bet · H501AU9 · 2018-04-20 00:00:00 — Med bakgrund i bl.a. betänkande Översyn av lex (SOU 2015:83) beslutade om vissa nya utstationeringsregler (prop. 2016/17:107, bet. 2016/17:AU9, rskr. 2016/17:226). De nya reglerna innebär bl.a. ändringar av reglerna om stridsåtgärder enligt lex och att tillämpningsdirektivet genomförs i svensk rätt. När det gäller lex innebär ändringarna att arbetstagarorganisationers rätt att vidta stridsåtgärder inte längre begränsas av bevisregeln. I stället gäller ett system där kollektivavtalens rättsverkningar begränsas i förhållande till utstationerande arbetsgivare om kollektivavtalet har slutits som en följd av stridsåtgärder eller varsel om stridsåtgärder. När det gäller de villkor som kan bli tillämpliga vid en utstationering i har arbetstagarorganisationer en informationsskyldighet enligt 9 a § utstationeringslagen att ge in de villkor till som organisationen kan komma att kräva med stöd av stridsåtgärder. Berörda arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer ska anmäla var sin kontaktfunktion till som ska kunna lämna information om kollektivavtalsvillkoren. är enligt 9 § s.k. förbindelsekontor vid utstationeringar i . Utskottet vill inledningsvis slå fast att det välkomnar att arbetstagare från andra länder kommer till för att arbeta. Rörlighet av arbetskraft inom EU är centralt för att se till att efterfrågan på arbetskraft inom hela EU kan mötas och att tillväxten upprätthålls. Internationell handel och öppenhet gentemot andra länder är avgörande för vårt välstånd. Rörlighet över gränserna skapar också möjligheter för många, såväl människor som företag, att utvecklas. Utskottet vill dock tydligt slå fast att den fria rörligheten aldrig får betyda att människor som kommer till för att arbeta utnyttjas. En självklar utgångspunkt måste vara att de som arbetar i ska ha goda och rättvisa villkor i linje med kollektivavtal, oavsett varifrån de kommer. Svenska villkor ska gälla alla som arbetar på den svenska arbetsmarknaden. I samband med att utskottet behandlade ändringar av utstationeringslagen under det senaste motsatte sig allianspartierna delar av förslaget. Allianspartierna invände då bl.a. att rörligheten inom EU skulle riskera att hämmas och att förslaget skulle stå i strid med . Utskottet bemötte i betänkande 2016/17:AU9 (s. 13 f.) grundligt de invändningar som allianspartierna framförde. Utskottet anförde då bl.a. följande. Utskottet delar därmed inte allianspartiernas uppfattning om att lex bör behållas intakt, utan anser precis som regeringen att det är dags att överge nuvarande reglering och ersätta den med en förstärkt rätt för arbetstagarorganisationerna att ta strid för svenska kollektivavtal. Möjligheten att uppnå ett kollektivavtal i utstationeringssituationer bör enligt utskottet i så hög grad som möjligt motsvara vad som gäller i rent inhemska situationer. I likhet med regeringen anser utskottet därmed att de begränsningar som följer av bör gälla endast när kräver det. Utskottet konstaterar att allianspartierna nu på nytt framför samma argument om att det nya regelverket skulle göra det mindre attraktivt för företag från andra länder att komma hit och därmed hämma den fria rörligheten. Partierna oroar sig även för vad det ska innebära för branscher i behov av arbetskraft, såsom byggsektorn, och ifrågasätter på nytt förenligheten med . Utskottet anser att det resonemang som utskottet ställde sig bakom när regelverket infördes fortfarande står starkt. Det har inte framkommit några indikationer på att motsatsen skulle göra sig gällande. Utskottet anser att det är anmärkningsvärt att allianspartierna innan det nya regelverket har varit i kraft i ens anser sig ha underlag för att göra bedömningen att regelverket verkar hämmande på rörligheten av arbetskraft till den svenska arbetsmarknaden. Än mer iögonfallande blir denna uppfattning när statistik