bet · H501CU14 · 2018-06-05 00:00:00 — Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till ändringar i och till en ny lag om adoption i internationella situationer. Lagändringarna innebär en modernisering av regelverket för adoption och syftar till att stärka barnrättsperspektivet och skapa bättre förutsättningar för ett effektivt förfarande som uppfyller högt ställda krav på rättssäkerhet. Ändringarna innebär närmare bl.a. följande. Vid adoption av ett barn ska barnets bästa vara viktigast. Barnets rätt till information och att komma till tals i adoptionsprocessen lyfts fram och tydliggörs. Det införs även en rätt för barn som är adopterade att få veta det av sina föräldrar. Adoptionsreglerna ska vara flexibla och möjliggöra en prövning utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Vissa generella begränsningar av möjligheten att adoptera tas därför bort. Bland annat ska sambor kunna adoptera under samma förutsättningar som gifta par. För att förbättra underlaget i adoptionsärenden införs tydligare bestämmelser om domstolens handläggning och en effektivare ordning för att genomföra adoptionsutredningar. Det införs vidare utökade möjligheter till automatiskt erkännande av utländska adoptionsbeslut, och även i övrigt införs modernare regler om adoption i internationella situationer. Den nya lagen och lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet anser att bör avslå motionsyrkandena. I betänkandet finns elva reservationer (M, SD, C, L, KD). Proposition 2017/18:121 Modernare adoptionsregler. 16 yrkanden i följdmotioner. 12 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /18. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Bakgrund och gällande rätt Sambors rätt att adoptera Barnets rätt att komma till tals i adoptionsprocessen Barnets samtycke och betydelsen av barnets åsikter Vårdnadshavares vetorätt samt åtgärder för att främja nationella adoptioner Vuxenadoption i särskilda fall Enskilda adoptioner och medgivandeutredningar Samkönade pars möjligheter till adoption Adoptioner kopplade till surrogatarrangemang i utlandet 1.Ändringar i , punkt 1 (KD) 2.Sambors rätt att adoptera, punkt 3 (KD) 3.Barnets rätt att komma till tals i adoptionsprocessen, punkt 4 (L, KD) 4.Barnets samtycke och betydelsen av barnets åsikter, punkt 5 (M, C) 5.Vårdnadshavares vetorätt samt åtgärder för att främja nationella adoptioner, punkt 6 (M, C, KD) 6.Vårdnadshavares vetorätt samt åtgärder för att främja nationella adoptioner, punkt 6 (SD) 7.Vårdnadshavares vetorätt samt åtgärder för att främja nationella adoptioner, punkt 6 (L) 8.Vuxenadoption i särskilda fall, punkt 7 (L, KD) 9.Enskilda adoptioner och medgivandeutredningar, punkt 8 (KD) 10.Samkönade pars möjligheter till adoption, punkt 9 (M, C, L) 11.Adoptioner kopplade till surrogatarrangemang i utlandet, punkt 10 (M, C, L) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Proposition 2017/18:121 Proposition 2017/18:155 Motioner från allmänna motionstiden /18 Bilaga 2 Regeringens lagförslag Bilaga 3 Utskottets lagförslag Bilaga 4 yttrande 2017/18:SoU3y Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till lag om ändring i . Därmed bifaller proposition 2017/18:121 punkt 1 och avslår motionerna 2017/18:2403 av Boriana (M), 2017/18:3217 av m.fl. (M) yrkande 5 och 2017/18:4006 av m.fl. (KD) yrkande 4. Reservation 1 (KD) a) regeringens förslag till 1. lag om adoption i internationella situationer, 2. lag om ändring i socialförsäkringsbalken, 3. lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584), 4. lag om ändring i lagen (1997:191) med anledning av tillträde till om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner, 5. lag om ändring i lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap, 6. lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453), 7. lag om ändring i utlänningslagen (2005:716), 8. lag om ändring i lagen (2016:1013) om personnamn, b) utskottets förslag i bilaga 3 till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453). Därmed