bet · H601FiU22 · 2018-12-21 00:00:00 — Skrivelsen behandlar institutionernas arbete med finansiell och monetär stabilitet, bedömningar av den ekonomiska och finansiella utvecklingen samt frågor som rör institutionernas insatser och resurssituation. Vidare behandlas jämställdhet, miljö-, klimat- och energifrågor, styrnings- och inflytandefrågor samt andra frågor som är viktiga för institutionerna. I en särskild bilaga i skrivelsen finns en detaljerad beskrivning av respektive institutions verksamhet, styrningsstruktur, finansiell information, ägarandel m.m. Den globala ekonomiska och finansiella utvecklingen Enligt IMF:s prognos bedöms tillväxten fortsätta i samma takt 2018 och 2019 som 2017 (3,). bedöms tillväxten ha nått sin topp i flera större ekonomier. Både Världsbanksgruppen och IMF har konstaterat att många framväxande ekonomier och låginkomstländer har, eller närmar sig, ohållbara skuldnivåer. har lånelandskapet förändrats, med en ökning av andelen lån från privata långivare och vissa länder, bl.a. . En av de största riskerna för den globala finansiella stabiliteten i närtid bedöms vara eskalerande handelskonflikter. En annan stor risk bedöms vara de negativa effekter som uppstått i vissa länder till följd av normaliseringen av penningpolitiken i framför allt . Det har påverkat den globala räntenivån och globala kapitalflöden, vilket för vissa länder har medfört negativa effekter. Länder med svaga makroekonomiska förutsättningar samt ekonomisk och politisk osäkerhet har drabbats värst. och utgör tydliga exempel på detta. IMF anser att det globala banksystemet har förstärkts sedan finanskrisen, men pekar på att beslutade regleringsreformer på finansmarknadsområdet bör genomföras fullt ut. När det gäller euroområdet utgör på medellång sikt en åldrande befolkning och lägre produktivitet utmaningar som enligt IMF riskerar att hålla tillbaka tillväxten. Andra potentiella risker är införande av tullar och hur brexitförhandlingarna avslutas. Inom finanssektorn ser IMF positivt på förbättringen av övervakningen av det europeiska banksystemet. IMF välkomnar även utvecklingen av bankunionen och att bankerna har större buffertar än tidigare samt att andelen nödlidande lån minskat. IMF betonar dock vikten av att fortsätta stärka banksystemens stabilitet inför framtida kriser. IMF:s senaste översyn (artikel IV-konsultation) av svensk ekonomi publicerades och regeringen informerade om resultatet i förra årets skrivelse om verksamheten i IMF (skr. 2017/18:52). IMF:s nästa översyn av svensk ekonomi sker . Institutionernas policy- och analysarbete för finansiell och monetär stabilitet IMF är den av institutionerna som har störst fokus på främjande av finansiell stabilitet. Med sina 189 medlemsländer, finansiellt stöd till länder med betalningsbalansproblem, global ekonomisk övervakning och teknisk assistens, är IMF den mest centrala av institutionerna både för att förebygga finansiella kriser och för att återställa stabilitet och motverka spridningseffekter när krisen är ett faktum. har IMF påbörjat en översyn av sina lånevillkor, exempelvis vilka krav på ekonomiska reformer som följer av låntagande från IMF. Institutionen arbetar också med frågan hur handel påverkar den globala finansiella stabiliteten och den ekonomiska tillväxten. Vidare har IMF sett över sin strategi för bekämpning av penningtvätt och terrorismfinansiering, och IMF ska stärka sitt samarbete med andra aktörer på området, såsom Financial Action Task Force (FATF) och Världsbanksgruppen. Korruption i låntagarländerna utgör en risk för målet om hållbar ekonomisk tillväxt och finansiell stabilitet. Världsbanksgruppen är en naturlig samarbetspartner för IMF i dessa frågor. Världsbanksgruppen arbetar indirekt med finansiell stabilitet, bl.a. genom stöd till strukturella reformer i framväxande ekonomier och låginkomstländer. Världsbanksgruppen kan också agera för att hjälpa länder i nödsituationer att upprätthålla finansiell stabilitet. stöder också framväxande ekonomier