bet · H501UbU14 · 2018-02-16 00:00:00 — Eleverna behöver bl.a. hjälp med att komplettera sin utbildning och komma in på arbetsmarknaden. Bakgrund och gällande rätt Gymnasieskolors informationsansvar när det gäller myndiga elever Av 15 kap. 16 § andra stycket skollagen (2010:800) framgår att om en elev i gymnasieskolan utan giltigt skäl uteblir från den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen, ska rektorn se till att elevens vårdnadshavare informeras om att eleven har varit frånvarande. Om det finns särskilda skäl behöver elevens vårdnadshavare inte informeras . Denna lagreglering gäller endast omyndiga elever (prop. 2009/10:165 s. 783). Det finns dock inget hinder för att den enskilda eleven kan lämna sitt samtycke till att skolan lämnar ut uppgifter till föräldrarna. () har gjort följande uttalande om en myndig elevs integritetsskydd: Sedan en person fyllt , är han myndig och har själv rätt att bestämma om sina personliga förhållanden. Något undantag för förhållanden som rör skolan finns i detta avseende inte. Eleven är beträffande sin skolgång således självständig gentemot sina föräldrar. En följd av detta är att normal sekretess råder för skolans uppgifter om eleven även i förhållande till föräldrarna. Det finns mot bakgrund av det nu anförda inte längre något skäl för skolan att sedan en elev uppnått myndighetsåldern, kontakta elevens föräldrar i frågor som rör elevens förhållanden i skolan. Däremot är skolan skyldig att på en förälders begäran lämna ut uppgifter som inte omfattas av sekretess i den mån uppgifterna finns noterade i allmän handling (JO-beslut , dnr 4877-1996). JO har vidare uttalat att om det är fråga om en nödsituation kan föräldrarna underrättas trots att eleven är myndig (JO-beslut , dnr 4436-1993). Enligt 15 kap. 22 § skollagen ska betyg sättas på varje avslutad kurs, efter genomfört gymnasiearbete och examensarbete, och i ämnen i de fall undervisning i dessa får förekomma i gymnasieskolan. Enligt 15 kap. 25 § skollagen ska som betyg på gymnasiearbetet och examensarbetet någon av beteckningarna E eller F användas. Betyget E ska användas om en elev har nått examensmålen för gymnasiearbetet eller examensarbetet. I annat fall ska betyget F användas. I förarbetena till lagrummet sägs att om gymnasiearbetet är kopplat till examensmålen förstärks den holistiska synen på utbildningens innehåll, där samtliga kurser som ingår i utbildningen ska bidra till att den leder till de kunskaper och kompetenser som uttrycks i examensmålen. Däremot ska inte gymnasiearbetet ha karaktären av examensprov av den art som förekommer i vissa andra europeiska länder. Därmed finns inte behov av en graderad betygssättning och inte heller av betygskriterier (prop. 2008/09:199 s. 119). I promemorian Ökade möjligheter till grundläggande behörighet på yrkesprogram och ett estetiskt ämne i alla nationella program (U2017/03537/GV) föreslås bl.a. att gymnasiearbetets omfattning ska minskas från 100 poäng till 50 gymnasiepoäng för att skapa utrymme för det estetiska ämnet som gymnasiegemensamt ämne motsvarande 50 gymnasiepoäng. Promemorian har remissbehandlats och bereds inom . Av Statsrådsberedningens propositionsförteckning () för propositioner som är avsedda att lämnas under återstoden av framgår att regeringen avser att lämna propositionen Ökade möjligheter till grundläggande behörighet och ett estetiskt ämne i gymnasieskolan . Utbildningarna på de tidigare skogs- och lantbruksskolorna är en del av gymnasieskolan och finns numera på det treåriga naturbruksprogrammet. Naturbruksprogrammet är ett yrkesprogram och har fyra olika inriktningar: djur, lantbruk, skog och trädgård. redovisade ett regeringsuppdrag (U2015/04701/S) om nya inriktningar inom naturbruksprogrammet (dnr 2015:1247). uttalar i sin redovisning att förslagen innebär att