bet · H501JuU17 · 2018-04-12 00:00:00 — Utskottet ser, bl.a. mot bakgrund av det arbete som redovisats ovan, inte skäl att ställa sig bakom det som efterfrågas i motion 2017/18:2060 (SD) yrkande 1 om åtgärder för att öka informationen till personer som befinner sig i riskzonen för att utsättas för hedersrelaterad brottslighet eller i yrkande 2 om ökat stöd till de delar av civilsamhället som arbetar mot hedersbrott. Därmed avstyrks motionsyrkandena. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom det tillkännagivande om tydliggörande av polislagen som begärs i motion 2017/18:3736 (M) yrkande 5, varför yrkandet avstyrks. Misstankar om brott mot barn är ofta svåra att utreda, inte minst när misstankarna riktar sig mot föräldrarna eller någon annan närstående. Som framgått finns ett begränsat utrymme för att förhöra ett barn utan att underrätta vårdnadshavarna, i vart fall om barnet är . Det är visserligen möjligt att, utan att höra vårdnadshavarna, interimistiskt förordna en särskild företrädare för barnet samt avvakta i med att expediera detta beslut. Åklagaren ska dock underrätta vårdnadshavaren om utredningsåtgärder som avser barnet så snart det är möjligt utan men för utredningen. Om i ett sådant fall inte har beslutat om att omhänderta barnet med stöd av LVU i samband med förhöret kommer barnet att återvända till familjen. Det finns då, inte minst i de fall det finns misstankar om att barnet är utsatt för hedersrelaterad brottslighet, en risk att informationen om förhöret försämrar hans eller hennes familjesituation. Enligt utskottet bör man därför överväga om det inte ska vara möjligt att skjuta upp att underrätta vårdnadshavarna om att ett förhör med ett barn genomförts i de fall en sådan underrättelse skulle vara till men för barnet. I de fall förundersökningen läggs ned bör man därvid även överväga en möjlighet att helt underlåta att underrätta vårdnadshavarna om förhöret. Vad utskottet nu anfört bör ge regeringen till känna. Därmed bifaller utskottet motion 2017/18:3736 (M) yrkande 6. I motion 2017/18:3736 (M) yrkande 7 begärs att polisen ska kunna hålla vittnesförhör med barn som är även utan vårdnadshavares godkännande i vissa fall. Utskottet konstaterar att det i vissa fall kan finnas en konflikt mellan vårdnadshavarens bestämmanderätt och utredningsintresset. Som framgått har tagit fram rekommendationer för ärenden där barn är vittnen i brottmål. Vidare finns det t.ex. i de fall en kallelse till förhör genom vårdnadshavaren av utredningsskäl bör undvikas en möjlighet, om än mycket begränsad, att hämta barn till förhör. Dessutom har den ovannämnda utredningen fått i uppdrag att överväga om det bör vidtas ytterligare åtgärder från myndigheternas eller regeringens sida för att öka förutsättningarna för lagföring. Utredningen torde således ha möjlighet att även överväga frågan om i vilken utsträckning polisen ska kunna hålla vittnesförhör med barn utan att underrätta vårdnadshavare. Mot denna bakgrund är utskottet inte berett att ställa sig bakom något sådant tillkännagivande som motionärerna efterfrågar. Utskottet avstyrker således motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. utökat internationellt samarbete och ytterligare åtgärder för att förhindra tvångsäktenskap och könsstympning. Jämför reservation 5 (M, C, L, KD), 6 (M, C), 7 (M, C), 8 (M, C) och 9 (M, C, L, KD). I motion 2017/18:3189 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om utökat internationellt samarbete mot tvångsäktenskap, barnäktenskap och andra former av hedersrelaterat förtryck med särskild internationell koppling. I partimotion 2017/18:3685 av m.fl. (C) yrkande 39 begärs att regeringen agerar för att införa en skyddslag som hindrar unga människor från att föras ut ur landet för tvångsgifte eller könsstympning. Motionärerna anför att en domstol, om det misstänks att en person ska giftas bort eller könsstympas, skyndsamt ska kunna fatta beslut om att man kan straffas om man antingen för en människa ut ur