bet · H601KU1 · 2018-12-13 00:00:00 — Myndigheten för stöd till trossamfund har haft i uppdrag att utvidga och fördjupa dialogen med trossamfunden för att stimulera arbetet med demokrati och demokratisk medvetenhet inklusive jämställdhet. har gemensamt tagit fram en kunskapsöversikt om Muslimska inom ramen för regeringens uppdrag till institutet att kartlägga och analysera våldsbejakande extremistisk propaganda. Vidare anförs i propositionen bl.a. att har tillkännagett för regeringen som sin mening att det bör utvecklas metoder och redskap för kommuner för att identifiera samfund och organisationer som inte bör få stöd från det allmänna eftersom de inte lever upp till grundläggande demokratiska värderingar (bet. 2015/16:KU4 punkt 5, rskr. 2015/16:137). har vidare tillkännagett för regeringen som sin mening att regeringen ska utarbeta en strategi för att säkerställa att verksamheter eller åtgärder som riskerar att stödja radikalisering, våldsbejakande extremism eller terrorism inte tilldelas statliga eller kommunala medel (bet. 2016/17:KU23 punkt 5, rskr. 2016/17:294). I propositionen anförs att Utredningen om översyn av statens stöd till trossamfund överlämnade betänkandet Statens stöd till trossamfund i ett mångreligiöst (SOU 2018:18). Betänkandet är remitterat. Regeringen tillsatte vidare en utredning som ser över demokrativillkoren i statsbidragsförordningen. I uppdraget ingår inte att föreskriva på vilka grunder en kommun ska bevilja bidrag till det civila samhället, mot bakgrund av den kommunala självstyrelsen. Däremot har utredaren i uppdrag att bl.a. möta representanter för kommunsektorn och ta fram stödmaterial som kan användas av både statliga och kommunala förvaltningsmyndigheter som hanterar bidragsgivning. Enligt regeringen är tillkännagivandena inte slutbehandlade. Dessutom anförs i propositionen att har tillkännagett för regeringen som sin mening att regeringen bör överväga ytterligare satsningar på ett värderingsbaserat arbete mot bristande jämställdhet, homofobi och hedersförtryck (bet. 2016/17:KU23 punkt 11, rskr. 2016/17:294). Enligt propositionen ska enligt sin instruktion främja utvecklingen av förebyggande insatser mot bl.a. hedersrelaterat våld och förtryck. Regeringens nationella plan mot rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott omfattar ideologier, uppfattningar eller värderingar som ger uttryck för fientlighet mot människor som uppfattas bryta mot samhällets normer när det gäller t.ex. sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck. Regeringen har beslutat om en nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor 2017‒2026 (skr. 2016/17:10 Makt, mål och myndighet − feministisk politik för en jämställd framtid). Strategin omfattar även hbtq-personers utsatthet för våld i nära relationer, inklusive hedersrelaterat våld och förtryck. redovisade i uppdraget att ansvara för ett nationellt kompetensteam med tillhörande stödtelefon för att samordna och stödja arbetet för att motverka hedersrelaterat våld och förtryck och dess olika uttryck (Årsrapport . nationella uppdrag om hedersrelaterat våld och förtryck – verksamheten ). Tillkännagivandet är enligt regeringen inte slutbehandlat. Arbetet med att värna det demokratiska samtalet mot hot och hat I propositionen anförs att Brottsförebyggande rådets rapport trygghetsundersökning som genomförs på uppdrag av regeringen visar att var fjärde förtroendevald utsattes för trakasserier, hot eller våld . Resultatet visar på en ökning i utsatthetens omfattning. Enligt en fördjupad analys löper kvinnor marginellt större risk än män att utsättas som politiker. Även yngre och personer med utländsk bakgrund löper större risk att utsättas. fick i uppdrag att genomföra en ny undersökning . har fått ett utökat uppdrag att kartlägga och analysera förekomsten av hot och hat som riktas mot politiker och journalister. Regeringen beviljade Kommuner och Landsting medel för att stödja och utveckla kommuners och landstings systematiska arbete med att förebygga och hantera hot mot förtroendevalda. Linnéuniversitetet fick i uppdrag att identifiera, utveckla och genomföra kompetens- och kapacitetshöjande insatser riktade till journalister och redaktioner för att förebygga och hantera utsatthet för hot och hat. lanserade vid Demokratijouren, som innehåller en webbaserad kunskapsbank. förstärkte regeringen uppdrag. Förstärkningen avser den fortsatta utvecklingen av bl.a. riktat stöd till särskilt utsatta målgrupper, utbildningar, nätverk och mötesplatser samt stärkt samverkan med berörda aktörer. Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor har fått i uppgift att fördela medel till det civila samhällets organisationer i enlighet med förordningen (2018:32) om statsbidrag för insatser som motverkar hot och hat i det offentliga samtalet. Syftet med förordningen är att stödja projekt som dels minskar förekomsten av hot och hat i det offentliga samtalet, dels stärker utsatta opinionsbildare. Justitiekanslern har som mål att vaka över tryck- och yttrandefriheten samt värna integriteten och rättssäkerheten i den offentliga verksamheten. Myndigheten ska med hög kvalitet och effektivitet bevaka statens rätt och medverka till att rättstillämpningen är effektiv och av hög kvalitet. Antalet inkomna ärenden till Justitiekanslern uppgick till närmare 12 700, vilket är den högsta siffran . Det var främst skadeståndsanspråken som stod för ökningen. Drygt 6 200 ärenden var en direkt följd av dom rörande de som varit registrerade i uppgiftssamlingen Kringresande. Till följd av ökningen av antalet inkomna ärenden ökade även den utgående ärendebalansen inom myndigheten. Trots detta uppnåddes i allt väsentligt de mål för handläggningstider som myndigheten satt upp. handlade myndigheten drygt 1 100 tillsynsärenden och genomförde fem inspektioner. Med den ramhöjning motsvarande som Justitiekanslern tilldelades 2017 har myndigheten förstärkt den extraordinära tillsynen bl.a. över , Säkerhetspolisen och Kriminalvården. Vad gäller Datainspektionen anförs i propositionen att den genom tillsyn över behandlingen av personuppgifter samt genom tillsyn och tillståndsgivning inom kreditupplysnings- och inkassoverksamhet har bidragit till att säkra individens rätt till integritet. inriktade Datainspektionen verksamheten mot bl.a. områden som bedömts vara särskilt känsliga ur ett integritetsperspektiv och där risken för missbruk eller felaktig användning bedömts vara särskilt stor. Datainspektionen har också bedrivit ett omfattande arbete med att förbereda sig för uppgiften att vara tillsynsmyndighet enligt EU:s dataskyddsreform. Detta omställningsarbete har tagit resurser från tillsynsverksamheten. Datainspektionen prioriterade även kommittéarbete och remissarbete eftersom det ger myndigheten möjlighet att lyfta fram och synliggöra integritetsfrågorna. Myndigheten driver också en aktiv internationell samverkan. Politiken för mänskliga rättigheter I propositionen anförs att strategin för det nationella arbetet med mänskliga rättigheter[3] är en viktig del i och en central utgångspunkt för arbetet med genomförandet av Agenda 2030[4]. Mänskliga rättigheter är en av de frågor som ska genomsyra hela agendan. För att tydliggöra detta har kopplingen mellan agendan och de mänskliga rättigheterna lyfts fram i de beslut som fattats inom ramen för strategin . Sammantaget har avsatts från anslaget 6:1 Allmänna val och demokrati för åtgärder för främjande av det nationella arbetet med mänskliga rättigheter. har fått synpunkter och rekommendationer från mot rasism och intolerans och rådgivande kommitté för ramkonventionen. Vidare har regeringen lämnat in i det s.k. periodic review-förfarandet, som är FN:s universella ländergranskningsmekanism. I propositionen anförs vidare bl.a. att ett fortsatt arbete har bedrivits i enlighet med strategin för att svensk lagstiftning ska vara i enlighet med konventionsåtaganden. Fortsatt arbete har genomförts med anledning av en rekommendation från om att vidta åtgärder för att nationell