det är möjligt att läsa naturvetenskapliga kurser på naturbruksprogrammet. Det betyder att elever på naturbruksprogrammet även har möjlighet att t.ex. läsa de kurser som fordras för att nå särskild behörighet till högskolan. Statsrådet har i ett svar på en skriftlig fråga (fr. 2016/17:538) om naturbruksprogrammet bl.a. meddelat att eventuella förändringar inom naturbruksprogrammet inte kommer att göras förrän remissbehandlingen av slutbetänkande (SOU 2016:77) är avslutad. är remissbehandlad och bereds inom . Skollagen (2010:800) reglerar inte drogtester av gymnasieelever. Enligt 2 kap. 6 § regeringsformen är dock varje medborgare gentemot det allmänna skyddad mot påtvingade kroppsliga ingrepp. Detta skydd får, enligt 12 § första stycket samma kapitel, under vissa förutsättningar begränsas genom lag. Urinprovstagning anses vara att betrakta som ett sådant kroppsligt ingrepp som avses i 2 kap. 6 § regeringsformen. Åtgärder som innebär att gymnasieelever tvingas genomgå drogtest genom urinprovstagning kräver alltså lagstöd. Det finns inga sådana bestämmelser i skollagen eller någon annan lag. () har i ett beslut kommit fram till att slumpvisa drogtester av gymnasieelever är tillåtna om elevens reella och fullt frivilliga samtycke införskaffats vid varje enskilt provtillfälle. JO ser svårigheter med att genomföra drogtester och menar att det kan ”… däremot uppstå situationer när den enskildes samtycke till att lämna ett prov inte framstår som reellt” och att ”Det ställs därmed stora krav på berörd personal att säkerställa att elevens medverkan är i egentlig mening frivillig …”. JO menade avslutningsvis att det fanns skäl att överlämna en kopia av beslutet för kännedom till (dnr 479-2010). Skolinspektionen har därefter i ett brev (dnr 2010:3546) till påtalat behovet av förtydliganden i lagstiftningen om drogtester på skolområdet. Skolinspektionen avråder skolor från att genomföra drogtester med motiveringen att det är svårt att bedöma om ett drogtest genomförs med ett fullt och reellt samtycke utan tvång (Skolinspektionens webbplats). Tillgodoräknande av gymnasiestudier utomlands Enligt läroplan för gymnasieskolan ska internationella kontakter och utbildningsutbyte med andra länder främjas. Eftersom gymnasieskolan består av kurser är det kurser som kan komma i fråga för tillgodoräknande efter gymnasiestudier utomlands. Man kan inte med automatik få ett helt läsår tillgodoräknat. Av 8 kap. 27 § gymnasieförordningen (2010:2039) följer att en elev som inte följt undervisningen i en kurs får, utan att eleven går igenom prövning (se 15 kap. 28 § skollagen nedan), av rektorn ges betyget E på kursen, om det av betyg, intyg eller liknande framgår att eleven genom studier i utlandet eller på annat sätt förvärvat sådana kunskaper som behövs för betyget E och kursen anordnas vid skolenheten. Vill en elev efter gymnasiestudier utomlands ha högre betyg än E återstår prövning. En elev i gymnasieskolan som vill ha betyg har rätt att genomgå prövning (15 kap. 28 § skollagen 2010:800). Rätten till prövning omfattar alla kurser och det gymnasiearbete som ingår i elevens individuella studieplan om eleven inte har fått betyg på kursen eller gymnasiearbetet eller om eleven har fått betyget F (8 kap. 24–25 §§ gymnasieförordningen). Möjligheten att genomgå gymnasial utbildning helt eller delvis i ett annat nordiskt land finns reglerat i ett avtal med , , och om nordisk utbildningsgemenskap på gymnasienivå (SÖ 2008:8). De s.k. ettårsprogrammen administreras av Universitets- och högskolerådet och ger svenska gymnasieelever möjlighet att studera ett läsår i , eller . Syftet är att eleverna ska förbättra sina språkkunskaper och få en ökad förståelse för andra europeiska kulturer. Eleverna får studiebidrag och ett inackorderingstillägg . Felaktig placering av elever i