bet · H501UU9 · 2018-02-20 00:00:00 — Utifrån den föreslagna avgränsningen av ett demokratikriterium, bör den praktiska tillståndsprövningen främst handla om att identifiera påtagliga brister i detta avseende. Utskottet anser i likhet med regeringen att brister i den demokratiska statusen bör tillmätas stor betydelse vid tillståndsprövningen. I de fall där det föreligger grava brister i demokratisk status i den mottagande staten kan det inte anses vara i samklang med utrikespolitik att samverka på krigsmaterielområdet med den staten. Detta bör komma till uttryck i riktlinjerna genom att det anges att sådana förhållanden utgör hinder för tillstånd. Det är emellertid inte möjligt att uppställa enkla och tydliga kriterier för när ett land kan anses utgöra en demokrati och dra en bestämd gräns mellan demokratiska och icke-demokratiska länder i den praktiska tillämpningen. Som anförts bör det också beaktas att det finns en nära koppling mellan den mottagande statens demokratiska status och landets respekt för mänskliga rättigheter. Det är också liknande skäl som ligger bakom att dessa faktorer bör utgöra en del av prövningen i ett tillståndsärende. Övervägande skäl talar med andra ord för att behandla dessa aspekter på ett likartat sätt. Respekten för mänskliga rättigheter beaktas inom ramen för den helhetsbedömning som görs i ett tillståndsärende, och utskottet delar regeringens uppfattning att detta bör gälla även i fortsättningen. Utskottet anser att detsamma bör gälla i fråga om demokratisk status. En prövning av den demokratiska statusen kommer därmed att i viktiga avseenden komplettera den prövning som görs av den mottagande statens respekt för mänskliga rättigheter. På så sätt ökar förutsättningarna för en samlad bedömning av de mål som särskilt lyfts fram i utrikespolitiken. Utskottet instämmer i att det inte är nödvändigt eller lämpligt att ett sådant kriterium utformas som ett ovillkorligt hinder för att uppnå det övergripande syftet. Utifrån att tillståndsprövningen avgörs utifrån en helhetsbedömning bör en mottagande stat enligt utskottet inte kunna dra några bestämda slutsatser om de bakomliggande bedömningarna i den svenska tillståndsprövningen utifrån ett positivt eller negativt utfall i ett tillståndsärende. Med det som anförts anser utskottet att motionerna 2017/18:2680 och 2017/18:3239 yrkande 36 i huvudsak kan anses tillgodosedda, och motionerna avstyrks. Utskottet avstyrker med det anförda även motion 2017/18:3920 yrkandena 1 och 8. Skärpt kriterium om mänskliga rättigheter Respekt för mänskliga rättigheter bör även i fortsättningen vara ett centralt villkor vid tillståndsprövningen. Ifall det förekommer allvarliga och omfattande kränkningar av mänskliga rättigheter utgör det hinder för tillstånd till utförsel av krigsmateriel eller annan utlandssamverkan som avser krigsmateriel. Detta bör komma till uttryck i riktlinjerna. Respekten för den internationella humanitära rätten beaktas redan inom ramen för nuvarande regelverk. Det finns därför inget behov av ett nytt särskilt kriterium i detta avseende. Ju sämre den demokratiska statusen är desto mindre utrymme finns för att tillstånd beviljas. Ifall det förekommer allvarliga och omfattande kränkningar av mänskliga rättigheter eller grava brister i den demokratiska statusen utgör det hinder för att bevilja tillstånd. I kommittémotion 2017/18:575 anför m.fl. (L) att tillägget om en skärpt krigsmateriellag för länder som befinner sig i eller löper risk att hamna i en väpnad konflikt inte bör ingå i propositionen om en ny krigsmateriellagstiftning. borde vara mer öppet för export av krigsmateriel till stater som kämpar mot auktoritära krafter, stater som behöver stöd för att upprätthålla internationell rätt. I kommittémotion 2017/18:3920 av m.fl. (V) yrkande 2 anför motionärerna att beskrivningarna av respekt för mänskliga rättigheter som ligger till grund för bedömning av tillstånd bör inkludera kvinnors rättigheter så som de beskrivs i FN:s och uppräkningar över allvarliga