bet · H501KU38 · 2018-01-23 00:00:00 — tillsattes med uppdrag att utforma ett förslag till handlingsplan för genomförande av uppdraget att verka för det it-politiska målet, analysera utvecklingen i förhållande till det it-politiska målet, visa på digitaliseringens möjligheter, kommunicera den digitala agendan och dess innehåll, vara administrativt ansvarig för de s.k. signatärerna till den digitala agendan och samverka med olika aktörer i samhället för en ökad digitalisering (N2012:04, dir. 2012:61). Kommissionens uppdrag har ändrats och utökats genom ett antal tilläggsdirektiv (dir. 2012:122, 2013:108, 2015:18 och 2015:123). Således fick i uppdrag att administrera de regionala digitala agendorna och följa upp dessa. Dessutom gavs kommissionen i uppdrag att ansvara för den administrativa funktionen för Användningsforum, som regeringen beslutade att inrätta –2015. fick också i uppdrag att genomföra en omvärldsanalys, identifiera strategiska områden som bör beaktas i utvecklingen av den framtida digitaliseringspolitiken och utreda hur främjande av digitaliseringen bör drivas på nationell nivå. Härutöver fick i uppdrag att redovisa kunskapssammanställningar om digitaliseringens effekter på samhället och individen, samt att stödja regeringens arbete i digitaliseringsfrämjande frågor. –lämnade fem del-betänkanden: • En digital agenda i människans tjänst – digitala ekosystem, dess aktörer och drivkrafter (SOU 2013:31) • En digital agenda i människans tjänst – en ljusnande framtid kan bli vår (SOU 2014:13) • Gör – digital kompetens (SOU 2015:28) • Om – en antologi om digitaliseringens möjligheter (SOU 2015:65) • Digitaliseringens transformerande kraft – vägval för framtiden (SOU 2015:91). publicerade fyra temarapporter: • Det datadrivna samhället (temarapport 2016:1) • Det sociala kontraktet i en digital tid (temarapport 2016:2) • Digitalisering för ett hållbart klimat (temarapport 2016:3) • Den högre utbildningens roll i en digital tid (temarapport 2016:4). Temarapporterna har samlats i betänkandet Digitaliseringens effekter på individ och samhälle – fyra temarapporter (SOU 2016:85). överlämnade sitt slutbetänkande, För digitalisering i tiden (SOU 2016:89), till regeringen . Tre av de ovan nämnda fem delbetänkandena och slutbetänkandet bereds inom . Digitalisering inom offentlig sektor – utmaningar m.m. I rapporten digitalisering – en utvärdering av E-delegationen (2014:12) pekar Statskontoret på att det finns ett behov av att utreda vad som krävs för att göra olika system och tjänster inom den offentliga sektorn kompatibla med varandra samt hur en ökad effektivitet på systemnivå inom statsförvaltningen kan uppnås. E-delegationen har i två av sina delbetänkanden analyserat lagstiftning som försvårar digitaliseringen och lämnat förslag i syfte att underlätta digital samverkan inom den offentliga förvaltningen (SOU 2014:75 och SOU 2014:39). E-delegationen anför i sitt slutbetänkande En förvaltning som håller ihop (SOU 2015:66) att den svenska offentliga sektorn inte har varit tillräckligt sammanhållen i sättet att utveckla e-tjänster för medborgare och företag. Enskilda myndigheter bedriver omfattande och ambitiösa projekt på området, men för att möta behoven och förväntningarna från privatpersoner och företag krävs även e-tjänster som är gemensamma för flera myndigheter. Enligt E-delegationen innebär myndigheternas fristående roll en risk för att de utgår från det egna uppdraget, och inte i tillräcklig utsträckning samverkar med varandra för att tillgodose behovet av sammanhållna e-tjänster som kan bidra till en enklare vardag för privatpersoner och företag. Delegationen konstaterar också att juridiken sätter ramarna för hur myndigheterna bedriver sitt gemensamma utvecklingsarbete och bedömer att det finns behov av att lösa de samverkanshinder som motverkar de övergripande e-förvaltningsmålen om en enklare, öppnare och mer effektiv förvaltning. har i sitt delbetänkande Digitaliseringens transformerande