bet · H501SoU20 · 2018-06-05 00:00:00 — möjlighet att föra barnets talan bör inte avse bara talan om fastställande av faderskap, utan – för att möjliggöra fastställande av faderskap i de fall surrogatmodern är gift – också talan om hävande av faderskap för surrogatmoderns make. I kommittémotion 2017/18:4107 av och (C, M) föreslås ett tillkännagivande om att altruistiskt surrogatmoderskap ska bli en tillåten metod för assisterad befruktning. Liknande förslag finns även i kommittémotion 2017/18:4123 av m.fl. (L) yrkande 3, 2017/18:1721 av (M), 2017/18:2980 av (M), kommittémotionerna 2017/18:3215 av m.fl. (M) yrkande 14, 2017/18:3217 av m.fl. (M) yrkande 2 och partimotion 2017/18:3578 av m.fl. (L) yrkande 11. I partimotion 2017/18:3750 av m.fl. (KD) yrkande 76 föreslås ett tillkännagivande om att inte tillåta surrogatmoderskap. En likalydande begäran finns i kommittémotion 2017/18:3625 av m.fl. (KD) yrkande 28. I kommittémotion 2017/18:4108 av m.fl. (SD) yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om att utreda hur svenskars utnyttjande av surrogatmoderskap i andra länder ska upphöra. Motionärerna anser att regeringen med de föreslagna lagändringarna om surrogatmoderskap ger fel signaler och indirekt legitimerar att svenskar utnyttjar ett förfarande i andra länder som inte är tillåtet i . Riktad information till blivande föräldrar I kommittémotion 2017/18:4123 av m.fl. (L) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om att informationsinsatser om värdföräldraskap (i övriga betänkandet kallat surrogatföräldraskap) inte bör riktas till enskilda. Motionärerna ifrågasätter att Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd ges i uppdrag att undersöka huruvida myndigheter bör förmedla riktad information till personer som överväger att bli föräldrar genom värdmoderarrangemang (i övriga betänkandet kallat surrogatarrangemang) i utlandet. Den rättliga tryggheten för barn som tillkommit genom surrogatarrangemang i utlandet I kommittémotion 2017/18:4123 av m.fl. (L) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda hur man ytterligare kan stärka den rättsliga tryggheten för barn som tillkommit genom värdmoder-arrangemang i utlandet. När det gäller motionsyrkandet om att utreda hur man ytterligare kan stärka den rättsliga tryggheten för barn som tillkommit genom surrogatarrangemang i utlandet anför civilutskottet följande. Som civilutskottet ovan konstaterat när det gäller föräldraskap vid surrogatarrangemang i utlandet kommer en utländsk fastställelse av faderskap genom bekräftelse eller domstolsavgörande som huvudregel även fortsättningsvis att gälla i , även när barnet har tillkommit genom ett surrogatarrangemang och den man som fastställelsen avser inte är barnets genetiska far. Vidare innebär det lagförslag som civilutskottet tidigare i yttrandet ställt sig bakom att det införs utökade möjligheter för socialnämnder och domstolar att fastställa faderskap enligt svensk lag, vilket gör det lättare att i fastställa faderskapet för barnets genetiska far efter ett surrogatarrangemang i utlandet. konstaterar även att regeringen, i syfte att främja en enhetlig tillämpning av regelverket på området och motverka problemet i vissa fall med långa handläggningstider, avser att ge Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd i uppdrag att ta fram ett kunskapsstöd till de myndigheter som kan komma att hantera frågor som rör surrogatarrangemang i utlandet. Mot den redovisade bakgrunden anser civilutskottet inte att det finns behov av någon åtgärd från sida med anledning av motionen, och motionsyrkandet bör därför avstyrkas. Surrogatmoderskap aktualiserar flera komplicerade etiska och juridiska frågeställningar och intresseavvägningar bl.a. i förhållande till den födande kvinnan och barnet. Internationellt, och inom EU, finns inte någon samsyn i frågan om det bör vara tillåtet att bli förälder genom surrogatarrangemang. I är surrogatmoderskap inte uttryckligt förbjudet, men lagstiftningen