bet · H501JuU14 · 2018-04-12 00:00:00 — Beredningen av betänkandet borde inte föregripas, anförde utskottet. följde utskottet (rskr. 2015/16:196). behandlade utskottet motioner om sexualbrott m.m. i betänkande 2016/17:JuU16 (s. 32–39). Utskottet föreslog två tillkännagivanden om sexualbrott som biföll (rskr. 2016/17:211). tillkännagav att det krävs en bredare sexualbrottslagstiftning och att lagstiftningen tydligt bör markera vars och ens rätt att själv bestämma om man vill ha sex eller inte. fann vidare att det bör införas ett oaktsamhetsbrott för våldtäkt och tillkännagav att regeringen bör överväga att införa en ny brottsrubricering, grovt sexuellt ofredande. Utskottet noterade bl.a. i sitt ställningstagande att samtliga ledamöter sexualbrottskommitté står bakom kommitténs förslag om en ny sexualbrottslagstiftning (SOU 2016:60). Som utskottet har påpekat är det viktigt att skyddet för den sexuella integriteten är heltäckande, i den bemärkelsen att de gärningar som bör vara straffbara också är straffbara. För detta krävs bl.a. en stark och effektiv sexualbrottslagstiftning. Därutöver måste rättsväsendet ha arbetsmetoder som medför att dessa brott upp. Utskottet ser därför positivt på det uppdrag som Brå har fått av regeringen, och motion 2017/18:842 (S) får därigenom anses som delvis tillgodosedd. Genom ändringarna av bestämmelsen i 6 kap. 10 a § om kontakt för att träffa barn i sexuellt syfte stärktes skyddet för barn mot kontakter i sexuellt syfte. Enligt utskottet är det ännu för tidigt att dra några slutsatser om ändringarna får betydelse för antalet domstolsprövningar. Utskottet är mot den bakgrunden inte berett att ställa sig bakom motionen 2017/18:1101 (S). Utskottet är inte berett att ställa sig bakom vad som anförs i motion 2017/18:1454 (-) om att kriminalisera sexköp för samtliga inblandade. Straffrättslig reglering av ocker Utskottets förslag i korthet avslår en motion om en översyn av den straffrättsliga regleringen av ocker. Jämför reservation 5 (L). I motion 2017/18:3579 av m.fl. (L) yrkande 15 begärs ett tillkännagivande om en översyn av den straffrättsliga regleringen av ocker. Enligt motionären är bestämmelsen om ocker av mycket gammalt ursprung och svår att tillämpa på dagens kreditmarknad. Ocker regleras i 9 kap. 5 § : Den som vid avtal eller någon annan rättshandling utnyttjar någons trångmål, oförstånd, lättsinne eller beroendeställning till att bereda sig förmån, som står i uppenbart missförhållande till motprestationen eller för vilken motprestation inte ska lämnas, döms för ocker till böter eller fängelse i högst . För ocker döms också den som vid kreditgivning i näringsverksamhet eller i annan verksamhet, som bedrivs vanemässigt eller annars i större omfattning, bereder sig ränta eller annan ekonomisk förmån, som står i uppenbart missförhållande till motprestationen. Är brottet grovt, döms för grovt ocker till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen har avsett betydande värde eller varit av särskilt farlig eller hänsynslös art. har det i tredje stycket andra meningen införts ett förtydligande av vilka omständigheter som är av störst betydelse vid rubriceringen av grovt ocker (prop. 2016/17:131, bet. 2016/17:JuU13, rskr. 2016/17:272). Av motiven framgår att ett syfte med detta var att det skulle kunna vara till ledning för rättstillämparen (prop. s. 59). Utskottet anser inte att det framkommit något som ger anledning för att göra ett sådant tillkännagivande som efterfrågas i motionen. Därmed avstyrks motion 2017/18:3579 yrkande 15 (L). Utskottets förslag i korthet avslår en motion om översyn av straffskalan vid hot mot journalister. I motion 2017/18:2573 av (S) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att se över straffskalan vid hot mot journalister. hot regleras i 4 kap. 5 § . Den straffbara gärningen består i att lyfta vapen mot någon annan eller annars hota med brottslig gärning på ett sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan