bet · H501AU7 · 2018-03-02 00:00:00 — På 18-årsdagen försvinner rätten till god man, och den unge tvingas flytta från boendet för ensamkommande till ett boende för vuxna. Flytten till nytt boende kan ibland innebära att de hamnar i en annan kommun, i vissa fall långt bort från tidigare bostadsort, vilket innebär att de rycks upp från det sammanhang de skapat och från den plats där de börjat etablera sig. Det innebär också en risk att man tvingas lämna den skola man går i och ett ovälkommet avbrott i studierna. har i förhandlingar med regeringen fått igenom en satsning i budgetpropositionen för att kommunerna ska få resurser för att kunna låta ensamkommande barn stanna kvar där de bor även efter 18-årsdagen. Detta är ett mycket viktigt steg som underlättar för många ensamkommande barn. behövs en översyn av placeringen av ensamkommande för att göra den mer långsiktig. vill se en mjukare övergång från till vuxen som gör förändringen lite lättare att hantera. Hur en sådan lösning skulle kunna se ut bör utredas närmare, med fokus på ensamkommande i åldern . En sådan utredning bör exempelvis behandla folkhögskolornas roll, boendeform, möjligheten att använda stödboenden som övergångslösning, hur boenden kan ha mer ändamålsenlig åldersindelning, en långsiktig placering av ensamkommande och asylsökande samt hur rätten till en kontaktperson kan stärkas när den gode mannens uppdrag upphör. Förslagen i en sådan utredning måste utgå från individens behov och lämna stort utrymme för de ensamkommande att själva styra över sin situation. Jag anser att regeringen bör tillsätta en utredning om övergången från till att bli vuxen utifrån beskrivningen ovan. Mottagande och bosättning av nyanlända invandrare, punkt 3 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3650 av m.fl. (KD) yrkande 13 och 2017/18:1671 av (MP) yrkandena 7 och 8, 2017/18:1814 av m.fl. (S), 2017/18:1816 av (S), 2017/18:1937 av m.fl. (V) yrkandena 9 och 21, 2017/18:2969 av (M), 2017/18:3243 av (M), 2017/18:3342 av (KD) yrkande 2, 2017/18:3461 av (M) yrkandena 1–3, 2017/18:3591 av m.fl. (M) yrkandena 15 och 16, 2017/18:3638 av (SD), 2017/18:3639 av och (båda SD) och 2017/18:3890 av m.fl. (SD) yrkande 20. Hemutrustningslånet är ett erbjudande för nyanlända och kan användas för att köpa möbler och exempelvis husgeråd. Lånet är amorteringsfritt men löper med ränta från första utbetalningsdagen. Räntan är avdragsgill i deklarationen. Efter de två åren ska lånet börja betalas tillbaka. Erfarenheten är att allt fler söker lånet, i takt med det stora antalet nyanlända som får kommunplacering och bostad. sänktes maxbeloppet för ett enpersonshushåll samt för hushåll bestående av två vuxna. Beroende på hur många barn hushållet har finns möjlighet att låna upp till maxbeloppet för en familj med fem barn. Problemet med hemutrustningslånet är att arbetsmarknadsetableringen för de flesta inte sker utan dröjer betydligt längre. Följden märks i form av tusentals ärenden hos kronofogden. Låntagare uppger att de vid lånetecknandet inte förstod vad de gav sig in på. () har med uppsökande verksamhet kunnat reducera skulderna till kronofogden, men likväl innebär hemutrustningslånen för många en skuldfälla. Regeringen identifierade i budgetpropositionen ett behov av att se över kostnaderna för hemutrustningslån och meddelade då att den avsåg att se över regelverket. Följaktligen sänktes maxbeloppet för enpersonshushåll och tvåpersonshushåll. Jag anser att regeringen bör vidta åtgärder för att utvärdera effekterna av sänkningen när det gäller om det främjat andelen lån som betalas innan de förfaller. När det i övrigt gäller frågor om mottagande och bosättning av nyanlända invandrare som utskottet behandlar i detta avsnitt, vill jag särskilt uppmärksamma att det är angeläget att motverka