om utstationering undersöks. Av denna framgår nämligen att det skedde en kraftig ökning av antalet utstationerade arbetstagare 2017. anmäldes totalt 72 552 utstationerade arbetstagare till register, en ökning jämfört med föregående år och den markant största ökningen sedan registret infördes. Allianspartiernas farhågor för att det regelverk som infördes skulle verka hämmande för viljan att utstationera välbehövlig arbetskraft till verkar alltså vara betydligt överdriven. Utskottet bedömer det snarare som att de trygga och rättvisa villkor som erbjuds på den svenska arbetsmarknaden tilltalar arbetskraften. Utskottet anser också att allianspartiernas inställning tydligt visar på den skiljelinje som finns i arbetsmarknadspolitiken mellan en grupp partier som väljer att inte stå upp för den svenska arbetsmarknadsmodellen fullt ut och regeringens linje att konsekvent försvara modellen. Allianspartierna framställer även ett annat yrkande som också det framställdes i samband med att utskottet beslutade om nya utstationeringsregler under det senaste , nämligen krav på att sanktionera skyldigheten att ge in kollektivavtalsvillkor till . Utskottet står fast vid den uppfattning som framfördes vid den tidigare behandlingen. Utskottet anser således att bestämmelsen som allianspartierna riktar in sig på är ändamålsenligt utformad som den ser ut . Utskottet utgår också från att regeringen noga kommer att följa utvecklingen och att den är öppen för att överväga andra åtgärder om inte syftet med regleringen uppfylls. Det är dock för tidigt att, som allianspartierna verkar förespråka, redan nu utvärdera och konstatera att en bestämmelse som inte haft sin nuvarande utformning i ens är otillräcklig. När det gäller yrkande om att revidera utstationeringsdirektivet i vissa avseenden konstaterar utskottet att det pågår ett arbete inom EU med att revidera utstationeringsdirektivet. Utskottet anser inte att det finns skäl att föregripa detta arbete genom något initiativ från sida. har framställt ett yrkande om att systemet med anmälningsskyldighet för utländska företag som utstationerar arbetstagare till bör utvidgas så att även köparna omfattas av sanktionsansvaret. Utskottet konstaterar att partiet framställde ett liknande yrkande i samband med att utskottet beslutade om nya utstationeringsregler under förra . Utskottets uppfattning var då att det inte framkommit skäl att ändra på den nuvarande ordningen där anmälningsskyldigheten åvilar det utstationerande företaget. Utskottet har inte ändrat uppfattning i denna fråga heller. Utskottet avstyrker mot denna bakgrund samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om entreprenörsansvar. Jämför särskilt yttrande 7 (SD). föreslår i motion 2017/18:2643 av m.fl. att huvudentreprenörsansvar införs för alla arbetstagare inom byggsektorn (yrkande 13). Frågan om att införa ett entreprenörsansvar i byggsektorn har behandlats av utskottet , senast i betänkande 2016/17:AU7 (s. 31 f.). I likhet med vad som har framförts tidigare anser utskottet att situationer med flera nivåer av underentreprenörer kan öka risken för att det uppstår problem på arbetsmarknaden, både för de anställda och för samhället. Det förekommer att arbetstagare som befinner sig långt ned i entreprenadkedjan har problem med att få sin intjänade lön utbetald. För samhället kan det få följden att skatt och sociala avgifter undanhålls. Ett system med entreprenörsansvar är en möjlig väg för att förhindra oseriösa entreprenörer och exploatering av arbetskraften på den svenska arbetsmarknaden. Utskottet noterar att regeringen har överlämnat en proposition till med förslag om att införa ett entreprenörsansvar för lönefordringar i bygg- och anläggningsbranschen (prop. 2017/18:214). Förslaget innebär att en arbetstagare i bygg- och anläggningsbranschen som inte får ut sin lön ska kunna få betalt av det företag som