bet · H501KU31 · 2018-02-02 00:00:00 — I rapporten mot mediehus och medarbetare (2015:1) från Utgivarna redovisas en undersökning enligt vilken av de redaktionellt ansvariga vid etermedier uppgav att redaktionen eller någon av dess medarbetare hade utsatts för hot och att motsvarande andel som de redaktionellt ansvariga inom dagspressen angav uppgick till . Vidare framgick av undersökningen bl.a. att av hotade etermedier och av hotad dagspress hade uppgett att medarbetare undvikit bevakningsområden och arbetsuppgifter till följd av allvarliga hot. Enligt Utgivarnas rapport och hat – så påverkas medierna (2016:1) har hoten mot redaktionerna ökat i omfattning. Enligt rapporten har 42 av 94 redaktioner hotats . Det är en ökning jämfört med fjolårets undersökning. De 42 redaktionerna har sammanlagt fått ta emot hot . var motsvarande siffra 99. Hoten riktas i huvudsak mot enskilda medarbetare. Även trakasserier har blivit vanligare. Totalt redovisas 239 trakasseritillfällen i undersökningen jämfört med 218 . I undersökningen rapporteras att de 94 svarande redaktionerna har hotats, trakasserats eller utsatts för våld vid minst 386 tillfällen. Det innebär att redaktionerna utsätts för otillbörlig påverkan . Den senaste rapporten från Utgivarna påverkan – Hot och trakasserier mot journalister 2017 publicerades . Enligt den fortsätter hoten och trakasserierna mot svenska medier och dess medarbetare att öka. Tre av fyra chefer och ansvariga redaktörer som svarat på Utgivarnas enkät uppger att hoten och trakasserierna ökar. Andelen som menar att hotbilden försämrats har ökat . Undersökningen innehåller också en tendens som inger hopp. Trots att de som utsatts för hot ökat från och att de som utsatts för allvarliga trakasserier gått från syns ingen motsvarande ökning av effekten av hoten. Rapport från Myndigheten för samhällsskydd och beredskap I rapporten 2016 – hot, risker och sårbarheter ger Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) en bild av de hot, risker och sårbarheter som identifierats för den svenska mediebranschen . MSB har funnit att hot och trakasserier, skador på egendom och informationssäkerhetsrisker utgör de allvarligaste delarna i riskbilden för mediebolagen. Parallellt har det försämrade säkerhetspolitiska läget skapat ytterligare behov av att mediebolagen stärker sitt arbete med säkerhet och beredskap. Allvarliga utmaningar har identifierats på samhällsnivå. Påverkanskampanjer bedrivs mot allmänheten och beslutsfattare genom medier. informationsinfrastrukturer är otillräckligt skyddade mot angrepp. Kraftiga reaktioner på viral information som leder till konflikter eller kriser, s.k. kontroverser, kan uppstå plötsligt och få stor spridning. Människors förändrade konsumtion av medier ställer nya krav på aktörer som har till uppgift att förmedla budskap under olika typer av kriser. Ett potentiellt problem för både kriskommunikation och förmedlandet av viktig samhällsinformation är att vissa geografiska områden och grupper hamnar i s.k. medieskugga genom att lämnas obevakade av de traditionella mediebolagen. I rapporten presenteras åtta åtgärdsförslag som kan stärka såväl medierna som samhället. MSB rekommenderar bl.a. att mediebolagen börjar arbeta mer systematiskt med informationssäkerhet och utvecklar tydliga skyddsstrategier för sina medarbetare och för hur dessa exponeras i digitala miljöer för att motverka hot och trakasserier. MSB bedömer att det finns behov av ett bättre straffrättsligt skydd för journalister och stödjer slutsats om att området bör utredas. Under /16 behandlade utskottet en motion om skydd för journalister och medieredaktioner. Utskottet anförde följande (bet. 2015/16:KU18): I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 17) aviserade regeringen en handlingsplan för att förebygga hot mot det demokratiska samtalet. Arbetet med att ta fram en handlingsplan pågår i . Av budgetpropositionen framgår även att det inom och pågår ett arbete med att kartlägga och förebygga hot och våld mot journalister. bereds även betänkandet om integritet och straffskydd som innehåller förslag om förstärkt skydd mot kränkningar på internet. Utskottet ansåg att det pågående arbetet med en handlingsplan och beredningen av betänkandet om integritet och straffskydd borde avvaktas och var inte berett att föreslå något tillkännagivande med anledning av motionen, och den avstyrktes därmed. En reservation lämnades (M, C, L, KD). Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att förebygga och hantera hot mot journalister och medieredaktioner. Genom den handlingsplan som regeringen antog har regeringen inlett ett mer systematiskt arbete för att förebygga hot mot det demokratiska samtalet. Regeringen har vidare bl.a. gett Linnéuniversitetet i uppdrag att identifiera och utveckla kompetensutvecklande insatser riktade till journalister och redaktioner för att förebygga och hantera hot och hat. Dessutom ska senast redovisa vilka åtgärder som myndigheten har vidtagit för att bekämpa brott som hotar den fria åsiktsbildningen. Det straffrättsliga skyddet mot integritetskränkningar stärks genom det lagförslag som regeringen lade fram . Utskottet är mot denna bakgrund inte berett att föreslå något tillkännagivande med anledning av motionerna, och de avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att upprätta en evenemangslista. Jämför reservation 2 (SD). I två likalydande kommittémotioner, 2016/17:2593 yrkandena 1 och 2 och 2017/18:1609 yrkandena 1 och 2, av m.fl. (SD) begärs tillkännagivanden om att upprätta en evenemangslista innehållande stora sportevenemang och klassiska svenska paradgrenar och att dessa ska vara allmänt tillgängliga genom fri television, tillhandahållas utan kostnad och kunna tas emot av av befolkningen i . I 5 kap. 9 § radio- och tv-lagen (2010:696) finns en bestämmelse om hur exklusiva rättigheter till tv-sändningar från evenemang som är av särskild vikt för det svenska samhället får utnyttjas. Bland annat får enligt bestämmelsen den som sänder tv och som har den exklusiva rätten till en tv-sändning från ett sådant evenemang, om programföretaget sänder evenemanget, inte utnyttja rättigheten på ett sådant sätt att en väsentlig del av allmänheten i utestängs från möjligheten att se evenemanget i fri tv. Bestämmelsen ger vidare regeringen möjlighet att genom föreskrifter ange vilka evenemang som är av särskild vikt för det svenska samhället (evenemangslista). Några sådana föreskrifter har inte utfärdats. Genom bestämmelsen genomförs artikel 14 i och rådets direktiv /13/EU av om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (AV-direktivet). Rapporter från Myndigheten för press, radio och tv Rapport om utformning av en evenemangslista Efter ett tillkännagivande från (bet. 2011/12:KU16, rskr. 2011/12:224) gav regeringen Myndigheten för radio och tv i uppdrag att analysera och lämna förslag till hur en evenemangslista skulle kunna utformas (Ku2013/201/MFI). I uppdraget ingick också att inhämta synpunkter från aktörerna. Myndigheten redovisade uppdraget . Av rapporten framgår att de flesta av de aktörer som har lämnat synpunkter till myndigheten anser att dagens marknad är välfungerande och att det inte behövs någon lista. Om en lista ska upprättas bör av befolkningen ha tillgång till programtjänsten i fri tv utan några ytterligare kostnader utöver licensavgiften eller en avgift för grundabonnemang. Om en lista ska upprättas i bör tv-bolagens skyldigheter börja gälla för rättigheter som har köpts tidigast det datum då publicerar ett beslut om att godkänna den svenska evenemangslistan. Vid remissbehandlingen av myndighetens förslag var utfallet delat när det gäller frågan huruvida en evenemangslista bör införas eller inte. Av dem som var för införandet ansåg dock flertalet att myndigheternas förslag till villkor för när en västenlig del av allmänheten ska anses ha tillgång till programtjänster var otillräcklig och att den angivna procentsatsen borde vara