bet · H501SoU9 · 2018-05-08 00:00:00 — är det straffbart att t.ex. kasta sten mot polis i samband med utryckning, men för att tydliggöra brottets allvar och för att stärka skyddet för blåljuspersonal föreslår utredningen att ett nytt brott, blåljussabotage, införs i . Brottet gör det straffbart att angripa eller störa polis, räddningstjänst eller ambulanssjukvård på ett sätt som hindrar eller försenar deras arbete. Straffet föreslås bli upp till fängelse och i grova fall upp till livstids fängelse. Utredningen föreslår även att det lägsta straffet för grovt våld eller hot mot tjänsteman höjs från fängelse till fängelse , att det högsta straffet höjs från fängelse till fängelse samt att en ny bestämmelse förs in i som innebär att domstolen ska se särskilt strängt på fall där någon med våld eller hot har angripit en annan person på grund av hans eller hennes arbete. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Betänkandet har remitterats. Remissvaren ska ha kommit in till . Svar på skriftlig fråga besvarade statsrådet (S) en skriftlig fråga om ambulanssjukvårdares arbetsmiljö (fr. 2016/17:1082). Statsrådet anförde följande i sitt svar: har frågat mig vilken analys jag gör av att hot och våld mot ambulanssjukvårdare ökar och vilka konkreta åtgärder avser statsrådet och regeringen att vidta nu för att stärka ambulanssjukvårdarnas trygghet i deras arbetsmiljö. Jag vill börja med att poängtera att dessa övergrepp mot ambulanspersonal måste få ett slut. Att blåljuspersonal ska behöva mötas av hot och våld när de rycker ut för att bistå människor i behov av hjälp är helt oacceptabelt. Frågan om möjligheten att dela information är komplex då mycket av denna information ofta gäller uppgifter som har sekretess. Men för att kunna hantera farliga situationer måste informationsutbytet mellan de olika blåljusaktörerna fungera. En viktig åtgärd är att vi säkerställer att blåljuspersonal från de olika aktörerna har de tekniska möjligheterna för att kunna samverka vid larm. I enlighet med direktiven till 112-utredningen ska utredningen bl.a. analysera och redovisa förutsättningarna för ett successivt införande av en teknisk plattform för mottagning och behandling av larm samt informationsdelning och informationssamordning mellan berörda aktörer på alarmeringsområdet. I grunden handlar det dock om att vända utvecklingen i dessa områden där det finns särskilt stora sociala problem och allvarlig kriminalitet. Regeringen har vidtagit en mängd åtgärder för att detta ska hända. Vad gäller för blåljuspersonal så har regeringen tillsatt en särskild utredare som ska överväga och föreslå de ändringar som behövs för att åstadkomma ett modernt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal och andra samhällsnyttiga funktioner, dvs. funktioner och verksamheter av central betydelse för att vårt samhälle ska fungera. Jag kommer att följa denna fråga nogsamt. Utskottet noterar att 112-utredningen (Ju 2016:03) och (Ju 2016:23) bl.a. syftar till att förbättra tryggheten för ambulanssjukvårdare. Utskottet anser att resultatet av utredningarnas arbete inte bör föregripas. Motion 2017/18:2695 (M) yrkandena 1–3 bör därför avslås. Något initiativ är inte heller nödvändigt med anledning av motion 2017/18:802 (S) yrkande 3. Motionen bör avslås. Avgifter för vård – utländska medborgare Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om avgifter för vård för utländska medborgare. Jämför reservation 58 (SD). I kommittémotion 2017/18:1638 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 31 föreslås ett tillkännagivande om att verka för tydliga regelverk för icke-medborgares rätt till skattefinansierad välfärd och sjukvård. Ett liknande förslag finns i kommittémotion 2016/17:848 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 1 och i kommittémotion 2016/17:2227 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 9. Förslagen är åskådliggjorda i nedanstående tabell med vårdtillgång och vårdnivåer. I kommittémotion 2016/17:848 