asylsökandes trångboddhet. För att förhindra att asylsökande och nyanlända väljer trångbott eget boende vill skärpa kraven på dem som väljer eget boende, s.k. EBO. Detta förslag bereds av socialförsäkringsutskottet. Ansvaret för etableringen, punkt 4 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3591 av m.fl. (M) yrkande 10 och 2017/18:3787 av m.fl. (C) yrkande 17. Etableringstiden måste enligt mening användas på ett betydligt effektivare sätt. Arbetsförmedlingen har helhetsansvar för etableringsinsatserna, men myndigheten har konstaterade stora brister, och de uppvisade resultaten är inte tillfredsställande. De kommuner som vill bör därför kunna ta över ansvaret för integrationen av nyanlända från Arbetsförmedlingen. Staten och Arbetsförmedlingen, dess ersättare, ska ha kvar ansvaret i de kommuner som inte vill eller har möjlighet att ta över ansvaret för integration av nyanlända. Till skillnad från utskottet anser vi inte att det införda regelverket för etableringsinsatserna utesluter att det kan behöva vidtas ytterligare åtgärder. Vi delar inte heller utskottets uppfattning att förslag och beredningen av dessa bör avvaktas. Vi menar att det behövs åtgärder nu och anser att regeringen bör verka för att kommuner som så vill ska ha möjlighet att ta över ansvaret för etableringen från Arbetsförmedlingen. Ansvaret för etableringen, punkt 4 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3787 av m.fl. (C) yrkande 17 och 2017/18:3591 av m.fl. (M) yrkande 10. Första linjen i asylmottagandet är kommuner. Det är på asylboenden, i familjehem, på förskolor och grundskolor, sfi-undervisning, vårdcentraler och HVB-hem som mottagandet sker i praktiken. Många kommuner och landsting har en pressad situation och kämpar mot kostnadsökningar, stelbenta regler och fyrkantiga byråkratier för att kunna uppfylla vad som förväntas och krävs av dem. Landets kommuner är i behov av en större långsiktighet i sitt arbete. Center-partiet vill därför att etableringsreformen dras tillbaka som kommunerna övertar uppdraget att ta emot asylsökande. Syftet är att man ska kunna initiera etableringen lokalt. På detta sätt kan kommunerna skaffa sig ett inflytande över anläggningsboendena som man inte haft. Behovet av en bättre dialog mellan myndigheter och kommuner är fortfarande stort. Etableringsreformen, som flyttade ansvaret för nyanländas etablering i från kommunerna till Arbetsförmedlingen, har inte lett till de förbättringar som var syftet. Trots högre kostnader har andelen i arbete inte ökat. Etableringen på arbetsmarknaden är fortfarande på en låg nivå. Arbetsförmedlingens misslyckande gör det nödvändigt att återigen ge kommunerna ansvaret för de nyanländas etablering. föreslår därför att etableringsreformen dras tillbaka och att kommunerna får ansvaret för etableringen. Med det anförda anser jag att regeringen bör se över hur ansvaret för etableringen av nyanlända kan flyttas till kommunerna. Stärkta aktivitetskrav , punkt 5 (S, MP, V) av (S), (S), (MP), (V), i (S), (S), Serkan Köse (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: 2017/18:2815 av m.fl. (L) yrkande 8, 2017/18:3177 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 8 och 2017/18:3650 av m.fl. (KD) yrkande 11. Vi kan konstatera att regeringen sedan den tillträdde har bedrivit ett aktivt och målmedvetet arbete på bred front för att fler nyanlända kvinnor och män ska komma i arbete eller studier snabbare. Det är glädjande att regeringens förda politik har gett resultat. Enligt Arbetsförmedlingens återrapporter till regeringen har tiden för nyanlända att etablera sig på arbetsmarknaden minskat och trenden tycks vara en kortare etableringstid . Statistiken visar också att sysselsättningen för utrikes födda ökat (, Arbetskraftsundersökningarna). Arbetet med att få fler