bet · H501FiU36 · 2018-03-23 00:00:00 — En betaltjänstleverantör som begär ett besked om tillgängliga medel ska tillämpa säker kommunikation och innan besked begärs autentisera sig gentemot den kontoförvaltande betaltjänst-leverantören. Reglerna ska inte gälla betalningstransaktioner som initieras genom kortbaserade betalningsinstrument där det lagras elektroniska pengar. Återbetalning av betalningstransaktioner som initierats av eller via en betalningsmottagare Regeringen föreslår att vid återbetalning av betalningstransaktioner som initierats av eller via en betalningsmottagare ska valuteringsdagen för kreditering av betalarens betalkonto bestämmas till senast den dag då beloppet debiterades kontot. De villkor för återbetalning som anges i betaltjänstlagen och som avser att betalningstransaktionens exakta belopp inte angavs i samband med godkännandet av betalningstransaktionen och att beloppet överstiger det belopp som betalaren rimligen kunde förvänta sig med hänsyn till sitt tidigare utgiftsmönster och andra relevanta omständigheter, ska inte gälla för autogireringar som omfattas av Sepa-förordningen[7]. Regeringen anser att rätten till villkorslös återbetalning inte bör utvidgas till att omfatta andra autogireringar än de som omfattas av Sepa-förordningen. Tidpunkt för när medel ska finnas tillgängliga för betalningsmottagaren Det bör enligt regeringen förtydligas i betaltjänstlagen att kravet att betalningsmottagarens betaltjänstleverantör ska säkerställa att betalningstransaktionens belopp ställs till betalningsmottagarens förfogande efter det att beloppet krediteras betalningsmottagarens betaltjänstleverantörs konto även gäller betalningar inom en och samma betaltjänstleverantör. Detta ska gälla när det hos betaltjänstleverantören inte görs någon valutaväxling, eller görs en växling mellan euro och någon annan av EES-ländernas valutor eller mellan sådana andra valutor. Det faller sig enligt regeringen naturligt att betalningsbeloppet från betalningstransaktioner som innehåller annan valutaväxling också ställs till mottagarens förfogande . Regeringen föreslår att betalningsmottagarens betaltjänstleverantör ska bistå betalarens betaltjänstleverantör i dennes försök att få tillbaka medlen i fall där en felaktig unik identifikationskod har använts i en betalningstransaktion och lämna all tillgänglig information som är relevant för att medlen ska kunna återfås. Om det, trots att betalarens betaltjänstleverantör har vidtagit skäliga åtgärder för att få tillbaka de medel som betalningstransaktionen avsåg, inte är möjligt att få tillbaka medlen, ska betaltjänstleverantören på skriftlig begäran ge betalaren all tillgänglig information som betalaren behöver för att kunna inleda ett rättsligt förfarande för att få tillbaka medlen. Valuteringsdag och ansvar vid felaktigt genomförda betalningstransaktioner I andra betaltjänstdirektivet har det i förhållande till första betaltjänstdirektivet tillkommit vissa regler om när valuteringsdagen ska inträffa vid kreditering av betalarens respektive betalningsmottagarens konto. Regeringen föreslår att om betalarens betaltjänstleverantör ansvarar för genomförandet av en betalningstransaktion som initierats av betalaren och transaktionen inte genomförts eller genomförts bristfälligt, ska vid återbetalning av den felaktigt genomförda transaktionen valuteringsdagen för kreditering av betalarens betalkonto bestämmas till senast den dag då beloppet debiterades kontot. Om det är betalningsmottagarens betaltjänstleverantör som ansvarar för att betalningstransaktionen genomförs korrekt, ska valuteringsdagen för kreditering av betalningsmottagarens konto bestämmas till senast den dag då beloppet skulle ha valuterats om transaktionen hade genomförts korrekt. Om en betalningstransaktion genomförs för sent ska betalningsmottagarens betaltjänstleverantör, på begäran av betalarens betaltjänstleverantör som agerar på betalarens vägnar, se till att valuteringsdagen för kreditering av