbildningen. Detta görs genom utskick till studie- och yrkesvägledare samt besök på gymnasieskolor som har många elever med utländsk bakgrund. Riktade annonser i sociala medier som visar på mångfalden i genomförs också. Utskottet konstaterar inledningsvis att regeringen har avstått från att redovisa sina slutsatser av de presenterade resultaten mot bakgrund av att propositionen har beslutats av en övergångsregering. Vad gäller resultatredovisningen anser utskottet att den liksom är utformad på ett pedagogiskt och tydligt sätt, vilket ger utskottet goda möjligheter att både bedöma resultaten och följa resultatutvecklingen . Utskottet noterar att otryggheten har ökat av lägre nivåer och att fler än tidigare upplever att detta påverkar livskvaliteten. Vidare noterar utskottet att otryggheten är ojämnt fördelad. Den är betydligt högre bland kvinnor än bland män, och den är särskilt utbredd i områden med socioekonomiska utmaningar. I de s.k. särskilt utsatta områdena uppger t.ex. över hälften av kvinnorna att de känner sig otrygga vid en utevistelse i det egna bostadsområdet. Utskottet uttryckte sin oro över utvecklingen och ansåg att det fanns anledning att särskilt uppmärksamma kvinnors otrygghet. Utskottet vidhåller denna uppfattning. Utskottet noterar vidare att den andel som uppger att de har utsatts för något brott mot en enskild person enligt NTU har ökat . Andelen ligger nu på den högsta nivån sedan mätningarna började. Särskilt tydligt ökade utsattheten bland unga kvinnor, som i högre grad än andra utsatts för hot, trakasserier och sexualbrott. har utsattheten för sexualbrott ökat tydligt. Som emellertid anförs i propositionen är de senaste årens utveckling delvis svårtolkad och orsaken till ökningen är inte helt klarlagd. Likväl finns det enligt utskottets mening anledning att hysa stor oro över utvecklingen. Förtroendet för rättsväsendets myndigheter är fortfarande högt. Emellertid fortsatte förtroendet att minska och ligger för vissa myndigheter, bl.a. och , nu på ungefär samma nivå som när mätningarna påbörjades . Regeringen konstaterar i propositionen att det är för tidigt att säga om de två senaste årens minskningar är början på en ny nedåtgående trend. Utskottet vill oavsett detta, liksom , understryka vikten av att rättsväsendet arbetar för att höja förtroendet för rättsväsendet. Som utskottet konstaterade har antalet ärenden som polisen redovisar till åklagare minskat betydligt jämfört , liksom andelen personuppklarade brott. Även om det är positivt att antalet ärenden som redovisades till åklagare och andelen personuppklarade brott ökade något är det enligt utskottet för tidigt att avgöra om detta innebär ett trendbrott. Utskottet ser dock positivt på de tecken som finns på att den negativa trenden är på väg att vända. är det av stor angelägenhet att den utvecklingen också fortsätter. Det finns även vissa andra positiva resultat att ta fasta på. Andelen återfall i brott uppvisar t.ex. en nedåtgående kurva . Utskottet ser också positivt på att omloppstiderna vid tingsrätterna och hovrätterna fortsatte att minska , men noterar att den positiva utvecklingen bröts vid förvaltningsrätterna och kammarrätterna. Utskottet konstaterar att rättsväsendet i allt större utsträckning hanterar komplex brottslighet som är tidskrävande att utreda och lagföra. Detta har till stor del sin förklaring i samhällsutvecklingen och situationen i omvärlden. Ökningen av dödligt våld med skjutvapen, hotet från terrororganisationer, gängbrottsligheten, den organiserade brottsligheten och den ökade andelen brott med it-inslag är alla faktorer som innebär stora utmaningar för rättskedjan. Även polisens omorganisation 2015 påverkar sannolikt fortfarande resultaten. var det tredje året i den nya polisorganisationen, men mycket arbete kvarstår (se bl.a. Statskontorets rapport 2018:18, Ombildningen till en sammanhållen myndighet, slutrapport). Det finns således omständigheter som har försvårat de rättsvårdande myndigheternas arbete. Även om utskottet har förståelse för de utmaningar som rättsväsendet står inför ser utskottet allvarligt på att rättsväsendets resultat på ett övergripande plan, trots de senaste årens resursförstärkningar, inte uppvisar större förbättringar. Utskottet anser sammanfattningsvis, mot bakgrund av de iakttagelser som gjorts ovan, att de övergripande målen för kriminalpolitiken och rättsväsendet endast delvis har uppnåtts. Återrapportering av vissa tillkännagivanden om rättsväsendet I budgetpropositionen, utgiftsområde 4 (s. 45 f.), lämnar regeringen en återrapportering av vissa tillkännagivanden om rättsväsendet. Sammanlagt rör det sig om tio tillkännagivanden, varav sex har gjorts efter förslag från justitieutskottet. Dessutom behandlas ett tillkännagivande som har gjorts efter