gymnasiesärskolan Av 18 kap. 4 § skollagen (2010:800) framgår att utbildningen i gymnasiesärskolan ska vara öppen för ungdomar vars skolplikt har upphört och som inte bedöms ha förutsättningar att nå upp till gymnasieskolans kunskapskrav därför att de har en utvecklingsstörning. Av 18 kap. 5 § följer att det är hemkommunen som prövar frågan om en sökande tillhör gymnasiesärskolans målgrupp. Ett beslut om mottagande ska föregås av en utredning som omfattar en pedagogisk, psykologisk, medicinsk och social bedömning. Samråd med barnets vårdnadshavare ska ske när utredningen genomförs (7 kap. 5 §). Tillhörighet till gymnasiesärskolans målgrupp får överklagas hos (28 kap. 12 §). Enligt 18 kap. 6–7 § ska den som arbetar inom skolväsendet underrätta elevens rektor om han eller hon uppmärksammar eller får kännedom om något som tyder på att en elev i gymnasiesärskolan inte tillhör gymnasiesärskolans målgrupp. En rektor som får sådana upplysningar ska anmäla detta till elevens hemkommun, som i sin tur ska utreda frågan skyndsamt. Om hemkommunen beslutar att eleven inte tillhör gymnasiesärskolans målgrupp ska hemkommunen erbjuda eleven utbildningen i gymnasieskolan eller vuxenutbildningen. Hemkommunen ska dessutom vidta de åtgärder som krävs för elevens övergång till gymnasieskolan eller vuxenutbildningen. Gymnasieskolors informationsansvar när det gäller myndiga elever Utskottet anser i likhet med motionärerna att en god kontakt mellan elever, skolor och vårdnadshavare är mycket viktigt för att skolan och elevhälsan på ett så tidigt stadium som möjligt ska kunna gå in och hjälpa elever som t.ex. har problem relaterade till psykisk ohälsa. Detta måste dock ställas mot vikten av att värna och respektera myndighetsåldern. Ett uttryck för det sistnämnda får anses vara den gällande regleringen i skollagen (15 kap. 16 § andra stycket) som innebär att rektorn endast ska underrätta vårdnadshavare när frånvaro omfattar omyndiga elever. Utskottet anser mot bakgrund av det anförda att några åtgärder från inte är motiverade och avstyrker motionerna 2017/18:1020 (M) och 2017/18:3685 (C) yrkande 27. Av förarbetena till skollagen framgår bl.a. att gymnasiearbetet inte ska ha karaktären av examensprov av den art som förekommer i vissa andra europeiska länder. Därmed finns enligt lagstiftaren inte behov av en graderad betygssättning och inte heller av betygskriterier (prop. 2008/09:199 s. 119). Utskottet delar den bedömning som gjordes i förarbetena i samband med att det gällande regelverket infördes och avstyrker därmed motion 2017/18:3360 (M) yrkande 5. Utskottet anser i likhet med föregående då motsvarande yrkande om att naturbruksprogrammet även i fortsättningen ska erbjuda eleverna möjlighet att läsa in särskild behörighet behandlades (se bet. 2016/17:UbU15 s. 24) att någon åtgärd inte behövs från med anledning av motion 2017/18:3360 (M) yrkande 3. Utskottet hänvisar till att elever på naturbruksprogrammet har möjlighet att läsa kurser som fordras för att nå särskild behörighet enligt redovisning om naturbruksprogrammet (dnr 2015:1247). När det gäller övriga yrkanden där ett antal åtgärder efterfrågas gentemot skogs- och lantbruksskolor utgår utskottet från att det är naturbruksprogrammet på olika skolor som åsyftas eftersom skogs- och lantbruksskolorna är den del av gymnasieskolan och finns på det treåriga naturbruksprogrammet. Även när det gäller dessa yrkanden hänvisar utskottet till vad utskottet tidigare uttalat då motsvarande yrkanden avstyrkts (se bet. 2014/15:UbU10 s. 25–26 och 38). Utskottet avstyrker därmed motionerna 2017/18:1997 (M) yrkande 1–4 och 2017/18:3360 (M) yrkande 3. Utskottet kan konstatera att såväl som Skolinspektionen har identifierat svårigheter med den befintliga regleringen av drogtester inom skolområdet. Utskottet är dock inte berett att