nyanlända i arbete eller studier måste fortsätta. För att öka effektiviteten i Arbetsförmedlingens etableringsuppdrag har det tidigare regelverket ersatts med ett nytt arbetsmarknadspolitiskt program, etableringsprogrammet. Det nya regelverket innebär, som utskottet anför, att nyanlända liksom andra arbetssökande vid Arbetsförmedlingen numera omfattas av tydliga krav på att ta del av insatser som bedöms leda till arbete. Vidare konstaterar vi att regeringen med det nya etableringsprogrammet införde en utbildningsplikt för nyanlända. Utbildningsplikten innebär att nyanlända som tar del av Arbetsförmedlingens etableringsinsatser, och som bedöms vara i behov av utbildning för att få ett arbete, kan anvisas att söka eller ta del av utbildning. Den som kan jobba ska jobba, men den som behöver utbildning för att komma i arbete ska ta del av utbildning. Vi instämmer i utskottets övergripande bedömning att rätten till etableringsersättning bör vara villkorad av ett aktivt deltagande i anvisade insatser. Vi välkomnar därför att nyanlända som är inskrivna i etableringsprogrammet omfattas av ett åtgärdssystem, i likhet med andra arbetssökande. Enligt detta åtgärdssystem kan deltagare varnas eller stängas av från sin ersättning under en . Vi kan konstatera att det nya regelverket innebär en genomgripande reformering av Arbetsförmedlingens arbete med nyanländas etablering och att det ställer betydligt tydligare krav på individen . Vi menar att det nya etableringsprogrammet ligger väl i linje med motionsönskemålen och har svårt att förstå hur man redan nu kan ta ställning till att regeringen skulle vidta ytterligare åtgärder. Vi utgår från att regeringen noga kommer att följa utvecklingen på området och att den är öppen för att vid behov överväga ytterligare åtgärder när det nya regelverket varit på plats ett tag. Mot denna bakgrund anser vi att det inte finns skäl för något tillkännagivande till regeringen. Motionsyrkandena bör därför avslås. Utbildning, arbete och företagande, punkt 6 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3405 av m.fl. (M) yrkandena 19–21 och 2017/18:3591 av m.fl. (M) yrkande 13 och 2017/18:563 av (-), 2017/18:933 av m.fl. (S), 2017/18:1671 av (MP) yrkande 11, 2017/18:1970 av (M), 2017/18:2815 av m.fl. (L) yrkandena 1, 4, 5 och 10, 2017/18:3045 av (M) yrkande 1, 2017/18:3226 av (M), 2017/18:3322 av (M) yrkande 1, 2017/18:3650 av m.fl. (KD) yrkande 2, 2017/18:3788 av m.fl. (C) yrkande 19 och 2017/18:3836 av m.fl. (KD) yrkande 19. En del av svaret på integrationsfrågan stavas enligt entreprenörskap, inte minst i fråga om kvinnor där dessa utgör nyckeln till försörjning för sig själva och deras familjer. Det finns projekt som lyckats med att bryta utanförskap för kvinnor som stått långt ifrån arbetsmarknaden. Vi behöver bättre ta vara på dessa erfarenheter och där det är möjligt växla upp dem till nationella strategier för att kunna bryta utanförskapet. I detta arbete spelar relevanta myndigheter såsom Arbetsförmedlingen och en avgörande roll för att öppna fler vägar till entreprenörskap. Vi anser att regeringen bör verka för att våra myndigheter arbetar aktivare med integrationsspår för företagande, inte minst med ett särskilt fokus på nyanlända kvinnor. Företagande är en väg för många utrikes födda in på arbetsmarknaden. Vi vill se över hur nyanlända i ett tidigt skede kan ges introduktion och vägledning i hur man startar och driver företag. Mentorskap är ett viktigt verktyg, och vi anser att regeringen bör stödja utarbetandet av en modell där företagare fungerar som mentorer för att utveckla nyanlända i deras entreprenörskap. Egenanställning är en outnyttjad möjlighet att snabbt komma i arbete och pröva entreprenörskap, inte minst inom ramen för den växande delningsekonomin. Den egenanställde är anställd i