bet · H501KU39 · 2018-05-23 00:00:00 — framhöll då inledningsvis att det pågår ett löpande arbete för att förenkla regler. konstaterade att det utgick från att föråldrade lagar, lagar som leder till tillämpningsproblem och lagar som inte längre tillgodoser sitt syfte omprövas. behandlade både och 2018 motionsyrkanden om bl.a. regelförenklingar för företag och tydliga tidsgränser för handläggningstider (bet. 2016/17:NU12 och bet. 2017/18:NU12). anförde då om regelförenklingar att det är centralt med ändamålsenliga regler som medför så begränsad administration som möjligt för att svenska företag ska ha konkurrenskraftiga förutsättningar i förhållande till omvärlden. Även service, bemötande och korta handläggningstider ansågs vara av stor vikt för ett konkurrenskraftigt företagsklimat och för att nå ökad tillväxt och sysselsättning. När det gäller minskad regelbörda för företagare noterade utskottet att regeringen bl.a. avser att förenkla för företagen genom ökad digitalisering, samordning av myndigheter och stärkt digital vägledning samt information. Vidare har riktat två tillkännagivanden till regeringen (bet. 2016/17:NU12 och bet. 2017/18:NU12) om att myndigheter ska sätta tydliga eller bortre tidsgränser för handläggningstider. Dessa tillkännagivanden är inte slutbehandlade (bet. 2016/17:NU12, rskr. 2016/17:192, skr. 2017/18:75 s. 241). Som utskottet redovisat ovan pågår det ett löpande arbete för att förenkla regler. När det gäller att identifiera regler som upplevs som krångliga arbetar de statliga myndigheterna med tillitsbaserad styrning för att öka rättssäkerheten och effektiviteten i den offentliga verksamheten. Tillitsbaseradstyrning handlar om att styrningen bör fokusera mer på tillit för att ta vara på medarbetarnas verksamhetsnära kunskap och erfarenheter. Statskontoret har i rapporten som bidrar till utvecklingen av en tillitsbaserad styrning redovisat goda exempel på hur myndigheter arbetar med detta. Utskottet vill också framhålla att regeringen ständigt ser över behovet av att ge fler myndigheter i uppdrag att arbeta med förenklingsfrågor för företag. Utskottet noterar vidare att regeringen arbetar med digitalisering och samordning av myndigheter för att minska regelkrångel bl.a. genom uppdraget till och 13 andra myndigheter att arbeta mot målen i förenklingsarbetet. Utskottet konstaterar också att har riktat två tillkännagivanden om regelförenklingar och handläggningstider till regeringen . Mot denna bakgrund avstyrks motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om genomförandet av EU-bestämmelser. Jämför reservation 4 (M, C, L, KD) och 5 (M). m.fl. (M, C, L, KD) begär i kommittémotion 2017/18:3118 yrkande 3 ett tillkännagivande om genomförandet i svensk rätt av EU-direktiv. Motionärerna anför att utgångspunkten vid genomförandet av EU-lagstiftning bör vara miniminivån, dvs. att uppfyller grundkraven enligt direktivet. Om det finns skäl att överskrida denna nivå ska dessa tydligt redovisas, och effekterna för företag och allmänhet bedömas. I partimotion 2016/17:1081 av m.fl. (L) yrkande 4 begärs att genomförandet i svensk rätt av EU-direktiv bör vara på miniminivå. Svensk lagstiftning ska uppfylla grundkravet enligt direktivet och inte överskrida denna nivå, om det inte finns särskilda skäl för att minska regelbördan. m.fl. (M) begär i kommittémotion 2017/18:3240 yrkande 19 ett tillkännagivande om en översyn och förenkling av EU-lagstiftning. Motionärerna anför att det bör ske ett tillbakadragande eller upphävande av EU-lagstiftning när så är lämpligt, och tar även upp regelförenkling. Vidare behöver EU en bättre användning av konsekvensanalyser och utvärderingar under hela lagstiftningsprocessen, på såväl EU-nivå som nationell nivå. (M) begär i motion 2017/18:2245 att svenska myndigheters tillämpning av olika EU-bestämmelser bör genomlysas. Motionären anför att det bör tillsättas en oberoende kommission som granskar hur tillämpas i , i allt från lagstiftning