lagstiftning fullt ut ska överensstämma med FN:s konvention om barnets rättigheter. beslutade regeringen en proposition om att inkorporera konventionen. Vidare anförs i propositionen bl.a. att ett samordnat och systematiskt arbete har fortsatt att bedrivas med mänskliga rättigheter inom offentlig verksamhet, bl.a. genom uppdrag till myndigheter och samverkan med kommuner och landsting. I enlighet med flera aktuella rekommendationer och synpunkter har arbetet fortsatt med att säkerställa att berörda aktörer har nödvändig kunskap om konventionsåtaganden om mänskliga rättigheter och vilka krav dessa innebär för den egna verksamheten. Särskilda åtgärder har vidtagits på nationell, regional och lokal nivå. fick i uppdrag att kartlägga myndigheters tillämpning av principen om fördragskonform tolkning i förhållande till konventionsåtaganden om mänskliga rättigheter. Kartläggningen visar att tillämpningen av principen inte förekommer alls eller endast i begränsad omfattning. När principen uttryckligen tillämpas i domstolspraxis är det endast i förhållande till Europarätten. Orsaken bedöms vara dualistiska system, dvs. att den internationella rätten måste införlivas i den svenska rätten innan den kan tillämpas i domstol eller myndighet. För myndigheterna bedöms en orsak också vara bristen på styrning från regering och riksdag. har fått förnyat och utvecklat uppdrag om att stärka kompetensen om mänskliga rättigheter hos statligt anställda i syfte att förvalta och vidareutveckla den webbaserade introduktionen samt utarbeta och genomföra verksamhetsanpassade och praktiskt inriktade utbildningsinsatser om de mänskliga rättigheterna för personal på olika nivåer i ett urval av statliga myndigheter. Uppdraget har bl.a. resulterat i att flera tusen statligt anställda utvecklat sin kompetens om mänskliga rättigheter. Drygt 9 000 personer har t.ex. påbörjat introduktionsutbildningen och 5 000 personer, med representation från 73 myndigheter, har avslutat utbildningen. I utvärderingen av utbildningen framgår att av deltagarna anser att den är relevant för deras yrkesutövning. Regeringen har beslutat om förordningen (2018:1533) om statsbidrag för säkerhetshöjande åtgärder till organisationer inom det civila samhället. Ändamålet med statsbidraget är att det ska bidra till att tillgodose behov av säkerhetshöjande åtgärder hos organisationer inom det civila samhället vars verksamhet påverkas av rädsla för hot, våld och trakasserier. har tillkännagett för regeringen som sin mening att regeringen skyndsamt på nytt ska låta utreda frågan om en nationell rättigheter i (bet. 2017/18:KU6 punkt 2, rskr. 2017/18:98). beslutade om ett uppdrag att utreda frågan. Regeringen anför att tillkännagivande därmed får anses vara slutbehandlat. Området nationella minoriteter omfattar frågor om skydd och stöd för de nationella minoriteterna och de historiska minoritetsspråken. Verksamhet som rör de nationella minoriteterna bedrivs även inom till exempel områdena utbildnings-, språk- och samepolitik. I budgetpropositionen redovisas bl.a. hur lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk efterlevs. Regeringen anför att den beslutade propositionen En stärkt minoritetspolitik (prop. 2017/18:199) för att stärka det grundläggande skyddet för samtliga minoriteter och de utökade rättigheter som finns inom förvaltningsområdena för finska, meänkieli och samiska[5]. Utredningen om en stärkt minoritetspolitik redovisade sitt uppdrag om att analysera vad den finlandssvenska gruppen i har för ställning och om den ska erkännas som en nationell minoritet. Regeringen lämnade skrivelsen Nystart för en stärkt minoritetspolitik (skr. 2017/18:282) till [6]. I skrivelsen redogörs översiktligt för nuläget inom minoritetspolitiken. Vidare redogörs i budgetropositionen för arbetet med internationella åtaganden om nationella minoriteters rättigheter, diskriminering och utsatthet, inflytande och delaktighet samt språk och kultur. Området omfattar den samordnade länsförvaltningen med