bet · H501KU14 · 2018-05-09 00:00:00 — Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner I betänkandet behandlas regeringens proposition 2017/18:59 Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner, två följdmotioner (SD och V) och nio motionsyrkanden (M och L) från allmänna motionstiderna 2016/17 och 2017/18. I propositionen föreslås att grunden könsöverskridande identitet eller uttryck läggs till dels i bestämmelserna om hets mot folkgrupp i tryckfrihetsförordningen och , dels i bestämmelserna om olaga diskriminering i . Härigenom föreslås att brotten hets mot folkgrupp och olaga diskriminering även ska omfatta att hota eller uttrycka missaktning för samt att diskriminera transpersoner. Dessutom föreslås att samma tillägg görs i åtalsregel om förolämpning. Det föreslås vidare ett tillägg så att det uttryckligen framgår att det vid bedömningen av straffvärdet är en försvårande omständighet om ett motiv för ett brott har varit att kränka en person eller en grupp av personer på grund av deras könsöverskridande identitet eller könsuttryck. Härutöver föreslås en ändring i av rättelsekaraktär. Lagändringarna i bestämmelserna om hets mot folkgrupp i tryckfrihetsförordningen och föreslås träda i kraft . Övriga lagändringar föreslås träda i kraft . Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till ändringar i tryckfrihetsförordningen. Dessa ändringar berör en paragraf som även föreslås ändrad i proposition 2017/18:49 Ändrade mediegrundlagar. Av samordningsskäl behandlas lagförslaget som rör tryckfrihetsförordningen i utskottets betänkande 2017/18:KU16. Enligt utskottets mening har regeringens förslag till lag om ändring i 16 kap. 8 § och ett antal motionsyrkanden ett sådant samband med de föreslagna ändringarna i tryckfrihetsförordningen att de bör antas först i samband med att slutligt antar förslagen till ändringar i denna grundlag. Utskottet föreslår därför att behandlingen i denna del skjuts upp till /19. Utskottet föreslår vidare att antar regeringens övriga lagförslag och avslår motionsyrkandena. I betänkandet finns fyra reservationer (SD, V). Proposition 2017/18:59 Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner. Fem yrkanden i följdmotioner. Nio yrkanden i motioner från allmänna motionstiderna 2016/17 och 2017/18. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner 1.Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner, punkt 2 (SD) 2.Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner, punkt 2 (V) 3.Ändringar i diskrimineringslagen, lagen om , skollagen och lagen om uthyrning av arbetstagare, punkt 3 (V) 4.Begreppet ras i lagstiftningen, punkt 4 (V) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motion från allmänna motionstiden /18 Bilaga 2 Regeringens lagförslag Bilaga 3 Reservantens lagförslag Bilaga 4 yttrande 2017/18:JuU5y Utskottets förslag till riksdagsbeslut Hets mot folkgrupp i beslutar att till 2018/skjuta upp behandlingen av a) regeringens förslag till lag om ändring i i den del som avser 16 kap. 8 § (proposition 2017/18:59 punkt 2.2), b) motion 2016/17:3146 yrkande 2, c) motion 2017/18:3215 yrkande 2, d) motion 2017/18:3578 yrkande 20, e) motion 2017/18:3955 yrkande 2.2, f) motion 2017/18:3960 yrkande 1.2. Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner antar regeringens förslag till lag om ändring i utom i den del som omfattas av utskottets förslag ovan. Därmed bifaller proposition 2017/18:59 punkt 2.1 och avslår motionerna 2017/18:3578 av m.fl. (L) yrkandena 21–24, 2017/18:3955 av m.fl. (V) yrkande 2.1 och 2017/18:3960 av och (båda SD) yrkandena 1.1 och 2. Reservation 1 (SD) Reservation 2 (V) Ändringar i diskrimineringslagen, lagen om , skollagen och lagen om uthyrning av arbetstagare 2017/18:3955 av m.fl. (V) yrkande 1. Reservation 3 (V) Begreppet ras i lagstiftningen 2017/18:3955 av m.fl. (V) yrkande 3. Reservation 4 (V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (SD), (M), (C), (MP), (SD), (L), (V), Skånberg (KD), (S), (S), (S), (M) och (M). Ärendet och dess beredning I proposition 2017/18:59 Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner föreslås att grunden könsöverskridande identitet och uttryck läggs till i bestämmelserna om hets mot folkgrupp och olaga diskriminering samt i åtalsregeln om förolämpning. Det föreslås också att det uttryckligen ska framgå att det vid bedömningen av straffvärdet är en försvårande omständighet om ett motiv för ett brott har varit att kränka en person eller en grupp av personer på grund av könsöverskridande identitet eller uttryck. Härutöver föreslås en ändring av rättelsekaraktär. Ändringarna i bestämmelserna om hets mot folkgrupp i tryckfrihetsförordningen (TF) och föreslås träda i kraft . Övriga lagändringar föreslås träda i kraft . I proposition 2017/18:49 Ändrade mediegrundlagar föreslås språkliga och redaktionella ändringar av TF och yttrandefrihetsgrundlagen (YGL). Dessutom föreslås bl.a. ändringar i vissa bestämmelser i och YGL som reglerar grundlagsskyddet för publiceringar på internet samt ändringar som innebär att det ska bli möjligt att i lag föreskriva om förbud mot att offentliggöra vissa särskilt integritetskänsliga personuppgifter om de är tillgängliga på ett sätt som innebär särskilda risker för intrång i enskildas personliga integritet. Ändringarna föreslås träda i kraft . Proposition 2017/18:49 behandlas i utskottets betänkande 2017/18:KU16. Två följdmotioner har väckts med anledning av proposition 2017/18:59 (SD, V). Dessutom behandlar utskottet nio motionsyrkanden från allmänna motionstiderna 2016/17 och 2017/18. har yttrat sig över propositionen och motioner i de delar som rör justitieutskottets beredningsområde (2017/18:JuU5y). En förteckning över de behandlade förslagen finns i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Reservanternas lagförslag finns i bilaga 3. yttrande finns i bilaga 4. Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till ändringar i tryckfrihetsförordningen. Dessa ändringar berör en paragraf som även föreslås ändrad i proposition 2017/18:49 Ändrade mediegrundlagar. Av samordningsskäl behandlas lagförslaget som rör tryckfrihetsförordningen i utskottets betänkande 2017/18:KU16. Enligt utskottets mening har regeringens förslag till lag om ändring i 16 kap. 8 § ett sådant samband med de föreslagna ändringarna i tryckfrihetsförordningen att det bör antas först i samband med att slutligt antar förslagen till ändringar i denna grundlag. Utskottet föreslår därför att behandling av propositionen och motionsyrkandena i denna del skjuts upp till /19. Regeringens definition av begreppet transperson Med begreppet transpersoner avses i propositionen personer som har eller har haft en könsidentitet eller ett könsuttryck som eller alltid skiljer sig från samhällets norm för den könstillhörighet som ursprungligen har tilldelats dem från biologiska utgångspunkter. Det straffrättsliga skyddet mot hatbrott innehåller fyra bestämmelser som syftar till att ge ett särskilt skydd för gärningar riktade mot personer eller grupper på grund av exempelvis dessa personers eller gruppers etniska ursprung. Det är följande bestämmelser: hets mot folkgrupp i 16 kap. 8 § (som också utgör ett tryck- och yttrandefrihetsbrott enligt 7 kap. 4 § 11 TF och 5 kap. 1 § första stycket YGL) olaga diskriminering i 16 kap. 9 § den åtalsregel i 5 kap. 5 § som innebär att åklagaren under vissa förutsättningar får väcka åtal för förolämpning trots att detta brott enligt huvudregeln inte får åtalas av någon annan än målsäganden den straffskärpningsregel i 29 kap. 2 § 7 som innebär att det som en försvårande omständighet vid bedömningen av straffvärdet, vid sidan av vad som gäller för varje särskild brottstyp, särskilt ska beaktas om ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse, sexuell läggning