till praktiskt tillämpning. I motion 2017/18:2547 av och (båda M) begärs ett tillkännagivande om överimplementering av EU-lagstiftning i svensk lagstiftning. Motionärerna menar att bör införa en huvudregel om att nationella krav inte ska gå över minimireglerna i EU-lagstiftningen. Av Statsrådsberedningens cirkulär 14 Riktlinjer för genomförande av unionsrättsakter (kansliet för samordning av EU-frågor, ) framgår att föreslagna unionsrättsakter ska analyseras noggrant i ett tidigt skede av förhandlingen. Vidare sägs att en konsekvensutredning bör upprättas i ett så tidigt skede som möjligt och redovisas i beredningsunderlaget i samband med att nya förslag eller ändringar i unionsrätten läggs fram. En vägledning för hur dessa konsekvensutredningar kan göras ges i statssekreterarskrivelsen från om riktlinjer för arbetet med konsekvensutredningar i . Om har gjort en konsekvensutredning kan den tjäna som underlag. I cirkuläret anges att drygt hälften av de administrativa kostnader som svenska företag har följer av regler som har sin grund i unionsrättsliga krav, och att ett aktivt regelförenklingsarbete i alla faser av unionsarbetet därför har stor betydelse för möjligheterna att nå framgång i det nationella förenklingsarbetet. För att förhandlingsunderlaget på EU-nivå ska bli bättre och för att identifiera förenklingsmöjligheter och beakta andra effekter för företagen bör berörda myndigheter, företag och intressenter involveras i ett tidigt stadium. I cirkuläret betonas även vikten av att en analys av eventuella åtgärder som går utöver unionsdirektivens krav (s.k. gold-plating, se nedan) görs ur såväl ett förenklingsperspektiv som ur unionsrättslig synvinkel. Sakråd är en arbetsmetod i som kan användas för att i en avgränsad sakfråga ta del av kunskap och perspektiv från det civila samhällets organisationer. inom EU-frågor kallas EU-sakråd. Sakråd kompletterar andra former av samråd och ökar kvaliteten i regeringens underlag. och () har genomfört ett gemensamt projekt om s.k. gold-plating. Det engelska ordet för att förgylla (gold-plate) används som ett begrepp på situationer där det nationella genomförandet av unionslagstiftning går utöver vad en rättsakt kräver, utan att för den skull ge upphov till fördragsbrott. Begreppet analyseras i rapporten med titeln gold-plating – ett bättre genomförande av EU-lagstiftning (Atthoff och , 2012). Det är enligt rapporten svårt att sakligt diskutera olika genomförandealternativ och analysera gold-plating eftersom det är ovisst vad som avses med begreppet. Rapportförfattarnas slutsats är därför att en definition av begreppet som är allmängiltig och användbar för borde beslutas på regeringsnivå för att få genomslag. Vidare bör en ”minimiprincip” införas. Den skulle innebära att miniminivån enligt EU-lagstiftningen ska vara vägledande för regelgivaren vid genomförandet men att om det finns skäl att överskrida denna nivå ska det tydligt beskrivas och effekterna för företag analyseras och redovisas i ett offentligt dokument. Frågor om gold-plating tas också upp i Siepsrapporten 2012:4 Att göra rätt och – Behövs nya metoder för att genomföra EU-rätt i ? (Hettne och Reichel). I denna rapport anförs att det naturligtvis kan tänkas finnas goda skäl att nationellt genomföra en rättsakt på sådant sätt att genomförandet kan bedömas innebära gold-plating. Tillfogas ska, enligt rapporten, emellertid att företeelsen, ehuru rättsenlig, inte av kommissionen anses vara god genomförandesed, eftersom det kan föranleda kostnader som annars hade kunnat undvikas. I direktiven (2014:112) till utredningen om delaktighet i EU nämns Siepsrapporten. I utredningens betänkande SOU 2016:10, som överlämnades , föreslås att ska inrätta särskilda EU-beredningsgrupper med berörda aktörer för alla viktigare sakfrågor som väntas leda till ny EU-lagstiftning. Dessa beredningsgrupper ska, parallellt med kommissionens förberedande arbete och förhandlingsarbetet på EU-nivå, bistå departementen