bet · H501UU9 · 2018-02-20 00:00:00 — Genom ett parlamentariskt deltagande i beslutsprocessen skapas förutsättningar för kontinuitet och långsiktighet i exportkontrollpolitiken när det gäller krigsmateriel. Genom en ökad öppenhet förbättras också möjligheterna till politisk delaktighet och ansvarsutkrävande. I propositionen redovisas ett antal förslag som syftar till att öka öppenheten och transparensen gällande exportkontrollen som de sekretesshänsyn beaktas som måste tas enligt gällande regelverk. är ett parlamentariskt sammansatt rådgivande organ för exportkontrollfrågor som har till syfte att öka insynen och samrådet i krigsmaterielexportfrågor samt tillföra sakkunskap och kontinuerlig utblick i utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska frågor. Samråden ger förutsättningar för en bred politisk förankring av exportkontrollpolitiken och kontinuitet i den politik som förs. Vid en internationell jämförelse är det unikt för att företrädare för de politiska partierna i förväg får tillfälle att diskutera tänkbara exportaffärer. Enligt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) är ledamöterna i bundna av handlingssekretess och tystnadsplikt på samma sätt som tjänstemännen på . Diskussionerna i rådet är inte offentliga då de frågor som behandlas i rådet till stora delar omfattas av utrikes- eller försvarssekretess (15 kap. 1 och 2 §§) eller sekretess till skydd för enskilds affärs- eller driftförhållanden, uppfinningar eller forskningsresultat (kommersiell sekretess, 30 kap. 23 §). som det finns en strävan mot öppenhet och transparens måste det självfallet beaktas att exportkontrollen av krigsmateriel omfattar information som till stora delar är sekretessbelagd av utrikesskäl, försvarsskäl eller kommersiella skäl. I vilken utsträckning en uppgift är föremål för sekretess får bedömas från fall till fall utifrån bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen. Att det föreligger sekretess medför att det kan ske ett öppet meningsutbyte i . Om uppgifterna blev offentliga, skulle det riskera att få till följd att man i föredragningar och överläggningar avstår från att ta upp relevanta omständigheter för prövningen, t.ex. av det skälet att ett offentliggörande skulle skada utrikesförbindelser. Frågan om i vilken utsträckning en enskild ledamot kan offentliggöra en uppgift som han eller hon har fått del av inom ramen för sitt uppdrag i får avgöras från fall till fall i enlighet med reglerna i offentlighets- och sekretesslagen. Ledamöterna i utses av regeringen efter förslag från de partier som är företrädda i . Utskottet är positivt till förslaget att suppleanter bör utses i . Suppleanter kommer ge möjlighet för de ledamöter som ensamma representerar sitt parti att kunna diskutera ärendena med en annan partimedlem. Suppleanterna förbättrar även möjligheterna för alla partier i att vara representerade vid sammanträden. Suppleanterna bör på samma sätt som de ordinarie ledamöterna nomineras av partierna och utses av regeringen. Utskottet anser att den föreslagna ordningen säkerställer en parlamentarisk insyn. Utskottet finner med denna redogörelse att syftet med motion 2017/18:3775 yrkande 21 i allt väsentligt bör anses vara tillgodosett. Utskottet föreslår mot den redovisade bakgrunden att motionerna 2017/18:3775 yrkande 21 och 2017/18:3920 yrkandena 10 och 11 avstyrks. Nuvarande sanktionssystem är till största delen straffrättsligt och återfinns i huvudsak i 24–30 §§ krigsmateriellagen och 18–23 §§ lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd. När det gäller olovlig utförsel på krigsmaterielområdet tillämpas lagen (2000:1225) om straff för smuggling. När det gäller olika skyldigheter att lämna uppgifter till i huvudsak i dess egenskap av tillsynsmyndighet behöver det finnas sanktioner som avhåller från överträdelser, men det handlar inte om centrala bestämmelser för exportkontrollen. Regeringen föreslår att en administrativ sanktion, en sanktionsavgift, införs som ett lämpligt alternativ till straff i dessa fall. I motion 2017/18:3582 av m.fl. (L) anförs att en analys bör göras av om krigsmateriellagen behöver förtydligas för att motverka olovlig utförsel av vapen. Krigsmateriellagen gör vissa hänvisningar till vapenlagen när det gäller införsel av vapen men inte när det gäller utförsel. Som anförs i propositionen är nuvarande sanktionssystem till största delen straffrättsligt och återfinns i huvudsak i 24–30 §§ krigsmateriellagen och 18–23 §§ lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd (PDA-lagen). När det gäller olovlig utförsel på krigsmaterielområdet tillämpas lagen (2000:1225) om straff för smuggling. Krigsmateriellagen är vidare subsidiär till , vilket innebär att ansvar inte ska dömas enligt krigsmateriellagen om en gärning är belagd med straff enligt . Det straffrättsliga ansvaret enligt krigsmateriellagstiftningen åvilar fysiska personer, t.ex. en företrädare för ett bolag. Ansvaret omfattar såväl allvarliga gärningar, såsom olovlig utförsel och överträdelse av tillståndskrav, som mindre allvarliga förseelser, t.ex. att låta bli att lämna en viss uppgift till tillsynsmyndigheten i rätt tid. Regeringen föreslår att straffsanktionen bör behållas vid överträdelse av bestämmelser som är av central betydelse för exportkontrollen där en överträdelse kan få allvarliga följder, t.ex. vid olovlig utförsel av krigsmateriel. Utskottet konstaterar sålunda att olovlig utförsel av krigsmateriel är kriminaliserad genom lagen om straff för smuggling. Enligt inhämtade uppgifter vilar den svenska vapenlagstiftningen på den grunden att olovlig utförsel av vapen som utgör krigsmateriel bestraffas enligt smugglingslagens bestämmelser. Rättsliga möjligheter att utdöma straff för den typ av brottslighet som motionärerna vill motverka finns alltså redan. Utskottet avstyrker därmed motion 2017/18:3582. Den nya lagen föreslås träda i kraft . I motion 2017/18:2604 anför (S) att samma regelverk bör gälla för både vapenexport och vapenimport. I motion 2017/18:3920 av m.fl. (V) yrkande 12 anförs att regeringen bör tillsätta en utredning för att se över hur import av krigsmateriel ska ske i överensstämmelse med regelverket för export. Enligt motionens yrkande 13 bör det förändrade regelverket utvärderas efter att det trätt i kraft för att se om det inneburit den skärpta exportkontroll av krigsmateriel som avsetts. Utskottet vill inledningsvis framhålla att import av krigsmateriel styrs av det svenska försvarets behov, mål och tilldelade medel. Utskottet konstaterar att det inte finns något specifikt regelverk för import av krigsmateriel som det gör för krigsmaterielexporten. kan import av krigsmateriel omgärdas av liknande intressekonflikter mellan å ena sidan svenska säkerhets- och försvarspolitiska intressen och å andra sidan överensstämmelse med svensk utrikespolitik som exportkontrollpolitiken har. har i utredningsbetänkandet Skärpt exportkontroll av krigsmateriel (SOU 2015:72) konstaterat att det finns skäl för regeringen att närmare belysa frågan om svenska statens import av krigsmateriel ska omfattas av motsvarande kontroll som exporten. Utskottet har tidigare i detta betänkande redovisat att frågan om svensk krigsmaterielexport granskas och redovisas genom årliga skrivelser till m.m. Som regeringen har anfört bör den årliga skrivelsen till utvecklas i syfte att ge en så fullständig bild som möjligt av bl.a. tillståndsprövningen och den svenska exporten. Utöver det samråd som redan sker i enskilda exportkontrollfrågor föreslås vidare att regeringen någon eller lämnar en samlad redogörelse för utvecklingen och viktigare beslut på exportkontrollområdet till . Regelverket för exportkontroll har med tiden utvecklats och anpassats, och regeringen har det politiska ansvaret för utvecklingen på området. Utskottet förutsätter att regeringen kommer att följa tillämpningen av det förändrade regelverket. Utskottet instämmer i att det kan finnas skäl att överväga behovet och möjligheten till att införa regler för import av krigsmateriel. Utskottet anser att motionerna 2017/18:2604 och 2017/18:3920 yrkandena 12 och 13 i huvudsak kan anses besvarade med vad som anförts. Utskottet tillstyrker regeringens förslag och avstyrker motionerna. Riktlinjerna m.m., punkt 2 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3239 av m.fl. (M) yrkande 36 och 2017/18:3926 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2017/18:555 av m.fl. (V) yrkande 9, 2017/18:575 av m.fl. (L), 2017/18:2604 av (S), 2017/18:2680 av m.fl. (S), 2017/18:3582 av m.fl. (L) yrkande 8, 2017/18:3775 av m.fl. (C) yrkande 21 och 2017/18:3920 av m.fl. (V) yrkandena 1–13. Enligt det nya kriteriet för politik för global utveckling (PGU) ska bedöma vad som är bäst för mottagarlandet. Har mottagarlandet råd med krigsmateriel eller är livsmedel, skolböcker eller något annat viktigare? Vi anser att det måste vara mottagarlandet som bedömer vad de behöver och har råd med. Om landets regim är aggressiv eller oseriös på något annat sätt så faller de ändå på demokratikriteriet och kriteriet om mänskliga rättigheter. Vi motsätter oss därför att ett PGU-kriterium införs. Enligt vår uppfattning kommer PGU-kriteriet att begränsa svensk krigsmaterielexport på ett oförutsägbart sätt och våra internationella partner riskerar att bryta kontakterna med . Försvarsindustrin är beroende av sin export. Ett avgörande villkor är