bifaller propositionerna 2017/18:121 punkterna 2–9 och 2017/18:155 punkt 3.2. Sambors rätt att adoptera 2017/18:4006 av m.fl. (KD) yrkandena 1–3. Reservation 2 (KD) Barnets rätt att komma till tals i adoptionsprocessen 2017/18:4004 av m.fl. (L) yrkande 1 och 2017/18:4006 av m.fl. (KD) yrkande 5. Reservation 3 (L, KD) Barnets samtycke och betydelsen av barnets åsikter 2017/18:4007 av m.fl. (M, C) yrkande 1. Reservation 4 (M, C) Vårdnadshavares vetorätt samt åtgärder för att främja nationella adoptioner 2017/18:418 av (L) yrkande 3, 2017/18:982 av m.fl. (SD) yrkande 40, 2017/18:983 av och (båda SD) yrkande 6, 2017/18:1749 av och (båda M), 2017/18:3036 av (M), 2017/18:3098 av (M), 2017/18:3217 av m.fl. (M) yrkande 8, 2017/18:4002 av m.fl. (SD), 2017/18:4006 av m.fl. (KD) yrkande 9 och 2017/18:4007 av m.fl. (M, C) yrkande 2. Reservation 5 (M, C, KD) Reservation 6 (SD) Reservation 7 (L) Vuxenadoption i särskilda fall 2017/18:4004 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2017/18:4006 av m.fl. (KD) yrkande 6. Reservation 8 (L, KD) Enskilda adoptioner och medgivandeutredningar 2017/18:4006 av m.fl. (KD) yrkandena 7 och 8. Reservation 9 (KD) Samkönade pars möjligheter till adoption 2017/18:3215 av m.fl. (M) yrkande 12, 2017/18:3217 av m.fl. (M) yrkande 7 och 2017/18:4007 av m.fl. (M, C) yrkande 3. Reservation 10 (M, C, L) Adoptioner kopplade till surrogatarrangemang i utlandet 2017/18:3217 av m.fl. (M) yrkande 6 och 2017/18:4007 av m.fl. (M, C) yrkande 4. Reservation 11 (M, C, L) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (S), (M), (S), (M), (S), (SD), (M), (S), (C), (MP), (M), (S), (SD), Nooshi Dadgostar (V), ClasGöran (S) och (L). Ärendet och dess beredning gavs en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av reglerna om adoption i 4 kap. och lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption och vidare utreda vissa frågor som särskilt gäller internationella adoptioner. adoptionsutredning överlämnade betänkandet Modernare adoptionsregler (SOU 2009:61). Betänkandet har remissbehandlats. bjöd in de auktoriserade adoptionssammanslutningarna till ett möte, och i samband med det yttrade de sig i ärendet. Lagrådet har yttrat sig över regeringens lagförslag. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1 och regeringens lagförslag i bilaga 2. I betänkandet behandlar utskottet 16 motionsyrkanden som har väckts med anledning av propositionen och 12 motionsyrkanden från allmänna motionstiden /18. Motionsförslagen finns i bilaga 1. I detta sammanhang behandlar utskottet även förslaget i proposition 2017/18:155 Modernare regler om assisterad befruktning och föräldraskap punkten 3 som gäller lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453). har i sitt betänkande 2017/18:SoU20 i sak ställt sig bakom de ändringar som föreslås i proposition 2017/18:155. Av lagtekniska skäl och i syfte att samordna lagförslagen i proposition 2017/18:155 med det nu aktuella förslaget till ändringar i samma lagrum har socialutskottet överfört den formella behandlingen av lagförslaget till civilutskottet för beredning i detta ärende. Utskottets lagförslag finns i bilaga 3. Övriga lagförslag i proposition 2017/18:155 behandlas av socialutskottet i betänkande 2017/18:SoU20. beslutade att ge socialutskottet tillfälle att yttra sig över propositionen och motionerna i de delar som berör socialutskottets beredningsområde. beslutade att lämna ett yttrande, vilket justerades (yttr. 2017/18:SoU3y). Yttrandet finns i bilaga 4. I ärendet har det lämnats in en skrivelse från enskilda. Bakgrund och gällande rätt En adoption innebär att det skapas ett familjerättsligt förhållande mellan adoptivföräldern, även kallad adoptanten (den som adopterar), och adoptivbarnet (den som adopteras). Genom adoptionen betraktas adoptivbarnet i rättsligt hänseende som adoptivförälderns barn och inte som barn till sina tidigare föräldrar. En adoption kan avse både ett barn och en vuxen person. Vid adoption av ett