med synpunkter på kommissionens utkast och förslag i respektive fråga. Genom att synpunkter hämtas in fortlöpande förenklas också utredningsarbetet och den formella remissbehandlingen i samband med det nationella genomförandet. Regeringen gav Statskontoret i uppdrag att utreda förutsättningarna för och lämna förslag avseende utökade uppgifter för (N2017/04846/FF). I uppdraget ingick att utreda förutsättningarna för att utöka arbete med införlivande av EU-lagstiftning och att lämna förslag på om och hur bör beakta huruvida nya och ändrade regler är utformade med hänsyn till den digitala utvecklingen. I uppdraget ingick även att bedöma om de utökade uppgifterna för medför att bör organiseras på ett annat sätt än som ett särskilt beslutsorgan inom . Statskontoret redovisade uppdraget i rapporten uppgifter för . Ett av förslagen i rapporten är att rådet bör arbeta mer med EU-lagstiftning och digitalisering (2018:1). Statskontoret föreslår att arbete med konsekvensanalyser bör utvecklas på två sätt. Rådet bör dels göra fler granskningar av konsekvensanalyser, dels även ha ett digitaliseringsperspektiv i granskningarna av svenska konsekvensutredningar. granskar konsekvensanalyser från endast när begär det, vilket innebär att endast en handfull granskningar görs . yttrade sig över sju konsekvensanalyser från kommissionen. Statskontoret föreslår därför att det blir obligatoriskt för att skicka konsekvensanalyser på remiss till på samma sätt som för granskningar av svenska konsekvensanalyser. Digitaliseringens möjligheter har en relativt undanskymd roll i granskningar trots att digitaliseringsfrågan är av stor vikt för både regelförenklingsarbetet och samhället i stort. Statskontoret föreslår därför att digitaliseringsaspekter bör ingå i konsekvensutredningarna och därmed också i granskningar. Statskontoret anser vidare att det saknas förutsättningar för att ge utökade uppgifter vid införlivandet av EU-lagstiftning utöver granskningen av konsekvensanalyser. Förutsättningar saknas också för att ge rådet i uppgift att arbeta med tidigare införlivad EU-lagstiftning. Statskontoret anser inte att behöver omorganiseras utifrån de förändringar som myndigheten föreslår då de nya arbetsuppgifterna inte är särskilt omfattande. Statskontoret lyfter däremot fram vikten av att har förutsebara resurser till förfogande för sitt uppdrag då myndigheten konstaterar att det förekommer att tvingas avstå granskningar till följd av arbetstoppar för andra verksamheter inom . I betänkande 2013/14:KU26 (s. 18 f.) behandlades ett yrkande om att tillsätta en kommission för att granska unionsbestämmelsernas tillämpning. Utskottet anförde att ska bistå regelgivarna med att granska konsekvensutredningar på förslag till unionsrättsakter som bedöms ha stor påverkan på företag i och lämna råd om vad en svensk konsekvensutredning bör innehålla. I Statsrådsberedningens riktlinjer för genomförande av unionsrättsakter pekas på vikten av att en analys av eventuella åtgärder som går utöver unionsdirektivens krav, s.k. gold-plating, görs ur såväl ett förenklingsperspektiv som unionsrättslig synvinkel. Därmed avstyrkte utskottet motionen. I utlåtande /16:KU3 behandlade utskottet kommissionens meddelande Bättre lagstiftning för bättre resultat – en EU-agenda (KOM(2015) 215). Kommissionen redogjorde i meddelandet för sina planer för arbetet med bättre lagstiftning. I meddelandet lyfte kommissionen särskilt fram arbetet med samråd, nya riktlinjer för bättre lagstiftning, en ny , EU-institutionernas delade ansvar, det fortsatta arbetet med Refit och en ny plattform för Refit. Utskottet välkomnade kommissionens arbete för en bättre lagstiftning och ambitionen att införa mer öppenhet i lagstiftningsprocessen. Utskottet var positivt till kommissionens regelförenklingsarbete och att den särskilt avser att uppmärksamma de regler som påverkar små och medelstora företag och överväga enklare regler för dessa. Utskottet konstaterade i