bet · H501NU19 · 2018-05-31 00:00:00 — Vidare framhåller kulturutskottet att kultur, kulturarv och kulturmiljö samt friluftsliv utöver att skapa attraktiva livsmiljöer kan bidra till landsbygdernas livskraft och utveckling eftersom de utgör en grund för en utvecklad besöksnäring och turism som bidrar till sysselsättning och lokal och regional utveckling. När det gäller förslaget i motion 2017/18:4106 (M, C, L, KD) om att ska ges i uppgift att stärka de nationella institutionernas arbete över hela ansåg kulturutskottet att näringsutskottet kan avstyrka detta yrkande med hänvisning till de nämnda befintliga och aviserade uppdragen. En annan uppfattning uttryckes i en avvikande mening (M, C, L, KD). Stöd till kommersiell service I arbetet med att främja en god tillgång till kommersiell service kan ekonomiskt stöd beviljas enligt förordningen (2000:284) om stöd till kommersiell service. Stödet kan beviljas till bl.a. näringsidkare med fasta försäljningsställen för dagligvaror eller drivmedel i glesbygden och i landsbygderna. gäller en reviderad förordning om stöd till kommersiell service. Den medger bl.a. högre stöd till hemsändning och servicebidrag. Stöd till kommersiell service kan även ges inom ramen för förordningen (2003:596) om bidrag för projektverksamhet inom den regionala tillväxtpolitiken liksom inom landsbygdsprogrammet. Stöd till kommersiell service i glesbygden beslutade regeringen som en följd av den av antagna budgetpropositionen (bet. 2015/16:NU2) om ett stöd till kommersiell service i särskilt sårbara och utsatta glesbygdsområden om –2019. har uppdraget att fördela medlen till de aktörer på länsnivå som ansvarar för insatser inom området. Regeringens beslut baseras på förslagen i betänkandet Service i glesbygd (SOU 2015:35). Av budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 19) framgår att bedömer att insatserna har bidragit till att strategiska serviceställen stärkts och att tillgängligheten till dagligvaror och drivmedel därmed har bevarats eller utvecklats. Regeringen föreslog att stödet skulle ökas med till –2019 för att därefter återgå till . Utskottet anförde vid sin behandling av förslaget att det stod bakom denna satsning, och beslutade i enlighet med regeringens förslag (prop. 2017/18:1 utg.omr. 19, bet. 2017/18:NU2). Med anledning av vad som sägs i flera motioner om ersättningen till lanthandlare som är ombud för statligt ägda bolag kan nämnas att den ersättning som betalas ut beslutas av de enskilda bolagen och därmed ytterst är en styrelse- och ledningsfråga. Vidare kan det nämnas att de som ansöker om servicebidrag enligt förordningen (2000:284) om stöd till kommersiell service ska ange i ansökan om de agerar som ombud för , eller AB samt utlämningsställe för . Rätten att besluta om stöd till kommersiell service enligt förordningen ligger hos olika aktörer på regional nivå i de olika länen, och stöden tillämpas på något olika sätt. Det kan t.ex. handla om att det endast betalas ut stöd till verksamheter som ligger på ett visst avstånd från närmaste verksamhet, men här finns också möjlighet att prioritera de lanthandlare som eventuellt även agerar som ombud. Utskottet har tidigare, och , avstyrkt förslag om höjd ombudsersättning (bet. 2016/17:NU16). besvarade det ansvariga statsrådet en skriftlig fråga av (S) om höjning av ombudsersättningarna till lanthandlarna (fr. 2017/18:186). I sitt svar framhöll statsrådet vikten av en god tillgänglighet till kommersiell service och anförde vidare att regeringen därför avsätter betydande resurser till livsmedelsbutiker och drivmedelsstationer i glesbygden och i landsbygder. Statsrådet uppgav att det 2016 beviljades mer än dubbelt så mycket medel till kommersiell service som året före – från en nivå på till . Statsrådet framhöll vidare det särskilt inrättade driftsstödet till kommersiell service i särskilt sårbara och utsatta glesbygder som regeringen hade föreslagit skulle dubbleras –2020 för att därefter permanentas på den ursprungliga