bet · H501MJU18 · 2018-04-13 00:00:00 — 23) föreslår regeringen att ett för växtförädling inrättas på SLU. Vidare väntas kommissionen presentera en rapport med en strategi för ökad produktion av proteingrödor. Rapporten kommer främst att fokusera på forskning och innovation, utmaningar inom odling och positiva effekter inom miljö och klimat, samt värdekedjor och marknadspotential. Enligt information från kommer strategin att omfatta både livsmedels- och foderproduktion. Av den kommenterade dagordningen för jordbruks- och fiskerådets möte framgår att regeringen generellt sett är positiv till åtgärder för kunskapsutveckling inom områdena produktivitet och hållbarhet när det gäller proteingrödor. Som redovisats ovan pågår arbete med att förbättra den svenska produktionen och konsumtionen av livsmedel ur ett miljö- och klimatperspektiv. Olika myndigheter arbetar bl.a. med information om hållbar livsmedelskonsumtion och stimulation av miljösmarta konsumtionsmönster. Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande att ett sätt att minska utsläppen från livsmedelsproduktionen är genom förändrade konsumtionsvanor med mer vegetabilier. När det gäller konkurrenssituationen på EU-nivå och lika villkor för livsmedels- och jordbruksproduktionen delar utskottet regeringens syn att det är viktigt att säkerställa en fortsatt marknadsorientering av den gemensamma jordbrukspolitiken. Utskottet noterar att det inom ramen för livsmedelsstrategin görs satsningar på forskning och innovation i syfte att stärka kunskaps- och innovationssystemet så att det kan bidra till en hållbar produktion och konsumtion av livsmedel. Utskottet delar regeringens bedömning att den positiva utvecklingen för svensk vegetabilieproduktion bör fortsätta och att detta är i linje med en ökad hållbar livsmedelskonsumtion. Det görs även satsningar inom området växtförädling för att ta fram växtsorter som är lämpade för svensk odling. Med det anförda anser utskottet att motionerna 2017/18:132 (L), 2017/18:835 (S) och 2017/18:2757 (M) kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ändringar i utsädeslagen. Enligt motion 2017/18:2304 av (SD) behöver utsädeslagen ändras. Enligt lagen är det endast tillåtet att sälja utsädespotatis i förseglade förpackningar. Bönder kan därför inte sälja exempelvis överbliven potatis i lösvikt. För att kunna bedriva en effektiv verksamhet och kombinera detta med att ta vara på sina tillgångar behöver utsädeslagen ändras. På liknande sätt anförs i motion 2017/18:3283 av (M) att försäljningen av utsädespotatis i lösvikt bör legaliseras. Enligt motionären är detta en onödig reglering som försvårar för näringsidkare, begränsar konsumentens möjligheter och förhindrar ett miljövänligt resursutnyttjande. Av 2 § utsädeslagen (1976:298) framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får utfärda föreskrifter om att utsäde av visst slag får saluföras endast om utsädet har certifierats eller kvalitetskontrollerats på annat sätt. Av 1 § 2 samma lag framgår att det med certifiering av utsäde menas förvaltningsuppgift som innebär kvalitetskontroll av utsäde, försegling av förpackning med utsäde och utfärdande av bevis om detta. Enligt 2 § utsädesförordningen (2000:1330) får utsäde av bl.a. potatis endast saluföras om certifiering har skett. Av de angivna bestämmelserna följer att utsädespotatis endast får saluföras i förseglade förpackningar. Enligt måste allt utsäde som säljs eller ges bort alltid certifieras. Det gäller utsäde både av fröburna lantbruksväxter och av potatis. Att utsäde är certifierat betyder att det har gjorts en officiell kontroll av kvalitet, sundhet, sortäkthet och sortrenhet. Man ser att utsädet är kontrollerat genom att det är märkt och förseglat. Säcken märks med en officiell etikett eller direkt på säcken. Att köpa certifierat utsäde betyder enligt först och främst att man vet att utsädet uppfyller de särskilda krav som gäller för arten, att man får utsäde av rätt sort och att det är tillräckligt