medger inte att surrogatarrangemang genomförs inom svensk hälso- och sjukvård. Utskottet noterar att regeringen ansluter sig till utredningens bedömning att inte föreslå någon ändring i det avseendet. Utskottet ansluter sig till regeringens bedömning. Motionerna 2017/18:1721 (M), 2017/18:2980 (M), 2017/18:3215 (M) yrkande 14, 2017/18:3217 (M) yrkande 2, 2017/18:3578 (L) yrkande 11, 2017/18:4107 (C, M) och 2017/18:4123 (L) yrkande 3 bör avslås. Motionerna 2017/18:3625 (KD) yrkande 28 och 2017/18:3750. (KD) yrkande 76 får anses tillgodosedda och bör avslås. Utskottet noterar att regeringen inte föreslår lagändringar enbart i syfte att underlätta för svenska medborgare att genomgå surrogatarrangemang i utlandet. Emellertid anser regeringen att sådana ändringar kan krävas exempelvis för att den föräldraskapsrättsliga lagstiftningen ska stå i överensstämmelse med principen om barnets bästa. Utskottet delar den bedömningen. Utskottet anser inte att det finns skäl för något initiativ från med anledning av motion 2017/18:4108 (SD) yrkande 6. Motionen bör avslås. När det gäller det aviserade uppdraget till Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd i den delen det avser att undersöka om och i så fall hur kunskap som rör surrogatarrangemang i utlandet ska förmedlas till potentiella föräldrar konstaterar utskottet liksom regeringen att information från myndigheter måste vara saklig och att detta är någonting som Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd måste beakta i sitt arbete med kunskapsstödet. Ett tillkännagivande med anledning av motion 2017/18:4123 (L) yrkande 5 är inte nödvändigt. Motionen bör avslås. När det slutligen gäller ett motionsyrkande om att utreda hur man ytterligare kan stärka den rättsliga tryggheten för barn som tillkommit genom surrogatarrangemang ansluter sig utskottet till civilutskottets bedömning. Motion 2017/18:4123 (L) yrkande 4 bör alltså avslås. Föräldraskap vid ändrad könstillhörighet Utskottets förslag i korthet avslår motioner om utredning om kön och könstillhörighet, folkbokföringsfrågor och föräldraskaps-presumtion vid ändrad könstillhörighet. Jämför reservation 14 (SD) och 15 (V, L). Särskilda regler om föräldraskap för de fall personer får barn efter det att en av eller båda föräldrarna har ändrat könstillhörighet Regeringen anför att det av den kartläggning utredningen har gjort framgår att det slopade steriliseringskravet åtminstone inledningsvis gett upphov till vissa tillämpningsproblem i folkbokföringsverksamheten och att problemen beror på att den föräldraskapsrättsliga lagstiftningen inte är anpassad till situationen att en person som ändrat könstillhörighet får barn. Enligt regeringen är det angeläget att den föräldraskapsrättsliga regleringen är tydlig. Det ska inte för enskilda och myndigheter råda någon tvekan om vilka som ska anses som ett barns föräldrar. Enligt regeringen bör den föräldraskapsrättsliga regleringen när någon av eller båda föräldrarna har ändrat könstillhörighet utgå från den könstillhörighet som framgår av folkbokföringen. En man som föder ett barn bör således betecknas och registreras som far till barnet. Om mannen har genomgått en assisterad befruktning som ensamstående bör motsvarande regler som gäller vid assisterad befruktning av ensamstående kvinnor gälla för honom. Även en man som uppfyller villkoren för att fastställas som far eller, efter en assisterad befruktning, anses som far, bör betecknas och registreras som far. Det innebär att han ska anses som far till barnet om det genom en genetisk undersökning är utrett att han är barnets far, eller om det är utrett att han har haft samlag med den förälder som fött barnet eller en assisterad befruktning har utförts med hans spermier då barnet kan ha tillkommit och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har tillkommit genom samlaget eller behandlingen (1 kap. 5 § ). Han ska även anses som far till barnet om han har samtyckt till att hans make eller sambo