bet · H501KU29 · 2018-02-02 00:00:00 — Utskottet avstyrker därför motionerna 2016/17:2482, 2016/17:1409 och 2017/18:1256. Enligt utskottets mening finns det inte heller skäl att ändra bestämmelserna i hälso- och sjukvårdslagen, varför utskottet avstyrker motion 2016/17:3024. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att utreda möjligheterna för utlandssvenskar att betala en begravningsavgift, om att byta begreppet begravningsavgift mot kyrkogårdsavgift och om att begravningsavgiften ska göras till en del av det offentligt beslutade skatteuttaget. Jämför det särskilda yttrandet (L). I motion 2017/18:851 av (L) föreslås att begravningsavgiften görs till en del av det offentligt beslutade skatteuttaget. Motionären anför att begravningsavgiften inte är en avgift utan en skatt. Dessutom anser motionären att den enhetliga begravningsavgiften riskerar både att bli kostnadsdrivande och icke-transparent. Eftersom Kammarkollegiet fastställer avgiftssatsen utifrån de kostnader som församlingar, pastorat och samfälligheter rapporterar in råder full kostnadstäckning. Vidare anför motionären att detta gör att det saknas incitament för begravningshuvudmännen att effektivisera begravningsverksamheten. Det saknas enligt motionären kontrollverktyg och tillräcklig ekonomisk styrning. (C) yrkar i motion 2017/18:952 ett tillkännagivande om att uppdra åt regeringen att i samverkan med huvudmän för begravningsverksamheten utreda möjligheterna för utlandssvenskar att betala en begravningsavgift. Enligt begravningslagen (1990:1144) är endast individer som är folkbokförda i berörda av lagen. Många utlandssvenskar känner enligt motionären en stark anknytning till och vill efter sin död begravas i sitt hemland. En begravning för en utlandssvensk kan enligt motionären bli kostsam, eftersom dödsboet eller anhöriga måste betala alla utgifter som uppstår i samband med begravningen. Den avlidna är heller inte garanterad en begravningsplats i trots sitt svenska medborgarskap. För att få en plats är man beroende av ett godkännande från den församling som berörs. Att betala begravningsavgiften utan att vara folkbokförd i skulle kunna vara en möjlighet som skulle eliminera den ovanstående beskrivna problematiken. För att klarlägga förutsättningarna och hitta lösningar föreslås att regeringen tillsätter en särskild utredning. I två motioner, 2016/17:1491 och 2017/18:2497 av och (båda M), begärs ett tillkännagivande om att begreppet begravningsavgift byts ut mot kyrkogårdsavgift. skildes från staten 2000 och statens uppbörd av skatt till kyrkan upphörde. Begreppet kyrkoskatt byttes ut och uppdelades i en kyrkoavgift och en begravningsavgift. Enligt motionärerna visar erfarenheten med begravningsavgift att många människor, som på sin skattsedel ser att de betalar begravningsavgift, uppfattar att de får kostnaderna för sin begravning täckta av denna inbetalda avgift. Begreppet kyrkogårdsavgift skulle på ett bättre sätt spegla vad avgiften omfattar. Det är enligt motionärerna en frustration när man konfronteras med begreppet begravningsavgift och den inte täcker kostnader för själva begravningen. Motionärerna anser därför att benämningen begravningsavgift bör bytas ut mot kyrkogårdsavgift i begravningslagen. Bakgrund och gällande ordning är begravningsavgiften enhetlig (med undantag för och kommuner), då systemet med reglering av kostnader vid gravsättning (s.k. begravningsclearing) avskaffades. Begravningsavgift ska enligt begravningslagen betalas av alla som är folkbokförda i . Avgiften, som fastställs på grundval av de faktiska begravningskostnaderna, tas ut på samma sätt som kommunalskatten, alltså i proportion till den kommunalt beskattningsbara inkomsten. Begravningsavgiften ska täcka kostnaderna för begravningsverksamheten och betalas till den som är huvudman för denna verksamhet i det område där man är folkbokförd. territoriella församlingar har statens uppdrag att bedriva begravningsverksamheten i samtliga kommuner utom och , där kommunen svarar för begravningsverksamheten. Bestämmelser om begravningsavgift och om vad denna ska bekosta finns i begravningslagen och begravningsförordningen. I 9 kap. 6 § begravningslagen preciseras vilka tjänster som innefattas i begreppet begravningsavgift. Huvudmannen för det förvaltningsområde där den avlidna var folkbokförd ska utan kostnad för dödsboet tillhandahålla – gravplats eller motsvarande på allmän begravningsplats – gravsättning inklusive gravöppning, återfyllning och iordningställande av öppnad grav, – transporter från det att huvudmannen övertagit ansvaret för stoftet till dess t gravsättning har skett, med undantag av transport för gravsättning