kraft – vägval för framtiden (SOU 2015:91) konstaterat att digitaliseringen ändrar förutsättningarna för de offentligt finansierade verksamheterna genom att den erbjuder stora möjligheter till effektivisering och rationalisering, och en högre kvalitet i de tjänster som tillhandahålls. Kommissionen framhåller att detta ställer nya krav på den offentliga sektorn, bl.a. på transparens och interaktion i den service och information som ges. Verksamhetsutvecklingen i denna sektor handlar enligt kommissionen alltmer om att använda digitaliseringens möjligheter för att möta utvecklingen i omvärlden. framhåller även att befintliga regelverk behöver anpassas när välfärdstjänster automatiseras eller digitaliseras för att den nya tekniken ska kunna användas. Kommissionen har därför föreslagit att regeringen ska tillsätta en utredning i syfte att göra en kartläggning av lagstiftning som försvårar digitalisering i samhället. Behovet av samverkan mellan myndigheterna har även uppmärksammats av , som har tillkännagett för regeringen att den dels bör se till att de statliga myndigheterna på ett bättre sätt samverkar över myndighetsgränserna med e-förvaltningsprojekt, dels säkerställer att myndigheterna lägger ett ökat fokus på att ta fram fler e-tjänster (bet. 2015/16:FiU25, rskr. 2015/16:208). konstaterar i granskningen Den offentliga förvaltningens digitalisering – En enklare, öppnare och effektivare förvaltning? (RiR 2016:14) att det kvarstår stora utmaningar i mötet mellan digital teknik och gällande lagstiftning, vilket har lett till att olika aktörer har olika uppfattning om de rättsliga förutsättningarna på området och att den rättsliga grunden för vissa e-tjänster är osäker. Myndigheten rekommenderar därför regeringen att på ett samlat sätt utreda vilka författningsändringar som behövs för att kunna skapa en digital förvaltning. I skrivelse 2016/17:54 om den offentliga förvaltningens digitalisering redovisar regeringen sin bedömning av iakttagelser i granskningsrapporten (RiR 2016:14). Regeringen delar bedömning att e-förvaltning är ett område där styrningen bör stärkas. Vidare anförs bl.a. att regeringen i budgetpropositionen presenterade en fyraårig satsning på att förstärka styrningen och samordningen av e-förvaltningen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 22) och att regeringen har vidtagit en rad åtgärder inom ramen för denna satsning. Skrivelsen behandlas i finansutskottets betänkande 2016/17:FiU17. () anför i sin slutrapport it-kostnadsuppdrag – Förslag (ESV 2015:64) bl.a. att myndigheternas interna styrning och kontroll av it måste stärkas. Enligt ESV skapar en god intern styrning och kontroll förutsättningar för att säkerställa ett effektivt tillhandahållande av it och tillvaratagande av digitaliseringens möjligheter. ESV konstaterar även att it är en integrerad del av varje myndighets verksamhet och att digitaliseringen är den viktigaste nu pågående reformeringen av statsförvaltningen. ESV anser att förvaltningen behöver ha förmåga att transformera verksamheten från den analoga till den digitala världen och ta till vara de möjligheter till samarbete, samverkan och samordning som industrialiseringen av it och digitaliseringen skapar. ESV föreslår en rad åtgärder som uppges bidra till att säkerställa ett effektivt tillhandahållande av it och att it tas till vara som möjliggörare för verksamhetsutveckling. ESV har i uppdrag att fortsätta att följa upp digitaliseringen av det offentliga (Fi2017/00199/DF). Uppdrag till , och Statskontoret har tillkännagett att regeringen bör ge de statliga myndigheterna i uppdrag att arbeta strategiskt för att öka utbudet av och tillgängligheten till öppna data och se till att de offentliga handlingar som med liten eller ingen kostnad kan bli öppna data tillgängliggörs (bet. 2015/16:FiU25, rskr. 2015/2016:208). Målet för digitaliseringspolitiken (tidigare benämnt it-politik) är, som har nämnts ovan, att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter. Regeringens