betalningsmottagarens konto bestäms till senast den dag då beloppet skulle ha valuterats om betalningstransaktionen hade genomförts korrekt. Det arbete som betalarens betaltjänstleverantör är skyldig att utföra för att spåra en betalningstransaktion som genomförts bristfälligt ska vara avgiftsfritt för betalaren. Om betalningsmottagarens betaltjänstleverantör överför en betalningsorder som har initierats av eller via mottagaren för sent i förhållande till de tidsfrister som gäller, ska beloppet valuteras på betalningsmottagarens betalkonto senast den dag då det skulle ha valuterats om betalningsordern hade överförts korrekt. Om en betalares betaltjänstleverantör ansvarar gentemot betalaren för en inte genomförd eller bristfälligt genomförd betalningstransaktion som initierats av eller via betalningsmottagaren, ska, vid återbetalning eller återställande av det debiterade kontots ställning, valuteringsdagen för kreditering av betalarens betalkonto bestämmas till senast den dag då beloppet debiterades kontot. Skyldigheten enligt betaltjänstlagen för betalarens betaltjänstleverantör att betala tillbaka betalningstransaktionens belopp när leverantören är ansvarig för en inte genomförd eller bristfälligt genomförd transaktion som initierats av eller via betalningsmottagaren ska inte gälla om transaktionen genomförts för sent men betalarens betaltjänstleverantör kan visa att betalningsmottagarens betaltjänstleverantör ändå har tagit emot beloppet. I sådant fall ska betalningsmottagarens betaltjänstleverantör valutera beloppet på betalningsmottagarens betalkonto senast den dag då beloppet skulle ha valuterats om transaktionen hade genomförts korrekt. Det arbete som betalningsmottagarens betaltjänstleverantör är skyldig att utföra för att spåra en betalningstransaktion som genomförts bristfälligt ska vara avgiftsfritt för betalningsmottagaren. Enligt andra betaltjänstdirektivet har en betaltjänstleverantör rätt till ersättning för förluster från en annan betaltjänstleverantör eller mellanhand om ansvaret för förluster eller betalda belopp till följd av betalningstransaktioner som genomförts obehörigen eller som inte genomförts eller genomförts bristfälligt kan hänföras till den andra betaltjänstleverantören eller mellanhanden. Det som tillkommit i andra betaltjänstdirektivet i förhållande till första betaltjänstdirektivet är att reglerna även omfattar ersättning som betalats ut till följd av obehöriga transaktioner. Regeringen föreslår därför att rätten till återkrav även ska omfatta transaktioner som genomförs obehörigen. Regeringen föreslår att innan ett ramavtal om betaltjänster ingås med en användare ska betaltjänstleverantören när det gäller kortbaserade betalningsinstrument även lämna information om de rättigheter som följer av artikel 8.2 i EU-förordningen om förmedlingsavgifter. Betaltjänstleverantören ska även informera användaren om vilka åtgärder betaltjänstleverantören vidtar för att på ett säkert sätt underrätta betaltjänstanvändaren om obehörig användning och säkerhetsrisker. Rätten för betaltjänstanvändaren att avgiftsfritt säga upp ett ramavtal ska börja gälla efter det att avtalet ingåtts. Information om avgifter i vissa fall Regeringen föreslår att en betaltjänstanvändare ska vara skyldig att betala en avgift vid användning av ett visst betalningsinstrument för en betalnings-transaktion endast om betaltjänstleverantören informerar användaren om det sammanlagda avgiftsbeloppet innan transaktionen påbörjas. Information i samband med valutaväxling Om valutaväxling erbjuds före påbörjandet av en betalningstransaktion i en uttagsautomat, föreslår regeringen att information om alla avgifter och om den växelkurs som kommer att användas vid transaktionen ska ges till och godkännas av betalaren innan en betaltjänstanvändare genomför en betalningstransaktion i automaten. Regeringen bedömer att reglerna i andra betaltjänstdirektivet om behandling av personuppgifter inte kräver någon lagstiftningsåtgärd. Datainspektionen