utanför huvudmannens förvaltningsområde, om inte transporten beror på avtal om tillhandahållande av särskilda gravplatser, – lokal för förvaring och visning av stoftet samt – lokal för begravningsceremoni utan religiösa symboler. Den som vid dödsfallet inte var folkbokförd i har inte någon automatisk rätt att gravsättas på någon av de allmänna begravningsplatserna i . Tillgången på gravplats är i första hand avgörande för om huvudmannen kan medge detta. Om den avlidne inte var folkbokförd i vid dödsfallet har huvudmannen inte någon skyldighet att tillhandahålla de tjänster som anges i 9 kap. 6 § begravningslagen. Detta gäller oavsett om personen tidigare varit folkbokförd i och då betalat begravningsavgift och oavsett om personen var eller inte var medlem i vid dödsfallet. Utskottet finner inte skäl att förorda en förändring av lagregleringen av begravningsavgiften och avstyrker motionsyrkandena. Beslutanderätt i frågor om församlingstillhörighet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om beslutanderätt i frågor om församlingstillhörighet. Jämför reservation 3 (M, C, V, L, KD). I kommittémotion 2017/18:3124 av m.fl. (M) föreslås ett tillkännagivande om att det ska vara möjligt för att införa fri eller friare församlingstillhörighet (yrkande 2). Frågan om församlingstillhörighet har debatterats vid ett flertal kyrkomöten. I utredningen församlingstillhörighet (SKU 2004:1) noteras: Det står klart att det inte är möjligt att enbart genom ändringar i kyrkoordningen införa denna modell. Det krävs ändringar i föreskrifterna i lagen om om tillhörighet till den församling där man är bosatt. Detta väcker frågor kring den särskilda ställning lagen om har som en grundläggande del av beslutet om ändrade relationer mellan staten och . En moment 22-liknande situation har i praktiken uppstått. Många i tror att frågan om församlingstillhörighet är ett ärende att exklusivt avgöras av och dess medlemmar medan alla försök att nå beslut om friare församlingstillhörighet vid kyrkomötet besvaras med att det hela avgörs av riksdag. Frågan har också tidigare varit uppe i , och samtliga allianspartier har där reserverat sig till förmån för att göra en översyn om hur beslutsrätten över denna fråga skulle kunna flyttas till . Lagstiftningen borde enligt motionärerna ändras på sådant sätt att själv kan avgöra huruvida dagens ordning med en strikt geografisk koppling i fråga om församlingstillhörighet ska behållas eller om en friare ordning ska införas. Även m.fl. (M) föreslår i motion 2016/17:1455 yrkande 1 ett tillkännagivande om att det ska vara möjligt för att införa fri eller friare församlingstillhörighet. Bakgrund och gällande ordning I 4 § första stycket lagen (1998:1591) om finns bestämmelser om församlingens organisatoriska uppbyggnad. Församlingen är enligt första stycket lokal enhet inom och omfattar de personer som tillhör och är bosatta inom församlingens område. Att församlingen omfattar de personer som tillhör och är bosatta inom församlingens område innebär att den s.k. territorialprincipen tillämpas. I motiven till bestämmelsen anfördes följande (prop. 1997/98:116 s. 51 f.): Den territorialprincip som ryms i den nuvarande ordningen är av stor betydelse för kyrkans organisatoriska identitet. Den är dessutom avgörande för att principen om rikstäckning skall kunna uppfyllas. Vid kyrkomöte uttalades att territorialprincipen skall framgå av lagen om (a. bet. s. 32). Enligt principbeslut bör det i lagen om slås fast att församlingarna, med vissa undantag, är territoriella och omfattar dem som tillhör och är folkbokförda inom församlingen. En utgångspunkt för reformen är att församlingarnas kommunstatus skall upphöra. Av detta skäl har utredningen ansett att det saknas anledning att knyta tillhörigheten till den statliga folkbokföringen. Utredningen har i stället föreslagit att uttrycket ”bosatt” skall användas. Förslaget har fått ett mycket positivt mottagande. Också regeringen ställer sig bakom förslaget. Som utredningen uttalat är begreppet bosatt något vidare än begreppet folkbokförd. Den närmare innebörden bör regleras inomkyrkligt. En förutsättning för att den statliga hjälpen med att beräkna, debitera, redovisa och ta in avgifter från dem som tillhör , dvs. administrationen av kyrkoavgift, skall kunna fungera torde dock vara att tillhörighetsreglerna ansluter sig till folkbokföringens regler, åtminstone när det gäller skyldigheten att betala kyrkoavgift. Det har – med stöd av särskild lagstiftning – funnits icke-territoriella församlingar inom . Av 4 § tredje stycket lagen om följer att det numera är själv som avgör om det ska finnas icke-territoriella församlingar vid sidan