landet eller inte återför personen. Ett delmoment i denna skyddslag ska vara att ett barns pass tillfälligt ska kunna spärras så att resor till länder där det finns fara för att barnet gifts bort eller könsstympas ska kunna omöjliggöras. I motion 2017/18:3736 av m.fl. (M) yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om att införa möjligheter att verka proaktivt mot anhöriga till den som löper risk att giftas bort mot sin vilja, t.ex. genom föreläggande eller förbud av domstol. Motionärerna anför att i t.ex. kan domstolar utfärda förelägganden eller förbud till skydd för den som löper risk att giftas bort med tvång. Det kan exempelvis innebära att någon ska upphöra med hot och våld eller avslöja var ett offer befinner sig alternativt att en individ inte får föras utomlands eller att en bortförd individ ska föras tillbaka. Den som bryter mot ett föreläggande kan få olika typer av sanktioner, såsom vite eller fängelse. I samma motion yrkande 12 begärs att socialnämnden eller någon annan myndighet ska kunna ta initiativ till att återkalla och omhänderta pass eller förhindra att pass utfärdas då det finns risk att ett barn gifts bort mot sin vilja. Motionärerna anför att detta avser de fall då det kan befaras att vårdnadshavarna till någon som är omhändertagen eller som vårdas enligt LVU har för avsikt att föra den unge ut ur landet. Frågan ska dock avgöras av en domstol. I partimotion 2017/18:3685 av m.fl. (C) yrkande 44 begärs att regeringen vidtar åtgärder för att utreda en lag som gör att vårdnadshavare som misslyckas med att skydda en flicka från könsstympning ska kunna straffas för det. I yrkande 45 begärs att man ska utreda frågan om att införa livslång anonymitet i rättsprocessen för offer för könsstympning. Enligt motionärerna skulle detta få fler offer att våga anmäla. I motion 2017/18:3736 av m.fl. (M) yrkande 13 påtalas vikten av att förbättra samordningen mellan svenska myndigheter vad gäller gränsöverskridande ärenden kopplade till hedersbrott som tvångsgifte. Motionärerna anser att ett uppdrag bör ges till berörda myndigheter för att upparbeta rutiner för en effektiv samverkan. I motion 2017/18:3848 av m.fl. (M) yrkande 3 framhålls att , precis som bl.a. , bör ta fram rutiner för stöd till personer som förts till ett annat land och gifts bort mot sin vilja. Enligt motionärerna bör ambassaderna få ett tydligt uppdrag att bistå dessa personer så att de kan återvända till . infördes brottet äktenskapstvång i (prop. 2013/14:208, bet. 2013/14:JuU30, rskr. 2013/14:263). Vid samma tillfälle togs möjligheten bort för personer att få tillstånd att gifta sig. Enligt 4 kap. 4 c § första stycket döms den som genom olaga tvång eller utnyttjande av någons utsatta situation förmår en person att ingå ett äktenskap som är giltigt i den stat där det ingås, i den stat enligt vars lag det ingås eller i en stat i vilken minst en av makarna är medborgare eller har hemvist för äktenskapstvång till fängelse i högst . Av andra stycket framgår att detsamma gäller den som på sätt som anges i första stycket förmår någon att ingå en äktenskapsliknande förbindelse, om den ingås enligt regler som gäller inom en grupp och som innebär att parterna betraktas som makar och anses ha rättigheter eller skyldigheter i förhållande till varandra och innefattar frågan om upplösning av förbindelsen. Den som genom vilseledande förmår en person att resa till en annan stat än den där han eller hon bor, i syfte att personen genom olaga tvång eller utnyttjande av hans eller hennes utsatta situation ska förmås att ingå ett sådant äktenskap eller en sådan äktenskapsliknande förbindelse som avses i 4 c §, döms enligt 4 kap. 4 d § för vilseledande till tvångsäktenskapsresa till fängelse i högst . Äktenskapstvång är straffbart på försöks- och förberedelsestadiet. Även stämpling till äktenskapstvång är straffbart (prop. 2015/16:113, bet. 2015/16:JuU16, rskr. 2015/16:234). Enligt 1 § lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor får ingrepp i de kvinnliga yttre könsorganen i syfte att stympa dessa eller åstadkomma andra bestående förändringar av dem (könsstympning) inte utföras, oavsett om samtycke har lämnats till ingreppet eller inte. Den som bryter mot 1 § döms till fängelse i lägst två och högst (2 §). Är brottet med hänsyn till omständigheterna mindre grovt, döms till fängelse i högst . Är brottet grovt, döms till fängelse i lägst fem och högst . Könsstympning är straffbart på försöks- och förberedelsestadiet. Även stämpling till könsstympning och underlåtenhet att avslöja eller förhindra könsstympning är straffbart. I 3 § första stycket anges ett uttryckligt undantag från kravet på dubbel straffbarhet. Detta innebär att könsstympning utgör ett brott som kan straffas enligt svensk lag också om ingreppet gjorts i en stat där detta är tillåtet. Också försök, förberedelse och stämpling till samt underlåtenhet att avslöja ett sådant brott är straffbart i , trots att kravet på dubbel straffbarhet inte är uppfyllt. Enligt 10 kap. 21 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) hindrar inte hälso- och sjukvårdssekretess, socialtjänstsekretess och sekretess hos att uppgifter som angår misstankar om vissa brott mot barn lämnas till en åklagarmyndighet eller . De brott som åsyftas är bl.a. brott som avses i lagen med förbud mot könsstympning av kvinnor. Bestämmelserna i 35 kap. 12 § offentlighets- och sekretesslagen avser att tillgodose det behov av sekretess hos domstol som finns i bl.a. vissa brottmål. Sekretess kan enligt den bestämmelsen gälla för uppgifter om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden som förekommer i mål om ansvar för vissa uppräknade brott, bl.a. sexualbrott och människohandel. Mål om könsstympning omfattas inte av uppräkningen. Med stöd av bestämmelsen kan det vara möjligt att i ett domslut hemlighålla t.ex. identiteten på en målsägande i ett sådant mål som omfattas av uppräkningen (jfr 43 kap. 8 § andra stycket offentlighets- och sekretesslagen). När det gäller äktenskapstvång anför regeringen bl.a. i den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor (s. 114) att strategins tillämpningsområde omfattar alla former av fysiskt, psykiskt och sexuellt våld och hot om våld som riktas mot kvinnor och flickor. Däri inkluderas hedersrelaterat våld och förtryck med skiftande uttryck såsom könsstympning och tvångsäktenskap. överlämnade rapporten av ärenden angående äktenskapstvång, försök och förberedelse därtill samt vilseledande till tvångsäktenskapsresa (Rapport 2016/0359) till regeringen. Rapporten omfattar samtliga vid avslutade ärenden som inte har lett till åtal för äktenskapstvång, försök och förberedelse därtill samt vilseledande till tvångsäktenskapsresa. Enligt rapporten har nedläggningsbesluten motiverats med bevissvårigheter eller att det saknas anledning att anta att brott som hör under allmänt åtal har begåtts. Vid en samlad bedömning framstår åklagarnas nedläggningsbeslut genomgående, med några få undantag, som riktiga, anförs det i rapporten. Vidare anförs att det har förekommit frekvent och överlag tillfredsställande samverkan mellan olika myndigheter. Denna samverkan har bestått i informationsutbyte och förhör med olika myndighetsföreträdare. har informerat om att rapporten har lagts till handlingarna. Regeringen gav i uppdrag att stödja genomförandet och uppföljningen av den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor. I uppdraget ingår att förbättra kunskapen om förekomsten av våld och insatserna på området samt kompetensstöd och metodutveckling för vård- och omsorgspersonal. ska även genomföra en nationell kartläggning av hedersrelaterat våld och förtryck, barnäktenskap och tvångsäktenskap. Uppdraget ska delredovisas och slutredovisas . Vidare gav regeringen i uppdrag (S2017/01011/FST) att analysera handläggning i ärenden som rör barn som kommer till och som uppges vara gifta. I uppdraget ingick att ta fram och sprida en förstärkt vägledning till kommunerna om