och anser att det bör övervägas om Datainspektionen i stället för är den myndighet som bör ha ansvaret för frågor om personuppgifter och it-säkerhet. Regeringen konstaterar att har tillsyn över att bestämmelserna i betaltjänstlagen följs och att detta inbegriper bl.a. behandling av personuppgifter. Att har ett sådant ansvar är inte unikt för betaltjänstområdet. Detsamma gäller även på andra delar av finansmarknadsområdet, exempelvis penningtvättslagen. Regeringen konstaterar vidare att frågan om uppdelning av tillsynsansvaret mellan och Datainspektionen inte är en fråga som bör hanteras inom ramen för förevarande lagstiftningsärende. Regeringen anser att marknadsföringslagen ska tillämpas om information inte lämnas i enlighet med de bestämmelser i betaltjänstlagen som – avser informationskrav vid tillhandahållande av betaltjänster och rör valutaväxling eller förhandsinformation som ska lämnas vid enstaka betalningstransaktioner och vid ingående av ramavtal – avser information om tjänster och avgifter vid tillhandahållande av betalkonto. Betaltjänstleverantörer ska se till att informationsmaterial om konsumenters rättigheter som utarbetats av Europeiska kommissionen görs tillgängligt för betaltjänstanvändare. Lösande av tvister mellan behöriga myndigheter Enligt andra betaltjänstdirektivet får en behörig myndighet hänskjuta ett ärende till för tvistlösning i vissa situationer. Någon möjlighet för de behöriga myndigheterna att hänskjuta frågor till för bindande medling finns inte i första betaltjänstdirektivet. Sådan möjlighet finns dock i flera andra EU-rättsakter på finansmarknadsområdet. Regeringen föreslår att Finans-inspektionen ska få hänskjuta frågor som rör ett förfarande av en annan behörig myndighet inom EES till för lösning av tvister i det gränsöverskridande samarbetet. Regeringen föreslår att ett europakooperativ som tillhandahåller betaltjänster ska upprätta årsredovisning och, i förekommande fall, koncernredovisning i enlighet med de bestämmelser i årsredovisningslagen som är tillämpliga på ekonomiska föreningar. Bokföringslagen och lagen om utländska filialer m.m. ska ändras så att hänvisningar till betalningsinstitut som omfattas av lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag tas bort. Ändringar i lagen om elektroniska pengar Lagen om elektroniska pengar bör enligt regeringen ändras så att den överensstämmer med betaltjänstlagen när det gäller bestämmelser som är tillämpliga i verksamheter med betaltjänster och som rör anlitande av ombud, anmälningsplikt vid ändring av verksamhet, vilka uppgifter som ska lämnas till när verksamheten drivs över gränserna och på vilket sätt dessa uppgifter ska överlämnas till behöriga myndigheter i andra länder, skyldighet för utländska företag att lämna uppgifter till , utbyte av information mellan behöriga myndigheter när aktörer som driver verksamhet över gränserna överträtt föreskrifter, registerfrågor samt möjligheten för att hänskjuta frågor till . Lagändringarna föreslås träda i kraft . Bestämmelserna i betaltjänstlagen om att tredjepartsbetaltjänstleverantörer och betaltjänst-leverantörer som ger ut kortbaserade betalningsinstrument ska identifiera respektive autentisera sig gentemot den kontoförvaltande betaltjänst-leverantören, om säker kommunikation och om stark kundautentisering ska träda i kraft den dag som regeringen bestämmer. Betaltjänstleverantörer som driver verksamhet med stöd av gällande reglering Den som vid ikraftträdandet av ändringarna i betaltjänstlagen har tillstånd att driva verksamhet som betalningsinstitut ska enligt regeringens förslag få fortsätta verksamheten t.o.m. . För att fortsätta verksamheten efter det datumet ska det krävas ett nytt tillstånd. Om en ansökan om tillstånd för verksamheten lämnas in före den tidpunkten, ska den berörda personen dock få fortsätta verksamheten till dess att ansökan har prövats slutligt. Den som vid ikraftträdandet av lagändringarna är beviljad undantag från tillståndsplikt (registrerad betaltjänstleverantör) ska få fortsätta verksamheten t.o.m. . För att fortsätta verksamheten efter det datumet ska det krävas att ett nytt undantag beviljas eller tillstånd meddelas. Om en ansökan om tillstånd eller undantag från tillståndsplikt för verksamheten lämnas in före den tidpunkten, ska den berörda personen dock få fortsätta verksamheten till dess att ansökan har prövats slutligt. Om bedömer att förutsättningarna för att meddela tillstånd eller bevilja undantag är uppfyllda, ska inspektionen meddela tillstånd eller bevilja undantag oavsett om någon ansökan om det gjorts eller inte. ska informera den berörda personen innan tillstånd meddelas eller undantag beviljas. Den som vid ikraftträdandet av lagändringarna har tillstånd att som betalningsinstitut tillhandahålla s.k. systemoperatörstjänster ska få fortsätta verksamheten t.o.m. . För att fortsätta verksamheten efter det datumet ska det krävas ett nytt tillstånd. Om en ansökan om tillstånd för verksamheten lämnas in före den tidpunkten, ska den berörda personen dock få fortsätta verksamheten till dess att ansökan har prövats slutligt. Om finner att den juridiska personen uppfyller kraven i betaltjänstlagen på kapitalbas, ska inspektionen meddela tillstånd att tillhandahålla betaltjänster som avser genomförande av betalningstransaktioner där överföringen av medel inte täcks av ett kreditutrymme. Detta gäller oavsett om någon ansökan om tillstånd gjorts eller inte. Regeringen föreslår att den som vid ikraftträdandet av ändringarna i betaltjänstlagen driver verksamhet som leverantör av betalnings-initieringstjänster eller kontoinformationstjänster ska få fortsätta verksamheten t.o.m. . För att fortsätta verksamheten efter det datumet ska det krävas tillstånd eller undantag från tillståndsplikt. Om en ansökan om tillstånd eller undantag från tillståndsplikt för verksamheten lämnas in före den tidpunkten, ska den berörda personen dock få fortsätta verksamheten till dess att ansökan prövats slutligt. En kontoförvaltande betaltjänstleverantör som när de tekniska standarderna för stark kundautentisering och säkra öppna kommunikationsstandarder ska börja tillämpas ännu inte uppfyller de tekniska standarderna ska inte få missbruka det förhållandet för att blockera eller förhindra användningen av betalningsinitierings- eller kontoinformationstjänster. Den som vid ikraftträdandet av ändringarna i betaltjänstlagen driver uppräkningsverksamhet ska enligt regeringens förslag få fortsätta verksamheten t.o.m. . För att fortsätta verksamheten efter det datumet ska det krävas tillstånd eller undantag från tillståndsplikt. Om en ansökan om tillstånd eller undantag från tillståndsplikt för verksamheten lämnas in före den tidpunkten, ska den berörda personen dock få fortsätta verksamheten till dess att ansökan prövats slutligt. Förslaget innebär att lagen om obehöriga transaktioner med betalningsinstrument ska gälla i fråga om avtal som ingåtts före ikraftträdandet. Sådana ändringar i ramavtal som syftar till att införa villkor i enlighet med de krav som följer av de nya bestämmelserna ska, oavsett vad som stadgas i avtalet, kunna genomföras genom att betaltjänstleverantören meddelar betaltjänstanvändaren om ändringarna minst en månad före den dag då de föreslås börja tillämpas. Ändringar som gynnar betaltjänstanvändaren får genomföras utan att denne meddelas i förväg. Om betaltjänstanvändaren inte godkänner de föreslagna ändringarna ska användaren meddela leverantören detta före det datum då ändringen föreslås träda i kraft. Lagen om elektroniska pengar Den som vid ikraftträdandet av ändringarna i lagen om elektroniska pengar har tillstånd att driva verksamhet som pengar ska enligt regeringens förslag få fortsätta verksamheten t.o.m. . För att få fortsätta verksamheten efter det datumet ska det krävas ett nytt tillstånd. Om en ansökan om tillstånd för verksamheten lämnas in före den tidpunkten, ska den berörda personen dock få fortsätta verksamheten till