och låginkomstländer för att hantera effekterna av ekonomiska kriser, utveckla lokala kapitalmarknader, etablera hållbara banksystem, granska och utvärdera finansiella system och förstärka övervakningen av banksystem. skedde ett strategiskt skifte för finansieringsmodell, genom att fonden introducerade marknadsupplåning. De regionala utvecklingsbankerna EIB, AIIB, och har inte särskilt angivet i sina respektive mandat att främja finansiell och monetär stabilitet, men deras verksamhet bidrar indirekt genom att verka för ökade investeringar och stärkt tillväxt. Genom sina finansiella insatser bidrar de internationella finansiella institutionerna till finansiell stabilitet och ekonomisk utveckling. Av skrivelsen framgår att institutionernas insatser –2017 totalt sett har minskat, efter en kraftig ökning i samband med den globala finanskrisen. IMF har godkänt ett nytt förebyggande låneprogram för och ett historiskt stort program till . förfrågan om stöd föranleddes av svaga offentliga finanser med stora offentliga lån i utländsk valuta (främst US-dollar). Totalt pågick 36 låneprogram (inklusive biståndssubventionerade lån). I samband med den globala finanskrisen ökade Världsbanksgruppens insatser kraftigt. Insatserna har minskat men ligger fortfarande över den nivå som uppnåddes innan finanskrisen. till volym är EIB den största institutionen. Bankens årliga insatser har minskat något 2016 och 2017, framför allt beroende på att banken tar höjd för att lämnar institutionen i samband med brexit. Andelen högriskprojekt i bankens låneportfölj har ökat i och med att EIB har tillgång till en EU-budgetgaranti via garantiinstrumentet (Europeiska fonden för strategiska investeringar). insatser har ökat jämfört med föregående redovisningsperiod, främst till länderna i södra och östra och . NIB har lagt fokus på sin strategi att öka utlåningen till . AIIB grundades och prioriterade områden för utlåningen är energi, transport och vatten/sektorer. Den största andelen beslutade projekt finns i , , och . Exempel på länder som fått stöd från flera av institutionerna är och . I skrivelsen redogör regeringen närmare för insatserna i dessa båda länder. har historiskt haft mycket stora insatser i , men sedan EU:s ekonomiska sanktioner mot landet antogs efter annekteringen av har i stället och blivit största verksamhetsländer. Ett område som påverkat institutionernas finansiella insatser är migration. IMF:s arbete inom migrationsområdet är fokuserat på analysarbete av migrationens makroekonomiska konsekvenser och att bidra till att stärka länders förmåga att hantera migration. Världsbanksgruppen har finansiella insatser till såväl lågsom medelinkomstländer som mottagit många flyktingar. Även EIB och har ökat sina insatser på migrationsområdet. IMF:s resurser utgörs av permanenta s.k. kvotresurser (som är en del av medlemsländernas valutareserver) samt temporära resurser i form av bilaterala lån från vissa medlemsländer och s.k. NAB-lån1. var IMF:s utlåning och den kvarvarande utlåningskapaciteten . Diskussioner om IMF:s resursnivå har främst präglats av den pågående kvotöversynen. IMF:s bilaterala lån löper ut och om de inte förnyas riskerar IMF:s resurser att minska med ungefär en tredjedel. Världsbanksgruppens resurser har kraftigt förstärkts . beslutades exempelvis om en rekordstor kapitalpåfyllnad för för perioden –2020. beslutades också om en kapitalhöjning för , och en kapitalhöjning för IFC är föremål för en guvernörsomröstning som avslutas . Den svenska andelen av kapitalhöjningar i , och finansieras inom biståndsramen. Världsbanksgruppen har en central roll i att öka finansieringen för att genomföra Agenda 2030, både 1 NAB, New Arrangement to Borrow, är en uppsättning kreditavtal mellan IMF och 38 medlemsländer och institutioner (däribland ) som syftar till att komplettera IMF:s utlåningskapacitet från kvoterna. genom att mobilisera resurser från den privata sektorn och genom att implementera innovativa finansieringsinstrument. I och