nivån om . I fråga om ombudsersättningarna anförde statsrådet att ägaranvisningar i bolag med statligt ägande i huvudsak används när bolag har särskilt beslutade samhällsuppdrag, får anslag, befinner sig i omstrukturering samt vid avregleringar och andra liknande väsentliga förändringar. Ägaranvisningarna formaliseras därefter genom beslut på bolagsstämma. Statsrådet påminde vidare om att näringsutskottet i betänkande 2016/17:NU16 konstaterar att ersättningen till lanthandlare som är ombud för statligt ägda bolag beslutas av de enskilda bolagen och därmed ytterst är en styrelse- och ledningsfråga. Vidare anförde statsrådet att utredaren i betänkandet Service i glesbygd (SOU 2015:35) poängterar att anvisningar till bolagen behöver hållas på en mer övergripande nivå. Att på bolagsstämman eller från regeringens sida ta ställning till ersättningsnivåer för ombuden skulle vara att ta över ansvar för verksamheten från bolagens ledningar. Statsrådet instämde i dessa bedömningar, och betonade avslutningsvis att regeringen på andra sätt arbetar för att stödja lanthandlarna i gles- och landsbygder. ska enligt 2 § förordningen (2009:145) med instruktion för främja tillgängligheten till kommersiell och offentlig service för företag och medborgare i serviceglesa områden. Myndigheten ska vidare enligt 4 § i den nämnda förordningen delta i, samordna och följa upp strategier och program inom det regionala tillväxtarbetet, däribland program för kommersiell och offentlig service för företag och medborgare. ska även förmedla kunskap till andra myndigheter och relevanta aktörer om regionalt tillväxtarbete, inklusive god tillgång till kommersiell och offentlig service, och om gles- och landsbygders särskilda tillväxtförutsättningar. Regeringen har gett i uppdrag åt att genomföra insatser som stärker den lokala nivåns arbete med att effektivisera och samordna både kommersiell och offentlig service. har utlyst i projektmedel till lokala servicelösningar för att öka tillgången till kommersiell service i gles- och landsbygder genom att utveckla den lokala servicen och därmed förbättra livsmiljön och förutsättningarna för företag, befolkning och besökare att verka, bo och vistas i gles- och landsbygder. En ansökan om stöd ska omfatta minst ett av följande serviceslag: dagligvaror, drivmedel, post, apotek eller betaltjänster. Utlysningen av stöd till utveckling av lokala servicelösningar ingår i landsbygdsprogrammet 2014–2020. har haft i uppdrag att stödja länen i framtagandet och genomförandet av regionala serviceprogram. De regionala serviceprogrammen ska samordna aktörer och insatser som genomförs i syfte att öka tillgängligheten till service för medborgare och företag. En första satsning genomfördes fram . Därefter fattade regeringen beslut om att genomföra ytterligare en satsning –2018. har i uppdrag att i dialog med Tillväxtanalys utarbeta riktlinjer för framtagande och genomförande av de nya programmen. Tillgänglighet till kommersiell och offentlig service ligger uppdraget att analysera tillgänglighet till kommersiell och offentlig service för företag och medborgare i serviceglesa områden hos . låg uppdraget hos Tillväxtanalys. I en rapport (0249) beskrivs och analyseras tillgång och tillgänglighet till ett urval av kommersiell och offentlig service i olika delar av landet. Analyserna visar bl.a. följande: • –2017 går det att se en marginell uppgång av antalet dagligvarubutiker i både glesbygder och tätorter. understryker att det rör sig om små förändringar, totalt 20 butiker i hela landet. Tillgängligheten varierar stort mellan olika delar av landet och framför allt mellan täta miljöer och landsbygd. De längsta avstånden finns framför allt i de tre nordligaste länen och i vissa skärgårdsområden. bedömning är att det särskilda driftsstödet till butiker i sårbara och utsatta områden tycks ha haft en särskilt stor betydelse för att åtminstone tillfälligt bromsa en fortsatt butiksavveckling. • Nätet av drivmedelsstationer har varit