dess att ansökan har prövats slutligt. Om bedömer att förutsättningarna för tillstånd är uppfyllda, ska inspektionen meddela tillstånd oavsett om någon ansökan om det gjorts eller inte. ska informera den berörda personen innan tillstånd meddelas. Lagen om europakooperativ och penningtvättslagen Enligt regeringens bedömning behövs det inte några övergångsbestämmelser till ändringarna i lagen om Europakooperativ och penningtvättslagen. Förslagets syfte och alternativa lösningar Syftet med andra betaltjänstdirektivet är att skapa bättre förutsättningar för säkra och effektiva betalningar och på så sätt öka skyddet för konsumenterna i samband med betalningstransaktioner. Direktivet är bindande för medlemsstaterna och måste genomföras i nationell rätt när det gäller det resultat som ska uppnås. Om inte anpassar gällande rätt är risken att kommissionen inleder ett förfarande om fördragsbrott. Att avstå från att genomföra direktivet är alltså inte något alternativ. Som nämnts tidigare är direktivet ett s.k. fullharmoniseringsdirektiv. Möjligheterna till alternativa lösningar är därmed begränsade. Det finns dock valmöjligheter i direktivet som regeringen föreslår ska utnyttjas vid genomförandet i svensk rätt. Det gäller bl.a. förbudet att ta ut tilläggsavgifter och kontohavarens ansvar för obehöriga transaktioner. Flera remissinstanser har invändningar mot utredningens konsekvensanalys. Det gäller bl.a. , , och . Tillämpningsområdet för andra betaltjänstdirektivet utökas i förhållande till första betaltjänstdirektivet. De nya aktörerna är tredjeparts-betaltjänstleverantörer som tillhandahåller betalningsinitieringstjänster eller kontoinformationstjänster. Enligt bedömning finns det uppskattningsvis två till fem svenska aktörer som driver verksamhet som består i att tillhandahålla betalningsinitieringstjänster och en till tre svenska aktörer som driver verksamhet som består i att tillhandahålla kontoinformationstjänster. Förslagen i denna proposition påverkar även kontoförvaltande betaltjänstleverantörer. Det finns inget register över vilka de är, men de aktörer som har tillstånd att tillhandahålla betalkort är i huvudsak 34 kreditmarknadsbolag, 41 bankaktiebolag, 2 medlemsbanker, 47 sparbanker, 35 betalningsinstitut, 78 registrerade betaltjänstleverantörer, 6 pengar och 1 registrerad utgivare av elektroniska pengar. Enligt är det dock långt ifrån alla dessa aktörer som tillhandahåller betalkonton och de kommer därför inte att påverkas av förslagen. Det utvidgade tillämpningsområdet innebär även att företag som ägnar sig åt s.k. uppräkningsverksamhet omfattas av krav på tillstånd för att få tillhandahålla sina tjänster. I finns två dominerande värdebolag som innefattar omräkningsverksamhet, och . Utöver dessa aktörer berörs även , , , Domstolar och . Aktörer som kommer att omfattas av ett tillståndskrav eller krav på registrering De företag som driver verksamhet som består i att tillhandahålla betalningsinitieringstjänster respektive kontoinformationstjänster agerar på en oreglerad marknad. Leverantörer av betalningsinitieringstjänster kommer att omfattas av ett tillståndskrav och leverantörer av kontoinformationstjänster av ett registreringskrav. Värdebolagens uppräkningsverksamhet föreslås inte längre undantas från tillståndskravet i betaltjänstlagen. De aktörer som kommer att omfattas av ett tillståndskrav eller ett registreringskrav kommer att behöva ansöka om detta hos . Det kommer att innebära administrativa kostnader för företagen. Regeringen gör bedömningen att kostnaden för tillstånd och tillsyn samt övriga finansiella krav på tillståndspliktiga betaltjänstleverantörer kan bli förhållandevis betungande och medföra stora kostnader för mindre företag som tillhandahåller denna typ av tjänst. Krav på hantering av risker och kommunikation Andra betaltjänstdirektivet innehåller nya regler om hur företag ska hantera risker i sin verksamhet och i vilka former de ska kommunicera med sina kunder (betaltjänstanvändarna) och