betänkande 2015/16:KU17 att det samarbete mellan många länder som unionssamarbetet innebär har medfört vissa svårigheter att upprätthålla kraven på enkelhet och klarhet i de svenska reglerna. Det finns en risk att genomförandet av EU-rättsliga regler leder till en mer omfattande reglering i än nödvändigt. Vidare konstaterade utskottet att det bedrivs ett betydelsefullt arbete inom EU för att förenkla gällande regler och lagstiftning. Utskottet framhöll det angelägna i att den svenska hållningen i unionssamarbetet innebär att kraven på enkelhet och klarhet hävdas med kraft. Av Statsrådsberedningens riktlinjer för genomförande av unionsrättsakter framgår att föreslagna unionsrättsakter ska analyseras noggrant i ett tidigt skede av förhandlingen. I riktlinjerna pekas även på vikten av att en analys av eventuella åtgärder som går utöver unionsdirektivens krav görs ur såväl ett förenklingsperspektiv som unionsrättslig synvinkel. Utskottet avstyrkte motionsyrkandet. Liknande motionsyrkanden har även behandlats i näringsutskottet (bet. 2017/18:NU12 s. 79–80). Där framhöll utskottet att frågan om s.k. gold-plating, dvs. att ytterligare regler tillkommer när man inför , är ett stående inslag i de utbildningar håller för regelgivare på myndigheter, departement och kommittéer. Vidare noterade näringsutskottet att Statskontoret som tidigare nämnts lämnat förslag till regeringen om att ska göra fler granskningar av konsekvensanalyser genom att det blir obligatoriskt för att skicka konsekvensanalyser på remiss till . konstaterade att Statskontorets förslag bereds i . Utskottet har tidigare konstaterat att det finns en risk att genomförandet av EU-rättsliga regler leder till en mer omfattande reglering i än nödvändigt. Utskottet står fast vid sin ståndpunkt att den svenska hållningen i unionssamarbetet innebär att kraven på enkelhet och klarhet hävdas med kraft. Av Statsrådsberedningens riktlinjer för genomförande av unionsrättsakter framgår att föreslagna unionsrättsakter ska analyseras noggrant i ett tidigt skede av förhandlingen. I riktlinjerna pekas även på vikten av att en analys av eventuella åtgärder som går över unionsdirektivens krav görs ur såväl ett förenklingsperspektiv som ur unionsrättslig synvinkel. Utskottet noterar att Statskontoret lämnat förslag till regeringen om att ska granska konsekvensanalyser och att förslaget bereds i . Utskottet ser inte skäl att föreslå något tillkännagivande och avstyrker motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om nationella e-samråd om EU-arbetet. Jämför reservation 6 (L). I partimotion 2017/18:3194 av m.fl. (L) begärs att regeringen ska skapa former för nationella e-samråd om EU-arbetet. Motionärerna anför att möjligheten till delaktighet och insyn i regeringen och i myndigheternas EU-arbete bör stärkas och även att digitala e-samråd kan vara aktuella för att främja delaktighet. Arbetet för en starkare offentlighetsprincip inom EU måste fortsätta. Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 1 s. 103) att Utredningen om delaktighet i EU pekade på brister i viktiga delar av det svenska samhället när det gäller kunskaperna om EU-samarbetet och dess vikt för . Utredningen konstaterade bl.a. att det fortfarande fanns ett stort behov av att öka kunskapen om EU-relaterade frågor bland lärare, journalister, förtroendevalda inom kommuner och landsting samt unga. Utredningen lade även stor vikt vid förslag om att bredda delaktigheten vid beredning av EU-politiska frågor och att förstärka det offentliga samtalet om EU-samarbetet. Av budgetpropositionen framgår att regeringen började följa upp utredningens förslag. Bland annat har medel tillförts för europapolitiska studier (Sieps) som har påbörjat en särskild utbildningssatsning för förtroendevalda och anställda inom kommuner och landsting. Regeringen anför även att Sieps åtgärder kommer att breddas och utvecklas vidare för att säkra god EU-kompetens i offentlig verksamhet. Vidare hade Utredningen