högre. Slutrapport om evenemangslista med villkor för högre befolkningstäckning gav regeringen för radio och tv i uppdrag att i enlighet med ett nytt tillkännagivande från (bet. 2013/14:KU28, rskr. 2013/14:230) ta fram ett förslag till en evenemangslista med villkor om högre befolkningstäckning än vad som tidigare föreslagits och att överväga och föreslå en definition av fri tv (Ku2015/02645/MF). Om myndigheten fann skäl till det skulle myndighetens förslag till vilka evenemang som ska omfattas av listan uppdateras. Myndigheten, som heter Myndigheten för press, radio och tv, lämnade slutrapporten om en evenemangslista. I rapporten anför myndigheten att en väsentlig del av allmänheten inte utestängs från möjligheten att ta del av ett evenemang om av tv-befolkningen har tillgång till programtjänsten som evenemanget sänds i. Om det är färre än två programföretag som når 90 procents tillgång är kravet i stället uppfyllt genom 85 procents tillgång. Myndigheten föreslår vidare att med fri tv bör avses de programtjänster som okrypterat kan tas emot av den svenska allmänheten utan extra betalning utöver licensavgiften och i förekommande fall grundanslutningsavgiften till ett kabelnät eller motsvarande. Enligt myndighetens bedömning skulle följande evenemang kunna vara aktuella för en lista: de olympiska sommar- och de paralympiska sommar- och i fotboll för herrar och damer: matcher och kvalifikationsmatcher med svenskt deltagande samt semifinaler och finaler i fotboll för herrar och damer: matcher och kvalifikationsmatcher med svenskt deltagande samt semifinaler och finaler i ishockey för herrar: matcher med svenskt deltagande samt semifinaler och finaler Myndigheten framhåller att ett eventuellt beslut om att införa en evenemangslista fattas av regeringen. Myndigheten tar i rapporten inte ställning till om det bör finnas en lista eller inte. Om en evenemangslista införs måste den godkännas av , som bl.a. undersöker om listan överensstämmer med unionsrätten och dess krav på bl.a. proportionalitet och förenlighet med konkurrensregler. Rapporten remitterades och bereds inom . besvarade kultur- och demokratiminister en skriftlig fråga (2016/17:1058) om ministern avser att vidta några åtgärder för att en evenemangslista ska kunna komma på plats . Ministern hänvisade till rapporten från Myndigheten för press, radio och tv, och anförde följande: Remissvaren ger en mycket splittrad bild i frågan om behovet av att införa en evenemangslista. Det sker snabba och omvälvande förändringar på området för distribution av rörlig bild. Allt fler tv-tjänster distribueras via bredband och tas emot på andra skärmar än tv-apparaten. Regeringen bidrar till denna utveckling genom strategin för att förverkliga visionen om ett helt uppkopplat till 2025. har i sitt remissvar pekat på att sändningar av de listade evenemangen kan antas bli tillgängliga via denna teknik och därigenom uppnå den i strategin föreslagna befolkningstäckningen. Som jag har framhållit krävs analys och noggranna överväganden i denna fråga för att finna rätt balans mellan å ena sidan näringsfriheten, rätten till immateriell egendom och vikten av en effektiv konkurrens och å andra sidan medborgarnas grundläggande rättighet att ta emot information. behandlade ett förslag i regeringens proposition 1997/98:184 Ändringar i radio- och tv-lagen om att införa en möjlighet att upprätta en svensk tv-lista samt ett antal motioner med anledning av propositionen (bet. 1998/99:KU23). Utskottet anförde att regeringens förslag innebär att det införs en bestämmelse i radio- och tv-lagen som möjliggör att en svensk lista över evenemang som är av särskild vikt för det svenska samhället upprättas. Utskottet delade regeringens bedömning att en sådan bestämmelse borde införas. Härigenom säkerställs att svenska programföretag och programföretag i andra EES-stater inte ska kunna utestänga en väsentlig del av allmänheten i från möjligheten att i fri tv se evenemang som anser vara av särskild vikt. En