friskt och/eller behandlat mot utsädesburna sjukdomar. Syftet med reglerna om utsädespotatis är att säkra livsmedelsproduktionen så att det finns ett friskt utsäde för att förhindra spridning av sjukdomar och sortsammanblandningar. Potatis kan sprida växtskadegörare som allvarlig kan skada växtodlingen och miljön, s.k. karantänskadegörare. Utsädespotatis omfattas av krav på växtpass enligt 7 § i Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1995:94) om skyddsåtgärder mot spridning av växtskadegörare. Växtpasset intygar att den aktuella utsädespotatisen uppfyller vissa villkor som har att göra med frihet från karantänskadegörare. bedömer att kravet på växtpass och de villkor som växtpasset intygar inte kan uppfyllas om utsädespotatisen inte är förpackad. Utskottet konstaterar att syftet med bestämmelserna om utsäde är att säkra livsmedelsproduktionen. Ett friskt utsäde förhindrar spridning av sjukdomar och sortsammanblandningar. Ett certifierat utsäde som är förseglat i förpackningar innebär att utsädet uppfyller de krav som gäller för arten, att man får utsäde av rätt sort och att det är friskt och/eller behandlat mot utsädesburna sjukdomar. Mot bakgrund av det anförda avstyrks motionerna 2017/18:2304 (SD) och 2017/18:3283 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ett nationellt register över bisamhällen, om biodling och om olika insatser i jordbruket för fler pollinatörer. Jämför reservation 8 (M, C, KD). I motion 2017/18:1690 av (MP) anförs att det behövs ett nationellt register över bisamhällen. Vid ett krisläge kan det vara avgörande för försörjningen att en rationell användning av de bisamhällen som finns i landet är möjlig. Ett register skulle även kunna vara användbart i kampen mot parasiter och olika sjukdomar i bisamhällena. Med bättre kunskap kan biodlarna lättare flytta sina bisamhällen för att undvika smittspridning. borde ha ett stort intresse av att driva detta eftersom jordbruket är den stora vinnaren om det finns en fungerande honungsproduktion. Enligt kommittémotion 2017/18:3426 av m.fl. (KD) yrkande 27 har beståndet av vildbin och andra insekter som utför pollinering av växter minskat till följd av kemikalieanvändningen. När denna ekosystemtjänst inte fullt ut går att räkna med behöver den förstärkas. En viktig funktion i detta sammanhang har biodlarnas honungsbin. För att stödja biodlarna i den viktiga funktion deras bin har för pollineringen behöver en översyn göras av hur denna verksamhet kan stödjas och utvecklas. m.fl. (C) påtalar i partimotion 2017/18:3686 yrkande 77 i denna del behovet av förstärkta insatser i jordbruket för fler pollinatörer. Motionärerna ser med oro på utvecklingen i fråga om den biologiska mångfalden och vill bl.a. se insatser i jordbruket för fler pollinatörer. behandling och kompletterande uppgifter Utskottet har behandlat frågor om biodling och pollinerande insekter tidigare, bl.a. i betänkande 2017/18:MJU12 Kemikaliepolitik. Utskottet anförde då följande: Utskottet vill framhålla den stora betydelse bin och andra pollinerande insekter har för pollinering av både odlade och vilda växter. De spelar en viktig roll för att stödja ekosystemen och deras funktioner, och det är därför angeläget att man kommer till rätta med den minskning som sker av pollinerande insekter. Utskottet noterar att det pågår arbete både på nationell nivå och på EU-nivå med att säkerställa förekomsten av pollinerande insekter. uppdrag om pollinerande insekter kommer att vara ett viktigt underlag i detta arbete. Regeringen har även föreslagit ett antal förstärkningar i budgeten som kommer att gynna insekter och pollinerande insekter i odlingslandskapet. Det är även positivt att kommissionen har påbörjat ett offentligt samråd om pollinerande insekter och att man planerar ett EU-initiativ på området. har fått i uppdrag av regeringen att sammanställa vilka insatser som görs i för att motverka nedgången av vilda pollinatörer och föreslå kostnadseffektiva insatser som kan vända utvecklingen. I