brott mot mänskliga rättigheter. Enligt motionens yrkande 4 bör ett kriterium som innebär ett ovillkorligt hinder för export av krigsmateriel till eller utlandssamverkan med stater som inte respekterar den humanitära rätten införas i riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan. Enligt motionens yrkande 7 bör orden ”med annan stat” strykas i riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan, och detta bör gälla all form av krigsmateriel. Härigenom kan riktlinjerna enligt motionärerna omfatta en konflikt som folkrättsligt inte är en konflikt mellan stater. Enligt de nuvarande riktlinjerna bör tillstånd till utlandssamverkan inte ges om det förekommer omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter i den mottagande staten. Utskottet instämmer med regeringen i att riktlinjerna bör formuleras om så att i de fall det förekommer allvarliga och omfattande kränkningar av mänskliga rättigheter ska det utgöra hinder för att bevilja tillstånd. Som regeringen anför kan kränkningar av mänskliga rättigheter avse såväl medborgerliga och politiska, som ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Mänskliga rättigheter är i grunden universella och odelbara. Alla typer av kränkningar bör kunna vägas in i den helhetsbedömning som görs vid en tillståndsprövning. uppfattning är att de mänskliga rättigheterna är universella, odelbara och ömsesidigt samverkande (bet. 2016/17:UU15). Detta innebär att de mänskliga rättigheterna gäller lika för alla människor och ska tolkas på samma sätt i alla länder oavsett tradition eller kultur (universalitet) och att de medborgerliga, politiska, ekonomiska och sociala rättigheterna är lika viktiga och förstärker varandra (odelbara och ömsesidigt samverkande). Eftersom alla mänskliga rättigheter har samma värde kan stater inte sålla bland sina folkrättsliga åtaganden, och ingen regering kan hävda särskilda förhållanden som tradition, kultur eller religion som ursäkt för att kränka de mänskliga rättigheterna. Utskottet har uttalat (bet. 2014/15:UU15) att jämställdhet och stärkt respekt för kvinnors rättigheter är en förutsättning för hållbar utveckling, demokrati, fred och säkerhet. Kvinnors rättigheter är universella och kan inte åsidosättas. utrikes- och biståndspolitik ska enligt utskottet även framöver genomsyras av en tydlig ambition att verka för jämställdhet och kvinnors rättigheter i alla dess dimensioner. Enligt den föreslagna lydelsen av krigsmateriellagen får tillstånd för utförsel av krigsmateriel inte beviljas om det strider mot internationella förpliktelser. Som regeringen anför är den sammantagna innebörden av artikel 2 i EU:s gemensamma ståndpunkt och artikel 7 i att en utförsel inte kan komma i fråga om det finns en uppenbar risk eller en övervägande risk för att den materiel som ska exporteras kan komma att användas ör eller bidra till allvarliga övergrepp mot mänskliga rättigheter eller mot internationell humanitär rätt eller för att begå eller underlätta allvarliga könsrelaterade våldshandlingar eller allvarliga våldshandlingar mot kvinnor och barn. Om det finns en sådan risk i fråga om materielens användning föreligger ett ovillkorligt hinder mot att eller regeringen lämnar tillstånd till utförsel. Det följer av att EU:s gemensamma ståndpunkt och utgör bindande internationella förpliktelser för . Export av krigsmateriel bör enligt nuvarande riktlinjer för utförsel av krigsmateriel inte ske till en stat som befinner sig i en väpnad konflikt med en annan stat, till en stat som är invecklad i en internationell konflikt som kan leda till en väpnad konflikt eller till en stat som har inre väpnade oroligheter. Detta hinder äger sin motsvarighet i såväl som EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport. är därmed folkrättsligt bundet av att inte tillåta utförsel av krigsmateriel eller utlandssamverkan som skulle stå i strid med den internationella humanitära rätten. De svenska riktlinjerna tar sikte på att undvika situationer där humanitärrätten över huvud