bet · H501SfU15 · 2018-03-23 00:00:00 — Utskottet delar uppfattningen att fler bör ges möjlighet att arbeta eftersom det kan förbättra möjligheterna till etablering i det svenska samhället. Emellertid framstår det som ett rimligt krav att en asylsökande åtminstone ska medverka till att styrka sin identitet för att undantas från kravet på arbetstillstånd. Utskottet är därför inte berett att tillstyrka motionsyrkanden om att slopa detta krav eller att på annat sätt ändra reglerna för att beviljas undantag. Vidare är det enligt utskottet viktigt att asylsökande kan tilldelas ett sam-ordningsnummer så snart det är möjligt. har haft i uppdrag att i samråd med bl.a. utreda förutsättningarna för att låta samtliga asylsökande i få ett samordningsnummer. I promemorian Samordningsnummer till asylsökande föreslår bl.a. att samtliga asylsökande ska tilldelas samordningsnummer och att ska rekvirera numren från (dnr 1 31 176575-16/113). Promemorian har remissbehandlats. Beredning pågår alltjämt inom . Med hänsyn härtill anser utskottet att regeringens beredningsarbete bör avvaktas. Utskottet noterar att finansmarknadsministern enligt ett pressmeddelande från efter ett möte med representanter för bankerna, , och enats om åtgärder som gör det möjligt för asylsökande med tillfälliga id-handlingar att öppna bankkonton i svenska banker. Utskottet har dock erfarit att många banker fortfarande nekar asylsökande att öppna ett bankkonto. Utskottet inser att det inte är möjligt att tvinga en bank att tillhandahålla tjänster men förutsätter att regeringen fortsätter att försöka förmå bankerna att leva upp till sitt åtagande. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 2017/18:3591 (M) yrkandena 4 och 5, 2017/18:2990 (M), 2017/18:3166 (M) yrkandena 4 och 5, 2017/18:3787 (C) yrkande 5, 2017/18:2818 (L) yrkande 19, 2017/18:3394 (KD) yrkande 8 och 2017/18:1671 (MP) yrkande 2. Det gemensamma europeiska asylsystemet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. migrationspolitiken inom EU, Dublinförordningen och ett EU-gemensamt system för vidarebosättning. Jämför reservation 41 (M), 42 (SD), 43 (C), 44 (V), 45 (L) och 46 (KD). EU har arbetat för att skapa ett gemensamt europeiskt asylsystem (CEAS) och förbättra det befintliga regelverket. antogs ett antal rättsakter inom EU på asylområdet (asylprocedurdirektivet, skyddsgrundsdirektivet, mottagandedirektivet, Dublinförordningen och Eurodacförordningen). föreslog kommissionen ändringar i dessa rättsakter, som en del i det gemensamma europeiska asylsystemet, som antogs av EU-länderna 2013. Flera av dessa EU-förordningar och EU-direktiv är under revidering. Kommissionens förslag till rättsakter lades fram och befinner sig i olika stadier i lagstiftningsförfarandet och granskas just nu av och rådet. I Europeiska rådets slutsatser från manades till ytterligare konvergens om reformen av det gemensamma asylsystemet i riktning mot konsensus . meddelade kommissionen en färdplan för ”migrationspaketet” i syfte att nå en överenskommelse . Det övergripande syftet med migrationsreformen är bl.a. att skapa större konvergens i EU:s asylsystem och säkerställa en rättvisare behandling av sökande i EU samt att se till att det finns snabba och effektiva förfaranden i alla medlemsstater. Utfallet av prövningarna behöver enligt kommissionen bli mer lika och systemet behöver mekanismer där man kan visa solidaritet genom att dela på ansvaret vid toppar i inströmningen av asylsökande. Huvudingredienserna i det integrerade paketet är solidaritet, ansvarstagande, effektivitet och rättvisa. Rättsakterna måste, enligt kommissionen, betraktas som en helhet och bör beslutas , men kommissionen understryker att det skulle gå snabbare att genomföra reformen om EU:s asylmyndighet och Eurodacförordningen antas före de andra rättsakterna. Dublinförordningen reglerar vilket land som ska pröva en asylansökan och bygger på första asyllandsprincipen. De övergripande målen för förslaget till ny förordning (KOM(2016) 270) är att öka