med utträde ur EU försvinner den brittiska ägarandelen i (), motsvarande i inbetalt kapital och i garantikapital. inbetalda kapital förväntas ersättas med kapital från bankens egna reserver medan landets garantikapital förväntas ersättas av ökade garantiåtaganden från de kvarvarande medlemsstaterna. AIIB håller på att bygga upp sitt kapital och nya medlemmar är ålagda att betala in sitt kapital . Huvuddelen () av kapitalinsatser till AIIB ingår i biståndsramen. Med anledning av att bedömer att institutionen har outnyttjade resurser påbörjades en strategiöversyn inom banken. NIB närmar sig sitt utlåningstak och har inlett en diskussion om att göra utlåningsbegränsningen riskbaserad, en förändring som skulle kräva stadgeändringar och godkännande i respektive medlemslands parlament. Förändringar i institutionernas låneramverk Institutionerna ser över ramverken och genomför förändringar löpande och utifrån särskilda händelser i omvärlden. skapades en ny facilitet för policyrådgivning inom IMF, (), som kan liknas vid ett program utan finansiering från fonden. Faciliteten är tänkt att signalera ett förpliktande om reformer och katalysera finansiering från andra källor än IMF. Vidare har en översyn av IMF:s stöd till låginkomstländer som drabbats av naturkatastrofer genomförts 2016 och 2017. I Världsbanksgruppens och har inga större förändringar skett . I AIIB pågår en diskussion om hur bankens låneramverk ska utformas. Enligt –2020 ska banken fokusera på de sektorer där den har ett tydligt mervärde, främst gröna investeringar och investeringar i energisäkerhet, främjande av små och medelstora företag, entreprenörskap och innovation, infrastruktur samt kapitalmarknader. NIB har reviderat sitt mandat för verksamheten till att främja produktivitet och miljörelaterade fördelar i medlemsländerna. I det nya mandatet finns även en skrivning om att främja ekonomiskt jämlika möjligheter. Institutionernas arbete med jämställdhet Sedan Agenda 2030 beslutades har jämställdhetsfrågor blivit ett större fokusområde för flera institutioner. IMF har exempelvis stärkt sitt analysarbete om jämställdhetsfrågor utifrån deras makroekonomiska effekter och har bl.a. analyserat effekter av kvinnors arbetskraftsdeltagande. genomslag i IMF:s övervakning, rekommendationer till länder och i vissa fall finansiella stödprogram. IMF har även ett ökat fokus på hur en stabil tillväxt bättre kan förenas med en mer jämlik fördelning. Världsbanksgruppen har en jämställdhetsstrategi och arbetar med att öka kunskapen om hur kvinnors ekonomiska egenmakt, röst, deltagande och aktörskap kan främjas. Även EIB och har antagit jämställdhetsstrategier. NIB har ingen jämställdhetsstrategi, men en diskussion pågår i banken om hur bl.a. frågor om jämställdhet kan utvecklas och förtydligas i bankens hållbarhets- och miljöstandarder. Miljö- och klimatfrågornas ökade betydelse i institutionerna Också miljö- och klimatfrågorna har blivit allt viktigare för flera av institutionerna. För IMF är miljö- och klimatfrågor en del av fondens analytiska arbete, kapacitetsstärkande insatser hos medlemsländerna och övervakning. IMF kommer framöver bl.a. att ge medlemsländerna vägledning för att genomföra strategier i förhållande till klimatavtalet. Vidare kommer IMF och Världsbanksgruppen gemensamt att ta fram förslag för hur sårbara länder kan bygga motståndskraft mot klimatförändringar. Världsbanksgruppen ska också öka mobiliseringen av privat kapital inom klimatområdet. Såväl EIB och som NIB har gjort omfattande investeringar på klimat- och miljöområdet . AIIB beslutade om ett miljömässigt och socialt ramverk. antog AIIB en energisektorsstrategi. lade tillsammans med flera andra europeiska länder ned sin röst när styrelsen antog strategin på grund av formuleringar om investeringar i fossil energi. pågår IMF:s femtonde kvotöversyn, som innebär en översyn av medlemsländernas ägarandelar. I samband med denna ska medlemsländerna även komma överens om en ny s.k. kvotformel som avgör hur nya