arbetet ska beaktas förslag från den mellanstatliga plattformen för biologisk mångfald och ekosystemtjänsters (Ipbes) rapport om pollinatörer och kommissionens kommande meddelande om pollinatörer. Den delen av uppdraget som omfattar redovisning av vilka insatser som görs i ska redovisas . Uppdraget ska slutredovisas till . I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 20 och 23) har regeringen föreslagit ett antal förstärkningar som kommer att gynna bl.a. pollinerande insekter i odlingslandskapet. Miljöminister har i sitt svar på skriftlig fråga 2017/18:193 Minskning av insekter bl.a. lyft fram regeringens förslag till förstärkning av miljöåtgärder för ängs- och betesmarker inom ramen för landsbygdsprogrammet med totalt , ökade anslag för omställning till ekologisk odling med totalt och förslag för skydd och förvaltning av värdefull natur med ca som åtgärder som är gynnsamma för insektspopulationen. Vidare betonar miljöministern att regeringen är oroad över den utbredda användningen av kemiska växtskyddsmedel i privata trädgårdar, när det finns fullgoda alternativ, och aviserar att kommer att vidta åtgärder, med målsättning att det ska leda till förbud mot sådan användning. Av budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 23) framgår att det svenska programmet för biodling, även kallat det nationella honungsprogrammet, för perioden –2019 har godkänts av kommissionen. Regeringen anser att anslaget 1:18 Från EU-budgeten finansierade åtgärder för landsbygdens miljö och struktur bör förstärkas med –2019 med anledning av detta. biföll fördelningen av anslagen inom utgiftsområde 23 i enlighet med regeringens och miljö- och jordbruksutskottets förslag (bet. 2017/18:MJU2, rskr. 2017/18:99). Det nationella honungsprogrammet är till för att förbättra villkoren för produktion och saluföring av biodlingsprodukter. Syftet är dessutom att minska varroakvalstrets och därmed sammanhängande sjukdomars negativa inverkan på biodlingen, samt att stärka näringen genom att påvisa pollineringens betydelse för fler pollen- och nektarproducerande växter i odlingslandskapet. Programmet tas fram i nära samarbete med biodlingens organisationer och löper i treårsperioder. Programmet har följande fyra mål: – Fortsatt tillväxt och konsolidering – Informations- och kursmaterial till utbildning och marknadsföring – Tillgång till bra pollen- och nektarväxter. Det nationella honungsprogrammet –2019 utgör ett fortsatt stöd för att utveckla näringen. Satsningar och projekt via det nationella honungsprogrammet i kombination med kraftfulla och samordnade initiativ från branschen är viktiga för näringens utveckling. Insatser för bättre bihälsa och kompetensutveckling har även fortsättningsvis hög prioritet men kombineras med ett ökat fokus på bättre tillgång till pollen- och nektarväxter i odlingslandskapet. I det nationella honungsprogrammet nämns bl.a. att rationaliseringsåtgärder när det gäller journalföring och registrering av bin, t.ex. om bihälsa och antal bisamhällen, kan undersökas. Det nämns även att det bör utvärderas vilka samordningseffekter som finns av att utveckla ett register som är anpassat till näringen. Av länsstyrelses årsredovisning framgår att de tillsammans med länsstyrelserna i , och samt medverkat i ett nationellt utvecklingsprojekt som gäller ett digitalt biregister. Inom projektet kommer det bl.a. att tas fram en kravspecifikation för att etablera ett digitalt verktyg med funktioner för både registrering av uppställningsplatser, informationskanaler och möjlighet till kunskapsuppbyggnad i det enskilda biodlarföretaget. Enligt information från har en förstudie om ett nationellt biregister initierats av . Resultatet utvecklingsprojektet om ett digitalt biregister kommer att ingå i studien. Förstudien ska resultera i vilka behov som finns, kostnader etc., och när förstudien kommer att vara klar beror bl.a. på genomförandet av den nya djurhälsoförordningen och ändringar av djurhälsoföreskrifter till följd av