bet · H501FiU24 · 2018-06-08 00:00:00 — KI förväntade sig att räntan därefter skulle höjas successivt och nå en nivå på . I Konjunkturläget konstaterade KI att inflationen successivt börjat stiga till följd av bl.a. den mycket expansiva penningpolitiken, vilket försvagat kronan och drivit upp importpriserna. Den höga aktiviteten i den svenska ekonomin förväntades höja inflationen ytterligare och . Sammantaget bedömde dock KI att KPIF-inflationen skulle nå först . I likhet med vid bedömningen räknade KI med att skulle hålla reporäntan oförändrad . Avgörande var enligt KI det låga globala ränteläget. Skulle höja reporäntan tidigare och snabbare skulle kronan förstärkas mer, vilket skulle ge en lägre inflation, lägre inflationsförväntningar och minskad trovärdighet för inflationsmålet. I Konjunkturläget konstaterade KI att kronan utvecklats svagt som råvarupriserna stigit. KI räknade dock med att genomslaget på inflationen skulle bli relativt begränsat. KPIF-inflationen bedömdes endast stiga från och nå upp till inflationsmålet på först . KI räknade nu med att skulle hålla reporäntan oförändrad till på grund av lågkonjunkturen och den låga inflationen i omvärlden, framför allt i . förväntades höja reporäntan innan () genomförde sin första höjning. I Konjunkturläget konstaterade KI att den underliggande inflationen fortfarande var låg. Att KPIF-inflationen steg till berodde till stor del på ökade energipriser. KI bedömde dock att KPIF-inflationen skulle ligga under inflationsmålet under både 2017 och 2018. Enligt KI skulle hålla reporäntan oförändrad och större delen av 2018. En höjning förväntades först , då resursutnyttjandet i den svenska ekonomin bedömdes vara tillräckligt för att pressa upp KPIF-inflationen mot inflationsmålet eller högre. I Konjunkturläget konstaterade KI att KPIF-inflationen dittills pendlat mellan , framför allt till följd av högre energipriser. Den underliggande inflationen, t.ex. KPIF exklusive energi, var dock betydligt lägre. KI räknade med att KPIF-inflationen skulle bli något lägre och när bidraget från energipriserna avtog. I likhet med Konjunkturläget räknade KI med att skulle börja höja reporäntan , vilket enligt KI låg ungefär i linje med egen bedömning. I Konjunkturläget konstaterade KI att KPIF-inflationen pendlat kring 2-procentsnivån på grund av att energi- och tjänstepriserna ökat kraftigt. KI räknade dock med att KPIF-inflationen skulle sjunka under men nära inflationsmålet . Den första reporäntehöjningen förväntades i likhet med tidigare komma först . konsultation (avslutad ) () konstaterade att den svenska ekonomin utvecklades starkt, men att problemen på arbets- och fastighetsmarknaderna riskerade att begränsa uppgången. Fastighetspriserna och hushållens skulder fortsatte att stiga från en redan hög nivå, och IMF upprepade sina tidigare rekommendationer om makrotillsynsåtgärder för att begränsa skuldsättningen och reformer på bygg- och bostadsmarknaden för att möta obalansen på bostadsmarknaden. Det var speciellt viktigt nu när räntorna var extremt låga. Enligt IMF borde börja en process med att successivt reducera ränteavdragen för att minska obalansen på bostadsmarknaden. IMF konstaterade också att inflationen och inflationsförväntningarna hade börjat stiga och att det var viktigt att inflationen nådde inflationsmålet på . borde därför enligt IMF fortsätta med den starkt expansiva penningpolitiken och vara beredd att vidta ytterligare åtgärder om det skulle visa sig nödvändigt. Enligt IMF fanns det fortfarande utrymme för att sänka reporäntan och utöka obligationsköpen. Däremot menade IMF att interventioner på valutamarknaden för att försvaga kronan eller förhindra en kronförstärkning borde användas i sista hand, bl.a. på grund av i utgångsläget starka bytesbalans. konsultation (avslutad ) IMF konstaterade att den svenska ekonomin utvecklats starkt till följd av bl.a. en expansiv ekonomisk politik. IMF räknade också med att tillväxten skulle fortsätta att vara stabil men