systemets förmåga att på ett effektivt och verkningsfullt sätt fastställa vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva ansökan om internationellt skydd, att säkerställa en rättvis fördelning av ansvaret mellan medlemsstaterna genom att dagens system kompletteras med en korrigerande tilldelningsmekanism samt att avvärja missbruk och förebygga sekundär förflyttning som asylsökande företar sig inom EU. Tilldelningsmekanismen ska, enligt förslaget, aktiveras automatiskt när en medlemsstat ställs inför ett oproportionerligt högt antal asylansökningar och tydliga bestämmelser om att asylsökande är skyldiga att lämna in asylansökan i första inreseland och sedan stanna i den medlemsstat som är ansvarig för prövningen ska införas. Utöver detta innehåller förslaget förändringar som innebär bl.a. att bestämmelser om ansvarets upphörande och en väsentlig förkortning av tidsfrister för att begära, besvara samt verkställa överföringar mellan medlemsstaterna stryks. Rådet har ännu inte antagit en gemensam position och förhandlingarna fortsätter på politisk nivå för att hitta en kompromiss som möjliggör en fortsatt behandling av förslaget i rådets förberedande organ. Kommissionens förslag till asylprocedurförordning (KOM(2016) 467) ska ersätta det nuvarande direktivet. Målet är att öka harmoniseringen mellan medlemsstaterna och fastställa ett enhetligt förfarande för internationellt skydd som är effektivt, rättvist och balanserat. Förslaget innebär bl.a. fler och kortare tidsfrister, striktare regler för att motverka missbruk av systemet genom bl.a. att sökande måste ansöka om asyl i den första medlemsstat som han eller hon reste in i samt en tydlig skyldighet för den sökande att samarbeta med myndigheterna genom hela processen. Det blir obligatoriskt för prövande myndigheter med påskyndade förfaranden i vissa fall. Garantierna för asylsökande stärks när det gäller rätten till information och till rättsligt biträde. Garantierna för barn stärks bl.a. genom tidsfrister för förordnande av företrädare och krav på tillsyn över företrädarna. Det föreslås även att medlemsstaterna ska godta en medicinsk åldersbedömning som gjorts i en annan medlemsstat. Användningen av begreppet säkra länder ska enligt förslaget harmoniseras (säkert ursprungsland, första asylland, och säkert tredjeland). Tillämpningen av begreppen görs tvingande. Medlemsstaterna får ha kvar nationella listor på säkra ursprungsländer och säkra tredjeländer efter att förordningen börjat gälla. Förslaget har till skillnad från nu gällande direktiv ingen bestämmelse om medlemsstaternas möjlighet att införa förmånligare bestämmelser. Förslaget till skyddsgrundsförordning syftar till en ökad harmonisering mellan medlemsstaterna när det gäller bedömningar av asylansökningar och innehållet i beviljat skydd (KOM(2016) 466). Det föreslås bl.a. tydligare krav på omprövning av skyddsbehovet samt att flyktingar ska kunna beviljas uppehållstillstånd som kan förlängas i taget och alternativt skyddsbehövande som kan förlängas med i taget. Tillstånden förlängs minst så länge skyddsskälen kvarstår. Förslaget påverkar inte medlemsstaters möjlighet att bevilja skydd till andra grupper än flyktingar och subsidiärt skyddsbehövande. Incitamenten för flyktingar att förflytta sig inom EU bedöms minska om de behandlas lika i alla medlemsstater. Det övergripande målet med förslaget till mottagandedirektiv är att harmonisera mottagningsvillkoren för att säkerställa en värdig behandling av asylsökande inom EU samt att minska incitamenten att flytta inom EU (KOM(2016) 465). Förslaget innebär bl.a. att skyldigheten för den sökande att stanna i ansvarig medlemsstat skrivs in i direktivet och nya grunder införs för när mottagningsvillkoren kan bli indragna eller reducerade. Tidsfristen när en asylsökande får tillträde till arbetsmarknaden förkortas från . Medlemsstaterna uppmuntras även att ge tillträde tidigare och senast , om ansökan är välgrundad. Förslaget om revidering av förordningen om det europeiska