detta. Utskottet anser som tidigare att det är angeläget att man kommer till rätta med den minskning som sker av pollinerande insekter då de har en viktig roll för att stödja ekosystemen och deras funktioner. Det är därför positivt att det bedrivs arbete både på nationell nivå och på EU-nivå. De förstärkningar som regeringen föreslagit i budgetpropositionen är en bra grund för att gynna insektspopulationer i odlingslandskapet. Utskottet delar regeringens oro över den privata användningen av kemiska växtskyddsmedel och deras påverkan på bl.a. pollinerande insekter. Utskottet välkomnar därför regeringens målsättning att förbjuda privat användning av kemiska växtskyddsmedel. Det nationella honungsprogrammet utgör ett betydelsefullt stöd för fortsatt utveckling av näringen. De satsningar som regeringen, i samarbete med biodlingens organisationer, har tagit fram inom ramen för programmet är viktiga för att stödja näringen i dess arbete. Med hänvisning till det anförda och i avvaktan på resultatet av de satsningar som pågår föreslår utskottet att motionerna 2017/18:3426 (KD) yrkande 27 och 2017/18:3686 (C) yrkande 77 i denna del lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet noterar att arbetar med en förstudie om ett nationellt biregister. Mot bakgrund av detta och i avvaktan på resultatet av arbetet kan motion 2017/18:1690 (MP) lämnas utan vidare åtgärd. Stora fåglars påverkan på de areella näringarna Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om betande fåglar. Enligt motion 2017/18:3146 av och (båda M) yrkande 1 behövs en uppföljning av hur problemen med betande fåglar påverkar lantbruksföretag. I yrkande 2 lyfts behovet av en handlingsplan för att minska problem med betande fåglars negativa påverkan på bl.a. jordbruksmark. Olika arter av betande fåglar, t.ex. tranor, sångsvanar och gäss, orsakar stora problem runt om i vårt land både för lantbrukare ur en ekonomisk synvinkel och för allmänheten som en sanitär olägenhet. Det finns ett stort mörkertal i fråga om problemen eftersom de flesta lantbrukarna låter bli att anmäla de skador som uppkommer eftersom reglerna anses för krångliga i förhållande till den ringa ersättning som betalas ut. bör därför ge regeringen i uppdrag att se över nuvarande system för att få en bättre uppfattning om mörkertalet i fråga om anmälningar och hur väl de åtgärder som är i drift fungerar för att på så sätt minimera betande fåglars skadeverkningar hos lantbrukare. Enligt 2 § förordningen (2017:1254) om statligt stöd av mindre betydelse inom jordbrukssektorn för viltskador och förebyggande av viltskador får stöd ges till företag som är verksamma inom primärproduktion av jordbruksprodukter för åtgärder för att förebygga skada av vilt på annat än ren, fisk och fiskeredskap, och ersättning för skada av vilt på annat än ren, fisk och fiskeredskap. Av 5 § framgår att frågor om stöd prövas av efter ansökan. Enligt 23 a § 3 jaktförordningen (1987:905) får, om det inte finns någon annan lämplig lösning, och om det inte försvårar upprätthållandet av en gynnsam bevarandestatus hos bestånd i dess naturliga utbredningsområde, beslut om skyddsjakt meddelas för att förhindra allvarlig skada, särskilt på gröda, boskap, skog, fiske, vatten eller annan egendom. Enligt 29 § är det som ger tillstånd till skyddsjakt. Som svar på fråga 2017/18:522 Betande fåglar anför landsbygdsminister följande: Jag är medveten om att skadorna i vissa områden kan bli mycket omfattande genom att fåglarna koncentreras på populära rast- och häckningslokaler. Förvaltningen av betande fåglar är regionaliserad. beslutar om skyddsjakt. Enligt viltskadeförordningen (2001:724) får bidrag lämnas av statsmedel för åtgärder för att förebygga skada av vilt och för att ersätta skada av vilt. Regeringens ambition är, och har under hela mandatperioden varit, att bringa ordning och reda inom svensk viltförvaltning. Regeringen har också förbättrat möjligheten att ge ekonomiskt stöd till jordbruket, till åtgärder för att förebygga