ett egenanställningsföretag men verkar i praktiken som entreprenör och styr sin egen verksamhet. Denna verksamhetsform passar väl för den som vill utveckla sitt entreprenörskap men av olika anledningar inte är beredd att starta egen firma. Brist på insatskapital, en oprövad affärsidé eller att man helt enkelt vill fokusera på arbetsuppgiften och slippa kringliggande administration kan vara anledningar till att välja egenanställningsformen. Vi anser att regeringen bör vidta åtgärder i syfte att lyfta fram egenanställning som ett verktyg för nyanlända att komma in i arbete och entreprenörskap. Det är inte ovanligt att människor under etableringen flyttar mellan olika kommuner. För att åstadkomma bättre kvalitet och få kontinuitet i insatserna menar vi att regeringen bör vidta åtgärder så att full etableringsersättning till nyanlända villkoras mot att man etableringen pågår blir kvar i den kommun man anvisats eller själv valt. När det i övrigt gäller frågor om nyanländas etablering i arbets- och samhällslivet, som utskottet behandlar i detta avsnitt, vill vi avslutningsvis hänvisa till budgetförslag där vi bl.a. har förslag om att statens ansvar för etableringsuppdraget förlängs till och att alla nyanlända i ska omfattas av en integrationsplikt. Dessa förslag behandlades inom ramen budget (bet. 2017/18:AU1). Vi har en annan syn på regeringens budgetsatsningar än den som utskottet ger uttryck för. Utbildning, arbete och företagande, punkt 6 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3788 av m.fl. (C) yrkande 19 och 2017/18:563 av (-), 2017/18:933 av m.fl. (S), 2017/18:1671 av (MP) yrkande 11, 2017/18:1970 av (M), 2017/18:2815 av m.fl. (L) yrkandena 1, 4, 5 och 10, 2017/18:3045 av (M) yrkande 1, 2017/18:3226 av (M), 2017/18:3322 av (M) yrkande 1, 2017/18:3405 av m.fl. (M) yrkandena 19–21, 2017/18:3591 av m.fl. (M) yrkande 13, 2017/18:3650 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2017/18:3836 av m.fl. (KD) yrkande 19. För många kvinnor som kommer hit från andra länder kan företagande vara den enda möjligheten att få ett jobb. Många kvinnor kan inte de uppbyggda systemen som finns för att stödja kvinnors företagande och behöver extra stöd och hjälp. Därför behövs en särskild satsning på kvinnor med utländsk bakgrund för att de lättare ska kunna välja företagande som ett sätt att få ett jobb. De största hindren för de flesta i invandrare som vill starta företag är kontakter med finansiärer och kapitalanskaffning. De nya svenskarna har helt enkelt inte samma förutsättningar. Att då vara kvinna och invandrare i minskar med andra ord chansen att få finansiering betydligt. Trots dessa svårigheter finns det mer än 90 000 invandrarägda företag i , vilka sysselsätter mer än 350 000 människor. Nästan vart fjärde jobb i privat sektor skapas i företag som drivs av utrikesfödda, detta trots att de bara står bakom vart sjunde företag. finns representerade inom flera sektorer i det svenska näringslivet. Många utrikes födda skulle kunna och vilja driva företag men vet inte hur. Jag anser med det anförda att regeringen bör ge Arbetsförmedlingen i uppdrag att informera om möjligheten att driva företag inom ramen för etableringsuppdraget. När det i övrigt gäller frågor om nyanländas etablering i arbets- och samhällslivet, som utskottet behandlar i detta avsnitt, vill jag hänvisa till att i sitt budgetförslag bl.a. gjort en särskild satsning på validering och föreslagit att en jobbstimulans införs i etableringsersättningen. Dessa förslag behandlades inom ramen budget (bet. 2017/18:AU1). Jag har en annan syn på regeringens budgetsatsningar än den som utskottet ger uttryck för. Utbildning, arbete och företagande, punkt 6 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:2815 av m.fl. (L) yrkandena 1, 4, 5 och 10 samt 2017/18:563 