anlitat arbetstagarens arbetsgivare. I andra hand ska huvudentreprenören ansvara för utbetalning av lönen. Om entreprenörsansvaret aktualiseras kan den entreprenör som betalat arbetstagarens lön i efterhand kräva ersättning från arbetsgivaren. Förslaget innebär också att arbetstagaren och arbetstagarorganisationerna ska ha rätt till information om aktörerna i entreprenadkedjan. Parterna på arbetsmarknaden ska även i fortsättningen kunna reglera frågan om entreprenörsansvar i kollektivavtal som då ska tillämpas i stället för lagstiftningen. Entreprenörsansvaret föreslås gälla både inhemska och utstationerade arbetstagare. Utskottet välkomnar på ett generellt plan insatser som försvårar för oseriösa aktörer att verka på den svenska arbetsmarknaden men vill inte nu förekomma utskottets kommande behandling av regeringens förslag om ett entreprenörsansvar. Utskottet avstyrker mot denna bakgrund motionsyrkandet. Sociala rättigheter i EU Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om sociala rättigheter i EU. Jämför reservation 24 (V) och särskilt yttrande 8 (L) och 9 (KD). I partimotion 2017/18:3362 av m.fl. anser att regeringen bör verka för att EU ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll som tydliggör att fackliga rättigheter inte får underordnas ekonomiska intressen (yrkande 3). I partimotion 2017/18:3194 av m.fl. anför Liberalerna att partiet vill utveckla EU-samarbetet med grundläggande krav på sociala rättigheter, den s.k. sociala pelaren (yrkande 22). Partiet anser att sociala rättigheter gör att fler människor i får ett bättre liv, som EU:s tillväxt och ekonomi blir starkare. anser i motion 2017/18:3626 av m.fl. att inte bör delta i arbetet med upprätta en europeisk pelare för sociala rättigheter (yrkande 34). Partiet menar att initiativet tar kraft och tid från områden som EU borde fokusera på. Pelaren innebär även att en grund skapas för att driva fram lagstiftning på områden som inte är EU-gemensamma, vilket inte är en önskvärd ordning. Vid toppmötet för rättvisa jobb och tillväxt i undertecknade EU:s institutioner gemensamt den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Den sociala pelaren innehåller 20 principer som enligt kommissionen ”ska fungera som vägvisare för förnyad konvergens uppåt i fråga om sociala normer mot bakgrund av de föränderliga villkoren i arbetslivet”. tillstyrkte toppmötets slutsatser och betonade att den sociala pelaren bör genomföras både på EU-nivå och på medlemsstatsnivå. Vid mötet uppmanade rådet vidare kommissionen att föreslå lämplig övervakning av genomförandet. Utskottet noterar att Liberalerna anför att EU-samarbetet bör utvecklas med den sociala pelaren, medan har invändningar mot arbetet med den sociala pelaren. Utskottet konstaterar att den sociala pelaren nu har beslutats på EU-nivå. röstade för pelaren, och beslutet föregicks av överläggningar och samråd i som gav sitt stöd till regeringens ståndpunkt. Utskottet noterar vidare att kommissionen presenterade ett meddelande om övervakning av genomförandet av den sociala pelaren (COM(2018) 130). Utskottet konstaterar att genomförandet av den sociala pelaren enligt meddelandet främst ska ske genom samordning och tematisk uppföljning och s.k. benchmarking inom ramen för den europeiska terminen. Utskottet har förståelse för att regeringens arbete med frågor om sociala rättigheter på EU-nivå emellanåt innebär en svår balansgång mellan att värna den svenska arbetsmarknadsmodellen och att inta en konstruktiv hållning i förhandlingsarbetet. Inte minst därför är det viktigt med en tydlig dialog med när det gäller den fortsatta utvecklingen på området. Utskottet utgår från att regeringen även framöver kommer att samverka med utskottet i önskad utsträckning. Mot bakgrund av det anförda kan inte utskottet se att det finns skäl till några initiativ med anledning av Liberalernas eller