och ersätta viltskador. Med vilt avses enligt jaktlagen (1987:259) vilda däggdjur och fåglar. har regeringen gjort stora höjningar av anslaget, från till . För att förenkla att dessa medel får sin tänkta nytta hos enskilda jordbrukare har regeringen beslutat om regler som underlättar stöd till nämnda ändamål. Enligt Strategi för svensk viltförvaltning – med mål och åtgärder för har som mål att till 2020 ha vidtagit förebyggande åtgärder för att minska skador orsakade av vilt på de areella näringarna. Bland annat ska till 2018 i samråd med berörda aktörer ha utarbetat förslag till acceptansnivå för skador av vilt på de areella näringarna förutom rennäringen. Vidare har som mål att till 2020 ha genomfört en utökad regionalisering av viltförvaltningen så att beslut fattas närmare de som berörs. Till 2020 ska det även finnas nya nationella förvaltningsplaner för bl.a. stora fåglar, som ökar möjligheterna till flerartsförvaltning. Viltskadecenter (VSC) fick 2017 i uppdrag av att gå igenom och belysa de olika övervakningssystem som täcker de stora betande fåglarnas (gäss, sångsvan och tranor) numerär och populationsutveckling i . Enligt uppgifter från kommer VSC:s rapport om olika övervakningssystem att ingå i arbetet med att fastställa acceptansnivåer för skador av stora betande fåglar. Parallellt pågår nu en nulägesbeskrivning på av hur man mäter skador i andra länder, vad det finns för ersättningssystem, vilka grödor som påverkas främst etc. Nästa steg, i linje med strategin för svensk viltförvaltning, är att ta fram en förvaltningsplan som ska vara klar till 2020 (se ovan). I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 23) anför regeringen att viltförvaltningen ska vara adaptiv och ekosystembaserad samt utgå från ett flerartsperspektiv och en utvecklad regionalisering. Komplexiteten i viltförvaltningen och därmed behovet av kunskapsunderlag och fakta ökar alltmer. Arbetet inom ramen för En strategi för svensk viltförvaltning är ett led i att kunna tillfredsställa dessa behov. är även aktivt inom avtalet om bevarande av flyttande sjöfåglar i och Eurasien (Agreement on the Conservation of African-Eurasian Migratory Waterbirds, AEWA). AEWA är ett avtal utvecklat under kring bevarandeåtgärder för ett antal våtmarksfåglar. Inom ramen för avtalet arbetar man bl.a. med att ta fram förvaltningsplaner över nationsgränserna för gäss (spetsbergsgås, sädgås, vitkindad gås och grågås). Målet är att komma fram till gemensamma mål, över landsgränserna, för dessa populationer. Under AEWA finns en arbetsgrupp som arbetar med populationsmodellering och en arbetsgrupp som tar upp frågor om grödoskador. medverkar i båda dessa grupper. Utskottet är medvetet om att betande fåglar kan orsaka stora skador i vissa områden och på grödor. Det är därför positivt att målsättning är att till 2020 ha vidtagit förebyggande åtgärder för att minska skador orsakade av vilt på areella näringar, vilket bl.a. inkluderar att utarbeta acceptansnivåer för skador av vilt på de areella näringarna och förvaltningsplaner för de stora fåglarna. I likhet med regeringen anser utskottet att arbetet inom ramen för Strategi för svensk viltförvaltning kan ses som ett led i att tillfredsställa behovet av kunskapsunderlag och fakta. Med det anförda och i avvaktan på resultatet av pågående arbete föreslår utskottet att motion 2017/18:3146 (M) yrkandena 1 och 2 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om hästavel. Enligt motion 2017/18:3234 av och (båda M) yrkande 1 bör regeringen se över långsiktiga villkor och möjligheter för att fortsätta att stimulera svensk hästavels utveckling för att stärka den svenska hästen. I yrkande 3 anförs att regeringen bör se över möjligheterna att stärka den svenska hästen genom att utveckla t.ex. en hästpremie, följerätt och uppfödarpremier för fler svenska hästar. Motionärerna anser att det krävs tydliga strategier för att stärka möjligheterna och de grundläggande förutsättningarna för fortsatt tillväxt inom