ställa sig bakom någon ändring av gällande lagstiftning. Därmed avstyrks motionerna 2017/18:1430 (M) och 2017/18:3560 (SD). Utskottet ser positivt på att gymnasieelever genomgår gymnasial utbildning helt eller delvis utomlands på t.ex. en IB-skola (International Baccalaureate) eller en annan skola. Möjligheter att bl.a. befästa språkkunskaper och ta del av andra kulturer kan för en ung människa vara av stor vikt både när det gäller personlig utveckling och framtida studier. Av läroplan för gymnasieskolan framgår vidare att rektorn har ett särskilt ansvar att stimulera till internationella kontakter, samverkan och utbyten i utbildningen. Utskottet vill i sammanhanget också påminna om det avtal som finns mellan de nordiska länderna (SÖ 2008:8) om nordisk utbildningsgemenskap på gymnasienivå. Vidare kan också nämnas de s.k. ettårsprogrammen, som administreras av Universitets- och högskolerådet och ger svenska gymnasieelever möjlighet att studera ett läsår i , eller . Väl hemma i finns det efter studier på gymnasienivå under vissa förutsättningar möjlighet för en elev att av rektor få betyget E för en avklarad kurs. I annat fall finns det som huvudregel möjligheter för gymnasieeleven att genomgå prövning i alla kurser och det gymnasiearbete som ingår i elevens individuella studieplan (15 kap. 28 § skollagen och 8 kap. 24–25 §§ gymnasieförordningen). Utskottet kan mot bakgrund av det ovan anförda inte se något behov av att ändra det gällande regelverket och avstyrker därmed motion 2017/18:435 (L) yrkande 1 och 2. Felaktig placering av elever i gymnasiesärskolan Utskottet vill inledningsvis framhålla att det är viktigt att beslut om mottagande i gymnasiesärskolan fattas på korrekta grunder, inte minst mot bakgrund av att beslutet har många och långtgående konsekvenser för eleven, t.ex. när det gäller möjligheterna till fortsatta studier. När det gäller möjligheterna att komplettera sin utbildning och komma in på arbetsmarknaden hänvisar utskottet till det nuvarande regelverket av vilket följande framgår. Enligt 18 kap. 6–7 § skollagen ska den som arbetar inom skolväsendet underrätta elevens rektor om han eller hon uppmärksammar eller får kännedom om något som tyder på att en elev i gymnasiesärskolan inte tillhör gymnasiesärskolans målgrupp. En rektor som får sådana upplysningar ska anmäla detta till elevens hemkommun, som i sin tur ska utreda frågan skyndsamt. Om hemkommunen beslutar att eleven inte tillhör gymnasiesärskolans målgrupp ska hemkommunen erbjuda eleven utbildningen i gymnasieskolan eller vuxenutbildningen. Hemkommunen ska dessutom vidta de åtgärder som krävs för elevens övergång till gymnasieskolan eller vuxenutbildningen. Utskottet anser att regelverket är väl avvägt och avstyrker därmed motion 2017/18:828 (S). Undervisningstid, punkt 2 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3360 av m.fl. (M) yrkande 1. (SOU 2016:77) konstaterar att antalet undervisnings-timmar är lågt, och många elever vittnar om många håltimmar och lärarlösa lektioner. konstaterar att för deras lärare kan undervisningstiden variera mellan skolor för samma kursinnehåll. Typvärdet motsvarar per hundrapoängskurs, vilket motsvarar en undervisningstid på undervisning . Detta ligger i linje med att den garanterade undervisningstiden motsvarar för de högskoleförberedande programmen och för yrkesprogrammen. kan inte förvänta sig att nå högre resultat i skolan utan att öka antalet undervisningstimmar. Vi vill därför att regeringen tillsätter en utredning för att säkerställa att alla gymnasieelever får den undervisningstid de har rätt till. Den kursutformade gymnasieskolan och ämnesbetyg, punkt 3 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3360 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2017/18:3759 av i m.fl. (C) yrkande 11. Dagens