för egen eller annans säkerhet till person eller egendom. infördes dels grovt olaga hot som en särskild brottsbeteckning, dels vissa kvalifikationsgrunder i bestämmelsen. Påföljden för olaga hot är böter eller fängelse upp till . För grovt olaga hot är påföljden lägst fängelse och högst fängelse . Enligt 18 kap. 5 § kan den som utövar olaga tvång eller olaga hot med uppsåt att påverka den allmänna åsiktsbildningen eller inkräkta på handlingsfriheten inom en politisk organisation eller yrkes- eller närings-sammanslutning och därigenom sätter yttrande-, församlings- eller förenings-friheten i fara, dömas för brott mot medborgerlig frihet till fängelse i högst . har i regleringsbrevet fått i uppdrag av regeringen att redovisa vilka åtgärder som har vidtagits för att bekämpa brott som hotar den fria åsiktsbildningen och i vilken utsträckning det finns likvärdiga möjligheter för förtroendevalda, journalister och andra grupper att få hjälp i hela landet. Myndigheten ska analysera vilka effekter åtgärderna bedöms ha lett till eller bedöms komma att leda till. Vidare ska redovisningen innehålla en beskrivning av hur myndigheten avser att fortsätta utveckla arbetet. Redovisningen ska lämnas till regeringen () . Regeringen beslutade om en handlingsplan till det fria ordets försvar. Med handlingsplanen stärker regeringen arbetet med att förebygga och hantera hot och hat mot journalister, politiskt förtroendevalda och konstnärer. För att värna det demokratiska samtalet krävs enligt regeringen ett stärkt förebyggande arbete, ett utvecklat brottsbekämpande arbete och en moderniserad lagstiftning. I betänkande 2017/18:KU13 behandlas proposition 2016/17:222 Ett starkt straffrättsligt skydd för den personliga integriteten. Regeringen föreslår i propositionen att straffbestämmelserna om olaga hot, ofredande och förolämpning förtydligas och moderniseras. För olaga hot och ofredande föreslås även vissa utvidgningar av det straffbara området. hot och förolämpning är även straffbara som tryck- och yttrandefrihetsbrott. För att anpassa brottsbeskrivningarna i tryckfrihetsförordningens brottskatalog språkligt och innehållsmässigt till de ändringar som föreslås i dessa straffbestämmelser i , föreslås i propositionen att motsvarande ändringar ska genomföras i tryckfrihetsförordningen. Genom den hänvisning som görs i yttrandefrihetsgrundlagen till tryckfrihetsförordningen kommer ändringarna även att få genomslag på yttrandefrihetsgrundlagens tillämpningsområde. och justitieutskottet, som yttrade sig i ärendet, föreslog att skulle anta regeringens lagförslag. Lagändringarna i tryckfrihetsförordningen och som avser olaga hot och förolämpning föreslås träda i kraft . följde förslag (rskr. 2017/18:36). I betänkande 2017/18:KU31 behandlar bl.a. motionsyrkanden om skydd för journalister och medieredaktioner. avstyrkte motionsyrkandena och hänvisade bl.a. till den handlingsplan som regeringen antog , regeringens uppdrag till samt att det straffrättsliga skyddet mot integritets-kränkningar har stärkts genom det lagförslag som regeringen lade fram . följde förslag (prot. 2017/18:68). Regeringen har, som framkommit ovan, vidtagit flera åtgärder för att stärka skyddet för journalister, bl.a. genom lagförslaget om ett stärkt skydd för den personliga integriteten. Utskottet, som utgår från att regeringen även fortsättningsvis följer frågan, finner inte anledning för att ställa sig bakom yrkandet i motion 2017/18:2573 (S) yrkande 2 om att se över straffskalan vid hot mot journalister. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om skärpning av lagstiftningen rörande hets mot folkgrupp. I motion 2017/18:716 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om att lagstiftningen om hets mot folkgrupp samt begreppet störande av allmän ordning bör ses över. Motionärerna skriver att det är dags att se över en skärpning av lagstiftningen rörande hets mot folkgrupp och/eller vidga innebörden av begreppet störande av allmän ordning så att polisen kan ingripa mot sådana demonstrationer som till sin form eller sitt budskap uppfattas som hotfulla. Liknande yrkanden finns även i motion 2017/18:1853 av m.fl. (S), i motion 2017/18:1875 av och (båda S) och i motion 2017/18:1876 av m.fl. (S). Även i motion 2017/18:970 av (C) begärs en översyn av lagstiftningen med inriktning på att skärpa möjligheterna att gripa in för att förhindra brott som hets mot folkgrupp. Motionären skriver att vi nu återigen kan se hur nazister marscherar på våra gator klädda i uniformsliknande kläder och bärande på symboler som tydligt kommunicerar budskap, nu senast i . Motionären uppger vidare att offentliga demonstrationer från rörelser med våld på dagordningen, uniformsliknande kläder och symboler som väcker rädsla och oro måste kunna hindras från att hota eller uttrycka missaktning med anspelning på ras, hudfärg etc., och om dagens lagstiftning och tillämpning inte ger utrymme att ingripa när nazister med tydliga symboler marscherar i våra städer krävs det en översyn av lagstiftningen och dess tillämpning. I 16 kap. 8 § (1962:700) föreskrivs att den som i ett uttalande eller i ett annat meddelande som sprids hotar eller uttrycker missaktning för en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller sexuell läggning, döms för hets mot folkgrupp till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter. Är brottet grovt döms till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om meddelandet har haft ett särskilt hotfullt eller kränkande innehåll och spritts till ett stort antal personer på ett sätt som varit ägnat att väcka betydande uppmärksamhet. Enligt 2 kap. 1 § RF är varje medborgare gentemot det allmänna tillförsäkrad bl.a. mötesfrihet och demonstrationsfrihet. Med mötesfrihet avses enligt RF frihet att anordna och bevista sammankomst för upplysning, meningsyttring eller något liknande syfte eller för framförande av konstnärligt verk och med demonstrationsfrihet frihet att anordna och delta i demonstration på allmän plats. I 2 kap. 20 och 24 §§ RF finns bestämmelser om i vilken form och inom vilka ramar som mötes- och demonstrationsfriheterna får begränsas. Möjligheterna att inskränka rätten att anordna möten och demonstrationer är starkt begränsade genom dessa bestämmelser. Enligt 2 kap. 24 § första stycket RF får mötes- och demonstrationsfriheterna begränsas endast av hänsyn till ordning och säkerhet vid sammankomsten eller demonstrationen, till trafiken eller till rikets säkerhet eller för att motverka farsot. Vidare gäller de mera allmänna bestämmelserna i 2 kap. 21 § RF om att begränsningar i bl.a. opinionsfriheterna får göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle och att begränsningarna aldrig får gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett dem och inte heller så långt att de utgör hot mot den fria åsiktsbildningen. De särskilda begränsningsändamålen i 2 kap. 24 § första stycket RF har utformats främst med tanke på att den dåvarande regleringen om bl.a. tillståndskrav, anmälningsskyldighet och upplösning skulle få grundlagsstöd. I 2 kap. 4 § ordningslagen (1993:1617) stadgas att allmänna sammankomster och offentliga tillställningar inte får anordnas på offentliga platser utan tillstånd. Tillstånd ska sökas hos polisen. Genom tillståndsförfarandet ges möjlighet att förhindra att exempelvis olika demonstrationer kolliderar med varandra. På så sätt kan säkerställa att varje möte kan genomföras störningsfritt, i vart fall såvitt avser andra tillståndskrävande aktiviteter. I den praktiska tillämpningen inträffar det mycket sällan att tillstånd vägras helt, men möjligheten att avslå en ansökan är ägnad att förbättra polisens utsikter att träffa överenskommelser med sökandena om tid och plats för exempelvis två demonstrationer. Justitie- och migrationsminister besvarade en skriftlig fråga om tyr-runan ska förbjudas enligt följande (fr. 2017/18:49): I vissa fall kan