taget blir tillämplig. För det fall denna intention skulle misslyckas anger riktlinjerna att ett beviljat tillstånd bör återkallas om den mottagande staten hamnar i väpnad konflikt. Endast om det är förenligt med de folkrättsliga reglerna och med principerna och målen för utrikespolitik skulle kunna avstå från att återkalla ett tillstånd. Med hänsyn till att traditionellt visar stark restriktivitet när det gäller export till länder som befinner sig i väpnad konflikt, som kan befaras hamna i väpnad konflikt eller som har inre väpnade oroligheter ser utskottet i likhet med regeringen ingen anledning att införa ett separat humanitärt kriterium. Regeringen föreslår således inget nytt kriterium om humanitär rätt eller om hur väpnad konflikt eller risk för väpnad konflikt i mottagande stat ska bedömas. Eftersom respekt för den internationella humanitära rätten redan beaktas inom ramen för nuvarande regelverk, så ser utskottet liksom regeringen inget behov av ett nytt särskilt kriterium i detta avseende. Utskottet anser mot bakgrund av det ovan anförda att det inte finns skäl att bifalla motionerna 2017/18:575 och 2017/18:3920 yrkandena 2, 4 och 7. Beaktande av en rättvis och hållbar utveckling Regeringen föreslår att det särskilt ska beaktas vid prövningen av ett tillståndsärende om utförseln eller utlandssamverkan skulle motverka en rättvis och hållbar utveckling i mottagarlandet. I partimotion 2017/18:555 yrkande 9 anför m.fl. (V) att regeringen i sitt exportfrämjande arbete bör säkerställa att den svenska krigsmaterielexporten är samstämmig med politik för global utveckling och att den inte motverkar en hållbar utveckling. Enligt kommittémotion 2017/18:3920 av m.fl. (V) yrkande 3 bör tillstånd för export av krigsmateriel eller annan utlandssamverkan ges endast om det bedöms vara i linje med politik för global utveckling. I motionens yrkande 5 anförs att risken för korruption bör vägas in i bedömningen av tillstånd för export av krigsmateriel eller annan utlandssamverkan. I kommittémotion 2017/18:3926 yrkande 1 anför m.fl. (SD) att det inte ska införas ett PGU-kriterium som hinder i riktlinjerna för krigsmaterielexport (PGU – politiken för global utveckling). Motionärerna anser att det bör vara mottagarlandet som bedömer vad de behöver och har råd med. Vid riksdagsbehandlingen av regeringens skrivelse 2015/16:182 Politiken för global utveckling i genomförandet av Agenda 2030 konstaterade utskottet att regeringen strävar efter att undvika effekter av den svenska krigsmaterielpolitiken som är negativa för ansträngningarna att bidra till en rättvis och hållbar utveckling (bet. 2016/17:UU5). Genom att hållbarhetsaspekten ingår i helhetsbedömningen skapas enligt den nu aktuella propositionen förutsättningar för en friare prövning utifrån de mål som ställs upp inom politiken för global utveckling och de globala hållbarhetsmålen. Det centrala bör enligt utskottet vara att tillståndsprövningen beaktar om en tilltänkt export skulle motverka eller hindra en rättvis och hållbar utveckling i den mottagande staten. Utskottet har tidigare uttalat att det är angeläget att svensk vapenexport inte motverkar arbetet för att nå målet om en rättvis och hållbar global utveckling, inte heller målet för utvecklingssamarbetet att bidra till att skapa förutsättningar för fattiga människor att förbättra sina levnadsvillkor (bet. 2003/04:UU3). Handel har en central plats i den svenska politiken för global utveckling och i det internationella samstämmighetsarbetet. Utskottet har tidigare framhållit betydelsen av ett hållbart företagande (bet. 2016/17:UU5). Hållbart företagande omfattar bedömningsgrunder som mänskliga rättigheter, anständiga arbetsvillkor, hänsyn till miljö och klimat och antikorruption. Krigsmaterielmarknaden är en marknad där det kan finnas risk för korruption. När det gäller korruption som en faktor i tillståndsprövningen vill utskottet framhålla att utskottet tar avstånd från varje form av korruption i internationella affärstransaktioner och