eller annan liknande omständighet. Straffskärpningsregeln och bestämmelserna om hets mot folkgrupp och olaga diskriminering anger de gärningar som brukar betecknas som hatbrott. För hets mot folkgrupp döms enligt 16 kap. 8 § den som i ett uttalande eller i ett annat meddelande som sprids hotar eller uttrycker missaktning för en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller sexuell läggning. Genom bestämmelserna i 7 kap. 4 § 11 TF (7 kap. 6 § TF enligt förslag i prop. 2017/18:49, som behandlas av utskottet i betänkande 2017/18:KU16) och 5 kap. 1 § första stycket YGL är hets mot folkgrupp också ett tryck- och yttrandefrihetsbrott. Straffet för hets mot folkgrupp är fängelse i högst eller, om brottet är ringa, böter. För grovt brott är straffet fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om meddelandet haft ett särskilt hotfullt eller kränkande innehåll och spritts till ett stort antal personer på ett sätt som varit ägnat att väcka betydande uppmärksamhet. Kränkande eller hotfulla uttalanden med anspelning på att någon är transperson kan vara straffbara t.ex. enligt bestämmelserna om olaga hot, förolämpning eller förtal (4 kap. 5 § och 5 kap. 1–3 §§ ). Att bland allmänheten uppmana till våld eller andra brottsliga gärningar mot transpersoner kan vara straffbart som uppvigling (16 kap. 5 § ). De nämnda brotten utgör även tryck- och yttrandefrihetsbrott enligt 7 kap. 4 § TF och 5 kap. 1 § YGL (7 kap. 2–5 §§ TF enligt förslaget i prop. 2017/18:49). Däremot finns det inte någon kriminalisering av hot mot eller uttryck för missaktning för transpersoner som grupp av det slag som brottet hets mot folkgrupp tar sikte på. För olaga diskriminering döms enligt 16 kap. 9 § en näringsidkare som i sin verksamhet diskriminerar någon på grund av hans eller hennes ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung, trosbekännelse eller sexuella läggning genom att inte gå honom eller henne till handa på de villkor som näringsidkaren i sin verksamhet tillämpar i förhållande till andra. Vad som sägs om näringsidkare tillämpas också på den som är anställd i näringsverksamhet eller annars handlar på en näringsidkares vägnar och på den som är anställd i allmän tjänst eller har ett allmänt uppdrag. För olaga diskriminering döms också anordnare av allmän sammankomst eller offentlig tillställning och medhjälpare till en sådan anordnare som diskriminerar någon på någon av de angivna grunderna genom att vägra honom eller henne tillträde till sammankomsten eller tillställningen på de villkor som gäller för andra. Straffet för olaga diskriminering är böter eller fängelse i högst . Av 5 kap. 5 § följer att bl.a. förolämpning som huvudregel inte får åtalas av någon annan än målsäganden. Om brottet riktar sig mot någon som är eller om i annat fall målsäganden anger brottet till åtal, får dock åklagaren väcka åtal om detta anses påkallat från allmän synpunkt och åtalet avser bl.a. förolämpning mot någon med anspelning på hans eller hennes ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung, trosbekännelse eller sexuella läggning (p. 3 och 4). Bestämmelsens utformning innebär att förolämpning med grund i att någon är transperson inte faller under allmänt åtal även om målsäganden anger brottet till åtal eller är , vilket gäller för åtal med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller sexuell läggning,. I 29 kap. 1 § finns en allmän bestämmelse om straffmätning. Straff ska enligt första stycket bestämmas inom ramen för den tillämpliga straffskalan och efter brottets eller den samlade brottslighetens straffvärde. Enligt andra stycket ska vid bedömningen av straffvärdet beaktas den skada, kränkning eller fara som gärningen inneburit, vad den tilltalade insett eller borde ha insett om detta samt de avsikter eller motiv som han eller hon haft. Det ska särskilt beaktas om gärningen inneburit ett allvarligt angrepp