mål för digitalisering av det offentliga är en enklare vardag för medborgare, en öppnare förvaltning som stöder innovation och delaktighet samt högre kvalitet och effektivitet i verksamheten (prop. 2016/17:1 utg.omr. 22 och prop. 2017/18:1 utg.omr. 22 avsnitt 4.3 s. 106). I linje med denna målsättning gav regeringen i uppdrag att främja statliga myndigheters arbete med att tillgängliggöra data för vidareutnyttjande (Fi2015/02025/SFÖ, Fi2016/01537/SFÖ). Uppdraget innebär att ska samla och publicera information från myndigheterna om vilka typer av handlingar de har som vanligen kan ges ut elektroniskt och vilka villkor som gäller för vidareutnyttjande. ska även stimulera myndigheterna att publicera öppna data enligt gemensamma riktlinjer. I uppdraget ligger även att förvalta webbplatsen och att ansvara för vägledningen som E-delegationen har tagit fram. Lantmäteriet ska bistå med erfarenheter kring informationsförsörjningen, samverkan och standarder. Uppdraget sträcker sig fram till . I uppdraget ingår att lämna en delrapport om hur arbetet fortlöper samt redovisa förslag till fortsatt hantering efter att uppdraget upphört. Delrapporten lämnades till regeringen (och ) . I delrapporten beskrivs resultaten av det arbete som bedrivit enligt regeringsuppdraget om att främja myndigheternas arbete med data för vidareutnyttjande mellan . Rapporten beskriver också bl.a. ett förslag om inrättandet av ett långsiktigt samordningsstöd till myndigheterna som en grundläggande förutsättning för att öka tillgång till och användning av data från den offentliga sektorn. Uppdraget ska slutredovisas . fick vidare i uppdrag att redovisa förutsättningarna för att myndighetens egen digitala information ska kunna tillgängliggöras avgiftsfritt och som öppna data (Ku2017/00871/KL). har redovisat uppdraget. 2017/18:1 utg.omr. 17 avsnitt 9 s. 115). Regeringen har vidare gett i uppdrag att främja öppen och datadriven innovation som ökar vidareutnyttjande av öppna data och information som omfattas av lagen (2010:566) om vidareutnyttjande av handlingar (Fi2017/02164/DF). Regeringen har även gett Statskontoret i uppdrag att utvärdera hinder mot vidareutnyttjande av öppna data från statliga myndigheter (Fi2017/02163/DF) samt beslutat om bidrag till för en översyn av den datadrivna förvaltningen i (Fi2017/02165/DF). Utredningar om effektiv styrning och rättsliga förutsättningar för en digitalt samverkande förvaltning Regeringen har tidigare konstaterat att de samhällsutmaningar som det offentliga möter kräver att digitaliseringens möjligheter tas till vara på bästa sätt. Även om ligger långt framme bland ledande it-nationer visar internationella jämförelser att den offentliga sektorn tappar fart. För att nå målen om en enklare, öppnare och effektivare förvaltning krävs enligt regeringen en effektivare styrning, ökad digital mognad, innovativa digitala lösningar och en stabil bas i form av digital infrastruktur. Det krävs vidare gemensamma tjänster som utgår från individers behov och ger hög användning och därmed stor samhällsnytta. Regeringen bedömer att det finns ett behov av fortsatta insatser för att stärka digitaliseringen av det offentliga inom programmet Digitalt först (prop. 2016/17:1 utg.omr. 22 avsnitt 4.4.2 s. 109). Regeringen delar , E-delegationens och ESV:s bedömning om att det finns behov av att utveckla styrningen och samordningen av digitaliseringen i det offentliga . Inom offentlig sektor behöver den digitala kompetensen öka. Digital förnyelse kräver digital kompetens både i regeringens styrning av statliga myndigheter och hos myndighetsledningar. Det finns enligt regeringen ett behov av en samlad bild av hur de statliga myndigheterna arbetar för att säkerställa digital kompetens, samt av att följa utvecklingen . Ett annat viktigt område är att säkerställa att lagstiftningen ger tillräckligt stöd för digitaliseringen av offentlig sektor och en samverkande förvaltning (prop. 2016/17:1 