motionsyrkanden. När det gäller frågan om ett juridiskt bindande socialt protokoll på EU-nivå är det en fråga som utskottet har behandlat vid upprepade tillfällen , senast i betänkande 2016/17:AU7 (s. 28 f.). I likhet med vad som har framförts i frågan anser utskottet att regeringen är tydlig i sina prioriteringar på området. Regeringen bedriver ett långsiktigt arbete för att stärka arbetstagares rättigheter och kollektivavtalens ställning på EU-nivå. Utskottet anser att en omfattande process med fördragsändringar inte är rätt väg att gå just . Det finns andra områden för att förstärka arbetstagares rättigheter som bör prioriteras i stället. Utskottet anser således att det inte finns skäl att rikta något tillkännagivande till regeringen med anledning av yrkande. Utskottet avstyrker mot denna bakgrund samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om registerutdrag i arbetslivet. (S) anser i motion 2017/18:2232 att det finns skäl att begränsa arbetsgivarnas möjligheter att begära utdrag ur brottsregistret vid andra tillfällen än när lagen kräver detta. Utskottet vill inledningsvis framhålla att det är viktigt att värna alla arbetstagares personliga integritet. Som den svagare parten i ett anställningsförhållande eller redan vid ett ansökningsförfarande är det centralt att arbetstagare har ett väl avvägt regelverk med en god skyddsnivå att falla tillbaka på. Frågan om arbetsgivarnas möjligheter att begära registerutdrag har behandlats av utskottet , senast i betänkande 2016/17:AU7 (s. 32 f.). Utskottet noterar att en eventuell begränsning av arbetsgivarnas möjlighet att få tillgång till uppgifter i belastningsregistret har övervägts i olika sammanhang. Såväl Utredningen om integritet i arbetslivet (SOU 2009:44) som Utredningen om registerutdrag i arbetslivet (SOU 2014:48) har lämnat förslag på området. Vid remitteringen av dessa utredningar var för sig framkom det synpunkter om att införandet av ett förbud mot registerkontroll i arbetslivet kan medföra ett behov av att utöka författningsstödet för registerkontroller för vissa aktörer, detta för att säkerställa att de som har ett reellt behov av registerkontroll även fortsättningsvis ska kunna använda metoden. Utskottet noterar att regeringen har tillsatt en utredning just för att undersöka behovet av ett utökat författningsstöd för registerkontroller i arbetslivet (dir. 2018:12). Regeringen förklarade i samband med detta att det behöver utredas vilka lagliga möjligheter till registerkontroll som ska finnas innan det är möjligt att föreslå en lagstiftning med ett sådant generellt förbud som förespråkas i de båda tidigare utredningarna. I direktiven pekas vissa särskilda områden ut som utredaren ska rikta in sig på. Utskottet välkomnar att regeringen på detta vis beaktat de synpunkter som inkommit under beredningen av frågan om ett förbud mot registerkontroll i arbetslivet. Utskottet kommer att följa den fortsatta utvecklingen med intresse och vill inte föregripa utredningens arbete. Utskottet avstyrker mot denna bakgrund motionsyrkandet. Flexiblare regelverk m.m., punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3592 av m.fl. (M) yrkandena 11 och 17 samt 2017/18:758 av (S), 2017/18:900 av m.fl. (SD) yrkandena 7 och 8, 2017/18:1630 av (SD), 2017/18:1893 av Finn och (båda M) yrkandena 1 och 2, 2017/18:2543 av (M), 2017/18:2988 av och (båda M) yrkande 2, 2017/18:3081 av (M), 2017/18:3788 av m.fl. (C) yrkande 5 och 2017/18:3855 av m.fl. (C) yrkande 33. På många arbetsplatser finns det arbetsuppgifter som utförs av personal som egentligen är anställda för att göra annat. Det finns också arbetsuppgifter som inte utförs, trots att det sannolikt skulle öka produktiviteten. Genom att exempelvis definiera enkla jobb i kollektivavtalen med lägre krav skulle nya arbetsgrupper kunna inrättas och dessa kunna avlasta mer utbildad personal. Därigenom skulle den