barn övergår vårdnaden om barnet och skyldigheten att försörja barnet genom adoptionen till adoptivföräldern. Den som är gift (eller registrerad partner) får adoptera gemensamt med sin make. Den ena maken får också adoptera den andra makens barn. Efter en sådan s.k. styvbarnsadoption anses barnet som makarnas gemensamma. Sambor får varken adoptera gemensamt eller adoptera den andres barn. En person som inte är gift eller registrerad partner får adoptera ensam. Vid nationell adoption tillämpas de grundläggande bestämmelser om adoption som finns i 4 kap. . Beslut om tillstånd till adoption fattas av allmän domstol. När det gäller internationella adoptioner tillämpas lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling, som innehåller bestämmelser om anlitande av adoptionsorganisationer och tillstånd till enskild adoption, samt socialtjänstlagen (2001:453), som innehåller regler om socialnämndens medgivande till adoption. Omständigheterna i det enskilda fallet avgör i vilken stat adoptionsbeslutet fattas och vilket regelverk som blir tillämpligt. Om adoptionen har anknytning till ett annat nordiskt land gäller förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap. Om det rör sig om en internationell adoption av ett barn från en stat som har tillträtt den i antagna konventionen om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner () kan adoption antingen beslutas i den staten eller i . Ett beslut som fattas i ursprungsstaten med tillämpning av konventionen blir automatiskt gällande i . Om adoptionen i stället prövas i tillämpas både konventionen och 4 kap. . Om ursprungsstaten inte har tillträtt , gäller lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption. I sådana fall kan beslutet beroende på omständigheterna fattas antingen i med tillämpning av 4 kap. eller i ursprungsstaten. I det senare fallet blir det utländska beslutet inte automatiskt gällande i utan måste godkännas av Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd för att gälla här. Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till ändringar i och avslår motionsyrkandena. antar vidare lagförslagen i övrigt. Jämför reservation 1 (KD). Regeringen föreslår i propositionen en modernisering av regelverket för adoption genom att ett nytt 4 kap. om adoption och en ny lag om adoption i internationella situationer ska införas. Syftet är att stärka barnrättsperspektivet och skapa bättre förutsättningar för ett effektivt förfarande som uppfyller högt ställda krav på rättssäkerhet. Den nya lagen och lagändringarna föreslås träda i kraft . Sambors rätt att adoptera och möjligheten att adoptera ensam I propositionen föreslår regeringen att sambor ska kunna adoptera på samma sätt som gifta par. Det innebär att två sambor ska kunna adoptera gemensamt och att en sambo ska kunna adoptera den andra sambons barn genom styvbarnsadoption. Det föreslås vidare att en person som är gift eller sambo ska kunna adoptera ensam om den andra maken eller sambon befinner sig på okänd ort eller är varaktigt förhindrad att adoptera till följd av psykisk sjukdom eller något annat liknande förhållande. Styvbarnsadoption ska i undantagsfall kunna ske utan samtycke från den andra föräldern. Andra än makar och sambor ska inte kunna adoptera gemensamt. Det ska uttryckligen anges att två personer som gemensamt adopterar ett barn också har gemensam vårdnad om barnet. Detsamma ska gälla om någon adopterar sin makes eller sambos barn. Om en person i annat fall ensam adopterar ett barn, ska barnet stå under vårdnad av adoptivföräldern. Som skäl för förslaget om att sambor ska kunna adoptera på samma sätt som gifta par redovisar regeringen inledningsvis att sambor kan adoptera gemensamt och genomföra styvbarnsadoption i och samt att det inte längre finns något internationellt åtagande som hindrar att även sambor ges möjlighet att adoptera i . Regeringen är av den uppfattningen att frågor om adoption i största möjliga utsträckning bör bygga på individuella bedömningar utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Generella begränsningar bör enligt regeringen uppställas endast om det finns sakliga skäl för det. Att endast makar får adoptera gemensamt anges vara en sådan begränsning av möjligheten att adoptera. Regeringen anser att det är angeläget att den föräldraskapsrättsliga lagstiftningen utvecklas i takt med samhället i övrigt. Lagstiftningen behöver vara utformad så att den kan hantera olika sätt att bilda familj. Oavsett vilken samlevnadsform ett par väljer är enligt regeringen det väsentliga för barnet att paret kan erbjuda en stabil och trygg uppväxtmiljö. Det är, framhålls det, vanligt att människor väljer att leva tillsammans som sambor i stället för att gifta sig. har en majoritet av de barn som föds i ogifta föräldrar, och många barn växer upp med föräldrar som är sambor. Detta är alltså, anförs det vidare, en fullt ut accepterad form av familjebildning. Regeringen konstaterar även att behandling med assisterad befruktning erbjuds också sambor. Det påpekas att om sambor tillåts att adoptera på samma sätt som gifta par, finns det fler föräldrar som kan erbjuda barn trygghet. Dessa omständigheter talar enligt regeringen med styrka för att sambor bör kunna få adoptera på samma sätt som gifta par. När det gäller styvbarnsadoption och adoption av ett barn som är eller har varit familjehemsplacerad hos den som ansöker om adoption anser regeringen att det är naturligt att inte göra någon skillnad mellan makar och sambor. I dessa fall har sökandena redan en relation till barnet, och det framstår enligt regeringen som obefogat att valet av samlevnadsform i en sådan situation ska avgöra om barnet kan få den trygghet som en adoption innebär. Detsamma anges gälla vid vuxenadoption. När det sedan gäller invändningar från några remissinstanser om att separationsfrekvensen skulle vara högre bland sambor än bland gifta par anser regeringen att det är vanskligt att dra slutsatser om stabiliteten i förhållandena hos dem som ansöker om adoption utifrån allmän statistik om separationsfrekvensen bland sambor och makar. Att dra gränsen mellan gifta par och sambor med hänvisning till risken för separation är vidare enligt regeringen ett trubbigt verktyg för att tillgodose barnets behov av en stabil och trygg uppväxtmiljö. Regeringen påpekar att en adoption – särskilt när det gäller internationell adoption – är en relativt omständlig process. I inledningen av förfarandet görs en ingående prövning av sökandens lämplighet som syftar till att endast personer som kan ge barnet en stabil och kärleksfull uppväxt ska få möjlighet att prövas som adoptivföräldrar. Stabiliteten i relationen är en viktig omständighet att beakta vid denna bedömning. Detta bör enligt regeringen gälla oavsett samlevnadsform. Regeringen anser att barnets bästa värnas bättre genom att det i samtliga fall görs noggranna prövningar av stabiliteten i parets relation än genom en generell begränsning som innebär att en stor grupp blir formellt uteslutna från möjligheten att adoptera. Det finns, framhålls det, många sambor som lever i stabila förhållanden och som även i övrigt har lika goda förutsättningar som gifta par att bedömas som lämpliga. I en modern lagstiftning behövs enligt regeringen inte ett krav på äktenskap för att tillgodose barnets behov av en stabil och trygg uppväxtmiljö. När det gäller frågan om juridisk trygghet för barn till sambor konstaterar regeringen att reglerna om bodelning och arv visserligen skiljer sig åt för gifta och sambor. anser regeringen att dessa skillnader inte bör överdrivas. Adoptivbarn är i svensk rätt fullt ut att anse som barn till sina adoptivföräldrar, vilket bl.a. innefattar en rätt till arv och underhåll. Vidare finns det regler om bodelning efter att ett samboförhållande har upphört och särskilda bestämmelser om en sambos möjlighet att överta en bostad som särskilt tar sikte på den situationen att samborna har barn tillsammans. Det tilläggs att för sambor och i förlängningen