följdleveranserna. Det land som köper ett krigsmaterielsystem gör sig ofta beroende av ammunition, reservdelar och uppgraderingar. Därför finns det en presumtion för följdleveranser som bara kan brytas av förändrade villkor för de ovillkorliga hindren, dvs. internationellt bindande överenskommelser, bindande sanktionsbeslut och folkrättsliga regler om neutrala stater under krig. föreslås en liten glidning i bedömandet som det i och för sig är svårt att tolka. Vi anser att följdleveranserna inte behöver en strängare bedömning. Andra försvarsmakter som köper materiel av oss har samma behov av försörjningstrygghet som vår egen försvarsmakt har. Vill vi sälja materielsystem så måste vi i alla normalfall också sälja ammunition, reservdelar och uppgraderingar till det vi har exporterat. Att stryka i listan över vad som ska betraktas som följdleveranser kommer att ge svensk industri ett dåligt rykte. föreslog i sitt slutbetänkande (SOU 2015:72) bl.a. att reglerna för export till icke-demokratiska stater ska skärpas. Det var viktigt att en komplicerad fråga löstes i en bred politisk enighet. enades regeringen och allianspartierna om en lagrådsremiss. Förslaget innebär att det nu införs ett nytt demokratikriterium som medför att ”grava brister i den demokratiska statusen” utgör hinder för export av svenska vapen, att export till diktaturer försvåras och att större hänsyn ska tas till kränkningar av mänskliga rättigheter vid beslut om export. Överenskommelsen är viktig för att skapa långsiktiga förutsättningar för industrin och tydliga regler för länder och företag som handlar med . finns ett regelverk, och då är det också en tydlig signal till näringslivet att det är möjligt att exportera vapen. Det är viktigt för materielförsörjningen till det svenska försvaret. Vad vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Riktlinjerna m.m., punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:555 av m.fl. (V) yrkande 9 och 2017/18:3920 av m.fl. (V) yrkandena 1–13 och 2017/18:575 av m.fl. (L), 2017/18:2604 av (S), 2017/18:2680 av m.fl. (S), 2017/18:3239 av m.fl. (M) yrkande 36, 2017/18:3582 av m.fl. (L) yrkande 8, 2017/18:3775 av m.fl. (C) yrkande 21 och 2017/18:3926 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2. Den mottagande statens demokratiska status anser att ett förbud mot vapenexport till diktaturer bör införas genom att orden ”ett ovillkorligt” läggs till före ”hinder” i riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan. Den nya lydelsen blir: Ifall det förekommer allvarliga och omfattande kränkningar av mänskliga rättigheter eller grava brister i den demokratiska statusen utgör det ett ovillkorligt hinder för beviljande av tillstånd. bör enligt uppfattning slå fast att det kan ses som en legitimering av eller politiskt stöd till den sittande regimen att bevilja krigsmaterielexport till en stat som har grava brister i sin demokratiska status. anser att det feministiska perspektivet saknas i den svenska politiken för export av krigsmateriel. I de uppräkningar av vad som enligt praxis ska uppfattas som allvarliga brott nämns inte brott mot kvinnors rättigheter. I både FN:s och uppräkningar av allvarliga brott mot mänskliga rättigheter finns flera brott mot kvinnor listade, både brott där staten direkt är involverad och där det handlar om straffrihet. anser att de beskrivningar av respekt för mänskliga rättigheter som ligger till grund för bedömning av tillstånd bör inkludera kvinnors rättigheter så som de beskrivs i FN:s och uppräkningar av allvarliga brott mot mänskliga rättigheter. Det nuvarande regelverket innebär enligt inte ett stopp för export när det finns uppenbara risker för stöd till krigsförbrytelser. Vid prövning av tillstånd för utförsel och annan utlandssamverkan bör en analys göras av den potentiella mottagarens respekt för internationell humanitär rätt, och vid allvarliga brister bör ett ovillkorligt hinder föreligga. anser därför att ett kriterium som innebär ett ovillkorligt hinder för export av krigsmateriel till eller utlandssamverkan med stater som inte respekterar den humanitära rätten bör införas i riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan. Enligt nuvarande riktlinjer bör export av krigsmateriel inte beviljas till stater som befinner sig i krig, men riktlinjerna hindrar inte sådan export. har exporterat vapen till stater som befinner sig i krig, t.ex. till som deltar i den saudiskledda koalitionens bombningar i . När förklarar hur det kan vara förenligt med nuvarande regelverk hänvisar de till att den saudiskledda koalitionen slåss på samma sida som mot Hothirebellerna med stöd av och att det folkrättsligt inte handlar om en konflikt mellan