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att utreda möjligheten att utkräva full ersättning för den sjukvård som erbjuds men mot betalningsansvar enligt nedanstående tabell. Fullständig vård om erforderliga tillstånd () Ansökt om uppehållsrätt eller uppehållstillstånd i Personer med EU-blåkort (arbetskraftsinvandring) villkoren för blåkortet upprätthålls Akut vård och vård som inte kan anstå Möjligt att få fullständig vård om man kvalificerar sig via arbete, tar lån eller via privat försäkring Möjligt att få fullständig vård om man tar lån eller privat försäkring Möjligt att få fullständig vård om man tar lån eller privat försäkring Akut vård, fullständigt betalningsansvar Ingen nekas på grund av bristande betalnings-förmåga vid vårdtillfället Akut vård, fullständigt betalningsansvar Ingen nekas på grund av bristande betalnings-förmåga vid vårdtillfället I motion 2017/18:573 av (-) föreslås ett tillkännagivande om att människor som har laglig rätt att vistas i men som inte har bidragit till välfärden med skatteintäkter inte ska kunna nyttja välfärdstjänster utan får ordna detta genom privata försäkringar. Enligt hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), förkortad HSL, får vårdavgifter av patienter tas ut enligt grunder som eller kommunen bestämmer, i den mån inte annat är särskilt föreskrivet (17 kap. 1 §). Regler för högkostnadsskydd finns i 17 kap. 6 § HSL. Högkostnadsskyddet motsvarar 0,025 gånger prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken, avrundat nedåt till närmaste femtiotal kronor, eller det lägre belopp som bestämts av . Bestämmelser om högkostnadsskyddet för läkemedel finns i lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. Lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. innehåller bestämmelser om landstingens skyldighet att, utöver vad som följer enligt HSL och tandvårdslagen (1985:125), erbjuda hälso- och sjukvård samt tandvård åt asylsökande och vissa andra utlänningar som vistas inom ett landsting. Ett landsting ska enligt 6 § erbjuda bl.a. asylsökande som har fyllt vård som inte kan anstå, mödrahälsovård, vård vid abort och preventivmedelsrådgivning. Förordningen (1994:362) om vårdavgifter m.m. för vissa utlänningar innehåller bestämmelser om den avgift som utlänningar (t.ex. asylsökande) själva ska betala (vårdavgift) när de har rätt till statlig ersättning för hälso- och sjukvård till asylsökande enligt förordningen (1996:1357) om statlig ersättning för hälso- och sjukvård till asylsökande. Utlänningar som omfattas av förordningen ska betala vårdavgift med för besök hos läkare inom den offentliga primärvården och för läkarvård som ges efter remiss av sådana läkare (2 §). För annan sjukvårdande behandling än läkarvård, om den ges av en vårdgivare efter remiss av en läkare inom den offentliga vården, ska utlänningarna betala vårdavgift med (3 §). När det gäller förebyggande barna- och mödravård som ges av en vårdgivare inom den offentliga primärvården, förlossningsvård och vård och åtgärder enligt smittskyddslagen (2004:168) ska ingen vårdavgift betalas (4 §). För receptförskrivna läkemedel ska utlänningar betala högst (6 §). För tandvård hos eller hos tandläkare som tillhör en vårdgivare som slutit avtal med betalar en utlänning . Utlänningar utan nödvändiga tillstånd Lagen (2013:407) om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd innehåller bestämmelser om landstingens skyldighet att, utöver vad som följer enligt HSL och tandvårdslagen, erbjuda hälso- och sjukvård samt tandvård till vissa utlänningar som vistas inom ett landsting utan att vara bosatta där. Ett landsting ska enligt 7 § erbjuda utlänningar som vistas i utan stöd av myndighetsbeslut eller författning och som har fyllt vård som inte kan anstå, mödrahälsovård, vård vid abort och preventivmedelsrådgivning. Förordningen (2013:412) om vårdavgifter m.m. för utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd innehåller bestämmelser om de avgifter sådana utlänningar själva ska betala