bet · H501NU11 · 2018-03-19 00:00:00 — Regeringens uppfattning är vidare att handelsavtal ska respektera demokratiskt fattade beslut. Enligt vad som framförs i propositionen fortsätter att arbeta för en fri och rättvis handel som kan bidra till en bättre utveckling för människor som lever i fattigdom. För att nå goda utvecklingseffekter stöder regeringen länderna i med genomförandet av de ekonomiska partnerskapsavtalen. Regeringen fortsätter att driva att EU ska ha en öppen och regelbaserad handelspolitik gentemot omvärlden. I linje med detta fortsätter regeringen att motverka EU:s användande av handelspolitiska skyddsåtgärder och förslag om att minska tillträdet till EU:s marknad för offentlig upphandling. När det gäller den framtida handelsrelationen med uppger regeringen att den verkar för att handeln mellan och ska fortsätta så friktionsfritt som möjligt. I ett första stadium prioriteras utträdesavtalet som huvudsakligen berör den inre marknaden, tullfrågor och WTO-åtaganden. I ett andra skede ökar fokus på förhandlingarna om ett nytt handelsavtal mellan och . presenterade kommissionen meddelandet i En balanserad och progressiv handelspolitik för att styra globaliseringen (KOM(2017) 492), ett paket med nya förslag på hur EU:s handelsagenda skulle kunna utvidgas och fullbordas. Kommissionen listar följande delar i sitt handelspaket: • ett förslag till förordning om inrättande av en ram för granskning av utländska direktinvesteringar i EU • rekommendationer om att inleda förhandlingar om handelsavtal med och • en rekommendation om att inleda multilaterala förhandlingar om inrättande av en multilateral domstol för lösning av investeringstvister • beslutet att kommissionen från och med nu ska offentliggöra sina rekommendationer till förhandlingsdirektiv för handelsavtal • beslutet att inrätta en grupp som ska ge råd om EU:s handelsavtal. I kommissionens strategi för att uppnå en balanserad och progressiv handelspolitik för att styra globaliseringen ingår dels beseglande av nya handelspartnerskap för att skapa progressiva regler för världshandeln, dels en fast handels- och investeringspolitik som skyddar EU:s intressen och uppnår rättvisa genom att alla parter agerar enligt regler – med lojala konkurrensvillkor, och utan illojala subventioner – dels transparenta och inkluderande förhandlingsprocesser för att ta fram handelsavtal som är ändamålsenliga. Kommissionen sammanfattar meddelandet med att framhålla att det är väsentligt för EU att försvara ett öppet och regelbaserat multilateralt handelssystem och föra en fast och proaktiv handelspolitik som baseras på öppenhet, och som säkerställer EU:s fortsatta välstånd och hållbar utveckling av den europeiska ekonomin. För att uppnå detta måste EU främja en ambitiös, progressiv, öppen och värde- och regelbaserad handelsagenda på internationell nivå. Detta innebär en handelspolitik som inte bara skapar nya ekonomiska möjligheter för företag och invånare utan även återspeglar och främjar de universella värden som unionen bekänner sig till, och som bevarar staternas rätt att reglera i det allmänna intresset. Kommissionens handelsstrategi – handel för alla presenterade kommissionen meddelandet om en ny handels- och investeringsstrategi: Handel för alla, mot en mer ansvarsfull handels- och investeringsstrategi (KOM(2015) 497). Meddelandet har behandlats av utskottet i ett utlåtande (utl. 2015/16:NU8). presenterade kommissionen en genomföranderapport av strategin (KOM(2017) 491). I rapporten beskriver kommissionen det arbete och de framsteg som har gjorts för att uppnå de åtaganden som gjorts inom ramen för strategin under fem tematiskt indelade avsnitt: en handelspolitik som bemöter globaliseringen; se till att handeln skapar fördelar för alla; att förankra handels- och investeringspolitiken i universella värderingar; inkluderande beslutsfattande som är öppet för insyn; engagera partner runt om i världen. Kommissionen konstaterar i rapporten att det har gjorts avsevärda konkreta framsteg