genomgår en assisterad befruktning och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet kommit till genom behandlingen. Om donerade spermier har använts, krävs att behandlingen har utförts inom svensk hälso- och sjukvård eller vid en behörig inrättning i utlandet där barnet har rätt att ta del av uppgifter om spermiedonatorn (1 kap. 8 § ). En kvinna som uppfyller motsvarande villkor bör betecknas och registreras som mor till barnet. Att en kvinna som föder barn ska anses som barnets mor följer redan av den oskrivna moderskapsprincipen och behöver inte regleras särskilt. Faderskap eller moderskap för den som inte har fött barnet bör fastställas genom bekräftelse eller dom Om modern när ett barn föds är gift med en man, anses mannen som barnets far (1 kap. 1 § ). Presumtionen gäller även om barnet har kommit till genom assisterad befruktning. Om det inte finns en faderskapspresumtion, ska faderskapet fastställas genom bekräftelse eller dom. Ett föräldraskap enligt 1 kap. 9 § måste alltid fastställas genom en bekräftelse eller en dom. Det finns alltså i dessa fall inte någon motsvarighet till en faderskapspresumtion (1 kap. 3 och 9 §§ ). Enligt regeringen har dock Utredningen om faderskap och föräldraskap i uppdrag att bl.a. ta ställning till om föräldraskapet enligt 1 kap. 9 § för en make eller registrerad partner vid assisterad befruktning bör presumeras på motsvarande sätt som faderskapet presumeras för en gift man (dir. 2017:28). Frågan är vad som ska gälla i de fall ett barn föds efter det att någon av eller båda föräldrarna har ändrat könstillhörighet. Enligt regeringen bör faderskapet eller moderskapet i de fall den som föder barnet inte är gift med barnets andra förälder, liksom i andra fall där den födande föräldern inte är gift, fastställas genom bekräftelse eller dom. Utredningen föreslår att faderskapet eller moderskapet ska fastställas genom bekräftelse eller dom även när den födande föräldern är gift. Några remissinstanser anser dock att en gift partner bör omfattas av faderskapspresumtionen eller en motsvarande moderskapspresumtion. Enligt regeringen bygger dock faderskapspresumtionen på tanken att den i de allra flesta fall anger den genetiska fadern som barnets rättsliga far, medan det inte i samma utsträckning kan antas att en person som har ändrat könstillhörighet och ska fastställas som far eller mor till barnet kommer att ha bidragit med sina spermier till befruktningen. Detta är också enligt regeringen ett av skälen till att det inte finns någon motsvarande presumtion för den kvinna i ett samkönat äktenskap som inte har fött barnet. Regeringen anser därför att ett faderskap eller moderskap för den som inte har fött barnet bör fastställas genom bekräftelse eller dom när någon av eller båda föräldrarna har ändrat könstillhörighet även i de fall föräldrarna är gifta med varandra. Det bör inte införas särskilda regler om föräldraskap för det fall en person redan har barn vid ändring av könstillhörigheten Enligt regeringen anser att de nya reglerna om föräldraskap även bör gälla i förhållande till personer som redan har en relation registrerad till en person som har ändrat könstillhörighet, exempelvis ett barn som är fött före ändringen av könstillhörigheten. Syftet med den föräldraskapsrättsliga regleringen är emellertid att fastställa vem som är förälder till ett barn när barnet föds. Även om reglerna kan komma att tillämpas i ett senare skede av ett barns liv, ska de inte tillämpas för att fastställa vem som är ett barns förälder när en sådan är fastställd (jämför 1 kap. 3 § ). Det bör därför inte införas särskilda regler om föräldraskap för de fall en person redan har barn när hans eller hennes könstillhörighet ändras. Regeringen konstaterar dock att det i egenskap av folkbokföringsmyndighet åligger att registrera uppgifter i folkbokföringen om en persons familj, bl.a. vem som är förälder till ett barn (1 § folkbokföringslagen [1991:481], 1 kap. 4 § och 2 kap. 3 § 10 lagen [2001:182] om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet och 2 § förordningen [2001:589] om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet). Det är därför enligt regeringen som får bedöma om en ändrad könstillhörighet i varje enskilt fall bör medföra en ändring av uppgiften om föräldraskap. Tillkännagivande om ordningen för utredningar om faderskap för ogifta beslutade om ett tillkännagivande om ordningen för utredningar om faderskap för ogifta (bet. 2014/15:CU6 förslagspunkt 4, rskr. 2014/15:122, ingen reservation): Mot denna bakgrund anser utskottet att det finns skäl för regeringen att undersöka de frågeställningar kring den nuvarande ordningen för utredningar om faderskap för ogifta som lyfts fram i motionerna. Det bör vara en uppgift för regeringen att överväga om det finns behov av förändringar och i så fall ta nödvändiga initiativ. Regeringen bör också i ett lämpligt sammanhang återkomma till och redovisa resultatet av arbetet. Vad utskottet anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Ställningstagandet innebär ett delvis bifall till samtliga motioner. Regeringen anför i propositionen att den tillsatte en utredning om modernare regler om faderskap och föräldraskap (dir. 2017:28). Ett av utredningens uppdrag är att lämna förslag på hur reglerna om bekräftelse av faderskap och föräldraskap för ogifta kan moderniseras och förenklas. Uppdraget ska redovisas . Genom den redovisningen anser regeringen att riksdagsskrivelsen är slutbehandlad. Regeringen redovisar den riksdagsskrivelse som avser tillkännagivandet som inte slutbehandlad i regeringens skrivelse 2017/18:75 skrivelser till regeringen – åtgärder (s. 15). Regeringen hänvisar där till den ovan nämnda utredningen och anför att avsikten är att återredovisa till och därmed slutbehandla skrivelsen. Följande information finns på webbplats om följdändringar i folkbokföringen sedan registrerat en uppgift om en persons juridiska könstillhörighet efter ett beslut om ändrad könstillhörighet. Det finns inga uttryckliga författningsbestämmelser om hur andra uppgifter i folkbokföringen ska registreras vid ändrad könstillhörighet. Ändringarna görs i stället utifrån interna rutiner samt rättspraxis. Utgångspunkten för de ändringar som görs i folkbokföringen är att det nya personnumret och namnet för den som ändrar könstillhörighet ska få fullt genomslag i folkbokföringen. Det innebär att de nya personuppgifterna framgår även hos personens föräldrar och barn. Exempelvis ska en relation till ett barn återspegla förälderns förvärvade könstillhörighet som en följd av beslutet om ändrad könstillhörighet. Den som blivit man är efter ändringen registrerad som far till sitt barn och den som blivit kvinna är på motsvarande sätt registrerad som mor. Det innebär att barnet efter ändringen kan ha två registrerade fäder eller två registrerade mödrar i folkbokföringen. Om föräldern även är vårdnadshavare för barnet presenteras vårdnaden med vårdnadshavarens nya personnummer. Ett nytt personnummer i samband med ändring av könstillhörighet får också genomslag för aktuellt och tidigare äktenskap. Om personen som ändrat könstillhörighet har varit gift eller registrerad partner presenteras den avslutade relationen med det nya personnumret och namnet. åtgärder påverkas inte av den berörda personens inställning till hur uppgifterna ska presenteras. Man kan inte själv välja hur identitets- och familjerättsliga förhållanden ska betecknas eller registreras i folkbokföringen. Registreringen i folkbokföringen påverkar alla personer som har en relation till den som ändrat könstillhörighet, oavsett vilken ålder de har eller om de har avlidit. Utredningen om modernare regler om faderskap (dir. 2017:28) beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att se över delar av regler om fastställande av faderskap och föräldraskap (dir. 2017:28). I uppdraget ingår att ta ställning till om, och i så fall under vilka förutsättningar, föräldraskapet för en make