bet · H501KU20 · 2018-06-12 00:00:00 — är en försvarsminister som gärna och länge talar om folkförankring, nämligen vår politiska uppgift att förankra den svenska försvars- och säkerhetspolitiken hos den bredare allmänheten. Försvarsminister har också visat prov på exceptionell öppenhet, fru talman, när det gäller den underrättelseoperation som pågick i . Det fanns fullt med representanter för massmedier både runt och i hela den operationen. Det hölls presskonferenser om slutsatser etcetera. har också gjort sig känd för att konsekvent vilja öka öppenheten när det gäller incidenter och kränkningar av det svenska territoriet. Men i den fråga som är uppe till diskussion, nämligen ett eventuellt deltagande i JEF, Joint Expeditionary Force, viftar försvarsministern bort den handling som uppenbarligen har inkommit till Försvarsdepartementet som något som en militärattaché mer eller mindre har kastat ur sig. Han har gång på gång betonat att det inte har skett någon politisk eller annan beredning med anledning av den här promemorian. Han har också offentligt bedyrat att han inte har spelat under täcket. Mot denna bakgrund, fru talman, inställer sig en fråga: Varför väljer regeringen att sekretessbelägga den här handlingen? Det är inte, fru talman, farligt med ett närmande till Nato eller till andra bilaterala eller multilaterala säkerhetspolitiska samarbeten, men det blir farligt, fru talman, när vi inte öppet kommunicerar dessa närmanden med det svenska folket. Med anledning av redovisade anföranden uppgav försvarsministern bl.a. följande (anf. Det var många inlägg som ska hanteras i någon form av svar. Jag vet inte var jag ska börja, men jag kan säga så här: Faktaförhållandet när det gäller JEF är väldigt enkelt. Det är ingenting nytt som har hänt sedan mina tidigare kommentarer. Det finns ingen politisk beredning i frågan. Det finns ingen förfrågan från det brittiska försvarsdepartementet. De kontakter jag har haft på den kanten har inte tagit upp den frågan. Jag kommer att träffa den brittiske försvarsministern framöver. Jag får se om han kommer att nämna det här. Diplomatrapporteringen på den militära sidan är i grunden sekretessbelagd. Vi brukar inte lämna ut den typen av uppgifter till enskilda personer. Vi kommer naturligtvis att besvara den förfrågan som kommer från utskottet på ett positivt sätt. Det är inget hinder. Utskottets ledamöter kommer självklart att få del av det här. Men vi lämnar inte ut handlingar till enskilda personer i det här sammanhanget, utan vi gör en sekretessbedömning av varje handling som är hemligstämplad på departementet. Den här typen av rapportering är i grunden hemligstämplad. Detta handlar nog mer om ett formellt förfarande, , och inte om min eventuella vilja att lägga locket på i något sammanhang. Jag kan bara konstatera att eftersom jag inte själv har deltagit i den här processen och det inte har varit uppe för någon beredning och vi inte har fått någon förfrågan har det inte funnits någon anledning att ta ställning till det. Den formulering läste upp ur inriktningspropositionen var exakt den formulering som jag redogjorde för inledningsvis i mitt svar. Det är inget problem för mig att den formuleringen läggs på bordet, för att det har jag själv gjort i dagens debatt. Jag betonar att JEF är en brittisk nationell styrka som vid behov kan kompletteras med bidrag från andra länder. Vi deltar i väldigt många olika samarbeten just . Vi har en väldigt hög ambitionsnivå när det gäller detta. NATO Response Force är ett exempel. Vi har hela det utvecklingsarbete som vi nu gör inom ramen för . Det handlar om och , och , , EU, Natos partnerskap och den transatlantiska länken. EOP är den högsta formen av samarbete med Nato som partnerland. Det handlar om förmågeutveckling, övningssamarbete och informationsutbyte. Det är en fördjupad säkerhetspolitisk dialog om , och Nato och säkerheten i närområdet. Vi har alltså en väldigt hög ambitionsnivå, och vi sluter nya avtal och gör nya planeringar . Det som sker med är en road map som vi jobbar med, som också utgår från riksdagsbeslutet och de fem punkter för samarbete med som nämns där. Det finns inga stora nyheter i det vi gör, utan det jag försöker göra är att verkställa beslut från . Det som sker är förankrat och bygger i de olika detaljerna på ställningstagande och beslut. Man ska inte måla upp en bild av att vi spelar under täcket eller gör någonting annat. Som svar på försvarsministerns anförande uppgav bl.a. följande (anf. När det gäller akronymerna JEF, VJTF och en tredje, nämligen det fördjupade partnerskapet Enhanced Opportunities Program, då är min fråga än en gång till försvarsministern: Vad är viljan? Vad är önskemålet? Det sägs att JEF inte är politiskt berett och att det inte finns något ställningstagande. Min enkla fråga är: Vad vill försvarsministern? Om man frågar mig säger jag: Jag vill med! Som svar på försvarsministerns anförande uppgav bl.a. följande (anf. I sitt svar till mig yttrade försvarsministern att all rapportering från militära