de 21 länsstyrelserna. Regeringens mål för området är att nationella mål ska få genomslag i länen, som hänsyn tas till regionala förhållanden och förutsättningar. Vidare framgår av budgetpropositionen att länsstyrelserna har uppgifter inom ramen för flera nationella mål som är fördelade på ett stort antal utgiftsområden. Flera av dessa mål är riksdagsbundna. Målen redovisas inom respektive utgiftsområde. Regeringen anför att då det slutliga resultatet av länsstyrelsernas arbete framför allt redovisas inom övriga utgiftsområden använder regeringen inte resultatindikatorer för området Länsstyrelserna. I budgetpropositionen redovisas inom utgiftsområdet endast en samlad bild av länsstyrelsernas arbete och resultat. Vidare anförs i budgetpropositionen att samverkade länsstyrelserna med ett stort antal aktörer inom olika områden. Den statliga verksamheten i länen var i flera avseenden föremål för samordning av länsstyrelserna. Samhällsplanering, kulturmiljö, jämställdhet, mänskliga rättigheter och integration är exempel på områden som ställer krav på samarbete. påbörjade länsstyrelserna ett arbete med brottsförebyggande samordning. Inom krisberedskapsområdet har länsstyrelserna inrättat särskilda råd för krisberedskap och skydd mot olyckor. I övrigt samarbetade länsstyrelserna i det löpande arbetet och i olika samverkansformer med ett stort antal myndigheter och i ett stort antal frågor. I arbetet med anledning av de omfattande skogsbränderna har flera länsstyrelser haft en sammanhållande och samordnande roll inom ramen för sitt geografiska områdesansvar. i övertog ansvaret för räddningstjänsten i –. Vid budgetbehandlingen (bet. 2016/17:KU1 s. 27) konstaterade utskottet att regeringens resultatredovisning i stort var utformad på ungefär samma sätt som i föregående års budgetproposition. När det gällde resultatredovisningen av vissa av länsstyrelsernas verksamheter noterade utskottet att regeringen för valt att inte redovisa några resultatindikatorer och att regeringen avsåg att återkomma med uppgifter om hur arbetet med resultatindikatorer kunde bedrivas och utvecklas framöver. Utskottet välkomnade det pågående arbetet och såg fram emot fortsatta utvecklingsinsatser. När det gällde strukturen på regeringens resultatredovisning och redovisningen av gjorda insatser ansåg utskottet att dessa i stort var bra. Utskottet ansåg att dessa delar möjligen skulle kunna utvecklas något. Det gällde framför allt avsnittet Demokratipolitik och mänskliga rättigheter. Utskottet ville i denna del framhålla att det är angeläget att resultatredovisningens struktur är logisk och tydlig, eftersom detta bidrar till en ökad förståelse för hur statliga anslagsmedel används och vilka resultat de leder till. Det är vidare önskvärt att redovisningen koncentreras till att redovisa och bedöma faktiskt uppnådda resultat av genomförda statliga insatser i förhållande till målen och att sambanden mellan mål, resultat och regeringens budgetförslag tydligt framgår. Vidare konstaterade utskottet att regeringen i budgetpropositionen behandlade några tillkännagivanden som rörde våldsbejakande extremism. När det gällde tre av tillkännagivanden delade utskottet regeringens bedömning att de fick anses tillgodosedda. När det gällde övriga tillkännagivanden om våldsbejakande extremism delade utskottet inte regeringens bedömning att tillkännagivandena med redovisade åtgärder var tillgodosedda fullt ut. Utskottet förutsatte att regeringen skulle återkomma i sin skrivelse om behandlingen av skrivelser (Skrivelse 75) med bl.a. en redogörelse för de ytterligare åtgärder som vidtagits i utestående delar. Slutligen välkomnade utskottet det påbörjade arbetet med att utveckla och förtydliga budgetpropositionens härledningstabeller och tillhörande texter. Som utskottet tidigare påpekat är det angeläget att innebörden av de förändringar som redovisas i härledningstabellerna på ett eller annat sätt tydligt framgår av budgetpropositionen. Vid budgetbehandlingen (bet. 2017/18:KU1 s. 27) anförde