bet · H501KU20 · 2018-06-12 00:00:00 — Enligt 10 kap. 8 § RO är en statlig myndighet skyldig att lämna upplysningar och yttranden till ett utskott som begär det. En myndighet som inte lyder under får hänskjuta en sådan begäran till regeringen för avgörande. För regeringen är skyldigheten att lämna upplysningar och yttranden till ett utskott begränsad till dels frågor om arbetet inom Europeiska unionen (EU), dels de av riksrevisorernas granskningsrapporter över effektivitetsrevisionen som har överlämnats till regeringen. När möjligheten för utskotten att begära information från regeringen om EU-frågor infördes framhöll att bestämmelsen inte innebar någon reglering av i vilken form informationen lämnades. Informationen kunde enligt utskottet lämnas skriftligen eller muntligen, av statsråd eller av någon tjänsteman med god insyn i den fråga som utskottets begäran gällde (bet. 1994/95:KU22 s. 27). Enligt 10 kap. 11 § RF ska regeringen fortlöpande hålla underrättad om de utrikespolitiska förhållanden som kan få betydelse för riket och överlägga med nämnden om dessa frågor så ofta som det behövs. I alla utrikesärenden av större vikt ska regeringen före avgörandet överlägga med nämnden, om det kan ske. Med utrikesärenden avses ärenden som angår rikets förhållande till främmande stater eller till mellanfolkliga organisationer (prop. 1973:90 s. 367). Enligt Grundlagberedningen omfattas även de utrikespolitiska sidorna av försvarspolitiken och handelspolitiken av uttrycket ”utrikespolitiska förhållanden” (SOU 1972:15 s. 187). Bestämmelsens sista mening innebär att överläggningar ska ske såvida detta inte är omöjligt av särskilda skäl (prop. 1973:90 s. 367). Regeringen ska i princip i alla sådana ärenden överlägga med nämnden ”före avgörandet”, dvs. innan regeringen faktiskt tar ställning i frågan (och , grundlagar, 12 uppl., 1980, s. 256). Enligt ett uttalande från tyder förarbetena till regeringsformen på att uttrycket ”om det kan ske” närmast syftar på de fall där överläggningar inte hinns med på grund av ärendets brådskande natur (bet. 1999/2000:KU20 s. 17 f.). I samband med författningsreformen framhöll såväl Grundlagberedningen som det föredragande statsrådet att utrikespolitikens betydelse för rikets säkerhet motiverade att hade en vidsträckt insyn, och ett starkt inflytande på detta område (prop. 1973:90 s. 355 f.). är ett rent samrådsorgan. Den fattar inga beslut. I 7 kap. 2 § RF uttrycks ett allmänt beredningskrav för regeringsärenden. Enligt bestämmelsen ska de upplysningar och yttranden som behövs hämtas in från de berörda myndigheterna vid beredningen av regeringsärenden. Upplysningar och yttranden ska också i den omfattning som behövs hämtas in från kommuner. Även sammanslutningar och enskilda ska i den omfattning som behövs ges möjlighet att yttra sig. I motiven framhålls att inhämtandet av yttranden från myndigheter, organisationer och andra enskilda sammanslutningar är ett karakteristiskt och betydelsefullt inslag i den svenska politiska beslutsprocessen (prop. 1973:90 s. 287). Det framgår dock varken av bestämmelserna i regeringsformen eller av dess förarbeten närmare hur ett remissförfarande bör gå till. är ett remissförfarande skriftligt, men det förekommer att regeringen hämtar in synpunkter muntligen. Det faller i slutändan på regeringen att under vanligt konstitutionellt ansvar avgöra vilka myndigheter som är berörda av ett regeringsärende och i vilken omfattning det är nödvändigt att kommuner, organisationer och enskilda får tillfälle att yttra sig (m.fl., Grundlagarna, 3 uppl., 2012, s. 326 f.). Budgetprocessen och information till utskott granskade två dåvarande försvars-ministrars handläggning av frågan om anskaffning av Leopardstridsvagnar (bet. 1998/99:KU25 s. 7 f.). I ärendet hölls en utfrågning med bl.a. f.d. försvarsminister . Vid utfrågningen uppgav att det enligt hans mening inte finns någon skyldighet för regeringen eller ett statsråd att informera om materielaffärer, såvida det inte finns ett