på någons liv eller hälsa eller trygghet till person. I 29 kap. 2 § finns en uppräkning av omständigheter som ökar ett brotts straffvärde. Enligt punkt 7 ska det, vid sidan av vad som gäller för varje särskild brottstyp, särskilt beaktas som en försvårande omständighet om ett motiv för brottet har varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse, sexuell läggning eller annan liknande omständighet. Ett antal internationella överenskommelser som har tillträtt förbjuder diskriminering. I några av dessa har transsexualism och könsidentitet uttryckligen angetts som diskrimineringsgrunder. Artikel 2 i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna innebär ett förbud mot diskriminering som grundar sig på exempelvis ras, hudfärg, kön, språk, religion, politisk eller annan uppfattning, nationellt eller socialt ursprung, egendom, börd eller ställning i övrigt. Artikeln anger därmed inte uttryckligen könsidentitet som en av diskrimineringsgrunderna, men uppräkningen är inte uttömmande. Ett antal som bygger på den allmänna förklaringen har förklarats vara tillämpliga även på könstillhörighet. Detta gäller exempelvis konvention om medborgerliga och politiska rättigheter vars diskrimineringsförbud av för ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter har förklarats omfatta såväl sexuell läggning som könsidentitet (General no. 20 [E/C.12/GC/20]). för mänskliga rättigheter (UNHCR) har vidare i två resolutioner om brott mot mänskliga rättigheter på grund av sexuell läggning och könsidentitet uppmärksammat transpersoners situation (resolutioner A/HRC/17/L.9/Rev.1 och A/HRC/27/L.27/Rev.1). Artikel 14 i innehåller ett förbud mot diskriminering. I artikeln nämns inte uttryckligen könsidentitet. har dock i ett antal domar slagit fast att artikeln omfattar även transsexualism (t.ex. domar i målen L. och V. mot [2003] och P.V. mot [2010]). Härutöver finns ett antal rekommendationer och resolutioner från () som tar upp transpersoners situation och som uppmanar medlemsstaterna och att vidta vissa åtgärder. Som exempel kan nämnas PACE:s rekommendation 1118 (1989) om transsexuellas villkor och resolution (2010) om diskriminering på grund av sexuell läggning och könsidentitet. antog 2010 en rekommendation om åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av sexuell läggning och könsidentitet. Rekommendationen innebär att medlemsstaterna bör synliggöra och tydliggöra bl.a. transpersoners rättigheter. Rekommendationen är inte juridiskt bindande. Begränsningar av tryck- och yttrandefriheten I 2 kap. regeringsformen finns bestämmelser om de grundläggande fri- och rättigheterna, bl.a. yttrandefriheten. Yttrandefriheten beskrivs som en frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor (1 § första stycket 1). I fråga om tryckfriheten och motsvarande frihet att yttra sig i ljudradio, television och i vissa liknande överföringar, offentliga uppspelningar ur en databas samt filmer, videogram, ljudupptagningar och andra tekniska upptagningar gäller TF och YGL (1 § andra stycket). Förslaget att kriminalisera ytterligare gärningar som hets mot folkgrupp innebär begränsningar av yttrandefriheten. Enligt 2 kap. 21 § regeringsformen får sådana begränsningar göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningarna får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som har föranlett dem och inte heller sträcka sig så långt att de utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen som en av folkstyrelsens grundvalar. I 23 § anges därutöver att yttrandefriheten får begränsas med hänsyn till rikets säkerhet, folkförsörjningen, allmän ordning och säkerhet, enskildas anseende, privatlivets helgd eller för att förebygga och beivra brott. I övrigt får begränsningar av yttrandefriheten göras endast om särskilt viktiga skäl föranleder det. Vid bedömningen av vilka begränsningar som får göras ska särskilt beaktas