stödkontoret för asylfrågor (Easo) syftar till att stärka Easo för att förbättra genomförandet av det gemensamma europeiska asylsystemet. Förslaget innebär ett utökat mandat och betydligt fler uppgifter för myndigheten. Den nuvarande förordningen ersätts, och namnet på myndigheten föreslås bli Europeiska unionens asylbyrå (for Asylum). Byrån föreslås få fem huvuduppgifter: stärka praktiskt samarbete och informationsutbyte, tillförsäkra en ökad konvergens i EU vid bedömningen av skyddsbehov, främja ett enhetligt genomförande av , övervaka och utvärdera genomförandet av det gemensamma asylsystemet samt erbjuda utökat operativt och tekniskt stöd till medlemsstaterna. Målet med förslaget om ett EU-gemensamt system för vidarebosättning är att tillhandahålla en gemensam strategi för säker och laglig inresa till unionen för tredjelandsmedborgare i behov av internationellt skydd, att minska trycket på medlemsstaternas asylsystem till följd av spontana inresor och att tillhandahålla ett gemensamt bidrag från unionen till de globala vidarebosättningsinsatserna (KOM(2016) 468). Avsikten med förslaget är att etablera en ram för EU:s politik för vidarebosättning och förslaget innebär bl.a. en breddning av begreppet vidarebosättning så att det även inkluderar internflyktingar, att urvalskriterier följer UNHCR:s vidare-bosättningskategorier med tillägg av en kategori som innefattar personer med socioekonomisk sårbarhet, att personer som har eller har försökt resa in i EU olovligen inte ska kunna komma i fråga för samt att det ska finnas ett ordinärt och ett skyndsamt förfarande. Förslaget innebär också ett inrättande av nationella kontaktpunkter, där Easo ska bistå medlemsstaterna med koordinering av vidarebosättning mellan medlemsstat och tredjeland samt inrättande av en högnivåkommitté ledd av kommissionen som ska ge politisk vägledning vid genomförandet av det gemensamma arbetet. Förslaget innehåller inga bestämmelser som tvingar en EU-medlemsstat att ta en viss andel av en EU-gemensam vidarebosättningskvot. Det föreslås dock att rådet ska ges genomförandebefogenheter genom ett separat beslut. Dessa beslut fattade av rådet kan innebära att en medlemsstat måste ta emot kvotflyktingar. Förslaget till ny Eurodacförordning är tänkt att stärka Eurodacsystemet för att återspegla förändringarna i Dublinsystemet och se till att systemet fortsätter att tillhandahålla de fingeravtrycksbevis som behövs (KOM(2016) 271). Kommissionen föreslår därför att nuvarande förordning ändras och att tillämpningsområdet utvidgas i syfte att identifiera tredjelandsmedborgare som vistas olagligt och som har rest in irreguljärt vid unionens yttre gränser. Informationen ska sedan användas för att bistå medlemsstaterna att skaffa fram resehandlingar för tredjelandsmedborgare som ska återsändas. Mot bakgrund av detta föreslår kommissionen att åldersgränsen för tagning av barns fingeravtryck ändras från till , att uppgifter om identiteten för en migrant som vistas utan tillstånd delas med tredjeland vid behov men endast för återsändandeändamål. Vidare föreslås att en ny biometrisk uppgift – en ansiktsbild – ska samlas in av medlemsstaterna och lagras i det centrala systemet, att fler uppgifter än fingeravtryck och ansiktsbild kan lagras i Eurodac – bl.a. födelsedatum, nationalitet och identitetshandlingar – samt att uppgifter om personer som vistas utan tillstånd i unionen och inte har ansökt om asyl sparas för att kunna följa sekundära förflyttningar. Genom Agenda 2030 åtar sig världens stater att samarbeta bl.a. för att ”underlätta säker, ordnad, laglig och ansvarsfull migration” och att respektera alla migranters mänskliga rättigheter, oavsett migrationsstatus. Staterna åtar sig även att ge migranter tillgång till ett livslångt lärande samt att utrota människohandel. Inom EU arbetar kommissionen med att integrera målen för Agenda 2030 med EU:s politik. I linje med åtagandena inom ramen för () uppmanas medlemsstaterna i EU att fortsätta att ta sitt ansvar och att utarbeta nationella