stater. Detta exempel pekar på ett tydligt behov av skärpta regler i detta avseende. anser mot denna bakgrund att orden ”med annan stat” bör strykas i formuleringen om export till och annan utlandssamverkan med länder i konflikt i riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan och att dessa riktlinjer bör gälla alla former av krigsmateriel. Beaktande av en rättvis och hållbar utveckling anser att regeringen i sitt exportfrämjande arbete bör säkerställa att den svenska krigsmaterielexporten är samstämmig med politik för global utveckling (PGU) och inte motverkar en hållbar utveckling. Det är den bärande principen bakom PGU att alla politikområden ska bidra till en rättvis och hållbar global utveckling där ett rättighetsperspektiv och de fattigas perspektiv sätts i centrum. Regelverket för export av krigsmateriel bör underordnas PGU. Regeringen bör återkomma med förslag på hur man ska hantera målkonflikter och hinder för att undvika att exporten av krigsmateriel hotar en rättvis och hållbar utveckling. Tillstånd för export av krigsmateriel eller annan utlandssamverkan bör meddelas bara om det bedöms vara i linje med PGU. exporterar krigsmateriel till länder i vilka korruptionen är utbredd. anser att risken för korruption bör vägas in i bedömningen av tillstånd för export av krigsmateriel eller annan utlandssamverkan. I propositionen föreslås att följdleveransbegreppet preciseras men att den nuvarande definitionen fortfarande ska gälla för de följdleveranser som följer på export som har beviljats innan det nya regelverket trätt i kraft. anser att all export bör prövas enligt regelverket och omfattas av kriteriet för mänskliga rättigheter och demokrati. Internationell samverkan på försvarsmaterielområdet motsätter sig den text som innebär att det inte finns några utrikespolitiska hinder vad gäller samverkan med eller export till vissa grupper av länder. Det är otydligt vad formuleringarna egentligen avser och om de ska tolkas som att regelverket öppnar för en högre grad av demokratiska brister, kränkningar av mänskliga rättigheter eller deltagande i krig vid beviljande av export. Följande stycke bör därför strykas ur riktlinjerna: Utrikespolitiska hinder finns inte i fråga om samverkan med eller export till de nordiska länderna, länderna inom Europeiska unionen eller de traditionellt alliansfria staterna i . Samverkan med dessa länder får i princip anses stå i överensstämmelse med utrikes- och säkerhetspolitik. Ökad öppenhet och transparens I propositionen föreslås att regeringen fortsättningsvis ska utse suppleanter till ledamöterna i . Regeringen föreslår att suppleanterna utses av regeringen på samma sätt som de ordinarie ledamöterna nomineras av partierna och utses av regeringen. anser att riksdagspartierna själva bör få besluta vilka ledamöter som ska representera dem i . anser vidare att alla ledamöters ställningstaganden i bör offentliggöras så länge dessa uppgifter inte strider mot sekretessreglerna. Det är bra och viktigt för öppenheten att de olika uppfattningar som kan finnas i ett beslutsärende också blir tillgängliga för allmänheten. Även om menar att det svenska regelverket för tillståndsgivning i fråga om export av krigsmateriel har många brister och att regelverket är för tillåtande så finns det i vilket fall ett gediget och genomarbetat regelverk när det gäller export. Importen av krigsmateriel är desto sämre reglerad. innebär import både ett stöd till det exporterande landets krigsmaterielindustri och en legitimering av landets regim. Regeringen bör därför utreda hur krigsmateriel skulle kunna importeras i överensstämmelse med regelverket för export. Det förändrade regelverket bör enligt uppfattning utvärderas efter att det trätt i kraft för att se om det inneburit den skärpta exportkontroll av krigsmateriel som avsetts. Vad jag nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Riktlinjerna m.m., punkt 2 (KD) (KD) anför: har ett tydligt ställningstagande i partiets principprogram för att införa ett demokratikriterium i exportkontrollen av krigsmateriel. För stod tre frågor i fokus under arbetet i processen i (), nämligen demokratikriteriet, frågan om följdleveranser och frågan om ökad öppenhet och transparens vad gäller framför allt () arbete och ställningstaganden. Det är vår övertygelse att mottagarlandets demokratiska status ska utgöra ett centralt villkor när export av krigsmateriel tillåts. Ju sämre den demokratiska statusen är, desto mindre utrymme bör finnas för att tillstånd ska beviljas. Om det förekommer allvarliga och omfattande kränkningar av mänskliga rättigheter eller grava brister i mottagarens demokratiska status utgör det hinder för att bevilja tillstånd. Vid