konstaterar att bestickning är förbjudet enligt svensk lag (bet. 2013/14:UU11). Utskottet vill framhålla betydelsen av att företag följer principerna i FN:s Global Compact som handlar om mänskliga rättigheter, arbetsrätt, miljö och antikorruption och tillämpar riktlinjer för multinationella företag. Utskottet fäster stor vikt vid dessa frågor och vill påminna om att utskottet i betänkande om om exportkontroll av krigsmateriel (bet. 2017/18:UU3) uttalat att utskottet utgår ifrån att regeringen fortsätter att följa upp hur arbetar med antikorruptionsfrågor. anför i utredningsbetänkandet Skärpt exportkontroll av krigsmateriel (SOU 2015:72 s. 102) att en av flera frågor som kommittén har uppmärksammat under utredningsarbetet och som det kan finnas skäl för regeringen att närmare belysa är om förekomsten av eller risken för korruption bör vägas in i tillståndsbedömningen i vidare mån än som sker. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att främjande av en hållbar och rättvis global utveckling är en viktig del av utrikespolitik och att hållbarhetsperspektivet bör beaktas i den svenska exportkontrollen av krigsmateriel i större utsträckning än det gör . Mot bakgrund av det anförda avstyrker utrikesutskottet motionsyrkandena /18:555 yrkande 9, 2017/18:3920 yrkandena 3 och 5 och motion 2017/18:3926 yrkande 1. Om det inte finns ett ovillkorligt hinder bör det finnas en presumtion för att tillstånd ska ges till utförsel av reservdelar till krigsmateriel som har exporterats eller överförts med tillstånd. Detsamma bör gälla beträffande leveranser av speciell ammunition till krigsmateriel som har levererats tidigare och andra leveranser som har ett direkt samband med krigsmateriel som har levererats tidigare. Följdleveranser bör enligt regeringen även fortsättningsvis bedömas från fall till fall enligt de angivna förutsättningarna. bör höras i ärenden där en bedömning behövs av om en utförsel ska ses som en följdleverans och tidigare praxis inte ger tillräcklig vägledning. Rådet bör även höras om situationen i den mottagande staten har försämrats avsevärt i ljuset av att leveranser har beviljats och den presumtion som råder för följdleveranser. I kommittémotion 2017/18:3920 av m.fl. (V) yrkande 9 anförs att all export av krigsmateriel bör prövas enligt riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan. Enligt kommittémotion 2017/18:3926 yrkande 2 av m.fl. (SD) bör presumtionen för följdleveranser inte ändras. påtalar vikten av att leverantörerna kan ingå långsiktiga utfästelser om följdleveranser för att därigenom skapa förutsättningar att uppnå den leveranssäkerhet som varje anskaffande försvarsmakt är i behov av. ställer sig därmed positivt till regeringens förslag om att följdleveranser även fortsättningsvis bör bedömas från fall till fall enligt förutsättningarna som anges i propositionen. Långsiktig leveranssäkerhet åstadkoms i allmänhet genom både utfästelser från leverantören och någon form av utfästelse från leverantörslandet. För att svensk försvarsindustri ska komma i fråga vid utländska försvarsupphandlingar är det viktigt att statsmakterna gör troligt att mottagarens behov av långsiktiga relationer med sin leverantör kan uppfyllas. har det enligt regeringens riktlinjer funnits en positiv presumtion för tillstånd när det gäller s.k. följdleveranser, men det har inte funnits någon ovillkorlig garanti. Avgörande för om frågan om följdleveransaspekten behöver beaktas i ett utförselärende är inte bara den ursprungliga leveransen och den aktuella materielens art utan även hur andra omständigheter värderas inom ramen för en helhetsbedömning. Utskottet instämmer i försvarsutskottets bedömning att långsiktiga utfästelser behövs för att svensk försvarsindustri ska kunna komma i fråga vid långsiktiga försvarsupphandlingar. Utskottet delar regeringens bedömning att tolkningen av begreppet följdleverans bör vara restriktiv för att legitimera en fortsatt positiv presumtion för följdleveranser. har här en uppgift att vid uttolkningen av följdleveransbegreppet säkerställa att tillståndsgivningen fortlöpande står i samklang med svensk försvars-, säkerhets- och utrikespolitik samt att den sker på ett enhetligt sätt. Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till precisering av följdleveransbegreppet. Följdleveranser bör som regeringen föreslår omfatta reservdelar till tidigare levererad krigsmateriel, speciell ammunition till tidigare levererad krigsmateriel samt andra leveranser som har ett direkt samband med tidigare beviljade tillstånd. gäller att tillstånd för följdleveranser endast kan komma i fråga i de fall då det finns ett tidigare tillstånd i botten. Som regeringen anför är det angeläget att detta ska gälla även framöver. Enligt regeringens förslag ska förändringarna inte få retroaktiv verkan. Utskottet anser att detta ligger väl i linje med de skäl som regeringen anför för principen om följdleveranser, nämligen en strävan efter balans mellan de mottagande ländernas berättigade förväntningar på leveranssäkerhet och det svenska intresset av att vidmakthålla en strikt exportkontroll. Nuvarande ordning bör därför fortsatt tillämpas vid prövningen av följdleveranser avseende export som redan har godkänts. De skärpningar som regeringen bedömer bör göras förväntas därmed få sin största påverkan först på . De antas inte heller påtagligt påverka exporten till den grupp av mottagarländer med stabilt goda utrikes- och inrikespolitiska förhållanden till vilken merparten av den svenska krigsmaterielexporten går. Med hänsyn till det ovan anförda avstyrker utrikesutskottet motionerna 2017/18:3920 yrkande 9 och 2017/18:3926 yrkande 2. Internationell samverkan på försvarsmaterielområdet Förutsättningarna för att ska delta i internationella försvarsmaterielsamarbeten även i fortsättningen bör säkras inom ramen för en nyanserad helhetsbedömning i det enskilda fallet. Kontroll bör utövas i fler situationer än de nuvarande riktlinjerna ger uttryck för. Deltagande i internationella materielsamarbeten på försvarsområdet är av väsentlig försvars- och säkerhetspolitisk betydelse. Samarbetet med de nordiska länderna och de länder som är parter i sexnationersavtalet, liksom samarbetet inom EU samt med och vissa andra etablerade samarbetsländer, bedöms vara av störst intresse. När det gäller avtal med en utländsk part om gemensam utveckling eller tillverkning av krigsmateriel bör tillståndsbedömningen utgå från de grundläggande bedömningar som gäller för utlandssamverkan. Liksom tidigare bör, när det gäller mer omfattande och för viktigare utlandssamverkan på krigsmaterielområdet, en regeringsöverenskommelse träffas mellan och samverkanslandet. Innan överenskommelser av detta slag ingås bör höras. I kommittémotion 2017/18:3920 yrkande 6 av m.fl. (V) yrkas tillkännagivande om att följande stycke bör strykas ur riktlinjerna: Utrikespolitiska hinder finns inte i fråga om samverkan med eller export till de nordiska länderna, länderna inom Europeiska unionen eller de traditionellt alliansfria staterna i . Samverkan med dessa länder får i princip anses stå i överensstämmelse med utrikes- och säkerhetspolitik. Som regeringen anför ger deltagandet i internationella materielsamarbeten under rätt förutsättningar en betydande utväxling i form av teknisk kompetens. Genom internationella försvarsindustriella samarbeten får möjlighet att behålla en inhemsk teknisk och industriell bas inom ett begränsat antal prioriterade områden på ett sätt som inte skulle ha varit ekonomiskt eller tekniskt möjligt enbart på nationell grund. Därutöver bidrar internationellt materielsamarbete till att ytterligare förstärka den försvars- och säkerhetspolitiska relationen. Sådana samarbeten har därigenom blivit centrala för försvars- och säkerhetspolitiska inriktning på försvars-materielområdet. Vid tillståndsprövning inför eventuella internationella samarbeten för att utveckla eller producera krigsmateriel bör fortsätta att tillämpa samma grundläggande principer som gäller bl.a. för utförsel av krigsmateriel. Det