något lägre . En svagare utveckling i omvärlden och en fortsatt uppgång i fastighetspriserna och hushållens skuldsättning riskerade dock att leda till en lägre tillväxttakt. IMF upprepade återigen sina tidigare rekommendationer för att begränsa de svenska hushållens skuldsättning och ytterligare öka tillgången på bostäder och därmed dämpa de historiskt höga bostadspriserna. IMF välkomnade införandet av amorteringskrav men rekommenderade också någon form av belåningstak för de högst belånade hushållen. Enligt IMF borde också börja fasa ut hyresregleringen för att få ett bättre utnyttjande av fastighetsbeståndet och minska avdragsrätten för räntor för att bl.a. minska hushållens incitament att skuldsätta sig. IMF efterlyste också ökade resurser till () och ett förtydligande av FI:s ansvar och befogenheter när det gäller s.k. makrotillsynsåtgärder. Vidare konstaterade IMF att den mycket expansiva penningpolitiken höjt inflationen och inflationsförväntningarna, men att den underliggande inflationen skulle närma sig inflationsmålet först . borde därför fortsätta att bedriva en starkt expansiv penningpolitik. Penningpolitiken borde läggas om först när det fanns indikationer på en tydlig och hållbar uppgång i inflationstakten. Om uppgången i inflationen eller inflationsförväntningarna började avta borde vara beredd på att vidta ytterligare åtgärder. Interventioner på valutamarknaden för att försvaga kronan eller förhindra en kronförstärkning borde dock användas i sista hand. IMF konstaterade att den svenska ekonomin utvecklats starkt även till följd av en expansiv ekonomisk politik och stigande investeringar inom framför allt bostadssektorn. IMF räknade också med att tillväxten skulle fortsätta att vara hög i takt med att tillväxten i omvärlden förbättras. IMF konstaterade också att antalet sysselsatta vuxit med imponerande och att arbetslösheten sjunkit till av arbetskraften, eller om heltidsstuderande exkluderas ur statistiken. IMF räknade också med att arbetslösheten skulle fortsätta att sjunka även om tillväxttakten i ekonomin skulle avta något . Vidare konstaterade IMF att inflationen stigit upp mot inflationsmålet , men att uppgången främst berodde på engångsfaktorer och att den underliggande inflationen fortfarande var mycket lägre. Den låga underliggande inflationen kunde enligt IMF till stor del förklaras av låga löneökningar trots den höga aktiviteten i ekonomin. IMF rekommenderade att fortsätta med den expansiva penningpolitiken så länge den underliggande inflationen utvecklas långsamt. Räntan borde höjas först när det fanns tydliga tecken på att uppgången i inflationen var hållbar. IMF ansåg också att den riksbankskommitté som tillsattes borde analysera inflationsmålet. Enligt IMF är det internationellt jämförbara inflationsmåttet HICP en bättre målvariabel i inflationsmålet än KPIF som ändrade . Även om IMF noterade att den tidigare kraftiga uppgången i bostadspriserna avtagit något upprepade organisationen sina tidigare rekommendationer om att på olika sätt borde öka tillgången på bostäder och minska hushållens höga skuldsättning. och utveckling () konstaterade i rapporten att den svenska inflationen legat under inflationsmålet och att prognosmakarna, inklusive , ständigt överskattat inflationsutvecklingen. konstaterade också att varit tveksam till att sänka reporäntan på grund av den höga skuldsättningen i hushållssektorn men att banken och sänkt räntan till under noll och kompletterat med andra åtgärder för att förhindra en appreciering av kronan och för att stärka förtroendet för inflationsmålet. rekommenderade att fortsätta med den expansiva penningpolitiken tills inflationen tydligt började stiga. För att ta hand om riskerna med den höga skuldsättningen borde fortsätta med makrotillsynsåtgärder, vilket ansågs särskilt viktigt när räntorna är mycket låga. borde också överväga att fasa ut ränteavdragen, enligt . konstaterade i rapporten att den svenska ekonomin växer starkt och att arbetslösheten