vikten av vidaste möjliga yttrandefrihet i politiska, religiösa, fackliga, vetenskapliga och kulturella angelägenheter. Yttrandefriheten skyddas även av artikel 10 i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (). Av 2 kap. 19 § regeringsformen framgår att lag eller annan föreskrift inte får meddelas i strid med åtaganden på grund av . Rätten till yttrandefrihet enligt konventionen innefattar åsiktsfrihet samt frihet att ta emot och sprida uppgifter och tankar utan en offentlig myndighets inblandning och oberoende av territoriella gränser. Av artikeln framgår dock också att utövandet av yttrandefriheten får underkastas sådana formföreskrifter, villkor, inskränkningar eller straffpåföljder som är föreskrivna i lag och som i ett demokratiskt samhälle är nödvändiga med hänsyn till bl.a. den allmänna säkerheten, förebyggandet av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller moral eller annans goda namn och rykte eller rättigheter. Motsvarande föreskrifter om godtagbara inskränkningar i yttrandefriheten återfinns också i andra konventioner som är bindande för , bl.a. artikel 19 i FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter. En viktig del av skyddet för tryck- och yttrandefriheten enligt TF och YGL är att ingripanden på grund av innehållet i yttranden i de medier som omfattas av dessa grundlagar endast får ske om tryck- respektive yttrandefrihetsbrott föreligger. I 7 kap. 4 och 5 §§ TF finns en fullständig uppräkning av de gärningar som utgör tryckfrihetsbrott. Genom en hänvisning i 5 kap. 1 § första stycket YGL utgör dessa gärningar också yttrandefrihetsbrott. För ansvar för tryck- och yttrandefrihetsbrott krävs att gärningen även är straffbar enligt vanlig lag. Det brukar uttryckas så att ”dubbel täckning” krävs för att ett brott ska vara straffbart som tryck- och yttrandefrihetsbrott. Det har ansetts som en utgångspunkt att en ändring i bestämmelse om hets mot folkgrupp förutsätter att även motsvarande bestämmelse i TF ändras (prop. 1986/87:124 s. 34). I propositionen föreslås att grunden könsöverskridande identitet eller uttryck läggs till i bestämmelserna om hets mot folkgrupp och olaga diskriminering samt i åtalsregeln om förolämpning. Det föreslås också ett tillägg så att det uttryckligen framgår att det är en försvårande omständighet om ett motiv för ett brott har varit att kränka en person eller en grupp av personer på grund av könsöverskridande identitet eller uttryck. Lagändringarna föreslås träda i kraft den , förutom ändringarna i bestämmelserna om hets mot folkgrupp i TF och som föreslås träda i kraft . Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner Utskottets förslag i korthet Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag om att grunden könsöverskridande identitet eller uttryck läggs till i bestämmelserna i tryckfrihetsförordningen om hets mot folkgrupp. Av samordningsskäl behandlas lagförslaget i denna del i utskottets betänkande 2017/18:KU16. Utskottet föreslår att behandlingen av regeringens förslag till ändring i 16 kap. 8 § och berörda motioner skjuts upp till /19. Utskottet föreslår att antar övriga lagförslag och avslår motionerna. Jämför reservationerna 1 (SD) samt 2 och 3 (V). Allmänt om behovet av ett utvidgat skydd för transpersoner och utformningen av ett sådant skydd Regeringen konstaterar att transpersoner inte uttryckligen omfattas av bestämmelserna om hatbrott. Det finns emellertid enligt regeringen tydliga indikationer på att transpersoner utsätts för brott i stor utsträckning. Detta talar enligt regeringen för att även skyddet i det straffrättsliga regelverket om bl.a. hatbrott och diskriminering bör stärkas. Regeringen konstaterar också att 2010 som nämnts antog en icke-bindande rekommendation om åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av sexuell läggning eller könsidentitet där medlemsstaterna uppmanas att vidta åtgärder mot