kursgymnasium har funnits . Kursgymnasiet innebär att eleverna läser kurser och får ett slutbetyg efter varje avslutad kurs. Efter en så finns det skäl att utvärdera det kursbaserade gymnasiets svagheter och styrkor och hur det har påverkat elevernas kunskapsresultat. Regeringen bör vidta lämpliga åtgärder enligt vad som anförts ovan. Den kursutformade gymnasieskolan och ämnesbetyg, punkt 3 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3759 av i m.fl. (C) yrkande 11 och 2017/18:3360 av m.fl. (M) yrkande 2. Det är viktigt att skolan fokuserar på elevens progression. Det nuvarande systemet med kursbetyg lägger tyngden på enskilda prestationer. Om en elev av olika anledningar inte har möjlighet att prestera märks det i kursbetyget. Med ämnesbetyg skulle fokus ligga på elevens kunskapsprogression och en termin med lägre resultat skulle inte behöva dra ned slutbetyget. Det kan i sin tur motverka stress och i längden avhopp. Emellertid är en sådan reform omfattande och behöver utredas ytterligare. Bland annat behöver problem som kan uppstå vid skolbyte och möjlighet till ämnesfördjupning ses över. Regeringen bör vidta lämpliga åtgärder enligt vad som anförts ovan. Dimensioneringen av platserna på gymnasieskolan, punkt 4 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3360 av m.fl. (M) yrkande 7 och 2017/18:3421 av m.fl. (M) yrkande 45 och 2017/18:869 av m.fl. (S). av alla elever på gymnasiet går på något av de högskoleförberedande programmen: samhällsvetenskaps-, naturvetenskaps- och ekonomiprogrammet. Det fjärde största programmet är introduktionsprogrammet språkintroduktion, som samlar nyanlända elever utan tillräckliga kunskaper i svenska. finns en dokumenterad arbetskraftsbrist inom många yrkesområden, vilket späs på av att alltför få elever väljer ett yrkesprogram. Det finns därför anledning att stärka styrningen av antalet platser på de olika gymnasieprogrammen. Ytterligare ett exempel på behovet av stärkt styrning är det stora rekryteringsbehovet av undersköterskor i landet. Fler behöver läsa vård- och omsorgsprogrammet i gymnasieskolan. Regeringen bör vidta lämpliga åtgärder enligt vad som anförts ovan. Gymnasial yrkesutbildning, punkt 5 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3360 av m.fl. (M) yrkande 6 och 2017/18:681 av (S), 2017/18:905 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 4, 2017/18:3683 av m.fl. (C) yrkandena 13, 17 och 19 samt 2017/18:3759 av i m.fl. (C) yrkandena 8, 14, 17 och 22–24. För att bättre matcha elever mot smala yrkesområden där det råder brist på utbildad arbetskraft vill vi se en utökad satsning på branschskolor. Det ger företag en möjlighet att i egen regi, eller tillsammans med en befintlig skola, utforma en yrkesutbildning efter branschens kompetensbehov. Branschskolorna ska finnas på strategiskt utvalda platser i landet och fungera som där de bästa yrkeslärarna med den senaste utrustningen kan samlas. Regeringen bör vidta lämpliga åtgärder enligt vad som anförts ovan. Gymnasial yrkesutbildning, punkt 5 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:905 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 4 samt 2017/18:681 av (S), 2017/18:3360 av m.fl. (M) yrkande 6, 2017/18:3683 av m.fl. (C) yrkandena 13, 17 och 19 samt 2017/18:3759 av i m.fl. (C) yrkandena 8, 14, 17 och 22–24. Många ungdomar vill inte ägna sig åt teoretiska studier efter gymnasieskolan utan föredrar en yrkesinriktad gymnasieutbildning som ger dem arbete direkt efter avklarade studier. Vi är därför positivt inställda till dagens system med en tydligare uppdelning mellan yrkesinriktade och studieförberedande program, vilket förhoppningsvis leder till att fler elever lämnar gymnasieskolan med fullständiga betyg. Inte minst vad det gäller yrkesprogrammen är det av största vikt att gymnasieskolan utvecklar ett