sjunker, även om den är relativt hög bland utlandsfödda. konstaterade också att inflationen stigit till följd av den tidigare svaga kronan och ett stigande kapacitetsutnyttjande i ekonomin, men att inflationen fortfarande ligger under inflationsmålet. uppmanade att fortsätta den expansiva penningpolitiken men att gradvis minska stimulansen i takt med att inflationen stiger mot målet. Enligt var dock valmöjligheterna begränsade så länge omvärlden fortsätter att bedriva en starkt expansiv penningpolitik. konstaterade också att huspriser och hushållens skulder stigit snabbt, vilket enligt var en oroande utveckling. Realt sett är den svenska prisuppgången på bostäder en av de högsta i OECD-området. Att dämpa prisuppgången och hushållens skuldsättning var viktigt för att bevara tillväxten och den finansiella stabiliteten. För att minska skuldsättningen, öka utbudet av bostäder och förbättra fastighetsmarknaden rekommenderade att bl.a. införa ett tak för hushållens skuldsättning, reformera fastighetsskatten, fasa ut avdragsrätten för räntor, lätta på hyresregleringen och förenkla reglerna för prospektering och byggande. Utskottet har utvärderat penningpolitiken för perioden –2017. Utvärderingen omfattar hela perioden, men tyngdpunkten ligger på 2017. Utskottet har tidigare granskat utvecklingen i betänkandena /16:FiU24 och 2016/17:FiU24. Stabilare men fortsatt extremt expansiv penningpolitik Utskottet konstaterar att den internationella utvecklingen stabiliserades jämfört med utvecklingen . Uppgången i världsekonomin blev tydligare och inflationen steg sakta uppåt, även om det internationella inflationstrycket fortfarande var lågt. fortsatte att föra den extremt expansiva penningpolitik som beslutades om för att säkerställa en uppgång i inflationen mot målet . Reporäntan hölls oförändrad på –0,, medan däremot köpen av svenska statsobligationer utökades med till sammanlagt . motsvarade det av den totala utestående stocken av svenska statsobligationer. behöll även den extra beredskapen för att intervenera på valutamarknaden för att motverka en eventuell förstärkning av den svenska kronan som beslutades om . Utskottet konstaterar att inflationen steg snabbare än vad räknade med . Mätt enligt KPIF steg priserna med i genomsnitt , till följd av bl.a. stigande energi- och tjänstepriser. Detta innebär att klarade inflationsmålet, bl.a. eftersom banken ändrade målvariabeln i inflationsmålet från KPI till KPIF som man runt målet införde ett s.k. variationsband på ± . Mätt enligt KPI, som var målvariabel i inflationsmålet från det att målet officiellt infördes till , steg priserna med i genomsnitt . Det var visserligen under men ändå väldigt nära målet och den högsta KPI-inflationen som noterats . över hela utvärderingsperioden –2017 låg dock inflationen fortfarande en bra bit under inflationsmålet, oavsett vilket inflationsmått som används. Enligt utskottet är det bra att nu har fått upp den svenska inflationen och inflationsförväntningarna runt målet. konstaterar utskottet att det tagit att nå så här långt och att resan dit har bestått av en oprövad penningpolitik med av negativ reporänta och omfattande köp av obligationer för att öka likviditeten och ytterligare pressa ned räntorna i den svenska ekonomin. Ungefär genomför utskottet en extern utvärdering av penningpolitik. Senast genomförde den tidigare brittiska centralbankschefen och professorn vid en utvärdering av penningpolitiken –2015. Utskottet beslutade att en ny utvärdering ska göras för perioden –2020. Utvärderingen ska fokusera på den extrema penningpolitiken och på vilka effekter de s.k. okonventionella åtgärderna har fått på den ekonomiska och finansiella utvecklingen i . Utskottet återkommer med mer information om utvärderingen. Svensk ekonomi fortsätter att vara stark Utskottet konstaterar att den svenska ekonomin har fortsatt att utvecklas starkt till följd av bl.a. den expansiva penningpolitiken och den allt tydligare återhämtningen i den internationella