av de territoriella församlingarna. Bestämmelsens utformning hindrar enligt förarbetena inte att icke-territoriella församlingar kan betecknas annorlunda i det inomkyrkliga regelverket (se prop. 1997/98:116 s. 53). Enligt tidigare regler gällde att folkbokföring av en person skulle ske i en församling inom . gäller att folkbokföring ska ske inom en kommun (prop. 2012/13:120, bet. 2012/13:SkU25, rskr. 2012/13:254). Frågan om en fri eller friare församlingstillhörighet har behandlats av kyrkomötet vid ett flertal tillfällen. beslutade kyrkomötet att kyrkostyrelsen skulle tillsätta en utredning med uppgiften att förutsättningslöst analysera och klargöra problemen och redovisa konsekvenserna av ett system med friare församlingstillhörighet. Uppdraget resulterade i utredningsbetänkandet Rörlig församlingstillhörighet (SKU 2004:1). I denna utredning resonerades kring ett antal möjliga modeller, från en fullständigt fri till en friare församlingstillhörighet. Det konstaterades att vissa av modellerna med säkerhet inte är förenliga med lagen om och att de i vissa andra fall kunde bedömas som mer eller mindre svårförenliga med lagens bestämmelser. Vid behandlingen av frågor om församlingstillhörighet 2009 yttrade sig och upprepade vad man tidigare uttalat vid ett flertal tillfällen om territorialprincipen, nämligen att den är en grundläggande del av vår kyrkas tradition och självförståelse. menade att vad som konstituerar den territoriella anknytningen kan variera och att samhällsutvecklingen kan framtvinga en omprövning eller komplettering av tidigare synsätt och regelverk. Även års kyrkomöten behandlades frågor om friare församlingstillhörighet. Motionerna avslogs, i huvudsak med hänvisning till att frågan låg inom ramen för vad den s.k. skulle behandla. uttalade också att det är viktigt att kyrkan står fast vid den uppgörelse som träffades med staten vid relationsförändringen i fråga om och staten och att bestämmelserna i lagen om var en del av denna uppgörelse. I betänkande Närhet och samverkan (SKU 2011:2) konstaterades att frågan om att kunna ha uppdrag som förtroendevald i en annan församling än den i vilken man är bosatt är en av de centrala frågorna i diskussionerna om friare församlingstillhörighet. Denna uppfattning underströks av organisationsutskottet under kyrkomötet i betänkandet Friare församlingstillhörighet. uttalade där att förslag innebär att många av de problem som förknippats med den nuvarande ordningen kommer att få sin lösning. framhöll också att det inte finns några restriktioner mot att fira gudstjänst och vara engagerad i församlingsverksamhet i vilken församling som helst. Vidare anfördes att utredningen inte såg några skäl till att ta initiativ till ändringar i lagen om . Även vid kyrkomöte väcktes frågan om friare församlingstillhörighet. Kyrkomötet avslog en motion om att undersöka möjligheten till en friare församlingstillhörighet. I betänkandet (O 2013:10) som föregick kyrkomötets beslut, konstaterade organisationsutskottet återigen att det är viktigt att står fast vid den uppgörelse som träffats med staten vid relationsförändringen i fråga om och staten. menade att inget nytt hade framkommit som skulle motivera ett annat ställningstagande och påpekade också att en uppluckring av den nu gällande territorialprincipen skulle riskera att försämra möjligheterna för att bedriva en rikstäckande verksamhet. Vid kyrkomöte avslogs ett förslag om att skapa ökade möjligheter för kyrkotillhöriga att kunna välja att tillhöra en annan församling eller ett annat pastorat än den församling eller det pastorat som de är bosatta inom. I ett betänkande av organisationsutskottet (O 2014:9) anfördes att de argument som tidigare förts fram som skäl för avslag på motioner i denna fråga alltjämt gjorde sig gällande. Det handlade inte minst om identitet som öppen folkkyrka med rikstäckande verksamhet. Denna identitetsbild, som fastslagits i lagen om , var en del av uppgörelsen med staten vid relationsförändringen och något som organisationsutskottet även i fortsättningen ville slå vakt om. Enligt utskottets mening skulle ett tillmötesgående av motionärernas önskemål innebära att steg tas i en riktning mot en uppluckring av territorialprincipen och därmed en försämring av förutsättningarna för att bedriva en rikstäckande verksamhet. Med en valfrihet kring församlingstillhörighet såg organisationsutskottet också en risk i att en konkurrenssituation uppstår bland församlingar, något som inte var önskvärt eller i överensstämmelse med kyrkans identitet. var även av uppfattningen att frågan om församlingstillhörigheten var av mindre betydelse för många av kyrkans medlemmar. För