eller registrerad partner vid assisterad befruktning bör presumeras på motsvarande sätt som faderskapet presumeras för en gift man. Om utredaren bedömer att en föräldraskapspresumtion bör införas, ska utredaren även ta ställning till när en sådan presumtion ska kunna hävas. Utredaren ska även undersöka hur reglerna om bekräftelse av faderskap och föräldraskap för ogifta tillämpas och lämna förslag på hur regleringen kan moderniseras och förenklas. Utredaren ska i det sammanhanget beakta vikten av att fastställda faderskap blir korrekta och de möjligheter som digitaliseringen kan erbjuda för att förenkla förfarandet. I uppdraget ingår även att göra en översyn av de författningar som handlar om rättsgenetiska undersökningar vid utredning av faderskap. Syftet är att – med utgångspunkt i principen om barnets bästa – åstad-komma en mer ändamålsenlig, jämlik och modern reglering. Uppdraget ska redovisas . Utredning om kön och könstillhörighet I kommittémotion 2017/18:4108 av m.fl. (SD) yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att tillsätta en bred utredning om kön och könstillhörighet. Motionärerna anser att regeringens förslag, att den som juridiskt har ett kön men bidrar med könsceller som biologiskt tillhör det andra könet, är dåligt underbyggt. Det finns flera sätt att definiera kön, juridiskt kön, biologiskt kön och genus, och det är enligt motionärerna inte bra att ha flera olika könstillhörigheter för en person. Motionärerna anför att det behöver tydliggöras hur staten ska se på kön och vilka begrepp som ska användas. Föräldraskap för befintliga barn vid ändrad könstillhörighet I kommittémotion 2017/18:4102 av m.fl. (KD) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om möjligheten att i folkbokföringen inte ändra redan befintliga familjerelationer vid ändrad könstillhörighet. Enligt motionärerna är det rimligt att det juridiska könet återspeglas i föräldraskapet när en person blir förälder efter den tidpunkt då könsidentiteten fastställs. Det bör dock övervägas om redan befintliga familjerelationer alltid måste ändras i samband med att en person genomgår ändrad könstillhörighet. I det fall den enskilde inte önskar få familjerelationer ändrade bör detta inte påtvingas någon vad gäller befintliga familjerelationer. Det bör utredas i vilken mån detta kräver stöd i lag eller förordning. Föräldraskapspresumtion vid ändrad könstillhörighet I kommittémotion 2017/18:4123 av m.fl. (L) yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om att en könsneutral föräldraskapspresumtion bör införas skyndsamt. Motionärerna delar regeringens uppfattning att en persons könstillhörighet bör avspeglas i det rättsliga föräldraskapet. Reglerna om fastställande av faderskap och föräldraskap har emellertid inte uppdaterats till fullo, och det leder till praktiska nackdelar. Enligt det föreslagna regelverket omfattas inte ett gift föräldrapar där någon ändrat könsidentitet av faderskapspresumtion, utan i stället får faderskapet fastställas genom bekräftelse eller dom (i likhet med hur faderskap fastställs i samboför-hållanden och föräldraskap för den i ett gift samkönat par som inte föder barnet). Utredningen om modernare regler om faderskap (dir. 2017:28) arbetar med frågan, och det hade varit ett alternativ att avvakta med lagändringen så att frågan hade kunnat hanteras i ett sammanhang. Motionärerna anser att det är mycket viktigt att frågan löses . När det gäller frågan om föräldraskap för befintliga barn vid ändrad könstillhörighet har civilutskottet anfört följande: har tidigare i yttrandet ställt sig bakom regeringens lagförslag om särskilda regler om föräldraskap vid ändrad könstillhörighet. Regleringen ska tillämpas för att fastställa vem som är far eller mor till ett barn som föds efter det att könstillhörigheten för någon av eller båda föräldrarna har ändrats. Regleringen ska däremot inte tillämpas för att fastställa vem som är ett barns far eller mor när en sådan är fastställd, och reglerna gäller