utskottet att regeringens resultatredovisning ska ge ett underlag för ställningstagande till regeringens budgetförslag. ska med grund i resultatredovisningen ha möjlighet att bilda sig en uppfattning om hur de statliga resurserna fördelats enligt de politiska prioriteringarna och huruvida de statliga insatserna har lett till avsedda resultat. Inledningsvis kunde utskottet konstatera att regeringens resultatredovisning var utformad på ungefär samma sätt som i föregående års budgetproposition. När det gällde strukturen på regeringens resultatredovisning och redovisningen av gjorda insatser ansåg utskottet att den i stort var bra. Utskottet såg positivt på att regeringen för de flesta områden redovisade resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder. Utskottet ville i denna del framhålla att det är angeläget att resultatredovisningens struktur är logisk och tydlig, eftersom detta bidrar till en ökad förståelse för hur de statliga anslagsmedlen används och vilka resultat de leder till. ville utskottet betona vikten av väl motiverade indikatorer och deras hållbarhet . Vidare noterade utskottet när det gällde resultatredovisningen av vissa av länsstyrelsernas verksamheter att regeringen för valt att inte redovisa några resultatindikatorer. I stället mäts och analyseras det resultat och den effekt som länsstyrelsernas insatser bidrar med under övriga utgiftsområden. I budgetpropositionen anförde regeringen att den avsåg att återkomma med uppgifter om hur arbetet med resultatindikatorer på området kunde bedrivas och utvecklas framöver. Utskottet såg ingen anledning att ifrågasätta regeringens bedömning att inte redovisa några resultatindikatorer, men förutsatte att regeringen skulle fortsätta följa frågan om behovet av resultatindikatorer på området. Slutligen välkomnade utskottet det arbete som genomförts med att utveckla och förtydliga budgetpropositionens härledningstabeller och tillhörande texter. Utskottet konstaterar att resultatredovisningen är ett viktigt underlag för utskottets beredning av budgetpropositionen. Regeringens redovisning och bedömning av de resultat som uppnåtts ska ha en klar och tydlig struktur, eftersom detta bidrar till en ökad förståelse för hur statliga anslagsmedel används och vilka resultat de ger i förhållande till de mål som har beslutat om. Inledningsvis konstaterar utskottet att, som framgår ovan, särskilda principer har tillämpats vid utformningen av budgetpropositionen med anledning av att den har beslutats av en övergångsregering. Detta innebär för resultatredovisningen att regeringen har avstått från att redovisa sina slutsatser av de presenterade resultaten. Redovisningen av resultaten är i övrigt utformad på ungefär samma sätt som i föregående års budgetproposition. Utskottet anser att det är positivt att regeringen för de flesta områden redovisar resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder. Vidare bedömer utskottet att strukturen på regeringens resultatredovisning och redovisningen av gjorda insatser i stort sett är bra. Utskottet vill framhålla att det är angeläget att resultatredovisningens struktur är logisk och betonar vikten av väl motiverade indikatorer och deras hållbarhet samt tydliga härledningstabeller. Anslag m.m. inom utgiftsområde 1 Utskottets förslag i korthet anvisar, med de anslagsvillkor som utskottet anger, anslagen inom utgiftsområde 1 i enlighet med riksdagsstyrelsens respektive ombudsmäns förslag och delvis i enlighet med och förslag till anslagsfördelning i sina motioner respektive regeringens förslag, lämnar de bemyndiganden som regeringen och riksdagsstyrelsen har begärt, beslutar att ombudsmän () får anslagsfinansiera anläggningstillgångar som används i myndighetens verksamhet samt godkänner en investeringsplan för anslaget 2:3 fastighetsanslag. Motionerna med andra förslag till anslagsfördelning (SD, C, L) och om ett asylprogram (KD) avslås. Jämför reservationen (SD) och särskilt yttrande 1 (S, V, MP), 2 (C) och 3 (L). Kungliga hov- och