deras adoptivbarn kan framtiden ytterligare tryggas genom att paret t.ex. upprättar ett inbördes testamente. Regeringen behandlar även invändningar om att utgår från att de som adopterar ska vara gifta och påståenden om att en avvikande reglering skulle strida mot principen om barnets bästa. Regeringen framhåller att speglar den syn på barnets bästa inom adoptionsområdet som rådde i de flesta länder när konventionen antogs. har det gått , och synen på vad som är barnets bästa inom det familjerättsliga området har förändrats. Regeringen pekar på att Europarådskonvention till skillnad från sin föregångare öppnar för att staterna tillåter sambor att adoptera och att denna utveckling också bejakas av . Att inte kommer att vara tillämplig på adoptioner som rör sambor är visserligen enligt regeringen en nackdel, eftersom strävan bör vara att konventionen tillämpas på en så stor andel av de internationella adoptionerna som möjligt. Regeringen framhåller dock att ett stort antal adoptioner genomförs från stater som inte är anslutna till . Att konventionen inte kan tillämpas är mot den bakgrunden enligt regeringen inte ett tillräckligt argument för att utesluta sambor från möjligheten att adoptera. Motsvarande anges för övrigt gälla för samkönade par som vill adoptera. Regeringen pekar på att om hade låtit sig hindras av konventionen, skulle samkönade par inte ha fått möjlighet att adoptera. Som skäl för förslaget om en möjlighet att i vissa fall adoptera ensam redovisar regeringen inledningsvis att gällande rätt innebär att en make kan genomföra en adoption på egen hand om den andra maken vistas på okänd ort eller lider av en allvarlig psykisk störning. Genom en adoption som genomförs i en sådan situation uppstår inte något rättsförhållande mellan adoptivbarnet och den make som inte deltar i adoptionen. När det gäller frågan om möjligheten att adoptera ensam om partnern befinner sig på okänd ort redovisar regeringen att utredningen inte föreslår att möjligheten att adoptera ensam om partnern befinner sig på okänd ort ska utvidgas till att gälla även sambor. Utredningen hänvisar till att det ligger i sakens natur att en sådan situation inte kan uppkomma i ett samboförhållande. Regeringen delar inte den bedömningen. Även om det inte lär vara vanligt förekommande kan det enligt regeringen inträffa att ett samboförhållande anses bestå trots att paret inte bor ihop. Det finns, anförs det, inte anledning att i denna situation behandla sambor annorlunda än makar. Möjligheten för en make att adoptera ensam om den andra maken befinner sig på okänd ort bör därför enligt regeringen gälla även för en sambo. En förutsättning för att en sådan adoption ska beslutas är, tilläggs det, naturligtvis att de allmänna förutsättningarna för adoption är uppfyllda, vilket vid adoption av ett barn innebär att barnets bästa ska ges störst vikt. När det sedan gäller frågan om möjligheten att adoptera ensam om partnern lider av en allvarlig psykisk störning redovisar regeringen att utredningen föreslår att undantaget för det fall en make lider av en allvarlig psykisk störning helt tas bort. Utredningen motiverar detta med att det ur ett barnperspektiv inte är lämpligt med adoption om sökandens make eller sambo lider av en allvarlig psykisk störning. Regeringen konstaterar för sin del att bestämmelsen inte endast gäller vid adoption av barn utan även vid vuxenadoption. Vuxenadoptioner sker i situationer när sökanden och den som sökanden vill adoptera har en relation som motsvarar den mellan ett barn och en förälder. Det kan enligt regeringen mycket väl tänkas att undantaget kan fylla en funktion i en sådan situation. När det rör sig om en adoption av ett barn är det, anförs det vidare, möjligt att tänka sig situationer när det skulle anses vara till barnets bästa att låta en make eller sambo ensam genomföra en adoption när den andra maken eller sambon lider av en psykisk sjukdom. I en sådan situation bör enligt regeringen makens eller sambons psykiska