mot en effektiv, öppen och ansvarsfull handelspolitik som svar på ekonomiska utmaningar och för att ta vara på möjligheter. EU utformar reglerna för global handel genom progressiva och innovativa avtal, exempelvis avtalen med och . Kommissionen noterar vidare att det pågående arbetet behöver slutföras på ett framgångsrikt sätt genom att noggrant genomföra de överenskomna avtalen för att se till att de nya möjligheterna skapar konkreta fördelar ute på fältet. Dessutom måste EU fortsätta driva sin strategi för moderna regler för handel i de pågående förhandlingarna inom WTO och med EU:s bilaterala partner. Vidare kan EU även dra lärdom av erfarenheterna från det praktiska genomförandet för att uppdatera och anpassa sina åtgärder och diskutera t.ex. tillämpningen av bestämmelser om hållbar utveckling. Slutligen anger kommissionen att man kommer att utforska nya områden inom handelspolitiken, t.ex. jämställdheten mellan könen. Utskottet har i ett tidigare handelspolitiskt betänkande (bet. 2015/16:NU9) beskrivit WTO:s bakgrund och organisation. Här nämns även WTO:s tre huvudavtal (, GATS och TRIPS). I betänkandet redogjordes även för WTO:s tionde ministerkonferens som hölls den 15–i , och innehållet i det s.k. Nairobipaketet och det uppdaterade informationsteknikavtalet () som båda antogs vid ministerkonferensen. Utskottet har även i ett tidigare betänkande (bet. 2013/14:NU13) redogjort för det s.k. minipaketet med frågor som antogs vid den nionde ministerkonferensen på . Avtalet på innehöll ett avtal om förenklade handelsprocedurer och en överenskommelse om vissa jordbruksfrågor och ett antal utvecklingsfrågor. Avtalet om förenklade handelsprocedurer trädde i kraft . Den 11–ägde den elfte ministerkonferensen rum i . Utsikterna att nå en överenskommelse i var redan innan ministerkonferensen små. I en ministerdeklaration enades slutligen medlemsländerna i ett beslut om fiskesubventioner som slår fast de framsteg som gjorts och ett uttalande om att förhandlingarna fortsätter. Målet är ett avtal vid nästa ministermöte om att förbjuda subventioner till illegalt, oreglerat och orapporterat fiske samt överfiske. Vidare beslutades att moratorierna för tullar på e-handel och undantaget från (WTO:s avtal om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätten) i klagomål som rör icke-överträdelse eller andra situationer skulle fortsätta att gälla . beslut att införa importtullar på stål och aluminium undertecknade president beslutet att införa tullar på import av stål och aluminium. Enligt den amerikanska administrationen träder tullarna i kraft efter att presidenten har undertecknat beslutet. Tullarna blir för stål och för aluminium. Den amerikanska presidenten uttalade i samband med undertecknandet att det kan bli aktuellt med undantag för enskilda länder. Enligt bedömning skulle nästan all svensk stålexport till (85–) omfattas av de amerikanska åtgärderna om EU inte får ett undantag. I betänkandet om handelspolitiska frågor (bet. 2015/16:NU9) redogjorde utskottet för det s.k. ISDS (Investor-State Dispute Settlement, tvistlösning mellan investerare och stat) som är ett internationell skiljeförfarande som kommer till stånd när en investerare anser att en stat brutit mot ett ingånget investeringsavtal (, BIT). I betänkandet presenterades även kommissionens förslag till ett moderniserat investeringsskydd, (). Kommissionens förslag till moderniserat investeringsskydd har därefter införlivats i det färdigförhandlade avtalet om handel och ekonomi mellan och (CETA). Kommissionen har lämnat en rekommendation till rådets beslut om ett bemyndigande om att inleda förhandlingar om en konvention om inrättande av en multilateral domstol för biläggande av investeringstvister (KOM(2017) 493). Initiativet till en multilateral investeringsdomstol är kommissionens svar på de senaste årens diskussion om problem med det nuvarande systemet med tvistlösning mellan investerare och stat som grundar sig på skiljedomsprinciper, i form av t.ex. brist på eller