bet · H501KU32 · 2018-01-26 00:00:00 — som det finns mer formaliserade forum för inflytande och information, t.ex. samrådsgrupper, pågår metodutveckling när det gäller att hitta andra former för romers inflytande och delaktighet. Flera kommuner har exempelvis aktivt arbetat med att stödja framväxten av lokala romska organisationer (Ku2017/01111/DISK). Vidare konstaterar regeringen att Myndigheten för ungdoms- och civil-samhällesfrågor (MUCF) bl.a. har genomfört ett erfarenhetsutbyte mellan romska kvinnor och icke-romska kvinnoorganisationer. Både MUCF och har inom ramen för sina uppdrag om romsk inkludering, i bidragsgivningen och på andra sätt, särskilt uppmuntrat romska kvinnor att delta i arbetet. förnyades förordnandet av romska referens-grupp. Referensgruppen består av 20 romska företrädare, varav hälften kvinnor. Referensgruppen har träffats för att ge stöd i att identifiera behov hos den romska gruppen, ge förslag på insatser och utvärdera genomförda insatser. Utredningen om en stärkt minoritetspolitik Utredningen om en stärkt minoritetspolitik (Ku 2016:02) har haft i uppdrag att genomföra en sammanhållen analys av minoritetspolitiken, att se över minoritetslagen samt att utreda ett antal särskilda frågor. Utredningen har lämnat två betänkanden (SOU 2017:60 och SOU 2017:88). För en beskrivning av de åtgärder som berör alla eller flera av de nationella minoriteterna, se nedan. I fråga om romsk inkludering kan konstateras att utredningen föreslår att bidraget enligt förordningen (2005:765) om statsbidrag till nationella minoriteter minst ska fördubblas och att det särskilda stöd som lämnas till Sverigefinländarnas delegation och – Tornionlaaksolaiset ska höjas. Vidare föreslås att staten lämnar ett sådant stöd även till lämpliga riksorganisationer som företräder den judiska och den romska minoriteten. Vidare föreslår utredningen att även jiddisch och chib ska ges ett visst skydd i äldreomsorgen. Utredningen föreslår även att och folkminnen ska få i uppdrag att utreda formerna för att inrätta språkcentrum även för meänkieli och finska, samt utreda förutsättningarna för att skapa motsvarande funktion för jiddisch och chib. Utredning om ett nationellt center för romska frågor Kommissionen mot antiziganism lämnade sitt slutbetänkande Kraftsamling mot antiziganism (SOU 2016:44). Därefter har regeringen fattat beslut om att närmare utreda hur ett nationellt center för romska frågor kan inrättas (Ku 2017:A). Utredaren ska särskilt beakta förslagen som lämnats av Kom-missionen mot antiziganism. Uppdraget ska redovisas . I samband med att behandlade de motioner som resulterade i ett tillkännagivande (bet. 2014/15:KU16) framhöll att det behövs fortsatta satsningar för att bekämpa antiziganism och diskriminering. Utskottet noterade bl.a. skolornas centrala roll och vikten av att sprida vitboken och dess innehåll till olika delar av samhället samt att ta fram skolmaterial baserat på vitboken. Vidare noterade utskottet vikten av spridning av arbetssätt för romsk inkludering på nivå, brobyggarverksamhet med kulturkompetens, jämställdhetsåtgärder samt utveckling och produktion av lärverktyg. Utskottet betonade även vikten av utvärdering och framtidsplanering. behandlade utskottet flera motioner om antiziganism och romsk inkludering (bet. 2016/17:KU16). Utskottet framhöll att åtgärder mot antiziganism och för romsk inkludering är av stor vikt och noterade redogörelsen i budgetpropositionen för det pågående arbetet. Utskottet konstaterade bl.a. att Kommissionen mot antiziganism hade lämnat sitt slutbetänkande med ett antal rekommendationer till regeringen. Utskottet noterade också att regeringen avsåg att fortsätta arbetet med att tillgodose tillkänna-givande på området –2019. Vidare konstaterade utskottet att regeringen hade beslutat om en översyn av lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk där utredaren ska göra en sammanhållen analys av minoritetspolitiken. Mot denna bakgrund avstyrkte utskottet motionsyrkan-dena. Två reservationer (L respektive M, C, L, KD) och två motiv-reservationer lämnades (SD). Utskottet vill framhålla att åtgärder mot antiziganism och för romsk inkludering är av stor vikt och noterar redogörelsen i budgetpropositionen för det pågående arbetet. Utskottet noterar vidare att regeringen avser att fortsätta arbetet med att tillgodose tillkännagivande på området. Utskottet noterar även det pågående arbetet med att utreda hur ett nationellt center för romska frågor kan inrättas. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet yrkandena i motion 2017/18:3120 (M, C, L, KD). Utskottet avstyrker även yrkandet i motion 2017/18:3587 (L). Åtgärder i fråga om nationella minoriteter och minoritetsspråk Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om åtgärder i fråga om nationella minoriteter och minoritetsspråk. Jämför reservation 2 (L). I motion 2017/18:380 av (L) yrkande 1 begärs ett tillkänna-givande om behovet av dialog med de fem nationella minoriteterna om ökat inflytande i enlighet med 5 § lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk. Motionären menar att regeringen bör ge ansvariga myndigheter i uppdrag att i dialog med de fem nationella minoriteterna utveckla former för inflytande i enlighet med 5 § lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om kompetensutbildning i kulturer och nationella minoritetsspråk för personal inom och omsorgen. Motionären framhåller att majoriteten av kommunerna inte genomför några kompetensutvecklande insatser för att höja kunskapsnivån om de nationella minoriteternas rättigheter, språk och kultur. I motion 2017/18:604 av och (båda S) begärs ett tillkännagivande om att i samband med uppföljningen av den nuvarande förvaltningsområdesmodellen se över behoven av extra utbildning och väg-ledning för att säkra att fler äldre med finska som modersmål får tillgång till äldreomsorg på det finska språket. Motionärerna menar att det är angeläget att äldreomsorgen blir likvärdig för finsktalande äldre över hela landet. Regeringen bör därför agera med tydliga styrsignaler till tillsynsmyndigheter och medverkande i förvaltningsområdena för att prioritera dessa frågor. I motion 2017/18:3134 av och (båda M) begärs ett tillkännagivande om att se över hur barn till urfolk och nationella minoriteter kan få utökade möjligheter att få undervisning i sitt modersmål även i de kommuner som inte ingår i en förvaltningskommun. Motio-närerna menar att det är av yttersta vikt att fler barn får rätt till förskole-verksamhet på sitt modersmål förutsatt att det finns tillgång till personal. Detta betyder att kommuner som inte ingår i något förvaltningsområde behöver kartlägga och söka efter personal med denna språkliga kompetens. I motion 2017/18:3135 av och (båda M) begärs ett tillkännagivande om att ska inkluderas i lagen om nationella minoriteter samt att skollagen och minoritetslagen bör harmoni-seras. Motionärerna menar att barn som börjar sin väg mot aktiv tvåspråkighet på förskolan borde få en möjlighet att bli fullt ut tvåspråkiga. I kommittémotion 2017/18:3587 av m.fl. (L) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om information i samhället och i skolan om urfolk, nationella minoriteter och minoritetsspråk. Motionärerna menar att kunskapen om de nationella minoriteterna och minoritetspolitiken har blivit bättre inom förvaltningsområdena, men att kunskapen utanför förvaltningsområdena och inom myndigheter är bristfällig. I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om förskoleverksamhet med minoritetsspråksprofil. Motionärerna menar att som tvåspråkiga skolor med minoritetsspråksprofil är viktiga är rekryteringsgruppen smal och den tvåspråkiga inriktningen kan leda till högre kostnader. Det behövs därför en genomgång av förutsättningarna för dessa skolor. I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om äldreomsorg med minoritetsspråksprofil. Motionärerna menar att det behövs fler insatser för att öka tillgången till äldreomsorg på minoritetsspråk. I yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om insatser i fråga om språk, medier och kultur med minoritetsspråksprofil. Motionärerna menar att åtgärder behövs för att säkerställa att utrymme avsätts för sändningar på de nationella minoritetsspråken i public service-verksamheten. beslutade att skulle ansluta sig till ramkonvention om skydd för nationella minoriteter (ram-konventionen) och den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk (minoritetsspråkskonventionen). fattade beslut om att erkänna fem nationella minoriteter och deras språk. För att uppfylla kon-ventionernas krav infördes bestämmelser om enskildas rätt att använda de nationella minoritetsspråken samiska, finska och meänkieli hos domstolar och förvaltningsmyndigheter med verksamhet i de geografiska områden där språken använts av hävd och fortfarande används i tillräcklig utsträckning, s.k. förvaltningsområden. Vidare infördes en rätt att i dessa områden få förskole-verksamhet och äldreomsorg helt eller delvis på de nämnda språken. Därutöver beslutades om vissa rikstäckande åtgärder inom bl.a. utbildning, kultur, massmedier, äldreomsorg och samarbete över nationsgränserna för att stödja de nationella minoriteterna och minoritetsspråken (prop. 1998/99:143, bet. 1999/2000:KU6, rskr. 1999/2000:69). minoritetspolitiska proposition bedömde regeringen att det fanns ett behov av en samlad strategi för att möta de nationella minoriteternas behov och för att förbättra efterlevnaden av folkrättsliga minoritetsåtagan-den (prop. 2008/09:158 s. 28 f.). Strategin borde enligt regeringen omfatta åtgärder för att – förtydliga den rättsliga regleringen av de nationella minoriteternas rättig-heter genom en sammanhållen lag som gäller i hela landet och inte enbart i en viss region av landet – motverka diskriminering och utsatthet – säkerställa en bättre efterlevnad av ramkonventionen och minoritets-språkskonventionen och uppföljning av vidtagna åtgärder – stärka de nationella minoriteternas egenmakt och inflytande – främja bevarandet av de nationella minoritetsspråken. Lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk ersatte en ny lag (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk tidigare lagar på området i enlighet med förslagen minoritetspolitiska proposition (prop. 2008/09:158, bet. 2008/09:KU23, rskr. 2008/09:272). I lagen föreskrivs vissa grundläggande rättigheter för samtliga fem nationella minoriteter i och vissa särskilda rättigheter för finsk-, samisk- och meänkielitalande. Det s.k. grundskyddet innebär att förvaltningsmyndigheterna på lämpligt sätt ska informera de nationella minoriteterna om deras rättigheter när det behövs (3 §), att det allmänna har ett särskilt ansvar för att skydda och främja de nationella minoritetsspråken och främja de nationella minoriteternas möjligheter att behålla och utveckla sin kultur i , varvid barns utveckling av en kulturell identitet och användning av det egna minoritets-språket ska främjas särskilt (4 §), och att förvaltningsmyndigheterna ska ge de nationella minoriteterna möjlighet till inflytande i frågor som berör dem och så långt det är möjligt samråda med representanter för minoriteterna i sådana frågor (5 §). Vidare har enskilda rätt att använda finska, meänkieli och samiska i kontakter med myndigheter vars geografiska verksamhetsområde helt eller delvis sammanfaller med minoritetsspråkets förvaltningsområde i ärenden där den enskilde är part eller ställföreträdande part och som har anknytning till förvaltningsområdet (8 §), liksom i mål eller ärenden hos domstolar vars domkrets helt eller delvis sammanfaller med förvaltningsområdena eller, i fråga om samiska, vissa angivna kommuner (13 §). Även utanför förvaltnings-områdena har enskilda rätt att använda de tre språken om det finns kunnig personal, och myndigheterna ska enligt lagen verka för detta (9 och 11 §§). Enskilda har alltid rätt att använda finska och samiska vid sina skriftliga kontakter med ombudsmän () samt i enskilda