för vård och läkemedel. Utlänningar som omfattas av förordningen ska betala en vårdavgift med för läkarbesök inom hälso- och sjukvård eller hos läkare som får ersättning enligt lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning eller enligt vårdavtal med samt för läkarvård som ges efter remiss av sådana läkare (3 §). För annan sjukvårdande behandling än läkarvård ska utlänningar som omfattas av förordningen under vissa förutsättningar betala vårdavgift med (4 §). När det gäller förebyggande barna- och mödravård som ges av en vårdgivare inom den offentliga primärvården samt förlossningsvård ska ingen vårdavgift betalas. Utskottet behandlade ett motionsyrkande om att svenskar bosatta i inte ska behöva betala högre avgifter för bl.a. sjukvård än asylsökande i betänkande 2016/17:SoU10 Hälso- och sjukvårdsfrågor. Utskottet ansåg att det inte fanns skäl att föreslå någon åtgärd från (s. 58, inga reservationer). följde utskottet (rskr. 2016/17:254). Utskottet anser inte att det som anförs i motionerna ger skäl till någon åtgärd från . Motionerna 2016/17:848 (SD) yrkandena 1 och 2, 2016/17:2227 (SD) yrkande 9, 2017/18:573 (SD) och 2017/18:1638 (SD) yrkande 31 bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om digitala vårdtjänster. Jämför reservation 59 (M), 60 (C), 61 (V) och 62 (KD). I motion 2017/18:3421 av m.fl. (M) yrkande 28 föreslås ett tillkännagivande om ersättningssystem för digitala vårdbesök. Motionärerna anser att digitala vårdbesök ska ersättas på ett sådant sätt att utvecklingen mot virtuella lösningar stimuleras, inte förhindras. Ett likalydande förslag finns i partimotion 2017/18:3568 av m.fl. (M) yrkande 26. I motion 2017/18:3421 av m.fl. (M) yrkande 29 föreslås ett tillkännagivande om att utreda och modernisera patienters besök och vård i nya ersättningssystem, t.ex. digital vård. I motion 2017/18:2992 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att se över hur etableringen av digitala vårdcentraler kan underlättas. I partimotion 2017/18:3685 av m.fl. (C) yrkande 58 föreslås ett tillkännagivande om att utveckla och förstärka digitala lösningar i den nära vården i hela landet. Motionärerna anför att det kan ske genom bl.a. virtuella hälsorum, där en specialistläkare finns med via videolänk och kan hjälpa patienter med olika vårdbehov i den lokala sjukstugan. I kommittémotion 2017/18:2940 av m.fl. (V) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att en reglering av kommersiella digitala tjänster som berör betalda läkarkontakter bör utredas. I partimotion 2017/18:3750 av m.fl. (KD) yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om utomlänsersättningar för digitala vårdtjänster. Motionärerna välkomnar SKL:s rekommendation till landsting och regioner om gemensamma utomlänsersättningar för digitala vårdtjänster i primärvården och anser att genomförandet av rekommendationerna behöver följas upp så att de blir likvärdiga över landet. I yrkande 18 föreslås ett tillkännagivande om att 1177 Vårdguiden behöver kvalitetssäkras, förstärkas och integreras bättre i primärvården. Enligt motionärerna behövs detta bl.a. för att stärka kontinuitet i och uppföljning av digitala vårdmöten. Bakgrund och pågående arbete beslutade att godkänna ett reviderat riksavtal för utomlänsvård och att rekommendera landstingen och regionerna att godkänna och tillämpa avtalet som gäller . Avtalet innehåller bestämmelser om vad som gäller när en person får vård utanför sitt eget hemlandsting. Avtalet omfattar vård efter remiss från hemlandstinget, akut- och förlossningsvård, övrig utomlänsvård i de fall patienten själv väljer sådan vård, medicinsk service, hjälpmedel samt transporter och resor. För utomlänsvård i egen regi och andra tjänster som lämnats enligt bestämmelserna i riksavtalet ska hemlandstinget betala skälig ersättning till vårdlandstinget. Ersättning för tjänster enligt detta avtal lämnas i enlighet med en regional prislista, som har sin grund i en överenskommelse mellan vårdlandstinget och