alltså inte i förhållande till ett barn som är fött före ändringen av könstillhörigheten. Detta innebär att den föräldraskapsrättsliga regleringen är i överensstämmelse med önskemålen i motionen, och motionsyrkandet bör utifrån den utgångspunkten avstyrkas. En annan sak är, som påpekas i propositionen, att i egenskap av folkbokföringsmyndighet har till uppgift att registrera uppgifter i folkbokföringen om en persons familj, bl.a. vem som är förälder till ett barn, och att det därför är som med tillämpning av bl.a. folkbokföringslagen (1991:481) får bedöma huruvida en ändrad könstillhörighet i varje enskilt fall bör leda till en ändring av uppgiften om föräldraskap. Den regleringen ligger utanför civilutskottets beredningsområde, och civilutskottet tar därför inte ställning till om det utifrån den regleringen kan finnas skäl att föreslå någon åtgärd med anledning av motionsyrkandet. I fråga om föräldraskapspresumtion vid ändrad könstillhörighet anför civilutskottet följande: har tidigare i detta yttrande ställt sig bakom regeringens lagförslag om att när någon av eller båda föräldrarna har ändrat könstillhörighet, ska faderskap eller moderskap för den som inte har fött barnet fastställas genom bekräftelse eller dom även när föräldrarna är gifta med varandra. Vidare konstaterar civilutskottet att Utredningen om faderskap och föräldraskap har i uppdrag att bl.a. ta ställning till om föräldraskapet för en make eller registrerad partner vid assisterad befruktning bör presumeras på motsvarande sätt som faderskapet presumeras för en gift man (dir. 2017:28). Uppdraget ska redovisas . Därutöver föreslås i betänkandet Transpersoner i – Förslag för stärkt ställning och bättre levnadsvillkor (SOU 2017:92) bl.a. att regeringen tillsätter en utredning med uppdrag att genomföra en översyn av i syfte att göra den könsneutral. Regeringen förklarar i propositionen att den kommer att återkomma med anledning av betänkandet. Mot den bakgrunden anser civilutskottet att det inte finns skäl att föreslå något initiativ från med anledning av motionen, och motionsyrkandet bör därför avstyrkas. Utskottet har tidigare i betänkandet ställt sig bakom regeringens lagförslag om särskilda regler om föräldraskap vid ändrad könstillhörighet. Reglerna innebär att den föräldraskapsrättliga regleringen när någon eller båda av föräldrarna ändrat könstillhörighet ska utgå från den könstillhörighet som framgår av folkbokföringen. Utskottet anser inte att bör ta ett initiativ med anledning av motion 2017/18:4108 (SD) yrkande 3, varför den bör avslås. Som nämnts har utskottet, liksom civilutskottet, tidigare ställt sig bakom regeringens lagförslag om särskilda regler om föräldraskap vid ändrad könstillhörighet. Regleringen ska tillämpas för att fastställa vem som är far eller mor till ett barn som föds efter det att könstillhörigheten för någon eller båda föräldrarna har ändrats. Dessa regler gäller inte i förhållande till ett barn som är fött före ändringen av könstillhörigheten. Det kan därutöver noteras att i egenskap av folkbokföringsmyndighet har till uppgift att registrera uppgifter i folkbokföringen om en persons familj, bl.a. vem som är förälder till ett barn, och att det är som med tillämpning av bl.a. folkbokföringslagen (1991:481) får bedöma om en ändrad könstillhörighet i varje enskilt fall bör medföra en ändring av uppgiften om föräldraskap. Utskottet noterar i det sammanhanget att utgångspunkten för de ändringar som görs i folkbokföringen efter beslut om ändrad könstillhörighet enligt praxis är att de nya personuppgifterna ska framgå även hos personens föräldrar och barn. Det framgår vidare att det av denna praxis följer att den enskilde inte själv kan välja hur identitets- och familjerättsliga förhållanden ska betecknas eller registreras i folkbokföringen och att registreringen i folkbokföringen påverkar alla personer som har en relation till den som ändrat könstillhörighet, oavsett vilken ålder de har eller om de har avlidit.