motion i vilken det anfördes att regeringens förslag i denna del borde avvisas avstyrktes därför. När det därefter gällde frågan om att regeringen borde upprätta en svensk lista över evenemang som är av särskild vikt för det svenska samhället anförde att kulturutskottet i sitt yttrande hade framhållit att många hushåll i alltjämt endast hade tillgång till de tre markbundna kanalerna SVT1, SVT2 och TV4. ansåg att allmänhetens tillgång till program av den aktuella typen inte får riskera att begränsas. Utskottet framhöll att sådana program inte endast avser sändning av idrottsevenemang. Lika viktig var enligt utskottet allmänhetens tillgång till andra angelägna evenemang, t.ex. inom kultursektorn. ansåg att främst rättviseskäl talar för att det är angeläget att regeringen ges möjlighet att upprätta en lista över viktiga evenemang. konstaterade att den föreslagna konstruktionen av den aktuella bestämmelsen innebär att det är regeringens ansvar att besluta huruvida en svensk lista ska upprättas och att fastställa dess innehåll. I enlighet med vad som anfördes i propositionen utgick utskottet från att en sådan lista upprättas först när det finns behov av att på detta sätt säkerställa att de aktuella evenemangen blir tillgängliga för en väsentlig del av befolkningen. När det gäller idrottsevenemang där rättigheter har upplåtits av inhemska arrangörer har de problem som en lista är tänkt att lösa inte varit för handen. Arrangörerna har försökt att göra evenemangen tillgängliga för en väsentlig del av befolkningen – detta i såväl deras egna som deras sponsorers intresse. Med hänsyn till svensk idrotts ekonomi och konkurrenskraft ansåg utskottet därför att idrottsevenemang i där rättigheter upplåts av inhemska arrangörer ska lämnas utanför en eventuell lista. Utskottet förutsatte att regeringen inhämtar godkännande om någon annan bedömning aktualiseras. Enligt utskottet borde detta ges regeringen till känna. Mot bakgrund av det anförda avstyrkte utskottet motionerna. biföll utskottets förslag (rskr. 1998/99:177). behandlade utskottet åter motionsyrkanden om den s.k. evenemangslistan (bet. 2011/12:KU16). I sitt ställningstagande anförde utskottet att det var hög tid att upprätta en evenemangslista för att säkerställa att sportevenemang som är av särskild vikt för samhället kan förbli tillgängliga för en väsentlig del av befolkningen. De evenemang som avsågs var sådana som sänds och som intresserar en bred allmänhet, t.ex. hade man inte behövt upprätta en sådan lista eftersom sportevenemang alltid hade sänts i kanaler som sänder fritt i hela landet. Utskottet ansåg att den senaste tidens utveckling där stora kommersiella bolag har köpt de exklusiva sändningsrättigheterna till stora och betydelsefulla idrottsevenemang såsom visade på behovet av en sådan lista. Utskottet ansåg därför att borde ge regeringen till känna att regeringen borde tillsätta en utredning för att avgöra hur en evenemangslista ska utformas. Utskottet tillstyrkte därmed de aktuella motionsyrkandena. följde utskottets förslag (rskr. 2011/12:224). En reservation lämnades (M, FP, C och KD). Utskottet behandlade på nytt motioner om en s.k. evenemangslista (bet. 2013/14:KU28). Utskottet underströk i betänkandet att det är angeläget att säkerställa att sportevenemang som är av särskild vikt för samhället, t.ex. , kan förbli tillgängliga för en väsentlig del av befolkningen. Utskottet ansåg inte att dåvarande Myndigheten för radio och tv:s definition av vad som är en väsentlig del av allmänheten var tillräcklig. Det var enligt utskottet inte rimligt att av befolkningen, eller närmare 2 miljoner människor, ska utestängas från att kunna ta del av stora evenemang. Utskottet gav regeringen till känna att den vid den fortsatta beredningen av myndighetens förslag dels borde skärpa kraven så att en högre andel av allmänheten får tillgång till de evenemang som listan omfattar, dels tydliggöra att med fri tv avses allmänhetens tillgång till tv utan extra betalning