samverkande landsting inom sjukvårdsregionen. Utomlänsersättningar för digitala vårdtjänster beslutade att rekommendera landstingen att tillämpa gemensamma utomlänsersättningar för digitala vårdtjänster i primärvården. Rekommendationen redovisas i en bilaga till beslutet. Av denna framgår att en rimlig utomlänsersättning (inklusive patientavgift) för ett läkarbesök i primärvården är . En rimlig ersättning för ett besök hos psykolog eller kurator är per besök och för övriga sjukvårdande behandlingar per besök. Patientens hemlandsting faktureras ersättningen av det kontraktsslutande efter avdrag för patientavgiften. Om patienten har frikort faktureras hemlandstinget hela ersättningen. Av rekommendationen framgår vidare att förutom själva ersättningen bör det också formuleras vissa gemensamma krav på de digitala vårdtjänsterna som ska vara uppfyllda för att de ska berättiga till ersättning. För att ett digitalt läkarbesök ska berättiga till ersättning bör följande krav vara uppfyllda: – Besöket ska utgöra ”kvalificerad sjukvård” enligt definition, dvs. det ska inte vara fråga om rådgivning och liknande. – Besöket ska uppfylla samma krav på journalföring och inrapportering m.m. som andra, motsvarande besök i primärvården enligt respektive landstings krav. – Besöken ska föregås av en ”sortering” för att utesluta symtom och diagnoser som bör tas om hand av den fysiska vården eller som inte kräver läkarvård. – Besöken ska föregås av id-kontroll genom stark autentisering. Ytterligare ett krav är att den digitala vårdgivaren har rutiner för remiss vid behov av provtagning och annan medicinsk service. I rekommendationen föreslås att ersättningarna ska fastställas av landstingen i respektive sjukvårdsregion och tas in i de regionala prislistorna, på samma sätt som gäller all annan utomlänsvård. Utomlänsersättningen ska alltid tillämpas vid utomlänsfakturering. Vilka ersättningar som ska gälla i förhållande till vårdgivarna beslutas av varje landsting. Om enskilda landsting gör egna upphandlingar av digitala tjänster till ett annat pris än det föreslagna utomlänspriset bör det senare ändå tillämpas vid utomlänsfakturering. Enligt uppgift från SKL har alla landsting beslutat att följa ovannämnda rekommendationer. Patientavgifter vid digitala vårdbesök beslutade att rekommendera landstingen en miniminivå på i patientavgift för digitala vårdbesök. Uppdrag om system för nätdoktorer Regeringen beslutade kommittédirektiven Ordning och reda i vården (dir. 2017:128). Enligt direktiven ska uppdraget delredovisas och slutredovisas . Av direktiven framgår bl.a. att utredaren ska lämna förslag som syftar till att skattemedel används till det de är avsedda för i hälso- och sjukvårds-sektorn, dvs. att på ett effektivt sätt uppnå målen i hälso- och sjukvårdslagen. I direktiven lyfter regeringen fram vikten av att styrsystem i hälso- och sjukvården utformas så att såväl privata som offentliga vårdgivare – även s.k. nätdoktorer – tar ansvar för att tillhandahålla vård efter behov på lika villkor. I det som utredaren ska göra ingår bl.a. att utifrån Tillitsdelegationens delbetänkande (SOU 2017:56) kartlägga och analysera möjligheter och begränsningar när det gäller att via förändringar i vårdsystemens ersättnings- och finansieringsmodeller främja en behovsstyrd vård. fick utredaren i tilläggsuppdrag att analysera hur ett långsiktigt hållbart system för s.k. nätdoktorer kan skapas, med beaktande av principen om en behovsstyrd vård (dir. 2018:14). fick i sitt regleringsbrev uppdraget att kartlägga omfattningen av och inriktningen på de digitala vårdtjänster som riktas till patienter. I uppdraget ingår även att ge förslag på hur kvaliteten på den vård som ges kan följas upp. ska vidare ta fram rekommendationer för vilken typ av vård och behandling som lämpar sig, respektive inte lämpar sig, att hantera via digitala vårdtjänster riktade till patienter. Det är viktigt för både uppföljning och lämplighet att beakta att digitala vårdtjänster framöver kan komma