minskad legitimitet, konsekvens och transparens, samt avsaknaden av en möjlighet till omprövning. Syftet med en multilateral investeringsdomstol är att inrätta en ram för lösning av internationella investeringstvister som är permanent, oberoende och legitim, som kan förväntas bidra med konsekvent fast rättspraxis, som gör det möjligt att överklaga avgöranden, som är kostnadseffektiv, som har transparenta och effektiva förfaranden och som medger intervention av tredje part (t.ex. berörda miljö- eller arbetstagarorganisationer). Domstolens oberoende bör enligt kommissionen garanteras genom strikta krav på opartiskhet, icke-förnybara utnämningar, heltidsanställda skiljedomare och oberoende mekanismer för utnämning. Kommissionens förslag till förhandlingsdirektiv framgår av en bilaga till bemyndigandet. Här framgår bl.a. att förhandlingarna ska föras inom ramen för kommission för internationell handelsrätt (Uncitral). publicerade kommissionen en uppdatering av statusen för de pågående handelsavtalsförhandlingarna. Här framgår bl.a. att det har hållits 15 förhandlingsrundor med om ett transatlantiskt handels- och investeringspartnerskap (TTIP), den senaste . Samtalen är nu pausade i avvaktan på besked från administrationen i . Vidare framgår att avtalet med () undertecknades och började gälla provisoriskt i de delar av avtalet som omfattas av EU:s exklusiva beslutskompetens . Det betyder att bl.a. kapitlen om tullättnader, offentlig upphandling och hållbar utveckling kan tillämpas, men däremot inte kapitlet om investeringsskydd. godkände avtalet, och ratificerade avtalet . Fram till har åtta medlemsländer i EU godkänt avtalet. överlämnade regeringen en proposition (prop. 2017/18:60) till där den föreslår att ska godkänna CETA och det strategiska partnerskapsavtalet mellan och . I näringsutskottets yttrande i ärenden förordades att utrikesutskottet skulle tillstyrka regeringens förslag att godkänna CETA (yttr. 2017/18:NU4y). som justerade sitt betänkande , föreslår att godkänner CETA och det strategiska partnerskapsavtalet mellan och . förväntas fatta beslut i ärendet den 21 eller . Företrädare för i såväl näringsutskottet som utrikesutskottet har förordat att inte ska godkänna avtalet. Vidare nådde EU och en principöverenskommelse om det huvudsakliga innehållet i ett ekonomiskt partnerskapsavtal mellan och , och avtalet kunde slutföras . Efter en juridisk genomgång, s.k. skrubbning, och översättning till alla EU:s officiella språk kommer avtalet att läggas fram för godkännande av EU:s medlemsstater och innan det undertecknas. lade kommissionen fram förslag till förhandlingsmandat för att inleda förhandlingar med och . Kommissionens förslag till förhandlingsmandat har offentliggjorts tillsammans med konsekvensbedömningsrapporten. Diskussionerna om förhandlingsmandaten pågår i rådet, och de faktiska förhandlingarna kommer att inledas när rådet antar förhandlingsdirektiven. Förhandlingar om ett avtal med Mercosurländerna återupptogs 2016, och har flera förhandlingsrundor ägt rum, den senaste . Datum för nästa förhandlingsrunda är inte satt. inledde EU och förhandlingsprocessen om en modernisering av det globala avtalet mellan och . har det hållits flera förhandlingsrundor och för i stort sett samtliga kapitel har det skett ett utbyte av textförslag. Förhandlingar om ett multilateralt tjänstehandelsavtal () påbörjades , och utöver EU deltar 22 WTO-medlemmar i samtalen. Vid slutet av 2016 uppges de flesta parterna ha indikerat vilka av deras tjänstemarknader som de var villiga att öppna upp och i vilken utsträckning. genomfördes den 21:a förhandlingsrundan. avvaktar man att nästa steg ska slås fast. I utskottets handelspolitiska betänkande finns en mer ingående redogörelse för vad avtalet uppges omfatta och mer allmän information om tjänstehandel (bet. 2015/16:NU9). pågår plurilaterala förhandlingar om ett frihandelsavtal för gröna varor (Environmental Goods Agreement, ) mellan EU och 16 andra medlemsländer i WTO. Syftet med avtalet är