förslag från justitieutskottet (bet. 2016/17:JuU18 punkt 45, rskr. 2016/17:223) i den del av propositionen som rör utgiftsområde 3 (s. 24). Tillkännagivandena som har gjorts efter förslag från justitieutskottet rör följande frågor: – en konsekvensbeskrivning av en kortare överklagandetid i socialförsäkringsmål och mål om arbetslöshetsförsäkring – prioritera brott som begås av djurrättsaktivister – bättre statistik om brott mot äldre – stärka rättsväsendets kompetens i arbetet mot brottslighet på internet, öka polisens närvaro på internet och utverka en samlad strategi för att höja kunskapen inom hela rättsväsendet om den it-relaterade brottsligheten – höjda straff för vapensmuggling (redovisas under utg.omr. Vidare redovisas i propositionen, utgiftsområde 4, tillkännagivanden som har gjorts efter förslag från . Dessa rör följande frågor: – motbudskap i digitala miljöer till våldsförhärligande budskap som utgör verktyg för extremistiska organisationer – hanteringen av bl.a. återvändare som fortfarande förespråkar våldsbejakande ideologier – statlig avhopparverksamhet och ökad kunskap om sådan hos kommuner och andra aktörer – ensamagerande terrorister och forskning om mekanismerna bakom självradikalisering. När det gäller frågan om överklagandetid i socialförsäkringsmål och mål om arbetslöshetsförsäkring hänvisar regeringen till att Utredningen om fortsatt utveckling av förvaltningsprocessen har genomfört en konsekvensbeskrivning på området (se SOU 2014:76) och att betänkandet nu har remissbehandlats. Mot den bakgrunden anser regeringen att punkten är slutbehandlad. Regeringen anser även att de tre tillkännagivandena som rör rättsväsendets arbete mot it-relaterade brott är slutbehandlade. I denna del anför regeringen att var och en av , , och Domstolar (se prop. 4, s. 46 f.) har redovisat arbete och kompetensutveckling på området och att detta arbete fortsätter. Regeringen har vidare beslutat om en nationell strategi för informations- och cybersäkerhet som även omfattar rättsväsendet. Också tillkännagivandet som rör statistik om brott mot äldre anser regeringen, med anledning av ett ändrat åldersspann i NTU och en studie som Brå publicerade , vara slutbehandlat. Tillkännagivandet om brott som begås av djurrättsaktivister har regeringen tidigare redovisat som slutbehandlat men står , efter att uppgett att man inte delar denna uppfattning (se bet. 2017/18:KU21, rskr. 2017/18:325), åter som öppet. Vad gäller tillkännagivandet som rör smugglingsbrott anför regeringen att man som svar på bl.a. det tillkännagivandet beslutade ett tilläggsuppdrag till Uppdraget att utreda vissa frågor på vapenlagstiftningens område (Ju 2017:E). I uppdraget ingår att utredaren med utgångspunkt i de straffskärpningar som gjorts gällande vapenbrott ska göra en översyn av straffskalorna för smuggling och grov smuggling av vapen och explosiva varor. Uppdraget ska redovisas . Tillkännagivandet är därmed enligt regeringen inte slutbehandlat. Också vad gäller de tillkännagivanden som har gjorts på förslag av uppger regeringen, med hänvisning till bl.a. pågående regeringsuppdrag, att dessa inte är slutbehandlade. I samband med att behandlade regeringens skrivelse 2016/17:75 tog man upp behandlingen av tillkännagivanden och anförde följande (bet. 2016/17:KU21 s. 37 f.): har tidigare välkomnat att regeringen tydligt redovisar när den behandlar ett tillkännagivande i t.ex. budgetpropositionen. Vissa utskott, t.ex. justitieutskottet och näringsutskottet, tar i sina yttranden till om den nu aktuella skrivelse 75 upp frågor där regeringen hänvisar till behandlingen i en tidigare framlagd proposition. Det kan gälla både icke slutbehandlade och slutbehandlade tillkännagivanden. vill framhålla att det är angeläget att regeringen är tydlig i den aktuella propositionen huruvida den anser att ett tillkännagivande är slutbehandlat eller inte med det som redovisas och föreslås. Utskotten ges därmed en möjlighet att reagera i samband med att regeringen gör sin bedömning. Frågan kan därmed behandlas i sitt sakliga sammanhang. Lämpligen kan berört utskott således redovisa sin syn i samband med att regeringen i t.ex. budgetpropositionen redovisar sin behandling av ett tillkännagivande. Om regeringen har redovisat sin syn för i en proposition eller skrivelse och inte mött invändningar bör den, inför framtagandet av skrivelse 75, kunna utgå från att inte har invändningar mot den hantering som redovisats. Det finns dock inget formellt hinder mot att ett utskott som av något skäl inte uppmärksammat regeringens redovisning återkommer i samband med behandlingen av skrivelse 75. Det är positivt att regeringen i budgetpropositionen återrapporterar om ett antal av de tillkännagivanden om rättsväsendet som gjort till regeringen. Utskottet har