ekonomin. Resursutnyttjandet steg ytterligare och BNP ökade , vilket visserligen är lägre än tillväxten men väl i nivå med tillväxttakten i och i euroområdet. över hela utvärderingsperioden steg BNP med i genomsnitt , vilket var betydligt högre än i och i euroområdet. Sysselsättningen i den svenska ekonomin ökade mycket kraftigt som arbetslösheten fortsatte att sjunka. har arbetslösheten gått ned till av arbetskraften. Större fokus på redogörelse redogörelse för penningpolitiken är den första av två skriftliga rapporter som ska lämna till utskottet. Redogörelsen är ett viktigt underlag för utskottets årliga utvärderingar av penningpolitiken. För att uppmärksamma redogörelsen, granska innehållet och få igång en debatt om slutsatserna i rapporten höll utskottet en öppen utfrågning om redogörelse (se protokoll från utfrågningen i bilaga 2). I utfrågningen deltog hela direktionen i samt två opponenter; från och , chefsekonom på . Enligt utskottet var diskussionen under utfrågningen öppen och intressant. Båda opponenterna var överens om att nått sitt mål för verksamheten . Inflationen har vänt uppåt och nått inflationsmålet mätt enligt KPIF, och inflationsförväntningarna har stabiliserats kring målet. Ekonomin växer snabbt, och arbetsmarknaden är stark. ansåg dock att man kunde sätta frågetecken kring måluppfyllelsen om perspektivet breddades till att även omfatta samhällsekonomisk stabilitet på lite . Han ansåg att bedrivit en alltför expansiv penningpolitik , vilket bl.a. bidragit till att hushållens skulder ökat ännu mer och att det i sin tur ökat risken för finansiell instabilitet. – världens äldsta centralbank Det gör , eller som den hette när den grundades , till världens äldsta centralbank, äldre än som är den näst äldsta . Begreppet centralbank var visserligen inte uppfunnet när banken grundades men har successivt utvecklats till den moderna centralbank den är . Utskottet vill passa på att gratulera till de gångna 350 åren och önska framgång . Utskottet vill också gratulera till den konferens som höll i samband med jubileet. Nivån på de utländska gästerna, företrädda av bl.a. den amerikanska och den brittiska centralbankschefen, liksom vittnesmålen under konferensen, visar att är en högt uppskattad kollega i centralbanksvärlden och ofta en föregångare inom den penningpolitiska utvecklingen. Protokoll från den öppna utfrågningen om redogörelsen för penningpolitiken 2017 Tid: –12.00 direktion – , riksbankschef, , förste vice riksbankschef, , vice riksbankschef, , vice riksbankschef, , vice riksbankschef, , vice riksbankschef Opponenter: , docent, , , chefsekonom, Frågor från utskottets ledamöter , finansutskottets vice ordförande Ordföranden: har blivit 10.00. Alla är hjärtligt välkomna till finansutskottets öppna utfrågning om för penningpolitiken 2017. Det är första gången i detta format. För ändamålet finns inte bara finansutskottet på plats utan framför allt hela direktion och därutöver två opponenter som förstås är särskilt välkomna, från och från . Den här övningen ska gå till så att vi först får höra från en sammanfattning av redogörelsen. Därefter får våra opponenter ordet, varpå också direktionen i övrigt får en möjlighet att kommentera innan det är dags för utskottets ledamöter att ställa frågor och få svar. Vi får se hur det ska fungera. Först börjar vi med att få en sammanfattning av redogörelsen av riksbankschef . , : Tack för att vi har fått möjlighet att komma hit och prata om penningpolitiken 2017 och hur vi funderar kring penningpolitikens utformning då. Låt mig starta med den klassiska traditionella bakgrunden när det gäller att något prata om penningpolitik såsom den har sett ut i vid det här laget ett ganska bra tag. Det viktiga här är att vår uppfattning är att ett trovärdigt inflationsmål är bra för samhällsekonomin i vid mening. På något sätt behöver vi i alla ekonomier någon form av ankare när det gäller pris- och lönebildningen så att det går att förstå på vilket sätt priserna stiger och vilken