dessa var medlemskap i som trossamfund viktigt, inte själva församlingstillhörigheten. En valfrihet i frågan om församlingstillhörighet skulle riskera att bli förvirrande för dessa medlemmar. I en motion (2015:87) till kyrkomötet föreslogs, med hänvisning till de ändrade bestämmelserna om folkbokföring i en kommun i stället för i en församling, att man skulle utreda möjligheten för en medlem att kvarstå som medlem i sin hemförsamling vid flytt till ett särskilt boende, serviceboende eller liknande. I tillsyns- och uppdragsutskottets betänkande TO 2015:1 konstaterades att den valfrihet som motionären efterfrågar inte är förenlig med bestämmelsen i 4 § lagen om som anger att församlingen omfattar de personer som är bosatta inom församlingens område. Även om lagstiftningen som gäller folkbokföring ändrades gäller den angivna bestämmelsen i lagen om om församlingstillhörighet grundad på bosättning. Att i kyrkoordningen införa bestämmelser som inte överensstämmer med bosättningsbegreppet som det är definierat i folkbokföringslagen (1991:841) ansåg utskottet inte ändamålsenligt. avstyrkte liknande motioner (bet. 2005/06:KU18 s. 9). Utskottet fann inte skäl att förorda en förändring eller omprövning av tidigare beslut om relationerna mellan staten och . Därefter har utskottet vidhållit sitt tidigare ställningstagande (bet. 2006/07:KU13, bet. 2008/09:KU7, bet. 2009/10:KU7, bet. 2011/12:KU12 och bet. 2013/14:KU27). Frågan om fri församlingstillhörighet behandlades senast av utskottet i betänkande 2015/16:KU12. Utskottet fann inte skäl att förorda en förändring av lagregleringen av församlingstillhörighet och avstyrkte motionsyrkandena. M, C, V, L och KD reserverade sig. Utskottet finner inte skäl att förorda en förändring av lagregleringen av församlingstillhörighet och avstyrker motionsyrkandena. ställning, punkt 1 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3470 av m.fl. (L) yrkande 5 och 2016/17:340 av (L) yrkandena 1–4, 2016/17:1455 av m.fl. (M) yrkande 2, 2016/17:1790 av (M) yrkandena 1 och 2, 2016/17:2746 av (M) och 2017/18:3442 av (M) yrkandena 1 och 2. Trossamfunden är en central del av det civila samhället och ska ha goda möjligheter att verka. Staten har ett ansvar för att säkra en fri religionsutövning, men ska inte ta ställning för en viss religion eller vissa samfund. Medan andra samfund fritt väljer sin egen organisationsform finns det en särskild lag (1998:1591) om , som detaljerat reglerar samfundets uppbyggnad, församlingens uppgifter, biskoparnas roll, kyrkomötets beslutsbefogenheter osv. Och mest slående av allt: I lagens portalparagraf föreskrivs religiösa bekännelse. För att ska stå helt fri från statlig styrning anser därför Liberalerna att den särskilda lagen om avskaffas. Det är medlemmar – inte – som ska avgöra samfundets vägval i religiösa frågor. Att avskaffa lagen om kan eventuellt förutsätta anpassningar i övrig lagstiftning. Det påverkar däremot inte i sig ansvar vad gäller begravningsväsendet. Inte heller trossamfundens möjlighet att via få hjälp med uppbörden av medlemsavgifter påverkas, eftersom detta regleras i annan lagstiftning. bör liksom alla andra samfund ha full frihet att avgöra sin egen verksamhet. Storleken på kyrkoavgiften, punkt 2 (M, KD) av (M), (M), (M), Dag Klackenberg (M) och Skånberg (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3124 av m.fl. (M) yrkande 1. Eftersom kyrkoavgiften beräknas som en procentuell andel av den kommunalskattepliktiga inkomsten och inte har ett tak får en person med höga inkomster följaktligen betala en i kronor räknat hög kyrkoavgift, och därtill en avgift som blir allt högre i takt med att personens inkomster ökar. Många av kyrkans medlemmar känner en stark samhörighet med kyrkan, men blir kyrkoavgiften i kronor räknat mycket hög finns ändå en risk att det gör att människor väljer att lämna kyrkan. Hur vanligt förekommande utträden av ekonomiska skäl är kan säkert variera mellan olika församlingar, beroende på t.ex. befolkningens inkomstförhållanden. Vi anser att ska ha rätt att på egen hand besluta om sina egna angelägenheter. Det ska därför vara möjligt för församlingar och pastorat inom att införa ett i kronor angivet tak och golv för den kyrkoavgift som en person ska betala. Beslutanderätt i frågor om församlingstillhörighet, punkt 5 (M, C, V, L, KD) av (M), (M), (M), (C), Dag Klackenberg (M), (L), (V) och Skånberg (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller delvis motionerna 2016/17:1455 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2017/18:3124 av m.fl. (M) yrkande 2. Vi anser att lagstiftningen borde ändras på sådant sätt att får beslutanderätten i frågor om församlingstillhörighet, och anser att bör tillkännage detta för regeringen. Begravningsavgiften, punkt 4 (L) (L) anför: Med anledning av de frågor som aktualiseras i motion 2017/18:851 vill jag framhålla vikten av att beräkningen och administrationen av begravningsavgiften sker korrekt och på ett sätt som möjliggör insyn. Dagens system för begravningsavgiften har brister, bland annat eftersom den tidigare begravningsclearingen har avskaffats. Vidare anser Liberalerna att de kommuner som så önskar ska kunna få överta ansvaret för begravningsväsendet efter ansökan till regeringen, något som dagens lagstiftning möjliggör. Jag har dock valt att inte reservera mig till förmån för motionen. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /17 2016/17:340 av (L): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inte ska ha någon särställning genom lagstiftning eller när det gäller ekonomiskt bistånd och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att lagen om ska upphävas och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska betala för att staten tar upp kyrkoavgift i skattsedeln och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att enda möjlighet att söka stöd från staten ska vara genom stöd till trossamfund och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1409 av Finn (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att få flytta en gravsatt urna från en gravplats med utgående gravrätt till en anhörigs bestående grav i syfte att fortsätta att bevara och vårda en plats för den gravsatta i form av en samlande familje- eller släktgrav och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1455 av m.fl. (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om fri församlingstillhörighet inom och därmed behovet av nödvändiga lagändringar och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av lagen om trossamfundet och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1491 av och (båda M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att byta ut begreppet begravningsavgift mot kyrkogårdsavgift och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1790 av (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att frånta rätten att inhämta sina medlemsavgifter med hjälp av och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att upphäva monopol på begravningsverksamheten och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2482 av (KD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda hur begravningslagen kan ändras vad gäller flyttning av aska och stoft så att det möjliggör flytt av aska i enlighet med efterlevandes/sörjandes önskningar och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2746 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fullt ut skilja kyrkan från staten och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3024 av (C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det finns ett behov av att göra en översyn av gällande lagstiftning för att kunna kräva ersättning från dödsbon för bårhuskostnader på grund av fördröjningar av begravningar som orsakas av dödsbon och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3470 av m.fl. (L): 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett avskaffande av lagen om och tillkännager detta för regeringen. Motioner från allmänna motionstiden /18 2017/18:851 av (L): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att begravningsavgiften ska reformeras på så sätt att den görs till en del av det offentligt beslutade skatteuttaget och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:952 av (C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att uppdra till regeringen att i samverkan med huvudmän för begravningsverksamheten utreda möjligheterna för utlandssvenskar att betala en begravningsavgift och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:1256 av Finn (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att få flytta en gravsatt urna från en gravplats med utgående gravrätt till en anhörigs bestående grav i syfte att fortsätta att bevara och vårda en plats för den gravsatta i form av en samlande familje- eller släktgrav, och detta tillkännager för regeringen. 2017/18:2497 av och (båda M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att byta ut begreppet begravningsavgift mot kyrkogårdsavgift och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:2627 av (S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ändra begravningsförordningen (1990:1147) för att underlätta att aska efter avliden får delas i enlighet med den avlidnes eller närståendes önskan och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3124 av m.fl. (M):