med varandra i samband med t.ex. en betalningstransaktion. Företagen kommer att behöva inrätta system med lämpliga åtgärder och kontrollmekanismer för att hantera operativa risker och säkerhetsrisker. Vidare måste de med vissa intervall rapportera risker, allvarliga operativa incidenter, säkerhetsincidenter och bedrägerier som har genomförts i samband med användandet av olika betalningsinstrument. Inrättandet av system av beskrivet slag innebär kostnader för företagen. Detsamma gäller för rapporteringsskyldigheten. Enligt regeringen är det dock inte möjligt att bedöma hur stora dessa kostnader blir. De kommer sannolikt att bli mer kännbara för de mindre företagen. Regeringen har kontaktat i syfte att uppskatta de kostnader som kan uppkomma för de kontoförvaltande betaltjänst-leverantörerna. Sammantaget kan det enligt uppskattningen innebära investeringar på totalt för de kontoförvaltande betaltjänstleverantörerna på den svenska marknaden. Ökade kostnader för företagen torde i sin tur leda till att kostnaden för betaltjänstanvändarna kommer att öka, t.ex. i form av ökade avgifter för att få använda sig av företagens tjänster. Mot detta ska dock, enligt regeringens mening, vägas de effekter av ökad konkurrens som förslaget förväntas innebära, och som kan ge lägre kostnader för betaltjänstanvändarna. Konsekvenser för kontoförvaltande betaltjänstleverantörer Kostnader kommer bl.a. att uppkomma för de kontoförvaltande betaltjänstleverantörerna för att inrätta system som kan kommunicera med leverantörer av betalningsinitieringstjänster och kontoinformationstjänster. De kan bestå av licens-, utvecklings-, drift-, underhålls- och supportkostnader. Bankernas befintliga system kan också behöva uppgraderas. Enligt är anpassningskostnader svåra att uppskatta, men den sammanlagda kostnaden kan förväntas vara 30–för en genomsnittlig svensk bank. De kontoförvaltande betaltjänstleverantörerna måste också utveckla system som kan hämta in information, i realtid, från det register som ska föra enligt betaltjänstlagen. Även dessa kostnader är enligt regeringen svåra att uppskatta. Konsekvenser för små företag Det är enligt regeringen möjligt att de krav som ställs med anledning av genomförandet i svensk rätt av andra betaltjänstdirektivet kan komma att bli särskilt betungande för små företag med begränsade resurser. Regeringen konstaterar dock att andra betaltjänstdirektivet inte ger något utrymme att införa mildare krav för små företag. Det är därför inte möjligt att ta särskild hänsyn till små företag vid utformningen av förslagen i propositionen. Regeringen tror att förslagen i propositionen kommer att medföra en ökad konkurrens på marknaden för betaltjänster. Förslagen innebär att bankkunder – både privatkunder och företag – kan låta tredjepartsleverantörer utföra finansiella tjänster åt dem. De kontoförvaltande betaltjänstleverantörerna blir skyldiga att ge tredjepartsleverantörer åtkomst till sina kunders betalkonton. Tredjepartsleverantörerna kan därmed använda bankernas data och infrastruktur som plattform för sina finansiella tjänster. Det kan komma att förändra värdekedjan för betaltjänster, och det kommer enligt regeringen att få stor betydelse för vilka affärsmodeller som är lönsamma och vem som har kontakt med kunden. Regeringen menar dock att det är svårt att på förhand beskriva hur marknaden kommer att utvecklas. Förslagen omfattar inte tredjepartsleverantörers tillgång till annan information än sådan från betalkonton. Tillgången till annan typ av information kommer således även i fortsättningen att vara ett område där det råder avtalsfrihet. Konsekvenser för , och kommer enligt förslaget att få utökat tillsynsansvar. När det gäller ansökningar bedömer regeringen att det rör sig om en marginell ökning. uppskattar att arbetsuppgifterna motsvarar ytterligare två till tre medarbetare på heltid och utöver detta att det tillkommer kostnader för systemstöd för rapportering på . Även bedöms få en ökad arbetsinsats.