utöver licensavgiften och i förekommande fall grundanslutningsavgiften till kabelnätet (bet. 2013/14:KU28, rskr. 2013/14:230). En reservation lämnades (M, FP, C och KD). Vid /16 behandlade utskottet likalydande motioner om en evenemangslista (bet. 2015/16:KU19). Utskottet noterade att Myndigheten för press, radio och tv redovisat sin slutrapport med förslag till en evenemangslista och att förslaget bereddes inom . I avvaktan på resultatet av beredningen ansåg utskottet det inte finnas behov av ytterligare åtgärder. Myndigheten för press, radio och tv har redovisat sin slutrapport med förslag till en evenemangslista. Förslaget bereds inom . Utskottet anser att resultatet av beredningen bör avvaktas och avstyrker motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om sammansättning och uppdrag. Jämför reservation 3 (SD). I de likalydande motionerna 2016/17:8 och 2017/18:24 av och (båda SD) begärs tillkännagivanden om att utse och tv genom en parlamentarisk grupp och om att skärpa påföljderna för brott mot sändningstillståndet. Motionärerna anför att beslut om brott mot sändningstillståndets paragraf om opartiskhet fungerat mindre tillfredsställande. Enligt motionärerna måste påföljderna för de programansvariga skärpas när det begås allvarliga brott mot sändningstillstånd. I kommittémotion 2017/18:1606 av m.fl. (SD) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att införa ytterligare uppdrag till och tv och sändningstillståndet. Enligt motionärerna anser inte att det är nämndens uppgift att dubbelkontrollera fakta på egen hand. Motionärerna föreslår att det ska finnas ett samhällsorgan som genomgående kontrollerar sakligheten och att informationen är korrekt i de fall en anmälan gjorts, åtminstone vad gäller nyhets- och faktaförmedling som görs av public service. Detta skulle kunna göras genom att , eller ett specialinriktat organ, sätter samman ett vetenskapsråd som får till uppgift att kontrollera anmälda programs saklighet. Utredningen skulle därefter kunna publiceras och skickas till anmälaren. I motion 2017/18:3253 av (M) begärs ett tillkännagivande om en stärkt position för . Motionären anför att endast får granska enskilda inslag och inte mer generella eller övergripande delar av public services uppdrag. Vidare saknar nämnden sanktionsmöjligheter, vilket gör nämndens praktiska möjlighet till inverkan mycket begränsad. och (båda M) begär i motion 2017/18:2191 yrkande 2 ett tillkännagivande om att uppdrag att bedöma om public service-företagen har levt upp till sina uppdrag bör förändras så att bedömningen grundas på utomstående granskning och revision. görs granskningen utifrån redovisningar som SVT, SR och UR lämnar in. I motion 2017/18:2763 av (M) begärs ett tillkännagivande om en bättre granskning av public service. Granskningsverksamheten är enligt motionärens mening en ganska tandlös verksamhet som saknar sanktionsmöjligheter. För att öka förtroendet för mediebolagens opartiskhet och saklighet bör granskningsverksamheten stärkas. Yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) reglerar skyddet för yttrandefrihet i radio, television, filmer, videogram och ljudupptagningar m.m. Vad som sägs i grundlagen om radioprogram gäller förutom program i ljudradio också program i bl.a. television (1 kap. 1 § tredje stycket YGL). Enligt 3 kap. 4 § YGL avgör den som sänder radioprogram självständigt vad som ska förekomma i programmen. Bestämmelsen innebär att krav på innehållet i vad som sänds endast kan ställas genom lag eller genom sådana tillståndsvillkor som får förekomma. På detta sätt utgör bestämmelsen om programföretags redaktionella självständighet ett uttryckligt skydd mot påtryckningar från det allmännas sida. Rätten att sända radioprogram på annat sätt än genom tråd får enligt 3 kap. 2 § YGL regleras genom lag som innehåller föreskrifter om tillstånd och villkor för att sända. Bestämmelser om tillstånd och villkor för sändningar finns i radio- och tv-lagen (2010:696). Enligt 4 