relativt stabilt, och har antalet försäljningsställen ur ett nationellt perspektiv ökat. Antalet laddstationer för el har mer än fördubblats , och antalet biogasstationer har också ökat något . bedömning är att utvecklingen är stabil med en positiv trend. • Sedan apoteksreformen 2009 har antalet apotek ökat med , men av dessa har etablerats i de tre befolkningstäta storstadslänen. För att skapa förutsättningar för en god apotekstäckning i hela landet införde regeringen ett särskilt stöd för apotek i glesbygd. Antalet apoteksombud har sedan apoteksreformen blivit färre i samtliga län. kommer det troligen att bli tillåtet för alla apoteksaktörer att starta apoteksombud. bedömning är att det är troligt att betydelsen av apoteksombud kommer att minska i takt med att apotekens e-handel med läkemedel fortsätter att utvecklas, även om utvecklingstakten är osäker. • Antalet grundskolor minskade med –2017. Nedgången är relativt jämn i olika områden med undantag för tätorter där antalet skolor i stället ökade med . • Antalet serviceställen för pakethantering varierar över landet. Av de tre dominerande aktörerna med rikstäckning är Postnord genom nätet av lantbrevbärarlinjer den enda som har ett finmaskigt nät även utanför tätorterna. bedömning är att det behöver utvecklas fler lösningar som är anpassade efter lokala behov och förutsättningar för att möta kundernas behov och önskemål. • Närmare 600 000 personer har med bil till det närmaste servicestället för kontantuttag. För många människor med långa avstånd är det därför ofta närmare till en dagligvarubutik där det går att ta ut kontanter i samband med köp av varor. Cirka 6 800 kontantintensiva arbetsställen har med bil till det närmaste servicestället för insättning av en dagskassa, och för nästan 1 200 av dessa är bilresan . • När det gäller tillgänglighet till vårdcentraler konstaterar att utan förändring av arbetssätt och organisation kommer varken finansieringen, vårdplatserna, personalen eller andra resurser att vara tillräckliga. Den snabba tekniska utvecklingen skapar nya möjligheter bl.a. till en ökad samverkan och nya sätt att tillhandahålla vård och sjukhustjänster, och förhoppning är att den nya tekniken kan bidra till att överbrygga en del av de brister i tillgänglighet och resurser som den ökade efterfrågan av vård förmodligen kommer att leda till. Tillgång till vård i hela landet Hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), förkortad HSL, är en målinriktad ram-lag som lägger ansvaret på landsting och landstingsfria kommuner att erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inom eller kommunen. Målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Vården ska ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Den som har det största behovet av hälso- och sjukvård ska ges företräde till vården (3 kap. 1 § HSL). Varje landsting ska erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inom (8 kap. 1 §). HSL ger huvudmannen utrymme att utforma vården efter lokala och regionala behov och förutsättningar. avstyrkte socialutskottet ett flertal motioner om bl.a. tillgänglighet till vården inklusive förlossningsvård mot bakgrund av pågående och kommande arbete (bet. 2017/18:SoU9). Utskottet välkomnar bl.a. utredningen utveckling för en god och nära vård som utifrån förslagen i Effektiv vård (SOU 2016:2) ska stödja landstingen, berörda myndigheter och organisationer i arbetet med att samordnat utveckla en modern, jämlik, tillgänglig och effektiv hälso- och sjukvård med fokus på primärvården. När det gäller förlossningsvården välkomnar socialutskottet att regeringen och SKL träffat överenskommelser om en förbättrad förlossningsvård och kvinnors hälsa bl.a. i fråga om ökad tillgänglighet och jämlikhet i förlossningsvården. Av socialutskottets betänkande framgår också att regeringen i budgetpropositionen föreslog en patientmiljard som ska bidra till en snabbare vård för patienter (prop. 2017/18:1 utg.omr. 9, bet. 2017/18:SoU1). Motsvarande