handläggningen av dessa ärenden samt att ta fram och sprida information till barn som uppges vara gifta och deras närstående om gällande lagar och praxis, såsom förbud mot barn- och tvångsäktenskap, uppdrag och barnens rätt till stöd och skydd. redovisade uppdraget genom att överlämna en rapport till regeringen. Den förstärkta vägledningen och informationen till barn och närstående ska enligt planen publiceras . Regeringen gav Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor i uppdrag (S2016/02759/JÄM) att genomföra informationsinsatser om jämställdhet och hälsa för asylsökande och nyanlända barn och unga som bl.a. tar upp frågor om heder och självbestämmanderätt i frågor om sexualitet och relationer. Vidare har i haft ett flertal nationella regeringsuppdrag med syfte att motverka hedersrelaterat våld och förtryck. Exempelvis har etablerat ett nationellt kompetensteam som bl.a. driver en nationell stödtelefon. antog resolutionen Att förändra vår värld: Agenda 2030 för hållbar utveckling, med 17 globala mål som spänner över en bredd av samhällsutmaningar. Ett av målen är att uppnå jämställdhet och alla kvinnors och flickors egenmakt. I regeringens skrivelse Politiken för global utveckling i genomförandet av Agenda 2030 (skr. 2017/18:146), som överlämnades till , anförs bl.a. följande (s. 20). Kvinnor och flickor i världen upplever fortfarande en skriande brist på rättigheter, representation och resurser. Även om viktiga globala framsteg har gjorts för jämställdhet och kvinnors och flickors åtnjutande av de mänskliga rättigheterna återstår omfattande hinder inom alla samhällsområden. Könsrelaterat våld, vilket innefattar våld i nära relationer, sexuellt våld, människohandel för sexuella ändamål samt skadliga sedvänjor som barn- och tvångsäktenskap, hedersrelaterat våld och förtryck och kvinnlig könsstympning, är ett globalt problem och ett allvarligt hinder för kvinnors och flickors åtnjutande av mänskliga En global uppskattning är att en tredjedel av alla kvinnor utsätts för våld under sin livstid. Många länder har lagar mot könsrelaterat våld, men efterlevnaden brister, ofta med straffrihet som följd. Vad gäller regeringens arbete med politiken för global utveckling (PGU) –2017 inom ramen för Agenda 2030 och de globala målen anförs bl.a. följande (s. 21). En uppföljning som utrikesförvaltningen gjort vittnar om ett intensivt genomförande av politiken som har satt avtryck både på internationell och regional nivå och på landnivå. Under sitt medlemskap i har gjort kvinnor, fred och säkerhet till en huvudprioritering. har också etablerat och uppmuntrat nätverk av kvinnliga medlare. har bidragit med både kvinnlig och manlig personal i FN-insatser och i insatser inom EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik (GSFP) och driver fortlöpande att en större andel kvinnor bör delta i dessa Inom nedrustnings- och ickespridningsområdet verkar aktivt för att jämställdhetsperspektivet får genomslag i processer som rör internationell vapenkontroll, till exempel när det gäller . Vidare har främjat insamlingen av könsuppdelad statistik och därigenom bidragit till att tydliggöra hur spridning av små och lätta vapen och väpnat våld särskilt påverkar kvinnor och flickor. har intensifierat sitt arbete med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) i takt med utmaningarna. arbetar normativt och operativt, inom EU, multilateralt och bilateralt, till exempel genom alliansbyggande, styrelseroller, utvecklingssamarbete och dialog, inklusive genom att initiera den globala rörelsen #SheDecides. På landnivå har arbetet bland annat bidragit till fler barnmorskor och bättre tillgång till sex- och samlevnadsundervisning, preventivmedel och säkra aborter. har kunnat intressera flera länder för den svenska sexköpslagstiftningen samt aktivt drivit på arbetet mot människohandel i internationella organisationer, bland annat genom den ambassadör mot människohandel som regeringen utsåg . har särskilt lyft behovet av att dels