röstandelar ska fördelas mellan länderna vid en kapitalhöjning. Den pågående kvotöversynen skulle redan ha avslutats men har senarelagts till . har blockerande minoritet i och förväntas inte vara berett att tillskjuta ytterligare resurser. En viktig fråga i den pågående översynen är hur stor utlåningskapacitet IMF bör ha framöver. En annan fråga är en förväntan från flera framväxande ekonomier att den femtonde kvotöversynen ska innebära ett ökat inflytande för dem. I samband med Världsbanksgruppens årsmöte antogs en ny formel för fördelningen av röst- och ägarandelar i . och den nordiskbaltiska valkretsens inflytande i kommer därmed att stärkas marginellt. Det finns ingen regel för hur ägarandelar i EIB ska fördelas, men huvudprincipen har varit att medlemsländernas relativa ekonomiska storlek när de gick med i banken legat till grund för deras ägarandel. haft en högre tillväxttakt har därmed blivit underrepresenterade i förhållande till sin nuvarande BNP-andel. I samband med diskussioner om kapitalhöjning i EIB ville några medlemsländer betala in mer pengar till på så sätt öka sin ägarandel och därmed sitt inflytande. Slutgiltigt beslut väntas i början på 2019. I AIIB, där de asiatiska medlemsländerna enligt stadgarna ska ha av rösterna, pågår ett arbete med att utveckla bankens styrningsfunktioner. Viktiga framtida frågor i institutionerna Den ekonomiska utvecklingen är på ett globalt plan fortfarande god, men det finns enligt skrivelsen anledning för de internationella finansiella institutionerna att stå väl rustade inför en eventuell ekonomisk nedgång som kan innebära ökad efterfrågan på institutionernas utlåning och investeringar. Vad gäller den finansiella stabiliteten har regelverken för banksystem förstärkts sedan finanskrisen, men fortfarande återstår det åtgärder att genomföra och delar av regelverkens förmåga är inte prövade i praktiken. Flyktingströmmar och annan migration kan också förväntas ha en påverkan på institutionernas verksamhet . Klimatförändringarna är en av de största globala utmaningarna, och institutionernas verksamhet förväntas behöva anpassas kontinuerligt för att bidra till genomförandet av . Vad gäller institutionernas åtaganden för att finansiera genomförandet av Agenda 2030 är mobilisering av kapital från privata aktörer genom exempelvis innovativa finansieringsinstrument en viktig framtida fråga för flera av institutionerna. För IMF kommer fokus även i fortsättningen att vara att främja internationell finansiell stabilitet genom framför allt rådgivning och utlåning. Därutöver förutses IMF:s arbete inom finansiell teknologi (på engelska fintech) att växa i betydelse. Vid årsmötena för IMF och Världsbanksgruppen på antogs den s.k. Fintech Agenda. Vidare avser IMF att utarbeta ett strategiskt ramverk för hur institutionen ska förhålla sig till länders sociala utgifter i sitt övervaknings- och programsamarbete med medlemsländerna. För Världsbanksgruppen kommer en viktig fråga att vara genomförandet av kapitalhöjningen i och och de policyåtgärder som institutionerna har utlovat att genomföra som ett resultat av kapitalhöjningarna. Även vilken roll EIB och ska spela, och om deras verksamhetsområden ska utvidgas, kommer att vara en viktig fråga framöver. Det pågår diskussioner mellan EU:s medlemsländer kring behovet av att anta ett helhetsperspektiv på hur de europeiska institutionernas medel ska användas på ett effektivt sätt. Detta påverkas även av att , inom ramarna för EU:s nästa fleråriga budgetram 2021–2027, föreslår att bredda 2018/19:FiU22UTSKOTTETS ÖVERVÄGANDEN tillgången till EU-budgetgarantier från att bara ha omfattat EIB till att även gälla andra internationella finansiella institutioner. beslutade G20-ländernas finansministrar och centralbankschefer att inrätta högnivågruppen on Global Financial Governance (EPG). Gruppen lade fram sin slutrapport med förslag på reformer för att förbättra utvecklingssamarbetet och styrningen av internationella finansiella institutioner och för att stärka