ramar för uppnåendet av målen i Agenda . I kommittémotion 2017/18:3178 av m.fl. (M) yrkande 58 begärs ett tillkännagivande om att ska fortsätta att driva på för ett fungerande EU-gemensamt asylsystem, där fattade beslut efterlevs. Motionärerna anser att några länder, bl.a. , har fått ta ett oproportionerligt stort ansvar för flyktingsituationen och att alla medlemsländer måste efterleva EU-gemensamma beslut. I yrkande 59 begärs ett tillkännagivande om ökad användning av ekonomiska incitament för att EU:s medlemsländer ska följa fattade beslut. Motionärerna anser att dagens regelverk kan kompletteras med ett system där bidrag dras in om ett land inte följer EU-gemensamma beslut. Även höjda eller sänkta medlemsavgifter skulle kunna användas utifrån hur väl besluten implementerats. I yrkande 64 begär motionärerna ett tillkännagivande om att regeringen bör ställa krav på att alla EU:s medlemsstater deltar och utökar sitt deltagande i FN:s kvotflyktingsystem. Enligt motionärerna är kvotflyktingsystemet det mest rättvisa och säkra system som finns för ett lands mottagande av människor med skyddsbehov. I yrkande 65 begärs ett tillkännagivande om att ska vara drivande för att dagens EU-gemensamma asylsystem ersätts med ett nytt system. Motionärerna anser att EU:s asylprövning bör göras utanför EU och att det yttre gränsskyddet i EU bör förstärkas. Samarbetet med länder utanför beträffande återvändandet behöver förbättras och det ska bli lättare att ta sig till lagligt genom att t.ex. arbetskraftsinvandra. I partimotion 2017/18:3890 av m.fl. (SD) begärs i yrkande 5 ett tillkännagivande om transportörsansvar. Motionärerna vill se ett utökat transportörsansvar som omfattar alla transportörer som utför resor till , inklusive färje-, tåg- och busstrafik. I partimotion 2017/18:3684 av m.fl. (C) begärs i yrkande 15 ett tillkännagivande om att ska driva att EU tar ett gemensamt och solidariskt ansvar för flyktingmottagandet med en jämnare fördelning mellan EU:s länder. Motionärerna anser att det för att värna den inre rörligheten behövs en fungerande yttre gräns och en gemensam asylpolitik. I ett EU-gemensamt system för flyktingmottagande behövs en jämnare fördelning av asylsökande och mekanismer för en fungerande omfördelning. I yrkande 16 begär motionärerna ett tillkännagivande om att ska driva att det behöver finnas kännbara sanktioner för de länder som inte lever upp till EU-fördelningen av flyktingar, t.ex. i form av nedsatta strukturbidrag. Enligt motionärerna bör även asylsökande och flyktingar ha rätt att röra sig fritt i EU, men det ska bara gå att registrera sin asylansökan i ett land. I yrkande 17 begärs ett tillkännagivande om att ska verka för att EU:s asylmottagande ska vara så robust att avtal med tredjeland inte behövs och att demokratiska principer, grundläggande mänskliga rättigheter, non-refoulement och ett värdigt mottagande ska värnas i de fall avtal mellan EU och tredjeland ändå sluts. I kommittémotion 2017/18:3787 av m.fl. (C) begärs i yrkande 8 ett tillkännagivande om att ska driva att EU tar ett gemensamt och solidariskt ansvar för flyktingmottagande, med en jämnare fördelning mellan EU:s länder. I partimotion 2017/18:1939 av m.fl. (V) begär motionärerna i yrkande 22 ett tillkännagivande om att inom EU bör verka för en flyktingpolitik som värnar asylrätten och grundläggande mänskliga rättigheter. Motionärerna anser att fler länder behöver ta sitt ansvar för mottagandet av människor på flykt och att de asylsökande bör få större inflytande över var de söker asyl. I yrkande 23 begärs ett tillkännagivande om att bör verka för att förordningen om en EU-gemensam vidarebosättning inte används för att sluta avtal liknande det mellan och eller införa s.k. humanitarian admission programmes. Förordningen om en EU-gemensam vidarebosättning bör säkerställa att EU täcker av UNHCR:s globala behov av vidarebosättning. Den får inte användas för att förhandla fram avtal som hindrar människor på flykt att komma till . Enligt motionärerna