om delaktighet i EU bl.a. i uppdrag att utreda möjligheterna att inom ramen för EU:s nuvarande regelverk och arbetssätt främja insyn, delaktighet och inflytande för aktörer i när det gäller frågor som beslutas inom EU. Utredningen föreslår i betänkandet EU på hemmaplan (SOU 2016:10) att ska skapa en EU-portal på med information om regeringens politik på EU-nivå och alla viktigare pågående processer, inklusive EU-lagstiftningsarbetet. har informerat om att myndighetens kommunikationsavdelning (RK KOM) och departementens kommunikationsavdelningar löpande arbetar med att utveckla och förbättra den EU-relaterade informationen på . Målsättningen är att på ett tydligt sätt integrera EU-perspektivet i den befintliga strukturen och inom respektive sakfråga på webbplatsen. Därmed är det enligt inte aktuellt med en separat EU-portal. pågår ett särskilt utvecklingsarbete som syftar till att göra det lättare att följa viktiga processer, inklusive lagstiftningsarbetet. Sakråd är en arbetsmetod i som kan användas för att i en avgränsad sakfråga ta del av kunskap och perspektiv från det civila samhällets organisationer. inom EU-frågor kallas EU-sakråd. Metoden består av ett antal delmoment som gör det tydligt för alla deltagare vad som är syftet med sakrådet, vilka som bjuds in, vilka frågor som tas upp och hur de processas under sakrådet samt hur synpunkter tas om hand och återkopplas. Inbjudan och slutdokumentation för sakråd presenteras på regeringens webbplats. Metoden sakråd är en frivillig arbetsmetod inom och utgår från de sex principer som är grunden för regeringens politik för det civila samhället: självständighet och oberoende, dialog, kvalitet, långsiktighet, öppenhet och insyn samt mångfald. Utskottet noterar att det pågår ett löpande arbete inom med att integrera EU-relaterad information på . Vidare vidtar regeringen en rad olika åtgärder för att öka kunskapen om EU i samhället bl.a. genom att öka kunskapen om EU bland lärare och journalister samt anställda och förtroendevalda inom kommuner och landsting. Mot denna bakgrund avstyrks motionen. Konsekvensanalyser om den personliga integriteten Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om den personliga integriteten. Jämför reservation 7 (L). m.fl. (L) begär i kommittémotion 2017/18:3588 yrkande 8 ett tillkännagivande om obligatoriska integritetsanalyser inom ramen för lagstiftningsprocessen. Enligt motionärerna måste integritetshänsyn spela en viktig roll redan på ett tidigt stadium i lagstiftningsprocessen. I alla direktiv till utredningar om ny lagstiftning bör det enligt motionärerna ingå en obligatorisk bedömning av regelförändringars effekter på människors personliga integritet, på samma sätt som man alltid bedömer effekterna på t.ex. jämställdheten och den regionala utvecklingen. I motion 2017/18:3150 av och (båda M) begärs ett tillkännagivande om att 15 § kommittéförordningen (1998:1474) ska kompletteras med ett krav på att också redovisa huruvida förslagen har betydelse för den personliga integriteten. Detta är enligt motionärerna nödvändigt för att kunna fatta goda och överblickbara beslut och för att få bättre kunskap om hur olika förslag påverkar den personliga integriteten. I 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen anges att var och en gentemot det allmänna är skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. I 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474) finns bestämmelser om de konsekvensanalyser som ska genomföras och redovisas av kommittéer och särskilda utredare som har ett utredningsuppdrag beslutat av regeringen. Av bestämmelserna framgår att en redovisning av utredningsförslagens olika ekonomiska konsekvenser ska lämnas. Vidare ska det redovisas om förslagen har betydelse för bl.a. den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, småföretagares förutsättningar eller jämställdheten mellan kvinnor och män. Enligt 16 § anger regeringen närmare i utredningsuppdraget