av (-), 2017/18:933 av m.fl. (S), 2017/18:1671 av (MP) yrkande 11, 2017/18:1970 av (M), 2017/18:3045 av (M) yrkande 1, 2017/18:3226 av (M), 2017/18:3322 av (M) yrkande 1, 2017/18:3405 av m.fl. (M) yrkandena 19–21, 2017/18:3591 av m.fl. (M) yrkande 13, 2017/18:3650 av m.fl. (KD) yrkande 2, 2017/18:3788 av m.fl. (C) yrkande 19 och 2017/18:3836 av m.fl. (KD) yrkande 19. Liberalerna utgår från varje människas potential och egna ansvar och att alla vill anstränga sig för att bli en del av vårt land. Därför fokuserar Liberalerna på en arbetsmarknad som öppnas för fler, en skola som ger alla barn förutsättningar att klara kunskapsmålen samt en välfungerande bostadsmarknad. Men det räcker inte. Liberal integrationspolitik handlar också om att befästa de liberala och demokratiska värderingar som präglar vårt land. Ingen människa ska av sin omgivning hindras att utöva de självklara rättigheter och möjligheter som gäller lika för alla i hela landet. Vi kan aldrig acceptera framväxten av parallellsamhällen. Staten måste i större utsträckning träda fram och försvara individens frihet. Jag anser med det anförda att regeringen bör föra en integrationspolitik med fokus på jobb, skola och bostäder, som stärker individen och motverkar parallellsamhällen. Alltför ofta har politiker fokuserat på att välkomna människor initialt, men duckat för att detta kräver reformer av t.ex. arbets- och bostadsmarknaden. Vår arbetsmarknad måste öppnas för fler, annars riskerar generationer att hamna i utanförskap. Människor med låg utbildning och svag förankring i det svenska samhället måste få realistiska chanser att få jobb. Praktik är en viktig väg in på arbetsmarknaden, och det finns all anledning att möjliggöra praktik som löper i stället för dagens . Jag anser att regeringen bör se till att det blir möjligt att anordna praktikplatser som löper . Liberalerna utgår från varje människas potential och egna ansvar och att alla vill anstränga sig för att bli en del av vårt land. Samhällets förväntningar ska vara tydliga, och jag anser därför att regeringen bör verka för att varje människa möts av en förväntan från samhället om egen försörjning. Även frågan om att nå resultat när det gäller etableringsinsatser måste lyftas och bör på samma sätt som närvaro kunna kopplas ihop med ersättningen. Att t.ex. endast närvara vid sfi-studier bör enligt Liberalernas mening inte räcka, utan krav på studieresultat bör kunna ställas utifrån individuella förutsättningar. Det är t.ex. inte rimligt att en individ tackar nej till erbjudet arbete med hänvisning till studier om personen i fråga efter inte påvisar studieresultat. Jag anser att regeringen bör vidta åtgärder så att Arbetsförmedlingen kan ställa tydligare krav avseende resultat, och att erbjudet arbete eller praktik inte ska kunna nekas om man inte visar framsteg i språkkunskaperna efter sex–åtta månaders studier. Utbildning, arbete och företagande, punkt 6 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3650 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2017/18:3836 av m.fl. (KD) yrkande 19 och 2017/18:563 av (-), 2017/18:933 av m.fl. (S), 2017/18:1671 av (MP) yrkande 11, 2017/18:1970 av (M), 2017/18:2815 av m.fl. (L) yrkandena 1, 4, 5 och 10, 2017/18:3045 av (M) yrkande 1, 2017/18:3226 av (M), 2017/18:3322 av (M) yrkande 1, 2017/18:3405 av m.fl. (M) yrkandena 19–21, 2017/18:3591 av m.fl. (M) yrkande 13 och 2017/18:3788 av m.fl. (C) yrkande 19. utgångspunkt för integrationspolitiken är att ge människor förutsättningar att ta ansvar för sitt eget liv. De människor som kommer till vårt land som skyddssökande, arbetskraftsinvandrare eller av andra anledningar ska så snabbt det är möjligt ges verktyg att delta i samhällsgemenskapen. Staten ska medverka till att underlätta och skapa förutsättningar, men