hästnäringen. När det gäller hästnäringens betydelse anför landsbygdsminister följande som svar på skriftlig fråga 2016/17:370 Hästens bidrag till öppna landskap: Hästen har en viktig betydelse för vår samhällsekonomi. Med de spridningseffekter hästnäringen har så omsätter sektorn 45–och innefattar 30 000 heltidsarbeten. Regeringen stödjer hästnäringen bland annat genom det avtal som staten har med ägarna till AB Trav och Galopp, Svensk Travsport och . Genom det gällande avtalet finansieras () med för övergripande insatser av riksintresse för hästsektorn i . HNS har uppdraget att långsiktigt stärka och utveckla svensk hästnäring. HNS finansieras med genom ett särskilt avtal mellan staten och Svensk Travsport och . Detta ska bl.a. bidra till finansiering av utbildning men även annat som främjar hästnäringens utveckling. Enligt artikel 12 i avtalet ska bl.a. fördelas till särskilda satsningar på utvecklingsprojekt inom hästsektorn, varav ska avse främjande av avel och uppfödning. HNS har en särskild avelskommitté som är ett nätverk för avels- och uppfödningsfrågor inom hästnäringen. Samverkan fokuserar på att stärka det gemensamma arbetet för avels- och uppfödningsfrågor inom svensk hästnäring. Vidare har HNS utarbetat en strategiplan, Hästen utvecklar och förenar , för hästnäringen för perioden –2018. På området avel/uppfödning finns följande målsättningar: – HNS ska kontinuerligt verka för att numerärt öka samt säkerställa kvaliteten hos antalet svenskfödda föl genom olika aktiviteter och utvecklingsprojekt inom området. – Kommunikationsplattformen Horses made in ska tillsammans med landets avelsorganisationer utvecklas och breddas samt ges en ökad kvalitetsmässig prägel genom att skapa en branschstandard. – HNS ska initiera och stimulera till utvecklingsprojekt, med målet att främja en mer hållbar och kostnadseffektiv svensk hästuppfödning. – HNS ska verka för en ökad export av hästar och i kombination med detta även undersöka möjligheterna till export av olika tjänster/produkter inom hästsektorn. – HNS ska skapa förutsättningar för attraktiva fysiska och digitala marknadsplatser som kan underlätta försäljningen av hästar på såväl en inhemsk som en internationell marknad. Vid finns en samarbetsgrupp inom hästområdet som genom samverkan ska ta till vara hästsektorns utvecklingspotential. Gruppen arbetar aktivt med att identifiera och diskutera områden och frågor som är viktiga för att utveckla hästsektorn. Gruppen träffas och består av drygt 20 organisationer och myndigheter. Vid mötet i samarbetsgruppen var temat avel, och bl.a. presenterade HNS statistik för svensk hästavel. Den visar sammantaget på en positiv utveckling för svensk hästavel. , som var med låga siffror för svensk hästavel när det gäller antalet betäckta ston och födda föl, har utvecklingen planat ut eller vänt uppåt för nästan samtliga raser. Vidare arbetar LRF Häst för tillfället med att ta fram en gemensam strategi för hästföretagare. Målet med strategin är att öka lönsamheten och konkurrenskraften för hästföretagare. ska en gemensam målbild och strategi konkretiseras och handlingsplaner tas fram. Utskottet anser att hästsektorn har många positiva effekter bl.a. på sysselsättningen, folkhälsan och landsbygden. Hästnäringen är samhällsekonomiskt viktig och bidrar till en levande landsbygd. Utskottet noterar att det vid finns en samarbetsgrupp inom hästområdet som utgör en plattform för informations- och erfarenhetsutbyte och som arbetar med att identifiera och utveckla frågor som är viktiga för hästnäringen, bl.a. avel. Vidare pågår det arbete inom HNS när det gäller främjande av hästavel och uppfödning. Det är positivt att hästnäringen tillsammans med LRF Häst håller på att ta fram en gemensam strategi för hästföretagare för att öka konkurrenskraften och lönsamheten. Mot bakgrund av det anförda kan motion 2017/18:3234 (M) yrkandena 1 och 3 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ett svenskt växtförädlingsprogram. Jämför reservation 9 (M, SD).