formellt beslut i frågan (s. 11). Så var t.ex. fallet när det gällde och anskaffning av radarjaktrobotar. Om i det aktuella ärendet hade begärt information hade han varit beredd att lämna sådan. Enligt hade han som försvarsminister inte blivit kallad av försvarsutskottet för att lämna information. Att begära att regeringen generellt ska informera om olika materielupphandlingar var enligt inte rimligt. I sitt ställningstagande konstaterade utskottet inledningsvis att det inte finns någon generellt föreskriven skyldighet för regeringen eller ett enskilt statsråd att informera i frågor om verkställandet av beslut. Utskottet anförde vidare att informeras när det gäller frågor om serieproduktion av krigsmateriel för inhemskt bruk i vissa fall i särskild ordning, som grundas på särskilda beslut i vissa fall och att så hade varit fallet med t.ex. . Ett annat exempel som togs upp av utskottet var det förestående köpet av en radarjaktrobot. I denna del noterade utskottet att information hade getts efter det att försvarsutskottet i ett betänkande hade förutsatt att regeringen skulle informera utskottet om bl.a. beväpningen av JAS. Utskottet konstaterade att även om det inte funnits någon formell informationsskyldighet hade Försvarsdepartementet, utan att försvarsutskottet bett om det, kunnat lämna information om formen för upplåtelse av de begagnade stridsvagnarna. Ett skäl till detta var enligt utskottet att den aktuella formen för anskaffning när det gällde sådan organisations- och effektbestämmande materiel för långsiktigt bruk som stridsvagnar var mycket ovanlig inom krigsorganisationen. Ett annat skäl var enligt utskottet att försvarsutskottet vid den aktuella tidpunkten av allt att döma inte hade känt till att andra anskaffningsformer än köp kunde bli aktuella. Utskottet fann sammanfattningsvis ingen grund för kritik mot någon av de två f.d. försvarsministrarna från konstitutionell synpunkt. Däremot ansåg sig utskottet oförhindrat att uttala att regeringen inför upphandlings-ärenden av större omfattning, och i fall där upphandlingen sker i annan form än vad som är brukligt, bör erbjuda information för att t.ex. meddela på vilka grunder avtalet avses träffas. granskade utskottet hanteringen av beslut om anskaffning av ubåtar (bet. 2016/17:KU20 s. 170 f.). I ärendet granskade utskottet tre frågor som rörde anskaffning och beställning av två nya ubåtar. När det gäller den information om ubåtsbeställningen som försvarsministern och regeringen hade lämnat till noterade utskottet att beställningen bl.a. hade stor budgetmässig betydelse och att det därför var viktigt att informationen var tydlig, fullständig och aktuell (s. 187). Utskottet hade utifrån vad som framkommit i granskningsärendet på formella grunder inte något att anföra mot försvarsministerns och regeringens agerande i denna del. Utskottet noterade dock att oklarheter hade förebyggts om försvarsministern lämnat viss information i ett tidigare skede än vad som gjorts. Inte heller i den andra delen, som gällde regeringens hantering av den kostnadsram som hade fastställts av , hade utskottet utifrån vad som framkommit i granskningsärendet något att anföra på formella grunder. När det gällde bemyndigandet om anskaffning av två nya ubåtar konstaterade utskottet att det av utredningen i granskningsärendet framgick att nuvarande och tidigare regeringar hade valt att, inom det aktuella utgiftsområdet, begära mandat för vissa enskilda materielanskaffningar av större och mer strategisk betydelse. De materielanskaffningar som här hade varit aktuella fick enligt utskottet anses vara av sådan betydelse att det var en lämplig ordning att de underställdes prövning. I denna del framhöll utskottet att om regeringen väljer att använda ett mandat från är det enligt utskottet givetvis viktigt att regeringens beslut håller sig inom ramen för bemyndigandet. Av granskningen framgick att hade bemyndigat regeringen att besluta om anskaffning av två ubåtar. Utskottet noterade att bemyndigande inte