innebär uppgörelsen mellan och ett avsteg från asylrätten eftersom inte är ett säkert tredjeland. Landet har undermåliga asylprocesser och flyktingar har skickats tillbaka till krigets . Motionärerna begär i yrkande 24 ett tillkännagivande om att regeringen bör verka för att avtalet mellan och sägs upp. I yrkande 25 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör verka för att EU slutar att finansiera den libyska och att relationer med bygger på full respekt för asylrätten och mänskliga rättigheter. Enligt motionärerna stoppar båtar med flyktingar, vilka förs tillbaka till häkten. Situationen för de flyktingar som befinner sig i är fruktansvärd. Förfarandet innebär uppenbara risker för ett aktivt bidragande till grova brott mot mänskliga rättigheter. I yrkande 26 begär motionärerna ett tillkännagivande om att såväl som enskilt land som EU och FN bör motverka alla beslut som innebär att asylrätten och flyktingars mänskliga rättigheter kränks. Motionärerna anser att samarbete med tvivelaktiga stater som , och för att hindra människor på flykt bidrar till grova kränkningar av mänskliga rättigheter. I yrkande 27 begär motionärerna ett tillkännagivande om att regeringen bör verka för att den europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån (Frontex) avvecklas. Enligt motionärerna blir konsekvensen av den, och att EU bygger högre murar, militariserar samt externaliserar gränserna, att EU snart kommer att ha en överstatlig gränspolis för att rädda den inre rörligheten. I yrkande 28 begärs ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt bör verka för att inriktningen av Frontex verksamhet ändras på ett djupgående sätt så att både asylrätten och skyldigheten att bistå skeppsbrutna respekteras. I yrkande 29 begärs ett tillkännagivande om att regeringen inom EU bör verka för att korta ned listan över visumpliktiga länder och för att visumkrav inte ska användas för att stänga ute flyktingar. Motionärerna anser att visumkrav som riktas mot länder där det pågår krig eller omfattande kränkningar av mänskliga rättigheter stänger ute flyktingar och andra skyddsbehövande, vilket är ett allvarligt hot mot asylrätten. I yrkande 31 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör verka för att transportörsansvaret inom EU avskaffas. Enligt motionärerna är konsekvensen av transportörsansvaret att flyktingar får vända sig till smugglare med sjöovärdiga båtar för resa över , med livet som insats. I kommittémotion 2017/18:533 av m.fl. (V) begärs i yrkande 6 ett tillkännagivande om att såväl som enskilt land som EU och FN ska verka för en migrationspolitik som utgår från Agenda . Enligt motionärerna behöver fler stater ta ett större ansvar för att erbjuda människor en men också för att finna konstruktiva lösningar på hur migrationen ska hanteras. Motionärerna menar att och i stället har infört gränskontroller, byggt murar och infört inreseförbud. När utvecklingen inom EU går åt fel håll måste stå upp för asylrätten och de grundläggande principerna för bistånd samt visa hur migration och utveckling hör ihop och kan stärka varandra. I partimotion 2017/18:3194 av m.fl. (L) begärs i yrkande 8 ett tillkännagivande om en gemensam migrationspolitik. Motionärerna anser att fria gränspassager inom Schengen förutsätter en yttre gränskontroll som är effektiv, rättssäker och garanterar att asylrätten värnas. Länder som systematiskt kränker rättsstatsprinciper och mänskliga rättigheter i den yttre gränskontrollen ska suspenderas ur . EU behöver en fungerande asylpolitik där medlemsländerna delar på ansvaret under ordnade former. Den som söker asyl ska garanteras en rättssäker och värdig behandling i samtliga länder. Den som är i behov av internationellt skydd ska få det, som den som fått avslag på sin asylansökan lättare än ska kunna återföras till sitt hemland. I partimotion 2017/18:3578 av m.fl. (L) begär motionärerna i yrkande 28 ett tillkännagivande om ett hbt-perspektiv inom EU:s asylpolitik. Enligt motionärerna behöver det pågående