vägledning man kan få när man sysslar med prissättning och lönebildning. Det innebär att det är lättare för hushåll och företag att fatta olika typer av ekonomiska beslut och att man inte behöver ägna för mycket tid åt att fundera på hur man ska skydda sig mot priser som fladdrar omkring väldigt mycket. Prisstabilitet skapar kort och gott förutsättningar för en god ekonomisk utveckling. Vi går tillbaka lite grann i tiden och tittar på hur det har sett ut i tiden. Om man tittar på utvecklingen och 2015 visar det sig att inflationstakten i trendar nedåt. Det är inte minst en konsekvens av att hela tioårsperioden efter den stora finanskrisen har varit väldigt bekymmersam på många olika håll i världen när det gäller inflationstakten och den allmänna ekonomiska utvecklingen. Inte minst i vårt närområde spelar statsskuldsproblematiken i många europeiska länder en ganska stor roll. har man kämpat med detta på en rad olika håll för att hantera frågan. Dessvärre har det tagit än vad många trodde, låt oss säga 2009, 2010 och 2011. Den utveckling som fanns då var med en inflation som trendade nedåt. Om man tittar på den högra sidan av bilden ser man inflationsförväntningar som börjar trenda nedåt på ett ganska så tydligt sätt. Då löper vi risken att kanske till och med tappa det ankare som inflationsmålet är tänkt att vara i de här sammanhangen. Det ser man också på en del rubriksättning på en del artiklar från . Man säger att inflationsmålet är ifrågasatt och att industriråd inte tror på inflationsuppgång. Inflationen borta , är ett påstående i rubriksättningen här, och så vidare. Alla dessa rubriker tar egentligen upp samma grundfråga som jag visade på grafen innan, det vill säga att inflationen börjar trenda nedåt. Man ställs då inför frågeställningen: ska vi göra för att vända detta? Det som vi inte kommer ifrån i det sammanhanget, även om den inhemska diskussionen ibland tenderar att bedrivas som om omvärlden inte fanns, är att titta lite grann på hur utvecklingen ser ut i vår omvärld. Med export och import på av BNP och med helt fria kapitalrörelser påverkas vi också i betydande utsträckning av vad som sker i vår omvärld. En sådan trend som har funnits ganska länge och också längre tillbaka i tiden än 2006 är en mycket tydlig trendmässig nedgång i räntor på global nivå. Det ser man också här på bilden att räntorna följs åt ganska mycket. , och ligger ganska nära varandra. Av lite olika skäl är vi antingen något över noll eller en del under noll när det gäller räntesättningen här. Om man tittar på inflationstakten ser ni att inflationstakten i euroområdet, och följs åt inte ett till ett men ändå ganska så hyggligt. Det innebär från ett svenskt perspektiv att vi importerar låg inflation och också låga räntor. Till det ska man också lägga att har börjat köpa tillgångar i stor skala för att stimulera efterfrågan i den europeiska ekonomin och också för att få upp inflationen. Allt detta är någonting som svensk penningpolitik måste förhålla sig till på något sätt. Vi arbetar inte i ett vakuum när det gäller allt detta. Det leder givet den bakgrunden, att vi sänker reporäntan till minus en halv procent. Där har den vid det här laget legat . Ett enkelt uttryck är att säga av , eftersom vi har funnits . I det avseendet är väldigt låga räntor något som är ganska ovanligt. Men det är inte så att svenska räntor på något sätt dramatiskt skiljer sig från räntor på andra håll. Det andra är att vi också inleder ett betydande köp av svenska statsobliga-tioner. Räntan är priset på pengar. För att vara på den säkra sidan genom att köpa statsobligationer ökar vi också mängden pengar. Går det inte på det ena sättet så går det på det andra sättet när det gäller att vända inflationsförväntningarna och få upp inflationen i svensk ekonomi. Om man tittar på vad som har hänt , även om det har tagit , har vi en allt starkare konjunktur i den svenska ekonomin. Det gällde också . Man kan naturligtvis beskriva det på många olika sätt. Ett sätt är att