akuta arbetskraftsbristen inom flera områden också kunna avhjälpas. Vi anser att insatser behövs för att bättre än kunna anpassa anställningskostnaderna till arbetskraftens produktivitet. Arbetsmarknadens parter bör därför öppna upp för nya typer av anställningar som tillåter detta. Från politikens håll bör sådana initiativ stödjas. Vi delar inte utskottets uppfattning att de initiativ som genomförts av regeringen och parterna skulle vara vare sig tillräckliga eller önskvärda. Om parterna inte förmår att träffa avtal om enkla jobb anser att trygghetsanställningar kan vara en väg framåt. Det är en ny anställningsform som ger samma rättigheter som när man omfattas av kollektivavtal och fackföreningsmedlemskap. När det gäller regelverket för uppsägningstvister delar vi inte heller där utskottets uppfattning att detta skulle vara väl avvägt. Uppsägningstvister kan pågå . Det innebär en stor osäkerhet och en stor kostnad för en arbetsgivare, som kan vara särskilt svår att bära för små företag. vill därför begränsa tiden i anställning under en uppsägningstvist till samt sänka skadeståndsnivåerna för felaktiga uppsägningar för små företag. En sådan ordning skulle skapa en bättre förutsägbarhet för arbetsgivaren, vilket i längden skulle främja fler nyanställningar. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med förslag dels om att införa trygghetsanställningar om arbetsmarknadens parter inte förmår att träffa avtal om enkla jobb, dels om att ändra reglerna om uppsägningstvister i anställningsskyddslagen i enlighet med vad som anförts ovan. Flexiblare regelverk m.m., punkt 1 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:900 av m.fl. (SD) yrkande 8 och 2017/18:758 av (S), 2017/18:900 av m.fl. (SD) yrkande 7, 2017/18:1630 av (SD), 2017/18:1893 av Finn och (båda M) yrkandena 1 och 2, 2017/18:2543 av (M), 2017/18:2988 av och (båda M) yrkande 2, 2017/18:3081 av (M), 2017/18:3592 av m.fl. (M) yrkandena 11 och 17, 2017/18:3788 av m.fl. (C) yrkande 5 och 2017/18:3855 av m.fl. (C) yrkande 33. Svensk industris viktigaste tillgång är arbetskraften. För att den ska fortsätta vara det är det viktigt att prioritera den framtida kompetensförsörjningen. Denna tillgodoses främst genom att vi utbildar vår egen arbetskraft och ser till att den matchas mot det behov som finns på den svenska arbetsmarknaden. När det gäller utbildning av vår egen arbetskraft är det viktigt att dels redan på grundskole- och gymnasienivå fånga ungdomarnas teknikintresse, dels stimulera vidareutbildning i arbetslivet, inte minst i tider av lågkonjunktur. Utöver inhemsk arbetskraft kommer det alltid att finnas ett behov av att rekrytera viss högkompetent arbetskraft utifrån. För kompetenser som inte finns att tillgå på den svenska arbetsmarknaden är det viktigt att luckorna fylls på ett strukturerat sätt. Arbetsgivarna måste dock respektera svenska villkor i enlighet med den svenska arbetsmarknadsmodellen. Vi anser därför att regeringen bör verka för att säkra kompetensförsörjningen i enlighet med vad som anförts ovan. Flexiblare regelverk m.m., punkt 1 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3788 av m.fl. (C) yrkande 5 och 2017/18:3855 av m.fl. (C) yrkande 33 och 2017/18:758 av (S), 2017/18:900 av m.fl. (SD) yrkandena 7 och 8, 2017/18:1630 av (SD), 2017/18:1893 av Finn och (båda M) yrkandena 1 och 2, 2017/18:2543 av (M), 2017/18:2988 av och (båda M) yrkande 2, 2017/18:3081 av (M) och 2017/18:3592 av m.fl. (M) yrkandena 11 och 17. Jag delar inte utskottets uppfattning att dagens regelverk i alla dess delar är väl avvägt, och att det inte skulle finnas behov av förändringar. anser tvärtom att det behövs ett övergripande omtag om lagar och regler på den svenska arbetsmarknaden. Systemet behöver göras om så att trösklarna in på arbetsmarknaden sänks och flexibiliteten och tryggheten ökar. För att det ska vara möjligt behöver