ärenden med Justitiekanslern, , och (10 §). Kommunerna i förvaltningsområdena har också särskilda skyldigheter att erbjuda förskola och äldreomsorg helt eller delvis på minoritetsspråken, om någon önskar detta. I fråga om äldreomsorg gäller detsamma utanför ett förvaltningsområde, om kommunen har tillgång till personal som är kunnig i språket (17 och 18 §§). Den nya lagen innebar vidare en utvidgning av förvaltningsområdena (6 §), och en möjlighet till frivillig anslutning till förvaltningsområdena efter ansökan hos regeringen infördes (7 §). Genom lagen infördes också ett system för uppföljning, rådgivning och stöd för förvaltningsmyndigheternas tillämpning av lagen (20 och 21 §§). I fråga om uppföljning och tillsyn diskuterades i förarbetena till lagen problemet med att bristande engagemang och ansvarstagande på lokal nivå försvårar genomförandet i praktiken. Det framhölls att tillämpnings-problemen är direkt kopplade till den kommunala självstyrelsen, som innebär en decentraliserad besluts- och ansvarsordning i många av de frågor som berörs av minoritetspolitiken. Regeringen gjorde dock bedömningen att det inte var aktuellt att införa en s.k. operativ insyn på minoritetspolitikens område, bl.a. med hänvisning till att det inte fanns något beredningsunderlag för att införa skarpa sanktionsmöjligheter kopplade till en sådan tillsyn. I stället föreslogs att ett uppföljningsansvar skulle införas för att driva på genomförandet av rättigheterna och skyldigheterna enligt lagen på det kommunala planet och ge regeringen underlag när det gäller efterlevnaden. framhölls att det särskilda uppföljningsansvaret inte innebar någon inskränkning i det tillsynsansvar som vilar på andra myndigheter, t.ex. i fråga om förskoleverksamhet och äldreomsorg. Regeringen ansåg vidare att frågan om en operativ tillsyn fick väckas på nytt om det skulle visa sig att uppföljningsansvaret inte var tillräckligt för att förbättra efterlevnaden av minoritetsrättigheterna (prop. 2008/09:158 s. 42 f., s. 47 f. och s. 106 f.). med beslutet om den nya minoritetslagen infördes också en bestämmelse i 5 kap. 6 § socialtjänstlagen (2001:453) om att kommunerna ska verka för att det finns tillgång till personal med kunskaper i samiska, finska eller meänkieli där detta behövs i omvårdnaden om äldre människor. I förarbetena framhölls att det redan av gällande socialtjänstlag kunde anses följa en skyldighet att se till att det finns tillgång till personal med exempelvis kunskaper i samiska, finska eller meänkieli, om detta behövs för att uppnå insatser av god kvalitet, och att den föreslagna bestämmelsen var ett tydliggörande av detta (prop. 2008/09:158 s. 101 f.). I specialmotiveringen anges att stadgandet inte är någon rättighetsbestämmelse och att det inte innebär en skyldighet att skaffa språkkunnig personal, men att kunskaper i minoritetsspråk bör beaktas vid rekrytering (s. 137 f.). I förordningen (2009:1299) om nationella minoriteter och minoritetsspråk finns bestämmelser som kompletterar lagen, bl.a. om statsbidrag till kommuner och landsting för merkostnader och åtgärder med anledning av lagen. Av 2 och 3 §§ förordningen framgår att i och ansvarar för uppföljningen av tillämpningen av lagen. trädde ändringar i skollagen (2010:800) i kraft när det gäller modersmålsundervisning i nationella minoritetsspråk (prop. 2013/14:148). Ändringarna innebär att det för modersmålsundervisning i de nationella minoritetsspråken inte längre krävs att elevens vårdnadshavare har språket som modersmål. gäller att de nationella minoritetsspråken är undantagna från kravet att språket ska vara elevens dagliga umgängesspråk i hemmet. För de obligatoriska skolformerna krävs inte heller att eleven har grundläggande kunskaper i språket (10 kap. 7 §, 11 kap. 10 § och 12 kap. 7 § skollagen). För elever i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan krävs dock fortfarande att de har goda kunskaper i språket (15 kap. 19 § och 18 kap. 19 § skollagen). trädde även ändringar