tillståndsprövningen ska också beaktas om exporten motverkar en hållbar utveckling i mottagarlandet. Medför inte denna lagstiftning att demokratikriteriet därmed blir ett centralt hinder så kommer lagen att behöva göras om. Vidare är det vår uppfattning att begränsningen av följdleveranser bör vara skarpare. Ändras situationen i ett land på ett sådant sätt att den demokratiska statusen försämras, då behöver nya bedömningar göras av EKR avseende export av krigsmateriel till det landet. Den positiva presumtionen i fråga om följdleveranser riskerar att undergräva demokratikriteriet. menar att det behövs mer öppenhet och transparens. Det är bra att suppleanter tas in i EKR och att frågorna lyfts till med jämna mellanrum. Men vi menar att EKR:s arbete behöver öppnas upp och att ledamöter ska kunna berätta öppet om hur de ställt sig till export till vissa länder. Eftersom det offentliggörs till vilka länder exporterar kan det inte finnas några hinder för en sådan öppenhet. Först då kan medborgarna utkräva ansvar av dem som tagit besluten. Propositionen och överenskommelsen är ett steg i rätt riktning, och i detta skede står vi bakom regeringens förslag i propositionen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2017/18:23 Skärpt exportkontroll av krigsmateriel: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1992:1300) om krigsmateriel. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd. 2017/18:3920 av m.fl. (V): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa ett förbud mot vapenexport till diktaturer genom att lägga till orden ”ett ovillkorligt” före ”hinder” i riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan så att den nya lydelsen blir ”Ifall det förekommer allvarliga och omfattande kränkningar av mänskliga rättigheter eller grava brister i den demokratiska statusen utgör det ett ovillkorligt hinder för beviljande av tillstånd”, och detta tillkännager för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att beskrivningarna av respekt för mänskliga rättigheter som ligger till grund för bedömning av tillstånd bör inkludera kvinnors rättigheter så som de beskrivs i FN:s och uppräkningar över allvarliga brott mot mänskliga rättigheter, och detta tillkännager för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tillstånd för export av krigsmateriel eller annan utlandssamverkan endast ska ges om det bedöms vara i linje med politik för global utveckling och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ett kriterium som innebär ett ovillkorligt hinder för export av krigsmateriel till eller utlandssamverkan med stater som inte respekterar den humanitära rätten bör införas i riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan, och detta tillkännager för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att risken för korruption bör vägas in i bedömningen av tillstånd för export av krigsmateriel eller annan utlandssamverkan och tillkännager detta för regeringen. 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att följande stycke bör strykas ur riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan: ”Utrikespolitiska hinder finns inte i fråga om samverkan med eller export till de nordiska länderna, länderna inom Europeiska unionen eller de traditionellt alliansfria staterna i . Samverkan med dessa länder får i princip anses stå i överensstämmelse med utrikes- och säkerhetspolitik”, och detta tillkännager för regeringen. 7.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att orden ”med annan stat” bör strykas i formuleringen om export till och annan utlandssamverkan med länder i konflikt i riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan och att dessa riktlinjer bör gälla all form av krigsmateriel, och detta tillkännager för regeringen. 8.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör slå fast att beviljande av krigsmaterielexport till och utlandssamverkan med en stat som har grava brister i sin demokratiska status kan ses som en legitimering av eller politiskt stöd till den sittande regimen och tillkännager detta för regeringen. 9.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att all export av krigsmateriel bör prövas enligt riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan och tillkännager detta för regeringen. 10.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att riksdagspartierna själva bör få besluta om vilka ledamöter som ska representera dem i () och tillkännager detta för regeringen. 11.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att alla ledamöters ställningstaganden i () bör offentliggöras så länge dessa uppgifter inte strider mot sekretessreglerna, och detta tillkännager för regeringen.