starkt samarbete med det lokala näringslivet. För att ytterligare förbättra relationerna med arbetslivet och framför allt teknikföretag vill vi se en satsning på teknikgymnasium (teknikcollege). Det är skolor där företagen är med och utbildar den arbetskraft de kommer att behöva. Genom dessa skolor tar vi till vara företagens erfarenheter och kunskaper i respektive bransch och tillgodoser företagens behov av arbetskraft. Regeringen bör vidta lämpliga åtgärder enligt vad som anförts ovan. Gymnasial yrkesutbildning, punkt 5 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3683 av m.fl. (C) yrkandena 13, 17 och 19 samt 2017/18:3759 av i m.fl. (C) yrkandena 8, 14, 17 och 22–24 samt 2017/18:681 av (S), 2017/18:905 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 4 samt 2017/18:3360 av m.fl. (M) yrkande 6. Nya framsteg gör att tekniska lösningar tar över arbetsuppgifter som tidigare skötts manuellt, vilket gör att många människor behöver hjälp med att ställa om till andra yrken. har företagen stora problem med att hitta rätt kompetens. Därför behövs fler vägar till arbete genom omställning och en effektiv yrkesutbildning för att bryta såväl den regionala som den sociala klyvningen i . Att höja kvaliteten och öka bredden i vuxenutbildningen är viktigt för såväl personer som befinner sig långt från arbetsmarknaden som för dem i behov av kompetensutveckling och karriärväxling. Många nyanlända ungdomar i gymnasieåldern har en kort utbildningsbakgrund men en viss yrkeserfarenhet. Det bör därför finnas yrkesutbildningar på gymnasienivå där examen är möjlig utan de teoretiska ämnena men med grundläggande språk- och samhällskunskap. Det bör även vara möjligt att examineras på engelska. Det finns tolv nationella yrkesprogram i gymnasieskolan, och många kommuner känner sig tvingade att erbjuda alla program. Yrkesprogram är generellt dyra att driva. Genom att samverka och dela på ansvaret för yrkes- och lärlingsutbildningarna kan kommunerna tillsammans erbjuda bättre och mer kvalitativ utbildning till en lägre ekonomisk kostnad. Yrkesutbildningen ska vara långsiktigt hållbar, relevant, verklighetsnära och leda till jobb. De tilltänka arbetsgivarna ska vara en drivande kraft i utvecklingen och genomförandet av utbildningen. För att svara på arbetsmarknadens efterfrågan på duktigt yrkesfolk måste gymnasiets yrkes- och lärlingsutbildningar utökas och breddas. Yrkescollege bygger på att utbildningar blir certifierade och utformade efter branschspecificerade krav, varav krav på tätt samarbete med näringslivet är bland de viktigaste. Inom teknikcollege knyts certifierade utbildningsanordnare till lokala och regionala styrgrupper där företagsrepresentanter alltid ska vara i majoritet. Att företagen på detta sätt har stort inflytande över utbildningen bidrar till att säkra utbildningarnas relevans för näringslivet. Att yrkesutbildningarna håller hög kvalitet och lär ut vad näringslivet efterfrågar är viktigt av många anledningar, inte minst för företagens kompetensförsörjning. Fler yrkesutbildningar bör därför bli yrkescollege och lärlingsutbildningarna bör ta fasta på systemet för teknikcollege med företagsrepresentanter i regionala styrgrupper. Motsvarande styrgrupper bör stärkas i branscher dominerade av mindre företag med hjälp av särskilda lärlingsråd och samverkan med parter och lokala handelskammare. Vidare bör lärlingsutbildningarna breddas till fler områden, exempelvis inom den offentligfinansierade välfärden. För att locka fler elever till yrkesprogrammen bör det finnas flera ingångar till yrkesprogrammen på gymnasiet med olika inriktningar såsom stärkt yrkeskompetens, allmän högskolebehörighet eller särskild behörighet. Det skapar förutsättningar för såväl de som vill fokusera på yrkesämnen som för de som vill förbereda sig för högskolestudier.