varit preciserat till ubåtar av en viss typ. Det framgick vidare av granskningen att regeringen hade beslutat dels om anskaffning av två nya ubåtar som ersättning för två befintliga ubåtar, dels om ett bemyndigande till Försvarsmakten att beställa byggnationsfas för ubåtarna inom en viss kostnadsram. Regeringen hade redovisat bemyndigandet från om anskaffning av två ubåtar som slutbehandlat i en skrivelse som överlämnats till . hade regeringen beslutat att bemyndiga Försvarsmakten att beställa projektering och konstruktionsöversyn för ubåtsproduktion med en ny försörjningslösning som regeringsbeslutet upphävts. hade regeringen beslutat att bemyndiga Försvarsmakten att beställa produktion och byggnation av två nya ubåtar till en viss maxkostnad. Utskottet framhöll att det är en lämplig ordning att materielanskaffningar av större och mer strategisk betydelse underställs prövning. Som svar på utskottets frågor i granskningen hade anförts att regeringen genom besluten och 2015 fullföljde den av beslutade inriktningen om anskaffning av två nya ubåtar och att besluten ersatt regeringsbeslutet om beställning av byggnationsfas för nästa generations ubåt. Utskottet fann inte skäl att göra en annan bedömning. De beslut som hade fattats av regeringen hade såvitt utskottet kunde bedöma inte varit av sådant slag att beställningen av nya ubåtar borde underställts på nytt, utan de fick anses rymmas inom ramen för den process som igångsattes utifrån då givna bemyndigande. Utskottet underströk dock vikten av att regeringen tydligt anger vilket anskaffningsbemyndigande som ligger till grund när den redovisar olika åtgärder inom ett större materielanskaffningsprojekt på försvarsområdet för samt att regeringen löpande informerar om hur ett sådant projekt utvecklas och vilken inriktning projektet får inom bemyndigandets ram. granskade utskottet regeringens information till och överläggning med (bet. 2015/16:KU10 s. 137 f.). I sitt ställningstagande framhöll utskottet det angelägna i att bl.a. strategiska diskussioner om viktiga utrikespolitiska frågor och händelser, liksom säkerhetspolitiska frågor, äger rum på en konstitutionellt och politiskt sett hög nivå (s. 146). Utskottet pekade på sammansättning och den förtrolighet som följer av kravet på varsamhet som ledamöter och andra som är knutna till nämnden ska visa i fråga om meddelanden till andra om vad han eller hon fått kännedom om i denna egenskap, liksom möjligheten att besluta om absolut sekretess. Dessa förhållanden ger enligt utskottet alldeles särskilda förutsättningar för information och överläggning om utrikespolitiska förhållanden som kan få betydelse för riket, som protokollföringen i innebär en dokumentation som möjliggör uppföljning och granskning. Utskottet hänvisade också till tidigare uttalande från utskottet om att information till partiledare i princip inte kan ersätta samråd med . Avslutningsvis framhöll utskottet att det är av stor betydelse för att roll och betydelse inte ska riskera att urvattnas, att utrikesärenden av större vikt blir föremål för överläggning innan beslut fattas. Enligt utskottet innebär bestämmelsen i denna del ett krav på överläggningar i förväg, alltså innan regeringen faktiskt tar ställning i frågan. granskade utskottet regeringens uppgifter om ett brutet samarbetsavtal med och ärendets handläggning (bet. 2015/16:KU20 s. 197 f.). I sitt ställningstagande anförde utskottet att givet den uppmärksamhet och betydelse som en uppsägning av avtalet rimligen kunde antas föra med sig i utrikespolitiskt hänseende fick uppsägningen av det aktuella samarbetsavtalet anses ha fallit inom ramen för frågor som borde bli föremål för överläggning i innan regeringen fattar beslut (s. 214). Regeringen torde vidare ha haft skäl att, i nära anslutning till utrikesministerns inställda tal och hemkallande av sin ambassadör med hänvisning till utrikesministerns uttalanden i kammare, lämna information till om relationer till . Utskottet har tidigare granskat frågor om beredningen av regeringsärenden. 