utg.omr. 22 avsnitt 4.4.2 s. 110). Regeringen har även konstaterat att i Digital Economy and Society Index 2017 () ligger kvar på åttonde plats när det gäller EU-ländernas digitalisering av den offentliga sektorn (prop. 2017/18:1 utg.omr. 2 avsnitt 6.3.2 s. 94). resultat är enligt regeringen totalt sett bättre än genomsnittet för EU:s medlemsländer, men förbättringen är mindre än EU:s genomsnitt. beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att analysera och lämna förslag till effektiv styrning av utveckling, införande och förvaltning av nationella digitala tjänster (N 2016:01, dir. 2016:39), Utredningen om effektiv styrning av nationella digitala tjänster i en samverkande förvaltning. Genom tilläggsdirektiv (dir. 2016:97) har uppdraget utvidgats så att utredaren även ska analysera bl.a. hur digitaliseringen i den offentliga sektorn kan stärkas genom att, inom ramen för den befintliga myndighetsstrukturen, samla ansvaret för dessa frågor till en myndighet. Utredaren ska med utgångspunkt i analysen lämna förslag till nödvändiga författningsändringar och övriga åtgärder som krävs för att en myndighet ska kunna ges den aktuella uppgiften. Uppdraget skulle slutredovisas , men vissa deluppdrag skulle redovisas . överlämnade utredningen delbetänkandet digitalforvaltning.nu (SOU 2017:23) till regeringen. I delbetänkandet bedöms att det finns ett behov av ökad styrning och samordning samt en tydlig målbild för den nationella digitala infrastrukturen. Utredningen föreslår bl.a. en övergripande plan för att stärka digitaliseringen av den offentliga sektorn och att ESV ges i uppdrag att ha ett samlat ansvar för digitaliseringen av den offentliga sektorn. överlämnade utredningen slutbetänkandet reboot – omstart för den digitala förvaltningen (SOU 2017:114). Utredningen bedömer att regeringen genom en serie olika initiativ har markerat en tydlig förändring av inriktningen av politiken för den digitala förvaltningen. Enligt utredningen innebär initiativen i flera avseenden en tydlig omprövning av tidigare ställningstaganden. Det som pågår kan därför enligt utredningen beskrivas som en omstart – reboot – av politiken för digitalisering inom den offentliga sektorn. Utredningen lämnar ett antal förslag som bygger vidare på dessa åtgärder och är avsedda att komplettera dem, bl.a. när det gäller effektiv styrning, elektroniska identitetshandlingar och digital post. Utredningens förslag bereds inom . beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att kartlägga och analysera i vilken utsträckning det förekommer lagstiftning som i onödan försvårar digital utveckling och samverkan inom den offentliga förvaltningen (Fi 2016:13, dir. 2016:98), Utredningen om rättsliga förutsättningar för en digitalt samverkande förvaltning. Utredaren ska lämna förslag till de författningsändringar som bedöms ha störst potential att stödja den fortsatta digitaliseringen av den offentliga förvaltningen. Författningsförslagen ska vara motiverade utifrån en sammantagen bedömning, där samtliga relevanta intressen och perspektiv har beaktats och vägts mot varandra. Utredaren ska särskilt beakta behovet av skydd av den personliga integriteten och av uppgifter utifrån sekretesskäl samt behovet av informationssäkerhet och rättssäkerhet. Utredaren ska särskilt analysera sådan lagstiftning som i onödan försvårar digitalt informationsutbyte inom den offentliga förvaltningen och genomförandet av regeringens målsättning om att digitala tjänster, så långt det är möjligt och när det är relevant, ska vara förstahandsval vid den offentliga sektorns kontakter med medborgare, organisationer och företag. Utredaren ska vidare bl.a. lämna förslag till hur en utvidgad rapportering av hela den offentliga förvaltningens löpande arbete med it och digitalisering kan utformas samt hur aktörerna inom förvaltningen som helhet kan samverka kring behovet av ny eller ändrad lagstiftning för att främja digitaliseringen. Uppdraget ska redovisas . Regeringen