belopp beräknas –2021. Enligt regeringens förslag ska patientmiljarden –2021 stödja införandet av en skärpt vårdgaranti inom primärvården och därmed förbättra tillgängligheten inom primärvården. I fråga om förlossningsvården framgår det att regeringen i vårändringsbudgeten avsatte ytterligare för att möta den akuta situationen inom förlossningsvården (prop. 2016/17:99, bet. 2016/17:FiU21). I budgetpropositionen föreslog regeringen att den pågående satsningen på förlossningsvården skulle tillföras ytterligare 2018 (prop. 2017/18:1 utg.omr. 9, bet. 2017/18:SoU1). Regeringen uppges ha för avsikt att föreslå att beslutar om motsvarande ökning 2019–2022. Medlen ska framför allt gå till att förstärka personaltätheten och förbättra arbetsmiljön. välkomnade de satsningar som regeringen föreslog för att investera i sjukvården och stötta landstingen i deras roll som sjukvårdshuvudmän genom den s.k. patientmiljarden. Utskottet var också mycket positivt till regeringens förstärkning av förlossningsvården och välkomnade regeringens förslag att den pågående satsningen skulle tillföras (bet. 2017/18:SoU1). Vidare framgår det av socialutskottets betänkande (bet. 2017/18:SoU9) att regeringen i vårändringsbudgeten (prop. 2017/18:99) föreslår att ska tillföras anslaget 1:6 Bidrag till folkhälsa och sjukvård inom utgiftsområde 9 för att förbättra tillgängligheten inom hälso- och sjukvården och minska köerna. Propositionen behandlas av finansutskottet (bet. 2017/18:FiU21) med planerad kammarbehandling . har även behandlat ett lagförslag från regeringen om att landstingen ska organisera hälso- och sjukvårdsverksamheten så att vården kan ges nära befolkningen (prop. 2017/18:83, bet. 2017/18:SoU22). föreslår att ska anta regeringens lagförslag och anför bl.a. i sitt ställningstagande att det delar regeringens bedömning att en förflyttning bör ske från dagens sjukhustunga hälso- och sjukvård till en förstärkt första linjens hälso- och sjukvård, dvs. primärvården, och välkomnar förslaget att landstingen ska organisera hälso- och sjukvårdsverksamheten så att vården kan ges nära befolkningen. Utskottet ser även positivt på regeringens förslag till den förstärkta vårdgarantin och menar att den innebär ett viktigt steg i riktning mot en god och nära vård. I samma ärende föreslår socialutskottet ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till att skapa en samlad definition av primärvårdens uppdrag och funktion med syfte att stärka patientens tillgång till en jämlik primärvård oavsett var i landet patienten bor och återkomma till med förslag (bet. 2017/18:SoU22). Utskottet framhåller vikten av att tillgängligheten inom primärvården förbättras. I en reservation (S, MP, V) föreslås att det inte ska göras ett tillkännagivande. Reservanterna konstaterar att enligt direktiven till utredningen utveckling för god och nära vård (dnr S 2017:01) ska ett nationellt uppdrag för primärvården formuleras i ett kommande delbetänkande. Utredningen anger i det första delbetänkandet att en gemensam definition av begreppet nära vård kommer att formuleras i samband med detta (SOU 2017:53). Kammarbehandling av regeringens lagförslag och det föreslagna tillkännagivandet är planerad till . När det gäller förslaget i motion 2017/18:4116 (C) om att utveckla primärvården med som förebild kan påminnas om att socialutskottet även avstyrkt liknande förslag (bet. 2017/18:SoU9 och bet. 2017/18:SoU22). riktade på förslag från finansutskottet ett tillkännagivande till regeringen om mångfald inom välfärdssektorn (bet. 2017/18:FiU26). I sitt ställningstagande påminde finansutskottet om att tidigare riktat ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma med förslag på åtgärder när det gäller valfrihet, mångfald och kvalitet inom offentligt finansierade välfärdsverksamheter (bet. 2015/16:FiU26 och bet. 2016/17:FiU26). Utskottet noterade att regeringen inte återkommit till i frågan och konstaterade att regeringen i stället bereder förslag som motverkar valfrihet, mångfald