skydda kvinnor och flickor mot människohandel för sexuell exploatering, dels vidta åtgärder som tar sikte på att minska efterfrågan på människor att exploatera till exempel som gratis arbetskraft eller i prostitution. Vidare framgår av skrivelsen (s. 23) att regeringen kommer att stärka och fördjupa arbetet för kvinnors och flickors fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna, inklusive sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, kvinnors och flickors deltagande i fredsarbetet, kvinnors och flickors politiska aktörskap och ekonomiska egenmakt samt frihet från alla former av våld. kommer en internationell jämställdhetskonferens att anordnas i som syftar till att utbyta erfarenheter, metoder och verktyg för att stärka jämställdhetsarbetet och bidra till gemensamma lösningar på globala utmaningar. Regeringen kommer att ta fram en ny strategi inom utvecklingssamarbetet för global jämställdhet och kvinnors och flickors rättigheter 2018–2022. En viktig del av strategin kommer att vara stöd till kvinnorättsorganisationer men också stöd till stärkt jämställdhetsstatistik, forskning, metoder och arbetssätt, vilket enligt regeringen är en förutsättning för att stärka genomförandet och uppföljningen av Agenda 2030. Regeringen anför även (s. 24) att arbetet med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter intensifieras i takt med utmaningarna, bl.a. genom att försvara alla individers rätt att bestämma över sin egen kropp, reproduktion och sexualitet utan diskriminering. Arbetet med att bekämpa påtvingade, tidiga äktenskap och barnäktenskap ska fortsätta, liksom arbetet med att förebygga sexuella trakasserier och med att öka tillgången till sex- och samlevnadsundervisning, rådgivning och lagliga och säkra aborter. antog en resolution om avskaffande av barnäktenskap, 2017/2663(RSP). Ett av skälen till utfärdandet anges vara att barnäktenskap är en form av tvångsäktenskap, eftersom barn – på grund av sin ålder – ofrånkomligen saknar förmågan att ge sitt fulla, fria och informerade samtycke till sitt äktenskap eller tidpunkten för detta. Det anges även att EU beslutade att underteckna konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och våld i hemmet (Istanbulkonventionen). Istanbulkonventionen betraktar tvångsäktenskap som en form av våld mot kvinnor och begär att gärningar som består i att tvinga ett barn att ingå äktenskap eller lura ett barn till ett annat land i syfte att tvinga barnet att ingå äktenskap ska straffbeläggas. Enligt punkt 3 i resolutionen uppmanar EU och medlemsstaterna att sträva efter att uppnå målen för Agenda 2030 för hållbar utveckling, i syfte att mer effektivt bekämpa skadliga sedvänjor och ställa de ansvariga till svars. Parlamentet uppmanar EU och medlemsstaterna att samarbeta med UN Women, , UNFPA och andra partner för att uppmärksamma frågan om barnäktenskap, tidiga äktenskap och tvångsäktenskap genom att fokusera på kvinnors egenmakt, bl.a. genom utbildning, ekonomisk egenmakt och ökat deltagande i beslutsfattandet, och på skydd och främjande av mänskliga rättigheter för alla kvinnor och flickor, inbegripet sexuell och reproduktiv hälsa. Starkare skydd mot barnäktenskap, tvångsäktenskap och brott med hedersmotiv Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att undersöka om det finns behov av åtgärder i syfte att säkerställa ett starkt skydd mot barnäktenskap, tvångsäktenskap och brott med hedersmotiv (dir. 2017:25). • analysera och ta ställning till hur möjligheten att erkänna utländska barnäktenskap ytterligare bör begränsas • utvärdera tillämpningen av straffbestämmelserna om äktenskapstvång och vilseledande till tvångsäktenskapsresa • undersöka i vilken utsträckning hedersmotiv beaktas av polis, åklagare och domstolar • ta ställning till om det bör införas en särskild straffskärpningsgrund för brott med hedersmotiv i 29 kap. 2 § • följa det pågående utvecklingsarbetet inom och och bedöma om det bör vidtas ytterligare åtgärder för att öka