har anfört att en viktig förutsättning för digitaliseringen av den offentliga förvaltningen är att lagstiftningen ger ett tillräckligt stöd för digitaliseringen och en samverkande förvaltning (prop. 2017/18:1 utg.omr. 2 avsnitt 6.3.2 s. 94). I den nya förvaltningslag som föreslås träda i kraft (prop. 2016/17:180, bet. 2017/18:KU2, rskr. 2017/18:2) tydliggörs och förbättras enligt regeringen myndigheternas möjligheter att använda s.k. automatiserat beslutsfattande. Regeringen bedömer att de ändringar i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) som regeringen har föreslagit i propositionen Utökat sekretesskydd i verksamhet för teknisk bearbetning och lagring (prop. 2016/17:198, bet. 2017/18:KU9, rskr. 2017/8:40) bidrar till bättre förutsättningar för myndighetssamverkan genom att säkerställa skyddet för uppgifter om enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden samt skyddet för allmänna intressen vid användning av digitala tjänster och vid utkontraktering av it-drift mellan myndigheter. Regeringen ingick en överenskommelse med Kommuner och Landsting (SKL) om en handlingsplan för samverkan vid genomförande av Vision e-hälsa 2025 (S2016/01874/FS) för att skapa bättre förutsättningar för fortsatt digitalisering av vård och omsorg och genomförandet av visionen (se prop. 2017/18:1 utg.omr. 9 avsnitt 3.4.2 s. 34). Handlingsplanen operationaliserar visionen genom att peka ut tre prioriterade insatsområden som staten, SKL och huvudmännen gemensamt ska arbeta med. Insatsområdena är regelverk, enhetligare begreppsanvändning och standarder. De prioriterade insatsområdena är valda utifrån att bl.a. öka graden av interoperabilitet[7] i vårdens och omsorgens it-stöd med syfte att bättre kunna tillvarata digitaliseringens möjligheter. Även regeringens samordnare för life science och dess referensgrupp arbetar med dessa frågor. Handlingsplanen fastslår också bl.a. att en gemensam styr- och samverkansorganisation ska användas. Ny myndighet för digitalisering av den offentliga sektorn Regeringen beslutade att en ny myndighet för digitalisering av den offentliga sektorn ska inrättas i . En särskild utredare har fått i uppdrag att förbereda och genomföra bildandet av den nya myndigheten, som ska kunna inleda sin verksamhet (dir. 2017:117). Myndigheten ska arbeta med att utveckla, samordna och stödja digitaliseringen av statliga myndigheter, kommuner och landsting. I den nya myndighetens uppgifter och uppdrag ingår bl.a. följande: – Bistå regeringen med underlag för utvecklingen av politiken för digitalisering och it inom den offentliga sektorn och verka för en ökad digitalisering av densamma, bl.a. analysera och följa upp utvecklingen på området och utifrån dessa analyser identifiera förvaltningsgemensamma områden där digitaliseringen kan resultera i mervärde eller innebära utmaningar. – Samordna, utveckla, förvalta och tillhandahålla en nationell digital infrastruktur för den offentliga sektorn, samt främja användningen av denna. Exempelvis handlar det om att öka standardiseringen av hur den offentliga sektorn utbyter information för ökad effektivitet och innovation, samt att alla som behöver får tillgång till enkla och säkra e-legitimationer för att kunna ta del av den digitala offentliga servicen. – Verka för en öppnare förvaltning som stödjer innovation och delaktighet, genom att bl.a. främja tillgängliggörandet av öppna data samt främja öppen och datadriven innovation i den offentliga sektorn. – Samordna och stödja den offentliga sektorns arbete med användardriven verksamhetsutveckling. I detta ingår bl.a. stöd i samband med digitala investeringar. – Ansvara för samtliga uppgifter samt vissa uppgifter och uppdrag som har utförts av , , Expertgruppen för digitala investeringar, , och . 