2008/09:KU10 s. 46 f.) genomförde utskottet en granskning av hur beredningskravet enligt regeringsformen fullgörs för en rad olika typer av regeringsärenden. Syftet med granskningen var att klargöra och bedöma rutinerna i arbete. Inom ramen för granskningen gjordes en genomgång av utskottets tidigare granskningar av beredningskravet och en sammanställning av de uttalanden som gjorts om krav som ställs på beredningen av regeringsärenden. I utskottets ställningstagande erinrades inledningsvis om att beredningskravet enligt 7 kap. 2 § RF gäller alla ärenden i vilka regeringen fattar beslut (s. 63). Den ordning som där föreskrivs ska, ansåg utskottet, tillmätas stor vikt. Genom att låta förslag och pågående ärenden komma myndigheter, organisationer och andra till del kan de bli allsidigt belysta och konsekvenserna av dem så långt möjligt kända på förhand. Kvaliteten på regeringens beslutsfattande ökar därmed till gagn för demokrati, rättssäkerhet och effektivitet. erinrade utskottet om att beredningskravet inte är absolut utan att upplysningar och yttranden enligt regeringsformen ska hämtas in i den mån det behövs. Vidare erinrade utskottet om att det i regeringsformen inte föreskrivs någon särskild form för hur upplysningar och yttranden ska hämtas in. Granskningen visade att sättet på vilket beredningskravet uppfylldes varierar stort mellan olika ärendetyper, vilket utskottet ansåg var naturligt med hänsyn till ärendenas skiftande karaktär och förenligt med regeringsformens bestämmelser. Enligt utskottet gav det som framkommit i granskningen inte anledning till någon invändning från utskottets sida mot de beredningsförfaranden som normalt tillämpas i , utan de skilda rutinerna för att hämta in yttranden och upplysningar i olika typer av regeringsärenden fick enligt utskottets mening anses förenliga med de krav som kan ställas på beredningen av regeringsärenden. Likväl ansåg utskottet att det kunde finnas anledning att framhålla vikten av god planering för att undvika tidsnöd med t.ex. förkortad remissomgång som följd. Genom en skrivelse till begärde utskottet bl.a. svar på ett antal frågor. Utskottet fick två svarspromemorior jämte bilagor utarbetade inom Försvarsdepartementet (bilaga A2.8.2). Av en av promemoriorna framgår att har identifierat följande beslut som är av betydelse för ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem: – regeringsbeslut , proposition Försvarspolitisk inriktning – försvar 2016–2020 (prop. 2014/15:109) – regeringsbeslut med inriktning för Försvarsmaktens verksamhet för åren 2016–2020 (Fö2015/00953/MFI) – regeringsbeslut , Budgetproposition – regeringsbeslut om tillstånd för FMV att få lämna ut sekretessbelagd information till utlandet (Fö2015/01259/MFU) – regeringsbeslut med bemyndigande för FMV att få förhandla internationella överenskommelser (Fö2016/00313/MFU) (H) – regeringsbeslut , Budgetproposition – regeringsbeslut , Budgetproposition – regeringsbeslut med uppdrag till Försvarsmakten i fråga om planering och förberedelser för myndighetens verksamhet för åren 2018–2020 (Fö2017/01283/MFI) – regeringsbeslut med bemyndigande för FMV att få översända förfrågan samt inleda förhandlingar (Fö2017/01219/MFU, delvis m.fl.) – regeringsbeslut med inriktning för Försvarsmaktens verksamhet för åren 2018–2020 (Fö2017/01724/MFI). Det framgår vidare av promemorian att har identifierat följande handlingar som har legat till grund för regeringens beslut om ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem: – Försvarsmaktens underlag till försvarspolitisk inriktningsproposition 2015, daterat (Fö2014/2084/MFI) (H) – framställning från FMV om tillstånd att få lämna ut sekretessbelagd information till utlandet, daterad (Fö2015/01259/MFU) (H) – Försvarsmaktens kompletterande underlag inför anskaffning av luftvärnssystem med medellång räckvidd, daterat (Fö2016/00300/MFU) (H) – framställning från FMV om bemyndigande att förhandla internationella överenskommelser inom