i skollagen i kraft när det gäller bestämmelser om fjärrundervisning (prop. 2014/15:44). Med ändringen infördes möjligheten att erbjuda fjärrundervisning i vissa ämnen, bl.a. modersmål inklusive minoritetsspråk. Av 12 § i sändningstillståndet för () och sändningstillståndet för () 2014–2019 följer att SVT:s samlade utbud på de nationella minoritetsspråken samiska, finska, meänkieli och chib samt på teckenspråk sammantaget med SR:s och Utbildningsradions (UR) utbud ska öka jämfört med nivå. Ökningen ska vara betydande. SVT ska även erbjuda ett utbud på det nationella minoritetsspråket jiddisch och andra minoritetsspråk. SVT ska ha en dialog med de berörda grupperna. I fråga om den programverksamhet som avses i föregående stycke får SVT, SR och UR sinsemellan fördela ansvaret för olika insatser. Samtliga kommuner och av landstingen som ingår i förvaltnings-områden genomförde, enligt regeringen, insatser för att skydda och främja de nationella minoriteternas språk och kultur. Resultatet är i stort sett likvärdigt med föregående år (prop. 2017/18:1 utg.omr. 1 s. 91 f.). De uppföljande myndigheterna, i och , har i sin uppföljning haft ett särskilt fokus på service och omvårdnad inom äldreomsorgen på nationella minoritetsspråk. Uppföljningen visar att kommuner som ingår i förvaltningsområdena har kommit längre än kommuner utanför förvaltningsområdena med att erbjuda hemtjänst och boende på minoritetsspråk. Det framgår att i kommuner som ingår i förvaltningsområdena har boenden eller avdelningar som enbart är avsedda för de nationella minoritetsgrupperna. Majoriteten av dessa kommuner ingår i förvaltningsområdet för finska. Motsvarande siffra för kommuner utanför förvaltningsområdena är . Det finns även skillnader när det gäller tillgång till personal som behärskar nationella minoritetsspråk. Av kommuner som ingår i förvaltningsområdena uppger att de har boenden eller avdelningar med personal som behärskar nationella minoritetsspråk. Även här ingår majoriteten av kommunerna i förvaltningsområdet för finska. Utanför förvaltningsområdena uppger av kommunerna att de har tillgång till minoritetsspråkig personal. I den årliga uppföljningsrapporten från och i framgår att av minoritetsföreträdarna i de lokala samråden uppger att äldreomsorgen på nationella minoritetsspråk inte fungerar bra. De anser att det bl.a. saknas personal som behärskar minoritets-språk och att det finns organisatoriska brister. i och uppföljning visar att tillgången till minoritetsspråkkunnig personal för många kommuner är en stor utmaning som begränsar möjligheterna att erbjuda verksamhet som helt eller delvis bedrivs på minoritetsspråket. Utbudet av äldreomsorg på nationella minoritetsspråk ser olika ut beroende på kommunernas förutsättningar. Inom radio och tv i allmänhetens tjänst har alla tre programföretag under innevarande tillståndsperiod ökat sina sändningar på de nationella minoritetsspråken finska, samiska, meänkieli och chib. sände SR på de nationella minoritetsspråken, SVT och UR . Sändningarna har ökat på alla fem minoritetsspråk i jämförelse med föregående år. övervakar i fem- respektive treårscykler efterlevnaden av ramkonventionen och minoritetsspråkskonventionen. har i sina granskningar konstaterat att utbildningen i och på minoritetsspråk är av grundläggande betydelse för att främja minoritets-språkens bevarande. I den rapport som presenterades (CM [2014] 145) framför expertkommittén att bör vidta åtgärder på ett antal punkter. Man anser att modersmålsundervisningen i nationella minoritetsspråk i är otillräcklig för att upprätthålla språkkompetensen hos eleverna. Kritiken gäller bl.a. tillgången på lärare och undervisning i de nationella minoritetsspråken. , rådets beslutsfattande organ, fastställde ett antal rekommendationer till , bl.a. att se till att undervisningen i modersmål i de nationella minoritetsspråken möter de krav som ställs i stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk (CM/RecChL [2015] 1). bedömer bl.a. att antalet