att bedrivas av utländska aktörer baserade i andra länder än . Uppdraget ska genomföras i samråd med Inspektionen för vård och omsorg (). Vid behov kan inhämta synpunkter från social utvärdering (SBU). ska också samverka med SKL och sjukvårdshuvudmännen utifrån det pågående arbetet med landstingens gemensamma kunskapsstyrningssystem i hälso- och sjukvården. Uppdraget ska i de delar som rör kartläggning och kvalitetsuppföljning redovisas . De delar som rör rekommendationer ska redovisas . enades regeringen och SKL om en gemensam vision för e-hälsoarbetet, Vision e-hälsa 2025. Enligt visionen ska 2025 vara bäst i världen på att använda digitaliseringens och e-hälsans möjligheter i syfte att underlätta för människor att uppnå en god och jämlik hälsa och välfärd samt utveckla och stärka egna resurser för ökad självständighet och delaktighet i samhällslivet. Av överenskommelsen framgår att visionen ersätter e-hälsostrategin men bygger på delar av denna. kom regeringen och SKL överens om en handlingsplan för perioden –2019 för samverkan när Vision e-hälsa 2025 genomförs (dnr S2017/00378/FS). I visionen beskrivs att en eller flera handlingsplaner ska tas fram för att uppnå målet. Regeringen och SKL redogör i sin handlingsplan för hur det gemensamma arbetet inom e-hälsoområdet ska utformas och styras samt drivas framåt. Inom SKL pågår också en satsning som kallas Smartare välfärd. Syftet med arbetet är att ge inspiration och ökade kunskaper om digitaliseringens möjligheter för verksamhetsutveckling i offentlig sektor (). Inom ramen för begreppet Smartare välfärd visas bl.a. fakta och analyser kring digitalisering, hur förväntningarna från invånarna ser ut och goda exempel på digitalisering i olika verksamheter. 1177 Vårdguiden på webben och telefon 1177 Vårdguiden är en samlingsplats för information och tjänster inom hälsa och vård. Här finns sjukvårdsrådgivning, information och e-tjänster dygnet runt dels på webben, dels på telefon. På lämnas kvalitetssäkrad information om hälsa och sjukdomar, hjälp att hitta rätt vårdmottagning och att jämföra vård (). Man kan också jämföra tillgänglighet till vårdcentraler och se olika kvalitetsomdömen från patienter. Var och en kan logga in för att nå olika e-tjänster för att exempelvis boka tid, förnya recept eller kontakta sin vårdgivare. Webbplatsens innehåll produceras i samarbete mellan vårdpersonal och redaktörer på 1177 Vårdguiden på webben. Allt material följer en särskild kvalitetssäkringsprocess och faktagranskas av specialister inom respektive område. De flesta artiklar på är nationella, men det finns också regionala nyheter samt information och länkar som är aktuella i det egna eller regionen. 1177 Vårdguiden på webben ägs av alla landsting och regioner i samverkan och förvaltas av på uppdrag av . 1177 är ett nationellt telefonnummer för sjukvårdsrådgivning som är bemannat dygnet runt. Sjuksköterskor som svarar bedömer behovet av vård, ger råd och vägleder till lämplig vårdmottagning när så behövs. Varje landsting eller region driver sin egen verksamhet för sjukvårdsrådgivning. Tillsammans ingår de alla i ett nationellt nätverk och följer gemensamma riktlinjer. Svar på skriftlig fråga besvarade socialminister (S) en skriftlig fråga om internetläkare (fr. 2016/17:1478). Ministern anförde följande i sitt svar: har frågat mig på vilket sätt jag tänker följa upp de digitala nätdoktorerna och vilka begränsningar som behövs för att garantera patientsäkerheten. Jag håller med om att oavsett om ett möte mellan patient och läkare sker fysiskt eller digitalt ska det inte råda något tvivel om att det sker med kvalitet. Nätläkartjänsterna lyder under samma regelverk som alla vårdgivare i , såsom hälso- och sjukvårdslagen och patientsäkerhetslagen. Det tillsynsansvar som Inspektionen för vård och omsorg () har omfattar även dessa läkare och deras verksamheter. Patienten kan också vända sig till exempelvis patientnämnden eller vid eventuella klagomål. När det gäller antibiotikaförskrivning