sjukdom vägas in i bedömningen av om adoptionen är lämplig. Det påpekas att prövningen alltid måste göras med beaktande av samtliga omständigheter. Det kan t.ex. vara så att den make eller sambo som är sjuk inte bor i det gemensamma hemmet utan vistas på en vårdinrättning, vilket kan påverka bedömningen. Enligt regeringens uppfattning bör lagstiftningen inte vara utformad på ett sätt som i praktiken kan innebära att en make i den nu aktuella situationen känner sig tvingad att skilja sig för att kunna genomföra en adoption. Regeringen anser mot denna bakgrund att undantaget bör finnas kvar och att det bör gälla även för en sambo. Det kan enligt regeringen antas att undantaget kommer att tillämpas ytterst sällan. Regeringen understryker att det krävs att övriga förutsättningar för adoption är uppfyllda. Barnrättsperspektivet samt barnets delaktighet och samtycke Regeringen föreslår ett stärkt barnrättsperspektiv bl.a. genom att barnets bästa ska ges störst vikt vid alla frågor som rör adoption av ett barn. Ett barn ska få adopteras endast om det med beaktande av samtliga omständigheter är lämpligt. Vid bedömningen ska särskilt beaktas barnets behov av adoption och sökandens lämplighet att adoptera. I fråga om barnets delaktighet föreslås en ny, allmän bestämmelse om att barnet ska få information och ges möjlighet att framföra sina åsikter i frågor som rör adoptionen. När det gäller betydelsen av barnets åsikter föreslås att barnets åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. Vad sedan avser frågan om samtycke föreslås att adoption av ett barn som har fyllt ska kräva barnets samtycke (om inte barnet är varaktigt förhindrat att lämna samtycke på grund av en psykisk sjukdom eller något annat liknande förhållande). Det ska inte längre vara möjligt att avstå från att inhämta ett barns samtycke med hänvisning till att det skulle skada barnet att bli tillfrågad. Regeringen föreslår även att ett barn som är adopterad ska ha rätt att få veta det av sina föräldrar. Föräldrarna ska så snart det är lämpligt upplysa barnet om att han eller hon är adopterad. Som skäl för förslaget om en ny, allmän bestämmelse om barnets rätt till information och rätt att komma till tals anför regeringen att den anser att det finns anledning att förbättra barnets rätt till delaktighet i adoptionsärenden i förhållande till vad som gäller . Skälen till detta är i huvudsak två. Det ena skälet är att barnets rätt till delaktighet hänger samman med rätten till information. För att barnet ska kunna framföra sina åsikter behöver han eller hon ha fått den information som krävs för att kunna sätta sig in i frågan och överblicka konsekvenserna av ett ställningstagande. Det andra skälet är att barnets rätt till delaktighet inte bör vara begränsad till själva adoptionsbeslutet. Barnets rätt till delaktighet bör enligt regeringen avse adoptionsprocessen som helhet. Regeringen anser mot den bakgrunden att det bör införas en bestämmelse som tydliggör barnets rätt till delaktighet. För att tydliggöra att rätten till delaktighet gäller under hela handläggningen av adoptionsärendet och att det är domstolen som har det yttersta ansvaret för att kraven är uppfyllda anser regeringen att bestämmelsen bör placeras i inledningen av kapitlet om adoption. Regeringen framhåller att rätten att uttrycka åsikter är en möjlighet för barnet, inte en skyldighet. Barnets önskan om att inte framföra några åsikter ska därför respekteras. Det anförs att det vanligtvis är den som genomför adoptionsutredningen som ska se till att barnet ges möjlighet att framföra sina åsikter. Regeringen uttalar vidare att en förutsättning för att ett barn ska kunna komma till tals och uttrycka sina åsikter på ett adekvat sätt är att barnet får information. Med detta avses sådan information som är av betydelse för barnet. Informationen ska inte begränsas till faktauppgifter utan ska även beskriva hur uppgifterna som barnet lämnar kommer att användas och vilken betydelse åsikterna kan få.