innebär att även de skärpningar som föreslås för bl.a. demokratisk status och respekt för mänskliga rättigheter ska vägas in i framtida prövningar av motparten och av samarbetet. Utskottet har tidigare uttalat (bet. 2015/16:UU19) att det ligger i säkerhetspolitiska intresse att värna om ett långsiktigt och kontinuerligt samarbete i materielfrågor med ett antal traditionella samarbetsländer. Samarbeten kring multilaterala ramverk ger förbättrat resursutnyttjande ur ett europeiskt perspektiv och en mer harmoniserad och förbättrad europeisk och transatlantisk samverkansförmåga. Utskottet anförde att deltagande i bilaterala och multilaterala materielsamarbeten tydligt bör bidra till Försvarsmaktens operativa förmåga på ett kostnadseffektivt sätt. Som regeringen anför bör det för redan godkända och etablerade samarbeten även fortsättningsvis råda en presumtion för att tillstånd ska beviljas för utförsel till samarbetslandet av materiel och teknik som omfattas av samarbetet, så länge som det inte uppkommer ett ovillkorligt hinder. Enligt regeringens bedömning i de riktlinjer som redovisas i propositionen finns det inte några utrikespolitiska hinder i fråga om samverkan med eller export till de nordiska länderna, länderna inom Europeiska unionen eller de traditionellt alliansfria staterna i . Samverkan med dessa länder får i princip anses stå i överensstämmelse med utrikes- och säkerhetspolitik. Utskottet gör samma bedömning som regeringen och avstyrker därmed motion 2017/18:3920 yrkande 6. Ökad öppenhet och transparens Regeringen bör i fortsättningen utse suppleanter till ledamöterna i för att möjliggöra för ledamöterna att diskutera även sekretessbelagda frågor med en partikamrat. Den årliga skrivelsen till bör utvecklas i syfte att ge en så fullständig bild av bl.a. tillståndsprövningen och den svenska exporten som möjligt. Utöver det samråd som redan sker i enskilda exportkontrollfrågor bör regeringen någon eller samlat lämna en redogörelse för utvecklingen och viktigare beslut på exportkontrollområdet till . I kommittémotion 2017/18:3775 yrkande 21 framhåller m.fl. (C) i fråga om skärpt exportkontroll vikten av transparens och öppenhet när det gäller krigsmaterielexport. I kommittémotion 2017/18:3920 av m.fl. (V) yrkande 10 anförs att riksdagspartierna själva bör få besluta om vilka ledamöter som ska representera dem i . Vidare bör alla ledamöters ställningstaganden i offentliggöras så länge dessa uppgifter inte strider mot sekretessreglerna (yrkande 11). Utskottet vill inledningsvis redovisa att det framgår av propositionen att ansett att regeringen bör utarbeta ett dokument som sammanför de nationella riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan med de internationella förpliktelserna som har på exportkontrollområdet. Även anför i en nyligen presenterad granskningsrapport att en uppdatering av riktlinjerna är nödvändig för att de ska fungera som vägledning och att det bör tydliggöras hur de olika regelverken förhåller sig till varandra och hur olika begrepp ska tolkas (RiR 2017:2 Exportkontrollen av krigsmateriel). uttalade (bet. 2017/18:UU3) att en vägledning i ett sammanfattande dokument skulle skapa större transparens och överskådlighet i exportkontrollregelverket och tydliggöra den svenska exportkontrollpolitiken för krigsmateriel. Genom ett beslut gav regeringen en utredare i uppdrag att undersöka förutsättningarna för sammanslagna riktlinjer. Utredaren ska redovisa sitt uppdrag . Utskottet anser liksom regeringen att det är av stor vikt att det finns en bred samsyn i för den exportkontrollpolitik som regeringen för när det gäller krigsmateriel och att det även finns en bred förståelse och acceptans för den förda politiken hos allmänheten. För att uppnå detta behöver det finnas en viss öppenhet och transparens. Vikten av förankring blir än tydligare om man beaktar den intressekonflikt som kan finnas mellan säkerhetsaspekter och försvarspolitiska aspekter å ena sidan och utrikespolitiska aspekter å andra sidan.