finns riktlinjer som omfattar hela hälso- och sjukvården och nätläkarna är inget undantag. Nätläkarna har möjligheter till provtagning i de fall de samarbetar med provtagningscentraler. Nätläkarna ersätts av landstingen för sina patientbesök. Styrelsen för Kommuner och Landsting (SKL) beslutade vid sitt sammanträde att rekommendera landstingen att tillämpa gemensamma utomlänsersättningar för digitala vårdtjänster i primärvården. I nästa steg ska även andra aspekter beröras som till exempel utvärdering av nättjänsternas kvalitet och utförande. Patientsäkerhet är en viktig fråga för regeringen och patienten ska kunna få tillgång till en god och säker hälso- och sjukvård oavsett val av utövare. Då befintliga regelverk omfattar även nätläkartjänster bedömer jag inte att det är aktuellt med begränsningar på området. Bedömning av nätläkartjänsternas kvalitet och ersättning för deras tjänster är en fråga för landstingen. Jag följer dock noga denna utveckling, liksom utvecklingen i stort på området. Den tekniska utvecklingen innebär nya möjligheter för hälso- och sjukvården men kan också innebära risker. Utskottet ser därför positivt på uppdraget till att kartlägga omfattningen av och inriktningen på de digitala vårdtjänster som finns samt ge rekommendationer om vilken vård som lämpar sig att hantera via digitala vårdtjänster och lämna förslag på hur kvaliteten ska kunna följas upp. Därtill noterar utskottet tilläggsuppdraget till utredningen och reda i vården (S 2017:08) om att analysera hur ett långsiktigt hållbart system för s.k. nätdoktorer kan skapas (dir. 2018:14). Utskottet ser vidare positivt på SKL:s rekommendation till landstingen och regionerna om gemensamma utomlänsersättningar liksom på rekommendationen om en miniminivå för patientavgifter vid digitala vårdbesök. Utskottet noterar även satsningen Smartare välfärd inom SKL med bl.a. goda exempel på digitalisering i olika verksamheter. Slutligen vill utskottet påminna om det arbete som pågår inom ramen för Vision e-hälsa 2025. Sammanfattningsvis anser utskottet att det mot bakgrund av allt detta inte finns skäl för att ta något initiativ med anledning av motionerna 2017/18:2940 (V) yrkande 4, 2017/18:2992 (M), 2017/18:3421 (M) yrkandena 28 och 29, 2017/18:3568 (M) yrkande 26, 2017/18:3685 (C) yrkande 58 och 2017/18:3750 (KD) yrkandena 6 och 18. Motionerna bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om information till vårdnadshavare. I motion 2017/18:326 av (SD) föreslås ett tillkännagivande om att låta regeringen återkomma med ett förslag på lagändring i syfte att ge båda vårdnadshavare till barn information om barnets vårdkontakter. Motionären anser att alla föräldrar med gemensam vårdnad och i vissa fall även föräldrar som inte har vårdnad om barnet automatiskt ska få information om sitt barns sjukvårdskontakter m.m. Ett likalydande yrkande finns i motion 2017/18:1572 av (SD). Av följer att vårdnadshavaren har rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör barnets personliga angelägenheter och att om barnet har två vårdnadshavare gäller detta dem tillsammans. Vårdnadshavaren ska i takt med barnets stigande ålder och utveckling ta allt större hänsyn till barnets synpunkter och önskemål (6 kap. 11 och 13 §§). I 3 kap. 1 och 2 §§ patientlagen (2014:821) finns bestämmelser om den information som en patient ska få. Av 3 § framgår att när patienten är ett barn ska även barnets vårdnadshavare få information enligt 1 och 2 §§. Av 5 § följer att informationen inte får lämnas till patienten eller någon närstående om bestämmelser om sekretess eller tystnadsplikt hindrar detta. Utskottet anser inte att det som anförs i motionerna 2017/18:326 (SD) och 2017/18:1572 (SD) ger skäl för något initiativ från sida. Motionerna bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om organdonation och nordiskt samarbete. Jämför reservation 63 (M, C, L, KD) och 64 (M). I partimotion 2017/18:3750 av m.fl. (KD) yrkande 69 föreslås ett tillkännagivande om organdonation.