2010/11:KU23 s. 23 f.) avstyrkte utskottet tre motioner som gällde e-förvaltning. Utskottet konstaterade bl.a. att resurser för att genomföra e-förvaltningsprojekt av strategisk betydelse hade tillförts och att regeringens arbete avseende utvecklingen av den elektroniska förvaltningen fortsatte, bl.a. genom tilläggsuppdrag till E-delegationen. behandlade utskottet ett motionsyrkande om stärkt integritetsskydd för e-tjänster. Utskottet konstaterade bl.a. att många frågor som rör skyddet av den personliga integriteten – i såväl privat som offentlig verksamhet och vad avser det straffrättsliga skyddet – var föremål för omfattande utredningsarbete och att det är en prioriterad fråga för regeringen att stärka skyddet för den personliga integriteten. Utskottet hänvisade också till att det pågick förhandlingar inom EU om det framtida dataskyddet, inklusive ett förslag om ”rätten att bli glömd”. Dessa utrednings- och förhandlingsarbeten borde enligt utskottets mening inte föregripas, och bl.a. motionsyrkandet om stärkt integritetsskydd för e-tjänster avstyrktes (bet. 2014/15:KU15 s. 17). behandlade utskottet ett motionsyrkande om tillgång till myndighetsinformation och en öppen databas för allmänheten (bet. 2015/16:KU17 s. 19 f.). Utskottet behandlade motionsyrkanden om digitalisering inom offentlig förvaltning (bet. 2016/17:KU15 s. 47 f.). Utskottet betonade vikten av att fortlöpande utreda, utveckla och skapa goda förutsättningar för digitaliseringen inom offentlig förvaltning och anförde följande: Utskottet konstaterar att det bedrivs mycket arbete som rör digitalisering inom offentlig förvaltning och att många av de frågor som aktualiseras i motionerna har utretts eller är föremål för överväganden i pågående utredningar, bl.a. frågor om effektiv styrning och rättsliga förutsättningar för en digitalt samverkande förvaltning samt skyddet av enskildas personliga integritet. Utskottet välkomnar det omfattande arbete som regeringen har initierat när det gäller digitalisering inom offentlig förvaltning. Det handlar t.ex. om inrättandet av portalen , som har tagits över av , och att digitaliseringsfrågorna är en del av förvaltningspolitiken, vilket möjliggör en effektivare styrning från statens sida. Det kommer att bidra till att fler delar av myndighetssverige i ökad utsträckning kommer att tillgängliggöra sina system elektroniskt för medborgarna. Utskottet ställer sig positivt till detta, men vill erinra om den enskildes rätt till personlig integritet och betydelsen av att myndigheter försäkrar sig om att denna rätt vidmakthålls. Det är därutöver positivt att fler av medborgarnas rutinärenden hos myndigheter kommer att kunna förenklas genom att de kan av med hjälp av tekniken. Utskottet vill dock understryka vikten av att de medborgare som fortsatt önskar personlig service i sin kontakt med myndigheter ska garanteras detta. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena med hänvisning till pågående utredningsarbeten. Med hänsyn till pågående utredningsarbeten och beredningen av utredningsförslag inom anser utskottet inte att det finns skäl att göra några tillkännagivanden på digitaliseringens område. Sekretess vid ansökan om tjänst inom offentlig verksamhet Utskottets förslag i korthet avslår en motion om sekretess vid ansökan om tjänst inom offentlig verksamhet. (M) begär i motion 2017/18:2047 att det ska vara möjligt att ha sekretess vid ansökan om tjänst inom offentlig verksamhet. Motionären anser att sekretess i rekryteringsprocessen avsevärt skulle öka skyddet för den enskildes personliga integritet och leda till en ökad benägenhet att söka tjänster inom offentlig verksamhet. Sekretess till skydd för enskild i personaladministrativ verksamhet regleras i 39 kap. offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. Med personaladministrativ verksamhet avses bl.a. anställningsärenden (prop. 1979/80:2 del A s. 200). Sekretess gäller enligt 39 kap. 1 § OSL i vissa fall i personalsocial verksamhet. Detta begrepp, som avser personalvårdande åtgärder i en mer avgränsad bemärkelse och ingår i det vidare begreppet personaladministrativ verksamhet, omfattar dock inte anställningsärenden.