en rad olika regler ses över. Vidare anser att det är viktigt att slå vakt om flexibla arbetsformer som ger möjlighet att använda sig av t.ex. visstidsanställningar och säsongsanställningar. Flera olika branscher, såsom livsmedelsbranschen, är nämligen i hög grad säsongsbetonade, och arbetsgivarna har därför ett stort behov av tillfälligt anställd personal. Jag anser därför att regeringen i enlighet med det som anförts ovan dels bör ta initiativ till förändringar av lagar och regler på arbetsmarknaden, dels bör värna flexibla anställningsformer. Provanställning, punkt 2 (M, C, L, KD) av (M), (M), (C), (M), (L), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3177 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 3, 2017/18:3592 av m.fl. (M) yrkande 14 och 2017/18:3626 av m.fl. (KD) yrkande 25. byggs starkt genom fler i arbete. När många jobbar skapas mer resurser till den gemensamma välfärden. Att ha ett arbete och en inkomst ger människor makt över sina liv, liksom en känsla av gemenskap och av att vara behövd. Alliansens målsättning är därför att alla som vill och kan arbeta ska ha ett jobb att gå till. Arbetsmarknaden ska rymma även dem som står långt ifrån att få ett jobb. Trots rådande högkonjunktur har stora grupper fortfarande svårt att få arbete. För att komma till rätta med denna problematik krävs åtgärder i det arbetsrättsliga regelverket. En åtgärd som vi vill se är att möjligheterna till provanställning utökas. Vi anser, till skillnad från utskottet, att dagens regler på området inte är helt tillfredsställande. Vi tror att fler arbetsgivare skulle våga öppna dörren för den som står utan jobb om provanställningen förlängdes från . En sådan förändring bör inte uppfattas som ett angrepp på anställningstryggheten utan som en nödvändig insats för att få fler i arbete. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med ett förslag om att förlänga provanställningstiden i anställningsskyddslagen i enlighet med vad som anförts ovan. Stärkt anställningsskydd, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3362 av m.fl. (V) yrkandena 11, 12, 14 och 22 samt 2017/18:37 av (KD), 2017/18:586 av och (båda S), 2017/18:606 av (S), 2017/18:782 av m.fl. (S), 2017/18:1088 av m.fl. (S), 2017/18:1364 av m.fl. (S), 2017/18:1850 av m.fl. (L) yrkande 2, 2017/18:2028 av (M), 2017/18:2631 av (S), 2017/18:2632 av och (båda S) och 2017/18:3628 av m.fl. (L) yrkande 3. anser att tidsbegränsade anställningar fyller en nödvändig funktion på arbetsmarknaden. Det måste gå att ta in vikarier när anställda är föräldralediga, eller sjuka, och det måste gå att anställa extrapersonal vid tillfälliga arbetsanhopningar eller när det behövs specifik kunskap . Problemet är att många arbetsgivare systematiskt använder tidsbegränsade anställningar för att täcka permanenta arbetskraftsbehov, därför att det är bekvämt att ha en flexibel personalstyrka. Åtgärder behövs för att komma åt de otrygga anställningar som många människor sitter fast i. Otrygga anställningar ger otrygga liv. När de inte är motiverade av tydliga och konkreta behov, och särskilt om de fortgår länge, utsätter de arbetstagare för risken att behandlas mer godtyckligt av arbetsgivaren. De undergräver också möjligheter och drivkrafter till kompetensutveckling och kan bli en förevändning för arbetsgivaren att placera problematiska arbetsuppgifter hos någon som ändå kan bytas ut, snarare än att ändra arbetets innehåll. Arbetsplatser med otrygga anställningsförhållanden riskerar också att i praktiken bli tystare arbetsplatser, där de som arbetar drar sig mer för att säga ifrån om missförhållanden. Även om vissa steg har tagits i rätt riktning, såsom åtgärder för att begränsa stapling av visstidsanställningar, anser att ytterligare åtgärder behövs. Jag delar således inte utskottets uppfattning om att det inte skulle finnas skäl till nya initiativ på området.