vilka konsekvensbeskrivningar som ska finnas i ett betänkande. Den parlamentariskt sammansatta (Ju 2014:09, dir. 2014:65) överlämnade slutbetänkandet Så stärker vi den personliga integriteten (SOU 2017:52). Utredningen hade bl.a. i uppdrag att följa upp och analysera effekterna i lagstiftningsarbetet av förstärkningen av grundlagsskyddet för den personliga integriteten genom införandet av 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. Utredningen noterar att kommitté-förordningen saknar krav på konsekvensanalyser av förslag i förhållande till 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen och till den personliga integriteten över huvud taget. Utredningen anser att det är angeläget att statliga kommittéer och särskilda utredare blir bättre på att uppmärksamma och tillämpa bestämmelsen. Kommittén föreslår därför att regeringen bör införa en bestämmelse i kommittéförordningen med innebörden att om ett förslag har betydelse för den personliga integriteten i de fall som avses i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen, så ska dessa konsekvenser beskrivas i betänkandet. Betänkandet har remissbehandlats och bereds nu inom . Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om att en analys av konsekvenserna för den personliga integriteten ska genomföras i samband med lagförslag (i bl.a. bet. 2008/09:KU17 s. 17, 2011/12:KU9 s. 19, 2013/14:KU25 s. 24, 2014/15:KU15 s. 18). Utskottet avstyrkte yrkandena med hänvisning till då genomförda integritetsskyddsutredningar och att utskottet utgått från att konsekvenserna i integritetshänseende alltid analyseras när nya bestämmelser både om brottsbekämpning och inom andra områden utreds och föreslås. behandlade utskottet i betänkande 2016/17:KU24 liknande motionsyrkanden och avstyrkte då yrkandena med hänvisning till att (SOU 2017:52) föreslagit för regeringen att en bestämmelse i kommittéförordningen om konsekvensbeskrivningar skulle föras in när det gäller den personliga integriteten. Reservation (L). Utskottet noterar att förslag om en bestämmelse i kommittéförordningen om konsekvensbeskrivningar när det gäller den personliga integriteteten har remissbehandlats. Utskottet vill inte föregripa beredningen av utredning och avstyrker därför motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om konsekvensanalyser i lagstiftningsprocessen. I 2017/18:1742 av (SD) begärs ett tillkännagivande om att förbättra metoderna för framtagning av konsekvensanalys av propositioner. Enligt motionären har regeringen lagt fram en lång rad propositioner som har fått allvarlig kritik från bl.a. Kritiken har handlat om att konsekvenserna av dessa lagförslag inte varit tillräckligt utredda. Motionären anför att det måste gå att, med rimlig sannolikhet, beskriva vilka resultat man förväntar sig av ett lagförslag. Det är därför viktigt att regeringen rutinmässigt gör väl avvägda konsekvensanalyser av sina lagförslag. Enligt 8 kap. 21 § 1–7 regeringsformen (RF) inhämtas yttrande från Lagrådet av regeringen eller, enligt vad som närmare anges i riksdagsordningen, av ett riksdagsutskott. Lagrådets granskning ska avse hur förslaget förhåller sig till grundlagarna och rättsordningen i övrigt, hur förslagets föreskrifter förhåller sig till varandra, hur förslaget förhåller sig till rättssäkerhetens krav, om förslaget är utformat så att lagen kan antas tillgodose de syften som har angetts, och vilka problem som kan uppstå vid tillämpningen (22 § 1–5 RF). är ett särskilt beslutsorgan inom och består av fem ledamöter som utses av regeringen. uppdrag är att granska kvaliteten på konsekvensutredningar till författningsförslag som kan få effekter av betydelse för företag. Bedömningen sker utifrån de krav som ställs i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. lämnade sin årsrapport till . I rapporten redovisas att konsekvensutredningarnas kvalitet har förbättrats, från en andel godtagbara konsekvensutredningar på 2016 till en andel på 2017.