inte ta över människors egen drivkraft eller ta kontroll över människors liv. Trots de stora utmaningar vi nu ser levererar regeringen få svar. behöver en politik för fler jobb, fler bostäder och bättre skola. Regeringens politik verkar dock i motsatt riktning. Den företagarfientliga politik som regeringen driver riskerar att minska antalet jobbtillfällen för nyanlända. Inom arbetsmarknadspolitiken finns också mycket att önska, då regeringen förlitar sig på en gammaldags struktur kring arbetsmarknadsåtgärder i offentlig sektor, såsom statliga beredskapsjobb och extratjänster. Dessutom ser inte regeringen behovet av att reformera och förnya Arbetsförmedlingen. Här behövs en ökad flexibilitet, och utmaningarna är många för att få denna myndighet att fungera i modern tid. De som drabbas hårdast av den nuvarande situationen är de nyanlända som riskerar att fastna i ett långvarigt socialt och ekonomiskt utanförskap. En integrationspolitik som utgår från att göra människor bidragsberoende i stället för att de ska delta på arbetsmarknaden fungerar inte och undergräver migrationspolitikens legitimitet. Jag anser med det anförda att regeringen bör lägga om politiken så att deltagandet på arbetsmarknaden för utrikes födda ökar. Det krävs politiska förslag som gör det möjligt för fler nyanlända kvinnor och män att få ett arbete, som förbättrar situationen på bostadsmarknaden, som gör mottagandet bättre och som långsiktigt gör integrationspolitiken effektivare. Nyanlända kvinnors etablering, punkt 7 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3182 av m.fl. (M) yrkande 7 och 2017/18:3591 av m.fl. (M) yrkande 18 och 2017/18:2815 av m.fl. (L) yrkandena 11–13, 2017/18:3322 av (M) yrkande 2, 2017/18:3487 av Per Åsling och (båda C), 2017/18:3574 av m.fl. (L) yrkandena 14 och 15 samt 2017/18:3628 av m.fl. (L) yrkande 11. Utrikes födda kvinnor har en svag ställning på arbetsmarknaden, med en hög risk för bidragsberoende. Att gapet mellan inrikes och utrikes födda kvinnor är så stort är en av största jämställdhetsutmaningar. Störst svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden har flyktingar och deras anhöriga. I denna grupp har kvinnorna överlag en lägre utbildningsnivå, mindre arbetslivserfarenhet och sämre hälsa än männen. Det gör att de har sämre förutsättningar än män att arbeta. Kvinnorna tar också det största ansvaret för hem- och familjeliv, vilket försenar viktiga åtgärder som behövs för att få ett jobb. Kvinnor gör oftare än män avbrott i etableringsinsatser på grund av uttag av föräldrapenning och väntan på förskoleplats för barnen. Att skapa förutsättningar för att fler snabbare ska komma in på arbetsmarknaden är centralt för integrationen. Långa tider av frånvaro från arbetsmarknaden, exempelvis genom att kombinera bidrag och föräldrapenning på grundnivå, leder till att trösklarna till jobb blir allt högre och risken för långvarigt utanförskap ökar. Vi anser att regeringen bör vidta åtgärder för att öka deltagandet på arbetsmarknaden bland utrikes födda kvinnor. När det gäller nyanlända kvinnors deltagande på arbetsmarknaden anser vidare att föräldraförsäkringen bör moderniseras. En viktig del i detta är att stärka arbetslinjen i försäkringen. Vi hänvisar här till våra ställningstaganden i betänkande 2017/18:SfU3. ser också behov av reformer när det gäller försörjningsstödet. För att underlätta för utrikes födda kvinnor att ta steget in på arbetsmarknaden bör aktivitetskraven i försörjningsstödet omfatta fler. Uppsökande verksamhet, t.ex. hembesök hos den som är i behov av försörjningsstöd, är ett annat verktyg som vi anser bör användas. Dessa frågor bereds av socialutskottet. Kvinnor och män ska självklart behandlas lika av myndigheterna här och få hjälp i lika stor utsträckning. Men så är inte alltid fallet .