förutsättningarna för lagföring för brotten äktenskapstvång och vilseledande till tvångsäktenskapsresa • undersöka hur samverkan mellan olika berörda myndigheter fungerar • lämna förslag till nödvändiga författningsändringar. beslutade regeringen om tilläggsdirektiv (dir. 2017:78). Utöver vad som framgår av redan beslutade kommittédirektiv ska utredaren • analysera och ta ställning till möjligheterna att införa mer effektiva verktyg för att förebygga och förhindra att personer med anknytning till tvingas att ingå äktenskap eller könsstympas utomlands, såsom omhändertagande, återkallelse och spärr av pass samt utfärdande av reseförbud i skyddande syfte, liksom åtgärder för att framtvinga eller underlätta ett återförande till av de utsatta personerna • analysera och ta ställning till hur samverkan mellan rättsväsendets myndigheter, , skolan och utrikesförvaltningen i ärenden om tvångsäktenskap med internationella inslag kan utvecklas och arbetsmetodiken förbättras • analysera och ta ställning till hur arbetsmetodiken kan förbättras och samverkan utvecklas mellan berörda aktörer i ärenden om könsstympning • lämna nödvändiga författningsförslag eller förslag till andra åtgärder. Den del av uppdraget som avser erkännande av utländska barnäktenskap redovisades i ett delbetänkande (SOU 2017:96 Utvidgat hinder mot erkännande av utländska barnäktenskap). Av propositionsförteckningen för /18 (daterad ) framgår att regeringen har för avsikt att lämna en proposition senast . Utredningsuppdraget ska slutredovisas . Utskottet behandlade motioner om äktenskapstvång i betänkande 2015/16:JuU18 s. 21 f. Utskottet noterade då att regeringen hade gett i uppdrag att granska samtliga ärenden som anmälts till åklagare som gällde äktenskapstvång, försök och förberedelse till brottet samt vilseledande till tvångsäktenskapsresa. Utskottet anförde att det är angeläget att lagstiftningen mot äktenskapstvång fungerar på ett effektivt sätt, välkomnade regeringens initiativ till att se över denna fråga och noterade att regeringen lämnat ett förslag om att stämpling till äktenskapstvång skulle kriminaliseras. Mot denna bakgrund ansåg utskottet inte att det fanns skäl till något tillkännagivande till regeringen. Utskottet behandlade motionsyrkanden om att utvärdera lagstiftningen mot tvångs- och barnäktenskap och om ytterligare åtgärder för att förhindra att unga blir gifta mot sin vilja (bet. 2016/17:JuU20 s. 20 f.). Utskottet anförde att det är angeläget att lagstigningen mot tvångsäktenskap fungerar effektivt. Mot bakgrund bl.a. av att så få anmälningar har lett till åtal och fällande dom fanns det enligt utskottet anledning att utvärdera om 2014 års straffbestämmelser, liksom det senare införda stämplingsbrottet, har fått eller kan förväntas få avsedd effekt. Utskottet hänvisade dels till den ovannämnda utredningen om starkare skydd mot barnäktenskap, tvångsäktenskap och brott med hedersmotiv (dir. 2017:25), dels till regeringens uppdrag till att öka kunskapen om mäns våld mot kvinnor. Utskottet ansåg att motionsyrkandena om att utvärdera lagstiftningen mot tvångs- och barnäktenskap var i huvudsak tillgodosedda. Vad gällde yrkandena om ytterligare åtgärder för att förhindra att unga blir gifta mot sin vilja anförde utskottet att man inte ville föregripa det arbete som pågick och avstyrkte därför motionerna. följde utskottets förslag (prot. 2016/17:104). Det är angeläget att lagstiftningen mot tvångsäktenskap och könsstympning fungerar effektivt. Utskottet är positivt till regeringens uppdrag till att öka kunskapen om mäns våld mot kvinnor och att det i uppdraget ingår att genomföra en nationell kartläggning av bl.a. barnäktenskap och tvångsäktenskap. Som framgått har regeringen gett Utredningen om starkare skydd mot barnäktenskap, tvångsäktenskap och brott med hedersmotiv i uppdrag att utreda bl.a. frågor om tvångsäktenskap, könsstympning och åtgärder för att hindra att personer förs ur landet. Enligt utskottet bör detta arbete inte föregripas.