att ta bort tullar på sådana miljövaror som har betydelse för att skydda miljön och motverka klimatförändringar genom att de renar luft och vatten, hjälper till med avfallshantering, bidrar till energieffektivisering, kontrollerar luftföroreningar eller producerar förnybar energi. genomfördes en 18:e förhandlingsrunda som följdes upp av ett ministermöte . Trots de ansträngningar som gjordes kunde man inte nå ett avtal. avvaktar man att nästa steg ska slås fast. bemyndigade rådet kommissionen att inleda förhandlingar om ett omfattande investeringsavtal mellan och . Förhandlingarna om avtalet inleddes formellt vid toppmötet mellan och . Syftet med avtalet är att undanröja hinder för investeringar i marknadstillträde och ge högt skydd för investerare och investeringar i EU och . Avtalet kommer att ersätta de 26 befintliga bilaterala investeringsfördragen mellan 27 enskilda EU-medlemsstater och genom ett enda övergripande investeringsavtal. Den 14:e förhandlingsrundan ägde rum i . nådde EU:s och förhandlare tydliga slutsatser om ett ambitiöst och omfattande utrymme för investeringsavtalet mellan och , och de blev eniga om en gemensam förhandlingstext. Separata förhandlingar med för en uppgradering av avtalet om handel och ekonomiskt samarbete lanserades 2007 men stoppades på grund av skillnader mellan parternas mandat och förväntningar. Det finns inget datum för nästa förhandlingsrunda i dessa förhandlingar. Förhandlingar om ett frihandelsavtal mellan och inleddes . Fyra förhandlingsrundor har ägt rum, den senaste . EU har ett associationsavtal med som skapade ett frihandelsområde mellan parterna. meddelade att associationsavtalet, och därmed också jordbruks- och fiskehandelsavtalet mellan och , inte är tillämpligt på territorium (mål C-104/16 P). Domstolen konstaterade bl.a. att samtycke från det västsahariska folket krävs vid ingåendet av ett avtal som omfattar , vilket inte fanns. EU har därefter beslutat att inleda förhandlingar om ett tillägg till det befintliga avtalet. godkände regeringen, med stöd av , kommissionens förhandlingsmandat. Regeringen gjorde en nationell deklaration om att ett framtida avtal måste respektera folkrätten, inklusive EU-domens stadganden om det västsahariska folkets samtycke. Regeringen framhåller på sin webbplats att hur kommer att ställa sig till det slutliga avtalet är helt beroende av hur väl dess innehåll kommer att stämma överens med förväntningarna i nationella deklaration. Regeringen framhåller vidare att den under förhandlingens gång agerat för och deklarerat vikten av att värna folkrätten och det västsahariska folkets rätt till självbestämmande. Under förhandlingarna om mandattexten uppges att tillsammans med andra medlemsstater bidragit till skrivningar i mandatet som tydliggör att ett framtida avtal ska vara i linje med folkrätten, inklusive domen från . har också bidragit till skrivningar i mandatet om transparens och medlemsstaternas insyn i förhandlingarna, vilket bedöms öka regeringens möjligheter att påverka förhandlingarna. I sammanhanget kan påminnas om att EU-lagstiftningen kräver att bl.a. handelspolitiken främjar hållbar utveckling. Kommissionen uppger att EU:s handelspolitik syftar till att säkerställa att den ekonomiska utvecklingen går hand i hand med social rättvisa, respekt för mänskliga rättigheter samt höga arbets- och miljöstandarder. EU arbetar för att säkerställa att handelspolitiken bidrar till att främja hållbar utveckling bl.a. genom de handelsavtal man förhandlar. EU har som krav att det ska ingå hållbarhetskapitel i alla de frihandelsavtal man förhandlar, och det genomförs också särskilda hållbarhetsanalyser av avtalstexterna (s.k. SIA-rapporter). aktiverade premiärminister artikel 50 i Lissabonfördraget, vilket innebar att förhandlingarna med EU om ett utträde påbörjades. Förhandlingar ska enligt fördraget vara avslutade . antog EU:s övriga 27 medlemsländer (EU27) ett beslut om att tillåta att förhandlingarna inleddes och utnämnde formellt kommissionen som