inte något att invända mot regeringens redovisning när det gäller de tillkännagivanden som justitieutskottet har föreslagit. Anslag inom utgiftsområde 4 Utskottets förslag i korthet anvisar anslagen inom utgiftsområde 4 Rättsväsendet enligt utskottets förslag i bilaga 3. Det innebär avvikelser i förhållande till regeringens förslag i budgetpropositionen när det gäller fyra anslag. Vidare bemyndigar regeringen att för anslaget 1:18 Från EU-budgeten finansierade insatser avseende EU:s inre säkerhet ingå ekonomiska åtaganden till ett visst belopp och inom . ställer sig bakom det som utskottet anför om fördubblad kränkningsersättning till brottsoffer och tillkännager detta för regeringen. Jämför särskilt yttrande 1 (S, V, MP), 2 (SD), 3 (C) och 4 (L). I detta avsnitt behandlar utskottet regeringens budgetförslag och de motioner som har väckts med anledning av budgetpropositionen och som avser anslagsfördelningen inom utgiftsområde 4 Rättsväsendet. Det gäller följande kommittémotioner: 2018/19:2936 av m.fl. (M), 2018/19:2359 av m.fl. (SD), 2018/19:2621 av m.fl. (C), 2018/19:2763 av m.fl. (KD) och 2018/19:2977 av m.fl. (L). I motionerna föreslås ändringar inom ett flertal anslag enligt vad som närmare beskrivs nedan. Vidare behandlar utskottet ytterligare några motionsyrkanden som bedöms påverka anslagen inom utgiftsområde 4 för . Budgetpropositionen har överlämnats till av en övergångsregering. Regeringen konstaterar i propositionen att det inte finns någon särskild reglering av hur en budgetproposition som lämnas av en övergångsregering ska utformas. Regeringen hänvisar till en promemoria från Statsrådsberedningen (Statsrådsberedningens promemoria En övergångsregerings befogenheter, SB PM 1990:1, reviderad ) där vissa riktlinjer har utfärdats för det praktiska arbetet i . När det särskilt gäller en budgetproposition som lämnas av en övergångsregering anges i nämnda promemoria att den inte bör innehålla förslag som har en tydlig partipolitisk inriktning. Av 9 kap. 5 § andra stycket regeringsformen följer att den senaste beslutade budgeten ska fortsätta att gälla för det fall inte har beslutat om en ny budget. I propositionen anförs att regeringen har bedömt att budgeten därför bör utformas med utgångspunkt i budgeten och att särskilda principer för utformningen har tagits fram efter kontakter med företrädare för , , , och Liberalerna. Utgångspunkten är således att förslagen utgår från den budget som har beslutat efter förslag i budgetpropositionen . Därefter har följande generella justeringar gjorts: – Anslag som används för förvaltnings- och investeringsändamål har pris- och löneomräknats på sedvanligt sätt. Anslag som avser regelstyrda transfereringssystem har justerats utifrån ändrad makroekonomisk utveckling liksom ändrade volymer (t.ex. antal personer som omfattas). – Anslag har justerats till följd av beslutade lagar och förordningar, internationella avtal, civilrättsligt bindande avtal eller EU-rättsakter. – Anslag har justerats med anledning av att beslutat om flyttar av ändamål och verksamheter mellan utgiftsområden. – Anslag har justerats om det krävts för att nödvändiga samhällsfunktioner ska kunna upprätthållas. – För att verksamhet som baseras på ett beställningsbemyndigande ska ges förutsättningar att bedrivas i samma omfattning 2019–2021 har anslagsnivåerna justerats med hänsyn till nivån på beräknade infrianden av de ekonomiska åtagandena . – Lagförslag som är politiskt okontroversiella, och som inte kan genomföras under pågående budgetår, har inkluderats i de fall det råder politisk samsyn om förslagen. Vilka konsekvenser för anslagsnivån som tillämpningen av principerna har fått redovisas under respektive anslag. Regeringens och övriga partiers förslag i fråga om anslaget 1:1 sammanfattas i följande tabell. (beloppen anges i tusental kronor) Regeringen föreslår att anvisar 24 till anslaget 1:1 . Anslaget får användas för utgifter för verksamhet. Anslaget får också användas för bidrag till organisationer som hjälper personer att lämna ett liv i kriminalitet (avhopparverksamhet). uppgår anslaget till . Vid ingången av 2018 fanns ett anslagssparande om . Regeringen uppger att de principer som har tillämpats vid utformningen av propositionen innebär att den anslagsnivå som regeringen föreslår väsentligen motsvarar den fastställda nivån . Som en följd av de principer som har tillämpats i denna proposition genomförs inte de tidigare beräknade tillskotten till för satsningen på ett ökat antal polisanställda och anslaget föreslås därmed inte ökas i enlighet med tidigare redovisade beräkningar. I propositionen redogör regeringen för ett antal förändringar av anslaget som regeringen bedömt vara nödvändiga. För att finansiera ökade utgifter hos länsstyrelserna minskas anslaget med .