luftvärnsområdet, daterad (Fö2016/00313/MFU) (H) – Försvarsmaktens budgetunderlag , daterat (Fö2017/00330/MFI) (H) – Försvarsmaktens fördjupade redovisning av förslag till stärkt förmåga, daterat (Fö2017/00330/MFI) (H) – Försvarsmaktens svar på remiss, daterat (Fö2017/00485/MFU) (H) – redovisning från FMV av beredning medelräckviddigt luftvärn, daterad (Fö2017/00649/MFU) (H) – överenskommelse mellan Socialdemokraterna, om ytterligare åtgärder för att öka den operativa förmågan i krigsförbanden och säkerställa den samlade förmågan i totalförsvaret, daterad (Fö2017/00330/MFI) – framställning från FMV om bemyndigande att förhandla internationell överenskommelse, daterad (Fö2017/01219/MFU) (H) – Försvarsmaktens svar på frågor från i fråga om medelräckviddigt luftvärn, daterat (Fö2017/01333/MFU) (H) – Försvarsmaktens svar på remiss, daterat (Fö2017/01304/MFI) (H) – Försvarsmaktens kompletterande svar på Försvarsdepartementets frågor, daterat (Fö2017/01475/MFU) – svar från Försvarsmakten på fråga, daterat (Fö2017/01333/MFU) (H). När det gäller processen för beredning av regeringens beslut att bemyndiga FMV att översända en anbudsförfrågan till och att inleda förhandlingar om anskaffning av luftvärnssystemet har följande angetts. inkom Försvarsmakten med underlag till försvarspolitisk inriktningsproposition 2015, daterat , och beslutade regeringen propositionen Försvarspolitisk inriktning – försvar 2016–2020. Av propositionen framgår att arméstridskrafterna bl.a. ska bestå av två luftvärnsbataljoner, att ett nytt luftvärnssystem med medellång räckvidd skulle anskaffas till en av de två luftvärnsbataljonerna och att den andra bataljonen skulle få det nya systemet efter periodens slut. Regeringen beslutade om inriktning för Försvarsmaktens verksamhet för åren 2016–2020, och där framhålls att Försvarsmakten, om inte myndigheten lämnar in en hemställan , i underlaget till den tolvåriga investeringsplanen skulle redovisa underlag för investeringar i bl.a. ett nytt luftvärnssystem med medellång räckvidd. Budgetpropositionen beslutades av regeringen , och av propositionen framgår att anskaffningen av ett nytt luftvärnssystem med medellång räckvidd skulle inledas . I en framställning daterad begärde FMV tillstånd att få lämna ut sekretessbelagd information till behöriga myndigheter i , , , , , , , , och förenta stater samt den mellanstatliga organisationen för gemensamt försvarsmaterielsamarbete (Occar) i fråga om ett framtida luftvärnssystem och dess anknytning till luftförsvarssystemet. fattade regeringen beslut i ärendet. I ett underlag daterat redovisade Försvarsmakten myndighetens övergripande kravbild på ett nytt luftvärnssystem med medellång räckvidd. FMV begärde i en framställning daterad ett bemyndigande att med behöriga myndigheter i , , , och förenta stater samt Occar få förhandla bi- och multilaterala överenskommelser inom luftvärnsområdet, och bemyndigade regeringen att förhandla internationella överenskommelser. Budgetpropositionen beslutades av regeringen , och i propositionen redovisades medelräckviddigt luftvärn som en anskaffning som var planerad att genomföras . och redovisade Försvarsmakten i budgetunderlag för budgetpropositionen 2018 förslag som rörde medelräckviddigt luftvärn. Försvarsdepartementet skickade en remiss till Försvarsmakten med en begäran om yttrande över ett antal frågeställningar, och Försvarsmakten svarade på remissen . Av remissvaret framgår bl.a. att Försvarsmakten förordar Patriotsystemet. redovisade FMV sin utvärdering av tänkbara luftvärnssystem. FMV identifierade Patriot och SAMP-T som de två tänkbara alternativen men redovisade inget ställningstagande för vilket system som borde väljas. Socialdemokraterna, träffade en överenskommelse om ytterligare åtgärder för att öka den operativa förmågan i krigsförbanden och säkerställa den samlade förmågan i totalförsvaret. Enligt överenskommelsen skulle bl.a. anskaffningen av ett nytt luftvärnssystem med medellång räckvidd inledas och fullföljas under kommande