EU-förhandlare. Rådet antog också förhandlingsdirektiv för samtalen. Enligt dessa skulle den första fasen av förhandlingarna fokusera på frågor som rör medborgarnas rättigheter, finansiell avräkning, gränsen mot och andra separationsproblem. Ett avtal som reglerar villkoren för den framtida relationen mellan och kan endast ingås när verkligen lämnar EU och blir ett tredjeland. Rådet uttalade dock att diskussioner om en övergripande förståelse för den framtida relationen skulle kunna inledas under förhandlingarnas andra fas. kom EU27 överens om att inleda interna förberedelser för den andra fasen av förhandlingarna och rekommenderade kommissionen rådet att dra slutsatsen att tillräckliga framsteg hade gjorts under förhandlingarnas första fas, vilket sedan bekräftades av rådet då också riktlinjer för att gå vidare till den andra fasen av förhandlingarna antogs. antog EU27 en ny uppsättning förhandlingsdirektiv med ställningstaganden om övergångsperioden. Av dessa framgår bl.a. att det föreslagna slutdatumet för övergångsperioden i förhandlingsdirektivet är och att hela föreslås fortsätta gälla för som om det vore en medlemsstat. gav regeringen i uppdrag att analysera och lämna alternativ till hur handel med tjänster mellan och kan regleras vid ett brittiskt utträde ur EU och dess inre marknad. I uppdraget ingick också att analysera och lämna alternativ till hur tull- och handelsprocedurer för handel med varor mellan och kan regleras vid ett brittiskt utträde. Uppdraget redovisades i en rapport . Rapportens huvudsakliga slutsatser har redogjorts för i ett tidigare betänkande (bet. 2016/17:NU13). Regeringen har även gett (Business ) i uppdrag att analysera nya möjligheter för det investeringsfrämjande som kan uppstå vid ett brittiskt utträde ur EU och dess inre marknad. Business skulle enligt uppdraget också lämna förslag till åtgärder kan vidta för att ta till vara dessa möjligheter. Av den rapport där Business redovisat uppdraget, och som överlämnades , framgår bl.a. att utgör en för perifer marknad för att automatiskt vinna nya utländska investeringar vid en eventuell omlokalisering av företagens verksamhet från till EU-området. Business föreslår bl.a. en förstärkt marknadsföring mot utvalda utländska företag och investerare om fördelarna med att bedriva verksamhet i . Vidare föreslår Business ett förstärkt, riktat investeringsfrämjande i sektorer med hög svensk konkurrenskraft och på marknader där har störst möjlighet att attrahera investeringar till följd av brexit och ett ökat fokus på att främja expansionsinvesteringar i . Gränshinder i handeln med har på regeringens uppdrag genomfört en företagsundersökning för att kartlägga vad som hindrar svensk handel (2016:5). Utskottet har i ett tidigare betänkande (bet. 2016/17:NU13) redogjort för resultatet av undersökningen. Här framgår bl.a. att det helt dominerande problemet i handeln med är tullhanteringen. Utskottet har också i tidigare betänkanden redogjort för det arbete som utförs inom ramen för , och dess gränskommittéer. har de nordiska regeringarnas uppdrag att bekämpa gränshinder som bromsar jobb och tillväxt i . uppger att de prioriterar de viktigaste gränshindren och sedan försöker driva fram en lösning hos berörda departement. fick ett förstärkt mandat som bl.a. innebär att de nationella representanterna har fått större frihet att agera genom att t.ex. kalla till möten med berörda ministrar, arbetsmarknadens parter och andra aktörer som kan bidra till att lösa gränshindren. lämnar en årlig rapport där det framgår vilka gränshinder som varit prioriterade och vilken status de har, t.ex. om de är borta, om det pågår ett arbete med att ta bort hindren eller om det inte är prioriterat vid berörda departement eller myndigheter. Av rapporten framgår att målsättning är att fem till tio nordiska gränshinder ska avskaffas som ett resultat av deras arbete. Ett av de hinder som varit prioriterade är tull och deposition i samband med överförsel av varor. uppger att tullsvårigheter och