bl.a. hatbrott och hatpropaganda på grund av sexuell läggning och könsidentitet (rekommendation CM/Rec[2010]5). Enligt rekommendationen bör medlemsstaterna förbjuda hatpropaganda mot homosexuella, bisexuella och transpersoner och se till att brottsmotiv som anknyter till sexuell läggning eller könsidentitet kan beaktas som en försvårande omständighet. När det gäller utformningen av bestämmelsernas avgränsning av vilka personer som ska omfattas av det utvidgade straffrättsliga skyddet gör regeringen i huvudsak följande bedömning. I lagrådsremissen föreslog regeringen att bestämmelserna inte bara skulle skydda gruppen transpersoner utan omfatta alla, oavsett könsidentitet eller könsuttryck. Detta kunde enligt lagrådsremissen ske genom att begreppet könsidentitet eller könsuttryck används i stället för begreppet könsöverskridande identitet eller uttryck. Ett skäl till att använda en sådan formulering var enligt lagrådsremissen att den inte pekar ut transpersoner på ett sätt som innebär att bestämmelsen kan uppfattas som att den är skriven med ett avvikarperspektiv. Ett annat skäl var att en sådan lagteknisk utformning anknyter till hur hets- och diskrimineringsbrottens övriga grunder är utformade. Bestämmelser med denna utformning hade också föreslagits av Utredningen om transpersoners straffrättsliga skydd m.m. (Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner m.m. [SOU 2015:103]). Lagrådet invände emellertid mot den utformning av bestämmelserna som hade föreslagits och anförde bl.a. att det är tveksamt om intresset av att skydda gruppen transpersoner gör det nödvändigt att begränsa yttrandefriheten så långt som föreslogs i remissen genom att låta regleringen omfatta all könsidentitet och allt könsuttryck. Härutöver menade bl.a. att det med lagtekniska utformning som hade föreslagits i remissen i praktiken skulle bli svårt att avgöra omfattningen av det straffrättsliga ansvaret, vilket ur legalitetssynpunkt enligt Lagrådet vore i hög grad betänkligt. Lagrådet avstyrkte lagförslagen. Även andra remissinstanser, bl.a. ombudsmän och , framförde liknande invändningar mot förslaget i remissen. Regeringen konstaterar att det i praktiken främst är gruppen transpersoner som är i behov av skydd och menar att det inte är uteslutet att låta bedömningen styras av behoven hos den grupp som den nya lagstiftningen huvudsakligen avser att skydda. Den kritik som har framkommit är emellertid enligt regeringen sammantaget sådan att den inte går att bortse ifrån. Uttrycket könsidentitet eller könsuttryck bör därför enligt regeringen inte användas. Detta innebär i sin tur enligt regeringen att begreppet könsöverskridande identitet eller uttryck som används i diskrimineringslagen (2008:567), lagen om , skollagen och lagen om uthyrning av arbetstagare inte bör ändras. En sådan ändring föreslogs av Utredningen om transpersoners straffrättsliga skydd m.m. I stället föreslår regeringen att uttrycket könsöverskridande uttryck eller identitet används även i . Detta uttryck, som alltså används i bl.a. diskrimineringslagen, framhölls av Lagrådet som ett alternativ till könsidentitet och könsuttryck. Regeringen konstaterar att det i brottsstatistiken saknas uppgifter om hur vanligt förekommande hets mot transpersoner är, eftersom det inte är kriminaliserat. Det finns inte heller någon mer grundlig kartläggning av problemets omfattning. Det kan dock enligt regeringen, med hänvisning bl.a. till vad Utredningen om transpersoners straffrättsliga skydd m.m. funnit, i vart fall konstateras att hetspropaganda mot transpersoner förekommer i praktiken i bl.a. kommentatorsfält på internet. För en kriminalisering av hets mot transpersoner talar enligt regeringen också det som den nämnda utredningen har funnit om att agitation mot transpersoner inte sällan ingår i och blandas med agitation mot hbt-personer i allmänhet och argument kring sexuell läggning.