och kvalitet i välfärdssektorn. anförde att det med anledning av detta ville understryka att regeringen i enlighet med konstitutionell praxis ska tillgodose tillkännagivanden och ansåg därför att det var motiverat att återigen framhålla vikten av en mångfald av aktörer inom välfärdssektorn. Utskottet uppmanade regeringen att återkomma till med information om på hur man tänker arbeta för att öka mångfalden inom välfärdssektorn. I en reservation föreslogs att inte skulle rikta något tillkännagivande till regeringen (S, MP, V). Företrädarna för hade också en reservation till förmån för ett eget förslag om valfrihet och mångfald, men redogjorde i ett särskilt yttrande för att de vid omröstningen i kammaren i andra hand skulle ställa sig bakom utskottets förslag. avstyrkte finansutskottet motionsyrkanden om kontanthantering på landsbygder (bet. 2017/18:FiU22). I sitt ställningstagande anför finansutskottet bl.a. att det anser att utvecklingen mot ökade elektroniska betaltjänster i grunden är positiv även om det också finns grupper i samhället som har svårt att hantera de nya tekniska lösningarna eller saknar tillgång till dem. anser att det i första hand är marknaden som ska tillgodose behovet av grundläggande tjänster medan staten endast träder in för att säkerställa servicen i de fall marknaden inte kan göra det. konstaterar att förutsättningarna skiljer sig åt mellan olika delar av landet, och det är enligt utskottet centralt att arbetet med att hitta lösningar utgår från regionala och lokala förutsättningar. påminner också om att den parlamentariska riksbanksutredningen har i uppdrag att se över roll och ansvar för kontanttillgången i hela landet och kostnaderna för denna. I tre reservationer framkommer andra uppfattningar (C, V, KD). ska lämna sitt förslag . Utskottets ställningstagande redovisas i det följande under avsnitten Mångfald och valfrihet, Ombud för statliga bolag, och Övrigt om kommersiell service, välfärdstjänster och kultur. I motion 2017/18:4106 (M, C, L, KD) föreslås ett tillkännagivande om att värna och utveckla valfrihet och mångfald av aktörer inom välfärdssektorn för att stärka den offentliga servicen på landsbygden. Utskottet konstaterar att på förslag från finansutskottet riktade ett tillkännagivande till regeringen om mångfald inom välfärdssektorn. Vidare konstaterar utskottet att regeringen överlämnade proposition 2017/18:159 Tillstånd att ta emot offentlig finansiering inom , assistansersättningen och skollagsreglerad verksamhet, som innehåller förslag som syftar till att säkerställa att offentliga medel används till den verksamhet som de är avsedda för inom och skollagsreglerad verksamhet. I två motioner som väckts med anledning av den nämnda propositionen (M, C, L, KD respektive SD) föreslås att ska avslå propositionen. Ärendet är under beredning i finansutskottet, och planerad justering är och kammarbehandling . Oaktat de olika partiernas inställning i sakfrågan anser utskottet att förslaget i den här aktuella motionen inte bör leda till någon åtgärd från . Därmed avstyrks motion 2017/18:4106 (M, C, L, KD) i den berörda delen. Ombud för statliga bolag I motionerna 2017/18:2941 (V), 2017/18:3409 (M) och 2017/18:3855 (C) förordas tillkännagivanden om att på olika sätt underlätta för lanthandlare att bli ombud för statliga bolag som , , AB och och om höjd ombudsersättning. Utskottet har tidigare avstyrkt förslag om höjda ersättningar (bet. 2016/17:NU16). Utskottet hänvisade då till att ersättningen ytterst är en styrelse- och ledningsfråga. Utskottet noterade att i sitt slutbetänkande hade uppmärksammat regeringen på möjligheten att höja ersättningen genom ägaranvisningar till de berörda bolagen. Utskottet noterade vidare att det inom ramen för gällande stödförordningar finns en möjlighet för de regionala aktörerna att vid utbetalning av servicebidrag prioritera de lanthandlare som agerar som ombud. Utskottet noterar att det ansvariga statsrådet i svaret på en skriftlig fråga (fr. 2017/18:186) anfört att ägaranvisningar i bolag med statligt ägande i huvudsak används när bolag har särskilt beslutade samhällsuppdrag, får anslag eller befinner sig i omstrukturering samt vid avregleringar och andra liknande väsentliga förändringar. Vidare framgår att utredaren i betänkandet Service i glesbygd (SOU 2015:35) poängterar att anvisningar till bolagen behöver hållas på en mer övergripande nivå. Att på bolagsstämman eller från regeringens sida ta ställning till ersättningsnivåer för ombuden skulle vara att ta över ansvar för verksamheten från bolagens ledningar. Utskottet noterar att statsrådet instämde i såväl den bedömningen som utskottets tidigare bedömning att detta ytterst är en styrelse- och ledningsfråga. Utskottet ser ingen anledning av ompröva sitt tidigare ställningstagande i ersättningsfrågan och ser inte heller några skäl för att vidta några åtgärder med anledning av de andra förslagen. Utskottet vill understryka att det delar motionärernas uppfattning om lanthandlarnas betydelse för de som lever och verkar på landsbygderna och att ombudsverksamheten är en viktig del i detta. Det är därför positivt att det särskilda stödet för kommersiell service i särskilt sårbara och utsatta glesbygdsområden enligt bedömning tycks ha haft en särskilt stor betydelse för att åtminstone tillfälligt bromsa en fortsatt butiksavveckling. Därmed avstyrks motionerna 2017/18:2941 (V), 2017/18:3409 (M) och 2017/18:3855 (C) i de berörda delarna. I motion 2017/18:4106 (M, C, L, KD) föreslås att () ska ges i uppgift att stärka de nationella kulturinstitutionernas arbete över hela . I ett yttrande föreslår kulturutskottet att näringsutskottet ska avstyrka motionsyrkandet. Utskottet noterar att kulturutskottet inledningsvis påminner om att alla enligt de kulturpolitiska målen ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. Utskottet delar kulturutskottets uppfattning att det är viktigt att det finns möjlighet att utöva och uppleva kultur, oberoende av var i landet man bor, och att allas möjlighet till kulturskapande och att ta del av kulturupplevelser bör främjas. Utskottet noterar att berörda myndigheter har i uppdrag att verka för att kulturen ska komma fler till del i hela landet och noterar även kulturutskottets bedömning av kultursamverkansmodellens och civilsamhällets betydelse. Utskottet stämmer in i kulturutskottets välkomnande av regeringens aviserade uppdrag om att analysera tillgänglighet och deltagande i olika kulturverksamheter på landsbygderna. Utskottet delar vidare kulturutskottets uppfattning att kultur, kulturarv och kulturmiljö samt friluftsliv bidrar till såväl attraktiva livsmiljöer som landsbygdernas livskraft och utveckling. Med det sagda avstyrks motion 2017/18:4106 (M, C, L, KD) i den berörda delen. Övrigt om kommersiell service, välfärdstjänster och kultur Utskottet vill inledningsvis med anledning av de aktuella motionerna framhålla vikten av tillgänglig kommersiell service och välfärdstjänster. En god tillgång till kommersiell och offentlig service i hela landet är centralt för att skapa tillväxt och utveckling inte bara lokalt och regionalt utan också nationellt. En avsaknad av kommersiell och offentlig service gör det svårt att behålla och locka till sig nya invånare och försämrar inte minst möjligheten att driva företag. Utskottet vill därmed understryka att det inte har någon annan uppfattning än motionärerna när det gäller betydelsen av tillgången till offentlig och kommersiell service. kan utskottet konstatera att landsbygder står inför stora utmaningar som berör tillgängligheten till offentliga och privata tjänster. I , liksom i övriga världen, pågår en urbanisering. Delar av landsbygden töms på folk medan de större städerna växer i allt snabbare takt. Parallellt med detta har det skett en utveckling där grundläggande samhällsservice centraliserats till områden med en ökande befolkning, vilket leder till en försvagad service i regioner med ett minskat befolkningsunderlag.