kap. 3 § radio- och tv-lagen är det regeringen som ger tillstånd att sända tv om sändningsverksamheten finansieras med radio- och tv-avgiften enligt lagen (1989:41) om finansiering av radio och TV i allmänhetens tjänst. Tillstånd att sända tv får förenas med villkor enligt vad som närmare anges i 4 kap. 8–11 §§ radio- och tv-lagen. I 4 kap. 8 § anges att ett sändningstillstånd får förenas med villkor som innebär att sändningsrätten ska utövas opartiskt och sakligt samt med beaktande av att en vidsträckt yttrandefrihet och informationsfrihet ska råda i tv. Sändningstillstånd får återkallas med stöd av 18 kap. 1, 2 och 7 §§ radio- och tv-lagen. Detta gäller bl.a. om ett villkor i enlighet med 4 kap. 8–11 §§ radio- och tv-lagen väsentligen har åsidsosatts. Regeringen beslutade om sändningstillstånd för SVT. Tillståndet trädde i kraft och gäller t.o.m. . Som villkor för sändningsrätten gäller bl.a. att sändningsrätten ska utövas opartiskt och sakligt samt med beaktande av att en vidsträckt yttrandefrihet och informationsfrihet ska råda i tv (13 §). SVT ska före sändning av program så noggrant som omständigheterna medger kontrollera sakuppgifter i programmet. Ämnesval och framställning ska ta sikte på vad som är relevant och väsentligt. Enligt 7 kap. 4 § YGL får det i lag föreskrivas att en nämnd vars sammansättning är bestämd i lag och vars ordförande ska vara eller ha varit ordinarie domare ska granska om radioprogram som någon har sänt på annat sätt än genom tråd (etern) står i överensstämmelse med de förskrifter och villkor som gäller för sändningarna. En sådan nämnd får endast uttala sin mening och förelägga den sändande att följa föreskrifterna eller villkoren. I lagen får det föreskrivas att föreläggande av nämnden får förenas med vite. Frågor om ansvar för yttrandefrihetsbrott och utdömande av vite prövas alltid av domstol (3 kap. 5 § YGL). och tv är en del av Myndigheten för press, radio och tv. Enligt 16 kap. 2 § första stycket övervakar och tv genom granskning i efterhand om program som har sänts i bl.a. tv står i överensstämmelse med radio- och tv-lagen och de programrelaterade villkor som kan gälla för tjänsten. Beslut av och tv kan vara friande, fällande eller friande med kritik. Följden av ett fällande beslut är beroende av vilken bestämmelse som programbolaget har överträtt. Vid överträdelse av regler om innehållet får nämnden besluta att programbolaget ska offentliggöra beslutet på lämpligt sätt. Beslutet i ett granskningsärende ska sändas till den som ansvarar för sändningen. och tv har i uppgift att i efterhand, utifrån redovisningar från SVT, SR och UR, bedöma om public service-bolagen har uppfyllt sina uppdrag (20 § förordningen (2010:1062) med instruktion för Myndigheten för press, radio och tv). gör bedömningen med utgångspunkt i de villkor som reglerar bolagens verksamheter och som anges i radio- och tv-lagen, sändningstillstånden och anslagsvillkoren. Enligt 16 kap. 14 § ska och tv bestå av en ordförande och sex andra ledamöter. För ledamöterna finns ersättare till det antal regeringen bestämmer. Minst en av ledamöterna eller ersättarna ska vara vice ordförande. Ordföranden och vice ordföranden ska vara eller ha varit ordinarie domare. Samtliga ledamöter utses av regeringen. De nuvarande förordnandena gäller t.o.m. . När inrättades anförde regeringen i proposition 1993/94:160 Ny myndighetsorganisation på radio och tv-området att ordförande och vice ordförande borde vara eller ha varit ordinarie domare. Övriga ledamöter borde vara personer med kompetens och integritet och med erfarenhet från olika delar av kultur- och samhällsliv. Samtliga ledamöter borde utses av regeringen. delade regeringens uppfattning och godkände den föreslagna sammansättningen. Detta blev också beslut (bet. 1993/94:KU37, rskr. 1993/94:276). Under /14 behandlade utskottet ett motionsyrkande om att ändra tillsättningsförfarandet för ledamöter i (bet. 2013/14:KU28). Utskottet anförde att sammansättning regleras i lag.