undervisningstimmar i ämnet modersmål är för lågt och att möjligheten till tvåspråkig undervisning är otillräcklig. Vidare bedömer ministerkommittén att det finns stora skillnader mellan olika kommuner när det gäller modersmålsundervisningen, såväl när det gäller undervisningstiden och periodiciteten som i fråga om huruvida tvåspråkig undervisning erbjuds. lämnade den de senaste rapporterna till med redovisning av det pågående arbetet med anledning av åtaganden inom ramkonventionen och minoritetsspråkskon-ventionen. I rapporterna lyfter särskilt fram rätten till språk och kultur samt de utmaningar som finns bl.a. på utbildningsområdet. Rapporterna redogör för utvecklingen sedan de senaste rapporteringstillfällena och identifierar de områden där det fortfarande finns behov av insatser. rådgivande kommitté antog ett antal rekommendationer till om ramkonventionen (ACFC/OP/IV(2017)004). Kom-mittén anför att bör stärka genomförandet av lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk på den lokala nivån och införa sanktioner om lagen inte följs. Vidare rekommenderade kommittén att ytterligare formalisera samernas deltagande i politiska beslutsprocesser på såväl lokal som regional och nationell nivå i frågor som berör dem. Slutligen framförde kommittén rekommendationer om att stärka utbudet av undervisning på minoritetsspråk genom att göra läraryrket för dem med inriktning på minoritetsspråk mer attraktivt samt genom att utveckla undervisningen i minoritetsspråk i förskolan i samarbete med de nationella minoriteterna. Utredningen om en förstärkt minoritetspolitik (Ku 2016:02) Delbetänkandet Nästa steg? Förslag för en stärkt minoritetspolitik (SOU 2017:60) Utredningen har haft i uppdrag att genomföra en sammanhållen analys av minoritetspolitiken, att se över minoritetslagen och att utreda ett antal särskilda frågor. Utredningen har när det gäller minoritetspolitikens övergripande inriktning gjort två bedömningar. Den första bedömningen är att minoritetspolitiken i större utsträckning behöver inriktas på överföringen av språk och kultur mellan generationerna. Av minoritetspolitikens tre delmål bör därför målet språk och kulturell identitet ges en särskild tyngd. I synnerhet bör frågor som rör språkrevitalisering och ungdomars delaktighet prioriteras. Den andra övergripande bedömningen är att minoritetspolitiken behöver integreras bättre inom andra politikområden. Utredningen konstaterar att minoritetspolitiken är sektorsöverskridande, men att den på alla samhälls-nivåer riskerar att hamna i ett ”stuprör” vid sidan av andra politikområden. Utredningen gör bedömningen att regeringen och övrig offentlig verksamhet bör sträva efter att i ökad grad integrera de minoritetspolitiska frågorna inom övriga sektorsområden. Två förslag tar särskilt sikte på detta, nämligen att regleringen av de nationella minoriteternas rättigheter inom förskolan och äldreomsorgen ska överföras från minoritetslagen till skollagen respektive socialtjänstlagen. Tyngdpunkten i utredningens uppdrag har varit utvärderingen av minori-tetslagen och frågor som ansluter till det. Utredningen gör i denna del en rad bedömningar och lämnar ett antal förslag i kapitel 4. Utredningen kommer fram till att tills vidare bör behålla och utveckla ordningen med ett utökat skydd inom förvaltningsområden och ett grundläggande skydd som gäller över hela landet. Utredningen konstaterar att det varit oklart om kommuner har möjlighet att utträda ur förvaltningsområden och lämnar ett förslag till hur en utträdesmöjlighet kan regleras i minoritetslagen. Utred-ningen föreslår att möjligheten enligt 10 § minoritetslagen att skriftligen kontakta vissa särskilt angivna myndigheter på finska och samiska ska utökas till meänkieli, samt att även Arbetsförmedlingen ska omfattas av bestäm-melsen. En central fråga för utredningen har varit minoritetslagens s.k. grund-läggande skydd – vissa bestämmelser som gäller samtliga fem nationella minoriteter eller nationella minoritetsspråk.