problem med tull ofta uppmärksammas i samband med tillfällig införsel av varor till exempelvis , eftersom norska tullregler ofta upplevs vara förenade med mer administrativa bördor och fler avgifter än vad företagen är vana vid. Ett stort problem för många företag har varit att de måste deponera tull och moms, vanligtvis kontant, för varor som förs in i trots att varorna ska återföras till . Det kan t.ex. gälla yrkesutrustning, arbetsmaterial och varuprover. Pengarna återbetalas efter det att varorna förts tillbaka över gränsen, men det görs vanligtvis ett avdrag för administrativa avgifter. I är avgiften . Utöver en kostnad för den enskilda företagaren innebär det också ett administrativt arbete eftersom flera olika dokument måste fyllas i. Av rapporten framgår att frågan har lösts när det gäller redskapen men att problemet fortfarande kvarstår när det gäller andra varor. I sammanhanget kan även Solvit nämnas dit företag och personer kostnadsfritt kan vända sig för att få hjälp med problem som de upplever på den inre marknaden. I varje EU-land samt i , och finns ett Solvitcentrum som tar emot anmälningar om hinder som läggs i en gemensam databas för att sedan analysera problemet och i samarbete med andra Solvitcentrum och myndigheten i det land där problemet uppstått försöka komma till rätta med det. En lösning på problemet kan vara att myndigheten ändrar sitt agerande, men ett resultat av Solvits arbete kan också vara ett konstaterande att inget EU-rättsligt brott har begåtts. Solvit har inga sanktionsmöjligheter och kan inte tvinga myndigheter att agera i enlighet med vad Solvit kommit fram till. Det här sättet att arbeta har dock enligt uppgift från , som ansvarar för , visat sig framgångsrikt och har hjälpt många företag och personer att få ut det bästa möjliga av den inre marknaden. Agenda 2030 och handel antog FN Agenda 2030 och de globala målen för hållbar utveckling. Genom den antagna agendan har världens länder förbundit sig att arbeta för att nå målen, och respektive lands regering ansvarar för att målen nås i det egna landet. Agenda 2030 består av 17 globala mål och 169 delmål. Målen och Agenda 2030 syftar till att utrota fattigdom och hunger, förverkliga mänskliga rättigheter för alla, uppnå jämställdhet och egenmakt för alla kvinnor och flickor samt säkerställa ett varaktigt skydd för planeten och dess naturresurser. De globala målen är integrerade och odelbara och balanserar de tre dimensionerna av hållbar utveckling: den ekonomiska, den sociala och den miljömässiga. Agenda 2030 innehåller flera kopplingar till handelspolitiken. Det mål med starkast handelskoppling är mål 17 om genomförande och partnerskap. Här anges tre delmål för handel, vilka är att främja ett öppet, regelbaserat och icke-diskriminerande handelssystem inom WTO (mål 17.10); att väsentligt öka exporten från utvecklingsländer, särskilt att dubblera de minst utvecklade ländernas andel av den globala exporten till 2020 (mål 17.11); samt att genomföra tull- och kvotfritt marknadstillträde för varor från de minst utvecklade länderna (mål 17.12). Uttryckliga kopplingar till handel kommer också in under ett antal övriga mål och rör frågor som att minska handelsstörningar på världsmarknaden för jordbruksprodukter (mål 2b), förbjuda vissa former av fiskesubventioner (mål 14.6), öka det handelsrelaterade biståndet – Aid for trade (mål 8a), inkludera små och medelstora företag i värdekedjor (mål 9.3), samt främja hållbar konsumtion och produktion, vilket även inkluderar hållbar offentlig upphandling (mål 12 respektive 12.7). Agenda 2030 bekräftar vidare principen om en särskild och differentierad behandling av utvecklingsländer (mål 10a), påminner om möjligheten att utnyttja flexibiliteten i i syfte att skydda folkhälsa (mål 3b), samt understryker vikten av att skapa starka institutionella förutsättningar för hållbar handel t.ex. genom att jobba med kapacitetsuppbyggnad av effektiva och transparenta institutioner, gott styre och anti-korruption (mål 16).