den globala finansiella stabiliteten. Rapporten och dess förslag kommer i ett första skede att analyseras och diskuteras av G20-länderna, men i förlängningen kan den innebära förändringar av hur institutionerna styrs och verkar framöver. överlämnade regeringen en proposition till om att godkänna att medverkar i en kapitalhöjning i EIB (prop. 2018/19:46). Kapitalhöjningen innebär att grundkapital (garantikapital och inbetalt kapital) i EIB ökar med ca . Kapitalhöjningen sker till följd av att lämnar EIB i samband med landets utträde ur EU. ägarandel ökar från till följd av att ägarandel fördelas mellan kvarvarande länder när landet lämnar EU och därmed även EIB. och ägarandelar kommer att öka mer än vad som följer av utträde. behandlar propositionen i betänkande 2018/19:FiU33 som beslutas i kammaren . publicerade IMF ett uttalande där IMF-delegationen ger sin syn på den svenska ekonomin inom ramen för den årliga s.k. artikel IV- konsultationen. En fullständig rapport ska presenteras . IMF ger i uttalandet sin syn på den svenska penning- och finanspolitiken, arbetsmarknaden, husmarknaden samt den finansiella sektorn. När det gäller finanssektorn anser IMF att makrotillsynen är lämpligt utformad och hänvisar till införandet av striktare amorteringsregler och höjda kontracykliska kapitalbuffertar. IMF bedömer att huspriserna i , efter nedgången och stabiliseringen därefter, nu är mer i linje med långsiktiga fundamenta, även om sårbarheter på bostadsmarknaden kvarstår. En sådan är potentiella följdeffekter av finansieringsproblem bland mindre fastighetsutvecklare. IMF framhåller också vikten av att hantera penningtvättsfrågor, bl.a. genom ett starkare regionalt samarbete. Skrivelsen om verksamheten i de internationella finansiella institutionerna är den andra i ordningen som regeringen lämnat till med anledning av tillkännagivande (bet. 2016/17:FiU22 punkt 1, rskr. 2016/17:186). Till skillnad från i föregående års skrivelse framgår inte regeringens prioriteringar och bedömningar, vilket förklaras av att skrivelsen lämnats av en övergångsregering. Skrivelsen ger enligt utskottet en bra bild av verksamheten i institutionerna . Ett tydligt fokus ligger i enlighet med utskottets tidigare uttryckta önskemål på IMF:s och övriga institutioners arbete med finansiell stabilitet. Även om IMF är den institution som har tydligast inriktning på att främja finansiell stabilitet spelar även de andra institutionerna en viktig om än mer indirekt roll i detta avseende. Exempelvis arbetar Världsbanksgruppen indirekt med finansiell stabilitet genom stödet till strukturella reformer i framväxande ekonomier och låginkomstländer. Även de regionala utvecklingsbankernas verksamhet bidrar indirekt till finansiell stabilitet genom att dessa verkar för ökade investeringar och stärkt tillväxt. Utskottet konstaterar att institutionernas finansiella insatser totalt sett har minskat efter den kraftiga ökningen i samband med den globala finanskrisen. Det är naturligt. är det som framhålls i skrivelsen viktigt att institutionerna står väl rustade inför en eventuell ekonomisk nedgång, även om den globala ekonomiska utvecklingen är god. Utskottet noterar att institutionernas såväl finansiella insatser som resurssituation kommer att påverkas av utträde ur EU. Avslutningsvis ger skrivelsen enligt utskottet också en god överblick över viktiga framtidsfrågor i institutionerna. När det gäller risker för den finansiella stabiliteten har regelverken för banksystem visserligen stärkts sedan finanskrisen, men fortfarande återstår det åtgärder och delar av regelverkens förmåga är heller inte prövade i praktiken. Andra centrala framtida utmaningar för institutionerna att hantera, som lyfts fram i skrivelsen, är flyktingströmmar och migration samt klimatförändringar. Exempelvis beskrivs klimatförändringarna som en av de största globala utmaningarna, och institutionernas verksamhet förväntas behöva anpassas kontinuerligt för att bidra till genomförandet av . För att kunna