visa vad som sker på arbetsmarknaden under ganska trendmässigt. , 2015, 2016 och 2017 har vi haft en ökad brist på arbetskraft. Spegelbilden av detta är att vi har allt lägre arbetslöshet. Det betyder helt enkelt kort och gott att vi har en stark konjunktur i . Det är naturligtvis någonting som är viktigt när det gäller att få upp inflationstakten till vårt mål på . Detsamma gäller i omvärlden. Om man tittar på vad som har hänt är det också så att handelsvägt i , euroområdet och , om man tittar på de här graferna, varierar tillväxten en del. Men tillväxten är ändå betydligt högre än vad den har varit tidigare. Det är naturligtvis också någonting som påverkar den svenska ekonomin i allra högsta grad på ett positivt sätt. Tittar man på inflationstakten ser vi vad som har hänt . Det är väldigt tydligt mätt som KPIF att inflationen har stigit under . I det avseendet, givet vårt mål 2 procents inflation, är 2017 ett bra år eftersom vi ligger på eller väldigt nära beroende på hur man väljer att mäta inflationstakten , år, genomsnitt eller hur man nu går till väga. Det som också är väldigt viktigt i det här sammanhanget är att penningpolitiken har lyckats med att vända inflationsförväntningarna så att vi nu pratar om ligger vi väldigt . Det är någonting som är betydelsefullt och viktigt om man tittar på den tidsperiod vi hade innan när inflationsförväntningarna började trenda nedåt. Kort och gott: Givet den penningpolitik som vi har fört och den allmänna internationella utvecklingen gick det med mycket jobb och en expansiv penningpolitik att vända det här och återföra inflationstakten till vårt inflationsmål på . Då ställer man sig naturligtvis frågan: Vad är det som har gjort att infla-tionen har stigit ? är det så, och det gäller också i många andra länder, att vi har haft förhållandevis låga löneökningar. Vi har också haft ett förhållandevis lågt pristryck på annat håll i världen. Vad som ändå har lett till att inflationen har stigit är att vi har haft och har en stark konjunktur och att inflationsförväntningarna har återförts till kring . Det underlättar naturligtvis när det gäller förväntningar och möjligheter att höja priserna. har vi haft en relativt svag krona. Det innebär att importpriserna stiger en del. Det kommer med en viss eftersläpning, men det har naturligtvis också bidragit. En helt annan typ av faktor är att energipriserna fluktuerar. Den här gången råkade det sig att energipriserna steg. Sammantaget ledde detta till en inflationstakt som är väldigt . En annan fråga som alltid återkommer när vi talar om penningpolitiken bakåt i tiden är vårt prognosarbete. Den här gången råkar det sig så att vi har relativt träffsäkra prognoser . Vi har mer än träffsäkra prognoser för inflationen. Prognoserna för arbetslöshet ligger nära utfallen, och den inhemska konjunkturen i vid mening blev ungefär som vi hade förväntat oss. Sedan är det viktigt att komma ihåg här att när det gäller prognoser varierar träffsäkerheten . Det är kanske inte det mest meningsfulla att titta på ett enskilt år. Man behöver nog egentligen i grunden titta på prognoser i ett längre tidsperspektiv. Tittar man på många prognosmakare i när det gäller träffsäkerhet i prognosmakeri är det förhållandevis små skillnader mellan olika bedömares prognoser i det här sammanhanget. fortsätter vi som alltid med vårt utvecklingsarbete. För att göra inflationsprognoserna bättre och mer precisa i närtid har vi börjat samla in priser från nätdata. Där hittar man numera alla möjliga prisindikationer som man kan komma åt fortare än om man bara tittar på officiellt publicerade data. Inte minst en fråga som har funnits är utrikes resor som fluktuerar något alldeles enormt. Då får man försöka fiska upp den informa-tionen så fort som det över huvud taget är möjligt. Vi har gjort en ny och en sänkt bedömning av den långsiktiga nivån på reporäntan. Det är måhända inget konstigt med det. Det är en fråga som många centralbanker sliter med på många olika håll i världen.