arbetet för att stärka den gemensamma europeiska asylpolitiken ha ett tydligt hbt-perspektiv. Det ska inkludera såväl lagstiftningen som en uppföljning av lagens tillämpning i olika EU-länder. Även mottagandet av asylsökande måste ske på ett sätt som tydligt värnar hbt-personers lika rättigheter. I kommittémotion 2017/18:2818 av m.fl. (L) begär motionärerna i yrkande 2 ett tillkännagivande om behovet av en stärkt och mer harmoniserad asylpolitik på EU-nivå. Motionärerna anser att flyktingmottagandet inom EU är alltför ojämnt fördelat. Vid en ökning av antalet kvotflyktingar får fler människor möjlighet till lagliga vägar till EU, vilket är nödvändigt. Människor ska inte behöva riskera livet på väg till säkerhet och bli beroende av människosmugglare som tjänar pengar på deras utsatthet. I kommittémotion 2017/18:3394 av m.fl. (KD) begärs i yrkande 32 ett tillkännagivande om en reformering av Dublinförordningen. Enligt motionärerna är det bäst att de personer som vill söka asyl i EU gör det vid gemensamma EU-beskickningar innan inresa eller vid unionens yttre gräns och de asylsökande ska därefter fördelas mellan EU:s medlemsstater baserat på en specifik fördelningsnyckel. I fördelningen av asylsökande mellan medlemsstaterna bör hänsyn framför allt tas till befolkningsstorlek, ekonomisk styrka och tidigare ansvarstagande på asylområdet. I yrkande 33 begärs ett tillkännagivande om att alla EU:s medlemsländer ska ta emot kvotflyktingar inom ramen för UNHCR:s program för vidarebosättning. I motion 2017/18:772 av och (båda S) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att den ska verka för att stöd från EU:s fonder villkoras till medlemsstaternas efterlevnad av miniminivåer för den gemensamma solidariska asylpolitiken. Enligt motionärerna kan inte stå passivt inför avsaknaden av ett effektivt gemensamt sanktionssystem mot medlemsstater som grovt avviker från unionens kärnvärden. Lojalitet mot principerna för Europasamarbetet förutsätter ömsesidighet för att inte urholkas. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att ett framtida ”Schengensystem” bör kopplas till den gemensamma solidariska asylpolitiken. Enligt motionärerna är det inte rimligt att vissa medlemsstater undandrar sig ansvar genom att inte omfattas av EU:s skyddsgrundsdirektiv och andra gemensamma miniminivåer. Den fria rörligheten och gemensamma gränspolitiken, som regleras i Schengensystemet, bör vara sammankopplat med en bindande överenskommelse om solidariskt ansvarstagande för asylpolitiken. I yrkande 3 begär motionärerna ett tillkännagivande om att rätten till en förbehållslös individuell asylprövning inte får inskränkas genom EU:s förslag om ett system för säkra länder. Enligt motionärerna kan det inom varje grupp asylsökande från ett visst land finnas individer som har mycket starka skyddsbehov. I enlighet med folkrätten måste EU-samarbetet kring listor med s.k. säkra länder utformas så att varje enskild asylsökandes rätt till en förbehållslös individuell prövning, oavsett nationalitet, inte riskerar att åsidosättas eller inskränkas. I motion 2017/18:1377 av m.fl. (S) begärs i yrkande 4 ett tillkännagivande om att regeringen inom EU ska vara pådrivande för att säkerställa att förföljelse på grund av sexuell läggning och könstillhörighet ska utgöra asylskäl inom hela unionen samt värna möjligheten att kunna få skydd även för s.k. ”sur place-skäl”. har under både den nuvarande regeringen och den förra regeringen prioriterat det internationella arbetet för att öka den globala ansvarsfördel-ningen och andra länders mottagande av kvotflyktingar. Vidarebosättning är ett väl beprövat system och det säkraste sättet för personer i behov av skydd att komma till EU, men det måste vara i betydande omfattning för att vara meningsfullt. Vidarebosättning måste dock ses som ett komplement och ska inte ersätta den individuella asylrätten. Genom att fler skyddsbehövande kommer i fråga som kvotflyktingar erbjuds de mest sårbara människorna en säker väg till trygghet.