möta de globala utmaningarna är en viktig fråga framöver, som specifikt berör EU:s medlemsländer inklusive EU:s nästa långtidsbudget, hur EIB:s och medel ska användas för att säkra största möjliga nytta och undvika överlappning och konkurrens mellan olika aktörer. Utskottet föreslår därmed att lägger skrivelsen till handlingarna. Amorteringskravet och andra frågor om makrotillsyn och hushållens skuldsättning Utskottets förslag i korthet avslår motioner om amorteringskravet och andra frågor om makrotillsyn och hushållens skuldsättning. Utskottet hänvisar till att den ordning som gett FI ytterligare verktyg för makrotillsynen har beslutats av i bred politisk samsyn. Det är enligt utskottet helt nödvändigt att på olika sätt motverka de risker som följer med hushållens höga skuldsättning. effekterna av verktygen för makrotillsyn inklusive amorteringskravet följas upp noggrant. Utskottet pekar också på en rad genomförda åtgärder och pågående initiativ som syftar till att öka motståndskraften i banksystemet. Jämför reservation 1 (SD, KD, L), 2 (M) och 3 (C). I kommittémotion 2018/19:2031 av m.fl. (L) framhålls att hushållens skulder i är på en hög nivå, både historiskt och jämfört med andra länder. Utvecklingen gör att risker byggs upp som kan bli skadliga för den finansiella stabiliteten i . Amorteringskrav kan effektivt begränsa hushållens belåning och därmed framtida risker. Regleringen är dock enligt motionärerna en nödvändig konsekvens av en dysfunktionell bostadsmarknad och bör därför omprövas när bostadsmarknaden nu kylts av. Motionärerna anser att en omfattande och långsiktig reformering av bostadspolitiken måste påbörjas , men som ett första steg när vi nu är på väg in i en lågkonjunktur bör det skärpta amorteringskravet tas bort. måste breda överenskommelser för att minska hushållens skuldsättning komma till stånd, menar motionärerna. Enligt kommittémotion 2018/19:2428 av m.fl. (C) yrkande 17 krävs en utformning av amorteringsreglerna som värnar den finansiella stabiliteten utan att skapa orimligt höga trösklar till eget boende. Motionärerna anser att de förstärkta amorteringskraven har påverkat rörligheten på bostadsmarknaden och för många människor i behov av bostad har trösklarna höjts avsevärt. m.fl. (M) anför i kommittémotion 2018/19:2831 yrkande 46 att amorteringskravets effekter på hushållens övriga sparande bör följas upp. Lånetak och amorteringskrav kan begränsa hushållens belåning och därmed framtida risker för att lågkonjunkturer fördjupas, men riskerar de att skapa ytterligare trösklar för personer som står långt ifrån bostadsmarknaden. Motionärerna understryker att regleringen inte är ett självändamål, och när marknaden mår bättre bör därför varje reglering omprövas. ytterligare förstärkningar av amorteringskrav eller andra kompletterande åtgärder bör övervägas noggrant med beaktande av effekten på såväl människors möjlighet att efterfråga boende som på tillgången till kapital för finansiering av nybyggnation. I samma motion yrkande 47 anförs vidare att det bör övervägas om det finns ett behov av informationsinsatser eller liknande stödåtgärder för att uppnå ett ökat bosparande bland unga. Enligt motion 2018/19:346 av (SD) yrkande 1 behövs en översyn av amorteringskravet. Att många lånar mer än vad de klarar av att hantera är problematiskt, och det vore enligt motionären positivt om fler amorterade av sina lån. Av det skälet bör amorteringskravet ses över i syfte att ge bankerna större incitament att öka amorteringsgraden bland svenska låntagare, även i de fall lånen är förhållandevis låga. Enligt samma motion yrkande 2 bör regeringen även utreda ett amorteringskrav som varierar med låntagarens ålder för att underlätta för unga att skaffa ett eget hem. (SD) anser i motion 2018/19:630 att möjligheten att införa ett räntetak för kreditgivare bör utredas. Ett räntetak skulle enligt motionären bl.a. leda till att utlåningsvillkoren skärps och att kreditgivare förbättrar sin riskbedömning. Samme motionär, dvs.