bärandet av symboler utgöra hets mot folkgrupp. Det fastslog 1996 då den dömde en person för hets mot folkgrupp sedan han bland människor på allmän plats hade burit märken med anknytning till nationalsocialistiska rörelser, bl.a. en örn, den s.k. odalrunan och en lagerkrans. Hetsbrottet förbjuder dock inte symboler som sådana, utan det avgörande är om den som burit symbolen har spritt ett meddelande som hotar eller uttrycker missaktning för en folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller sexuell läggning. När bestämmelsen tillämpas måste grundläggande rättigheter beaktas, t.ex. yttrandefriheten och religionsfriheten enligt svensk grundlag och . Om dagens lagstiftning är tillräcklig för att bemöta hotet från främlingsfientliga eller antidemokratiska grupper är en fråga jag kan få anledning att återkomma till. Kultur- och demokratiministern och jag träffar representanter för ett antal partier för att diskutera samhällets förmåga att motverka antidemokratiska rörelser. Justitie- och migrationsminister besvarade även en skriftlig fråga om Nordiska motståndsrörelsen (NMR) och demonstrationsrätten. Han gav följande svar (fr. 2017/18:76): har frågat mig om det är dags att göra en genomlysning av lagstiftningen och därmed inskränka densamma när det kommer till regleringen av nazistiska rörelser såsom NMR. Frågan ställs bl.a. mot bakgrund av bestämmelserna i om förbud mot och kriminalisering av deltagande i organisationer som främjar och uppmanar till rasdiskriminering. Det finns i inte något förbud mot rasistiska organisationer som sådana. Däremot finns en rad straffbestämmelser som innebär att organisationer inte kan ägna sig åt rasistisk verksamhet utan att någon begår brott, exempelvis bestämmelsen om hets mot folkgrupp. Mot bakgrund av den straffrättsliga regleringen har anfört att vi anser oss leva upp till våra åtaganden när vi redovisat hur vi har genomfört konventionen. Jag har noga följt den senaste tidens utveckling i . Polisen hade en svår uppgift men var väl förberedd och hanterade situationen skickligt. Om dagens lagstiftning är tillräcklig för att bemöta hotet från rasistiska eller antidemokratiska grupper är en fråga jag kan få anledning att återkomma till. Kultur- och demokratiministern och jag träffade representanter för ett antal partier för ett inledande samtal kring samhällets förmåga att motverka antidemokratiska rörelser. De åtgärder som då diskuterades, bl.a. översyn av lagstiftning och och Säkerhetspolisens arbete mot politiskt motiverad brottslighet, bereds nu vidare i . har informerat om att regeringen ännu inte har lämnat något uppdrag om översyn av lagstiftningen men att saken är under beredning. gav regeringen och i uppdrag att stärka arbetet med att förebygga, förhindra, försvåra och hantera politiskt motiverad brottslighet. Inom ramen för uppdraget ska myndigheterna redovisa hur det myndighetsgemensamma arbetet kan utvecklas, redogöra för åtgärder som respektive myndighet vidtar för att stärka arbetet, föreslå hur samverkan med andra myndigheter och aktörer i samhället kan utvecklas och stärkas samt särskilt redogöra för åtgärder och insatser inför valrörelsen . Uppdraget ska redovisas till (Ju2017/08661/PO). beslutade regeringen om kommittédirektiv till en nationell samordnare för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism (dir. 2014:103). har tre nationella samordnare följt varandra i spåren. Genom tilläggsdirektiv (dir. 2015:27, dir. 2015:86) har samordningsuppdraget förlängts till . Utredningen har lämnat tre betänkanden demokratin mot våldsbejakande extremism – Hinder och möjligheter (SOU 2017:110), Våldsbejakande extremism – En forskarantologi (SOU 2017:67) och demokratin mot våldsbejakande extremism – nationell samordning och kommunernas ansvar (2016:92). lämnade regeringen skrivelsen Åtgärder för att göra samhället mer motståndskraftigt mot våldsbejakande extremism (skr. 2014/15:144) till . Skrivelsen behandlades i betänkande /16:KU4. behandlade i betänkande 2013/14:KU24 en motion om stärkt arbete mot bl.a. antisemitism. Utskottet anförde att judars utsatthet är en viktig fråga och att varje form av uttryck för antisemitism är oacceptabel i en tolerant och öppen demokrati. Vidare anförde utskottet att det följer av svensk lag att hets mot folkgrupp och olaga diskriminering medför straffrättsliga påföljder. Utskottet konstaterade att regeringen hade vidtagit och fortfarande vidtog åtgärder för att stärka samhällets insatser mot rasism och liknande former av intolerans. Utskottet önskade därför inte att i detta läge ställa sig bakom något tillkännagivande. avstyrkte en motion med fyra yrkanden om antisemitism (bet. 2016/17:KU16). Utskottet konstaterade att regeringen vidtar åtgärder för att stärka samhällets insatser mot rasism, intolerans och hatbrott och var därför inte berett att ställa sig bakom ett tillkännagivande. En reservation lämnades (M, C, L, KD). I betänkande 2017/18:KU32 föreslog ett tillkännagivande till regeringen om att fortsätta arbetet mot antisemitism, t.ex. genom att sprida kunskap om antisemitism. Utskottet anförde bl.a. att hatbrott, fördomar och diskriminering är ett allvarligt samhällsproblem som direkt eller indirekt drabbar många och att det är av stor vikt att fortsatta insatser görs för att sprida kunskap om antisemitism och de särskilda föreställningar som är antisemitismens näring. Utskottet vill framhålla vikten av att bemöta hotet från främlingsfientliga eller antidemokratiska grupper men är medvetet om att lagstiftning på området noga måste balanseras mot grundlagens och krav på bl.a. yttrandefrihet. Utskottet noterar att regeringen har påbörjat arbetet med att se över aktuell lagstiftning och har gett och Säkerhetspolisen i uppdrag att stärka arbetet med att förebygga, förhindra, försvåra och hantera politiskt motiverad brottslighet. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet yrkandena i motionerna 2017/18:716 (S), 2017/18:1853 (S), 2017/18:1875 (S), 2017/18:1876 (S) och 2017/18:970 (C). Straffrättsligt skydd för blåljuspersonal Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om stärkt straffrättsligt skydd för personal inom hälso- och sjukvården och om att våld mot personal inom hälso- och sjukvården och andra vitala samhällsfunktioner ska ha ett minimistraff om sex månaders fängelse och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden om skärpta straff för våld mot tjänsteman, om nationell handlingsplan för nolltolerans mot hot och våld mot vårdpersonal och om en ny lag om djurplågeri för tjänstedjur. Jämför reservation 6 (SD, -), 7 (SD, -) och 8 (M, C, L, KD). I motion 2017/18:9 av (KD) yrkas att det ska införas en särskild straffskärpningsgrund vid angrepp mot viktiga samhällsfunktioner. I partimotion 2017/18:3569 av m.fl. (M) yrkande 25 begärs ett tillkännagivande om skärpta straff för angrepp mot väsentliga samhällsfunktioner såsom akutmottagningar. I motion 2017/18:880 av och (SD, -) yrkande 10 framställs en begäran om att attacker mot blåljuspersonal ska vara ett särskilt brott och att straffet för normalbrottet ska vara fängelse. Yrkanden om att skärpa straffen för attacker mot blåljuspersonal framställs även i motion 2017/18:1618 av (M), i motion 2017/18:2127 av och (båda M) yrkande 3, i motion 2017/18:3187 av (M) yrkande 2 och i partimotion 2017/18:3569 av m.fl. (M) yrkande 24. I motion 2017/18:3192 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att skärpa straffen för hot och våld mot sjukhuspersonal och andra vitala samhällsfunktioner. Ett liknande yrkande framställs även i motion 2017/18:3421 av m.fl. (M) yrkande 37, i partimotion 2017/18:3568 av m.fl. (M) yrkande 30, i motion 2017/18:3867 av m.fl. (KD) yrkande 10 och i motion 2017/18:3899 av m.fl. (KD) yrkande 4. I motion 2017/18:1638 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 8 framställs en begäran om en nationell handlingsplan för nolltolerans mot hot och våld mot