försvarsbeslutsperiod. Budgetpropositionen beslutades av regeringen , och i den föreslog regeringen att skulle bemyndiga regeringen att besluta om anskaffning av ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem. ställde Försvarsdepartementet kompletterande frågor till Försvarsmakten i ärendet, vilka myndigheten besvarade . Svaret innehåller en redovisning av ekonomiska förhållanden. beslutade regeringen om uppdrag till Försvarsmakten i fråga om planering och förberedelser för myndighetens verksamhet –2020. I beslutet anges att Försvarsmakten med stöd av FMV ska förbereda anskaffningen av ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem. skickade Försvarsdepartementet en remiss till Försvarsmakten om fördelning mellan anslagsposter av ekonomiska tillskott med anledning av försvarsöverenskommelsen 2018, och svarade Försvarsmakten på remissen. Den 20 och svarade Försvarsmakten på ytterligare frågeställningar från Försvarsdepartementet. Svaren rörde nyttjande av frekvensband samt exempel på reduceringar av objekt i försvarslogistikplanen för att möjliggöra anskaffning av ett medelräckviddigt luftvärnssystem. Regeringen beslutade att bemyndiga FMV att få översända förfrågan samt inleda förhandlingar i fråga om anskaffning av luftvärnssystemet . Av promemorian framgår vidare att ett betydande underlag låg till grund för regeringsbeslutet om bemyndigande till FMV. Regeringsbeslutet var en del i en omfattande process och föregicks av en dialog och ett informationsutbyte med behöriga myndigheter i ett antal stater. Enligt beslutet bemyndigades FMV att skicka en förfrågan samt inleda förhandlingar med en av de staterna. Det har inte fattats något beslut om anskaffning av ett medelräckviddigt luftvärnssystem, och det återstår åtskilliga steg innan en eventuell beställning kan göras. Efter avslutade förhandlingar ska FMV anmäla resultatet till regeringen, och först därefter kan regeringen bemyndiga Försvarsmakten att anskaffa materielen. Därutöver har tillkännagett för regeringen att anskaffningen behöver förankras i och att detta exempelvis skulle kunna ske genom en skrivelse till . Det framgår vidare av promemorian att inom ramen för pågående process har upphandlingslagstiftningen beaktats och att regeringen inte har fattat något beslut om undantag från lagen om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet. Av promemorian framgår att har identifierat följande tillfällen när information har lämnats till och försvarsutskottet: – i de propositioner som har redovisats ovan – i en interpellationsdebatt – i en interpellationsdebatt – till försvarsutskottet samt – i svar på skriftlig fråga (fr. 2017/18:261 Patriot-systemet) – i en interpellationsdebatt – vid frågestund . När det gäller de redovisade informationstillfällena har bl.a. följande angetts. I interpellationsdebatten informerade försvarsministern om att luftvärn är en väsentlig förmåga för säkerhet och att anskaffningen av ett nytt luftvärn med medellång räckvidd skulle inledas under innevarande period och fullföljas under kommande försvarsbeslutsperiod, 2021–2025. Försvarsministern informerade vid interpellationsdebatten om hur anskaffningen av ett medelräckviddigt luftvärn bidrar till balans inom luftförsvaret. Vid sammanträdena i försvarsutskottet lämnades information om hur regeringen skulle gå vidare i frågan om anskaffning av medelräckviddigt luftvärn samt besvarades frågor från ledamöterna. I svaret på den skriftliga frågan informerades om ekonomiska förutsättningar, och i interpellationsdebatten informerades om Försvarsmaktens bedömning. Vid frågestunden redogjordes för processen efter regeringens beslut . På frågan hur regeringens beslut att bemyndiga FVM att översända en anbudsförfrågan till och att inleda förhandlingar om en anskaffning av luftvärnssystemet innan behandlat bemyndigandet om anskaffning av ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem förhåller sig till bestämmelserna om finansmakten i 9 kap. RF har följande angetts.