slottsstaten Anslaget 1:1 Kungliga hov- och slottsstaten får användas för att täcka utgifter för statschefens officiella funktioner inklusive utgifter för kungafamiljen, samt för kungliga hovstatens och kungliga slottsstatens förvaltningsutgifter. Kungens konstitutionella, statsceremoniella och officiella uppgifter utgör kärnan i hovstatens verksamhet. I dessa uppgifter ingår bl.a. öppnande av , ordförandeskap i utrikesnämnden och i konseljer och statsbesök. togs ett statsbesök från emot och ett statsbesök till genomfördes. Slottsstatens verksamhet omfattar huvudsakligen vård och underhåll av det kungliga kulturarvet samt utställnings- och visningsverksamhet. Regeringen föreslår att anslaget 1:1 Kungliga hov- och slottsstaten ska uppgå till , vilket är en ökning med på grund av en pris- och löneomräkning. Anslagssparandet uppgick till . ledamöter och partier m.m. Anslaget 2:1 ledamöter och partier m.m. får användas för kostnader för – ersättningar som ledamöter enligt lag har rätt till inom ramen för sitt ledamotsuppdrag – stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i – talmannens verksamhet, resor och representation – utskottens utgående besök samt utrikes och inrikes resor och utfrågningar – internationellt och interparlamentariskt samarbete samt bidrag till interparlamentariskt samarbete – bidrag till föreningar i – språkutbildning till ledamöter Riksdagsstyrelsen föreslår att anslaget 2:1 ledamöter och partier m.m. ska uppgå till . Schablonbeloppet för stöd till politiska sekreterare räknas upp med från nuvarande till fr.o.m. . Detta innebär att nivån på anslaget behöver öka med . Vidare anförs i propositionen att kommer svenska delegation att inneha ordförandeskapet i rådet. Med anledning av främst ordförandeskapet och en parlamentarisk föreslås anslaget öka med . I propositionen anförs också att kostnaderna för normalt ökar under ett valår och året därefter. Nivån på anslaget är därför svårberäknad. De största svårigheterna i beräkningen är kostnaderna för inkomstgarantier och omställningsstöd. En beräkning visar att beräknad budget ligger strax under anslagsutrymmet inklusive uppskattat anslagssparande. På grund av dessa osäkerheter föreslår riksdagsstyrelsen att anslaget ökas med . Den sammanlagda ökningen av anslaget inklusive en pris- och löneomräkning på föreslås bli . Anslagssparandet uppgick till . Anslaget 2:2 förvaltningsanslag får användas för förvaltningsutgifter, bidrag till föreningar i och resebidrag till skolor. Anslaget får också användas för kostnader för stipendier till skolungdomar och kostnader för nämnder och riksdagsorgan enligt lagen (2011:745) med instruktion för . Riksdagsstyrelsen föreslår att anvisas för anslaget 2:2 förvaltningsanslag . I propositionen anförs att det och inledningen av 2018 genomfördes flera avdelningsöverskridande projekt, uppdrag och utvecklingsinitiativ inom ramen för områdena säkerhetsskydd (informationssäkerhet, tillträdesbegränsning och säkerhetsprövning), krisberedskap, kontinuitet och planering för civilt försvar. Genom detta arbete, samt med anledning av omvärldsutvecklingen, har det identifierats ytterligare utvecklingsbehov som kräver resurser för att kunna omhändertas. Det handlar bl.a. om att stärka säkerhetsskyddet. Mot bakgrund av dessa behov föreslår riksdagsstyrelsen att anslaget ökas med . Vidare anförs i propositionen att en översyn av fastighetsverksamheten visar på ett behov av att resurs- och kompetensmässigt förstärka verksamheten för att nå en överensstämmelse mellan tillgången på resurser och omfattningen av uppdraget. Med anledning av detta föreslår riksdagsstyrelsen att anslaget ökas med . I propositionen anförs även att beslutade att det bör uppmärksammas att förflutit sedan demokratins genombrott i . Riksdagsstyrelsen har beslutat att detta ska ske mellan . har arbete bedrivits för att ta fram en digital plattform och digitala spel, en antologi, tryckt och digitalt skolmaterial till gymnasieelever samt produktion av flera utställningar.