vårdpersonal. I motion 2017/18:1483 av (M) yrkande 1 begärs att straffen för våld mot tjänsteman ska skärpas, och i yrkande 2 begärs att fler yrken ska omfattas av lagbestämmelsen om våld mot tjänsteman. Ett liknande yrkande framställs i partimotion 2017/18:3576 av m.fl. (L) yrkande 14. I motion 2017/18:1484 av (M) begärs ett tillkännagivande om att se över möjligheten att skärpa straffen för hot och våld mot myndighetspersoner. I kommittémotion 2017/18:3421 av m.fl. (M) yrkande 66 begärs skärpta straff för angrepp mot socialsekreterare i deras myndighetsutövning. I motion 2017/18:173 av och (SD) begärs ett tillkännagivande om att tjänstedjur bör skyddas av en ny lag om djurplågeri av tjänstedjur. Den som med våld eller hot om våld förgriper sig på en person i dennas myndighetsutövning eller för att tvinga eller hindra personen från en åtgärd i myndighetsutövningen eller för att hämnas för en sådan åtgärd döms enligt 17 kap. 1 § för våld eller hot mot tjänsteman till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller om någon förgriper sig mot en person som har utövat myndighet, på grund av något som personen har gjort eller inte gjort i samband med myndighetsutövningen. Om brottet är grovt döms för grovt våld eller hot mot tjänsteman till fängelse i lägst och högst . Enligt 17 kap. 2 § ska den som på ett annat sätt än det som anges i 1 §, för att tvinga eller hindra någon i hans myndighetsutövning eller för att hämnas för åtgärd i denna, otillbörligen företar gärning, som för personen medför lidande, skada eller annan olägenhet, eller hotar med det, döms för förgripelse mot tjänsteman till böter eller fängelse . Om brottet är grovt döms för grov förgripelse mot tjänsteman till fängelse i högst . 17 kap. 5 § och lagen (1975:668) om skydd för viss tjänsteutövning stadgar att vissa befattningshavare som har bevaknings-, säkerhets- eller ordningsuppgifter åtnjuter samma skydd som personer som utövar tjänsteutövning enligt 17 kap. 1 och 2 §§ . Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att överväga och föreslå de ändringar som behövs för att åstadkomma ett modernt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal (polis, ambulans- och räddnings-tjänstpersonal) och andra samhällsnyttiga funktioner, dvs. yrkesutövare som bl.a. har till uppgift att hjälpa andra (dir. 2016:115). • ta ställning till vilka samhällsnyttiga funktioner som är i behov av ett förstärkt straffrättsligt skydd • överväga om angrepp mot vissa funktioner, bl.a. sådana som har till uppgift att garantera säkerhet, liv och hälsa, bör anses som särskilt allvarliga i straffrättsligt hänseende • ta ställning till om det straffrättsliga skyddet bör konstrueras på ett annat sätt än eller behöver omfatta ytterligare brottsliga gärningar • ta ställning till om det finns behov av ytterligare kriminalisering av hindrande av polisens, räddningstjänstens och ambulanssjukvårdens ingripanden eller hjälpinsatser • lämna förslag till nödvändiga författningsändringar. I direktiven pekas på att straffskalorna för våld eller hot mot tjänsteman ändrades , som ett grovt brott infördes. Vidare anförs följande i direktiven: Ändringen får till följd att vissa gärningar som tidigare utgjorde våld eller hot mot tjänsteman i stället ska bedömas som grovt våld eller hot mot tjänsteman. Straffskalan för det grova brottet är fängelse i lägst och högst . Förutom att straffskalorna utgör en del av det straffrättsliga skydd som utredaren får i uppdrag att överväga och därför måste anpassas utifrån detta finns det anledning att särskilt överväga om de nuvarande straffskalorna tillräckligt tydligt ger uttryck för det förhållandet att vissa av brotten i 17 kap. kan sägas utgöra kvalificerade former av andra brott. Till detta kommer att konkurrensförhållandena mellan brotten i 17 kap. och andra brott delvis är oklara. En översyn av de befintliga straffskalorna behövs framför allt i förhållande till straffskalorna för brott i 3 och 4 kap.