attachéer sekretessbeläggs i Försvarsdepartementet. Jag utgår från att det var en felsägning, eftersom lagstiftningen kräver sekretessprövning i varje enskilt fall när det gäller allmänna handlingar. Vad jag förstår har delar av den omdiskuterade handlingen blivit offentliggjorda, och jag kan för mitt liv inte förstå varför regeringen inte undanröjer alla misstankar om spel under täcket och visar återstoden i denna. Det agerande som försvarsministern och regeringen nu ägnar sig åt leder bara till att historien kommer att fortsätta att leva i massmedierna framöver. Man vinner ingenting. Som svar på redovisade anföranden uppgav försvarsministern bl.a. följande (anf. När jag säger att regeringens linje ligger fast är det inte ett uttryck för att det inte finns någon anledning att föra diskussioner, men det är ett uttryck för att vi inte kommer att ändra ståndpunkt. Det är det här som är regeringens linje. Det är viktigt att vara tydlig på den punkten. Man ifrågasätter både från vänster och från höger vilken linje regeringen har. Det regeringen har sagt gäller. Det är ingen nyhet för någon av er. Däremot har ni alla deltagit i någon sorts spel där ni försöker måla upp en bild av att det vi säger inte är det som gäller utan att vi håller på med något annat. Det vill jag grundligen dementera, så att vi får bort frågan ur diskussionen – vi ska inte diskutera utifrån ett desinformativt förhållande. Så enkelt är det. Sedan var det frågan om handlingen. Den har vi hanterat på ett korrekt sätt från departementets sida. Den hade inte hanterats, , på något annat sätt under den förra regeringen heller. Den praxis som utskottet ska hantera när ledamöterna ska få läsa handlingen går ut på att handlingen ligger i kassaskåpet hos kanslichefen och varje ledamot som läser handlingen undertecknar den. Sekretessen gäller fortfarande. Det är den ordningen som har blivit praxis. Vi har ingen ambition att lägga upp all attachérapportering på bordet för allmän beskådan så fort det finns en artikel i tidningen. Så kan man inte göra. Alla har rätt i att det finns delar av handlingen som inte är hemligstämplade, men det gäller inte den typen av material. Det kan vi, om nödvändigt, fördjupa oss i vid ett annat tillfälle. Som svar på försvarsministerns anförande uppgav bl.a. följande (anf. Debatten har handlat en hel del om dokumentet. Vi lämnar det därhän. Jag vill återkomma till den grundläggande frågan. Vill vi eller vill vi inte vara med i det samarbete som britterna har inom ramen för JEF? Försvarsministern säger att frågan inte har beretts politiskt , och det finns inte ett ställningstagande. Men hur ser den politiska beredningen ut? När återkommer man med ett ställningstagande? Helt i enlighet med det som står i inriktningspropositionen är det fullt rimligt att blir en del av JEF. Det är mer rimligt att vi blir en del av det än att vi tackar nej. Hur ser beredningen ut? Hur återkommer regeringen i frågan? Som svar på anförande uppgav försvarsministern bl.a. följande (anf. Jag vill bara påminna om vad jag har försökt att beskriva här, nämligen mängder av ambitioner och samarbeten som vi försöker hålla igång – som dessutom kostar pengar. Det är inte så att det är gratis att syssla med den verksamheten. Därför kräver det lite mer överväganden innan man ställer sig här och utlovar det ena samarbetet efter det andra och tidsperspektiv. Det är rimligt att lämna en officiell begäran eller förfrågan innan man över huvud taget börjar prata om saken. Jag kommer att återkomma i JEF-frågan i den händelse att frågan blir aktuell och regeringen gör bedömningen att vi ska gå vidare på den punkten. Jag noterar att frågan är nämnd som ett exempel. Ett exempel är inte detsamma som en kravbild. Det är en viss skillnad, och det bör ut. Det är nog lite svårare, , än att det handlar om att inte ha ambitionen att fösa in något annat land i samarbetet. Men om tar ställning för att gå med i någonting sätter det press på . Så är det bara. Man måste tänka lite bredare. Det är en fråga som har en annan magnitud i än vad den har för oss i och med att är ett direkt gränsland. Där finns paralleller från och historiska erfarenheter av hur det var under det så kallade . besvarade en fråga om huruvida försvarsministern hade för avsikt att ge besked om svenskt deltagande i JEF (svar på fråga 2015/16:1441). Av svaret framgår följande: bedriver en säkerhets- och försvarspolitik som kombinerar en förstärkt nationell försvarsförmåga med fördjupade försvarspolitiska samarbeten med länder och organisationer i vår närhet. Regeringen anser att aktivt bör söka deltagande i bilaterala och multilaterala samarbeten med tyngdpunkt i norra . Vi strävar också efter tillgång till de mest avancerade och komplexa övningarna, vilket är viktigt för Försvarsmakten – för den egna utvecklingen, interoperabiliteten och förmågan att bidra effektivt i kvalificerade internationella krishanteringsoperationer. JEF omnämns i den försvarspolitiska inriktningspropositionen som ett exempel på denna typ av samarbete. Därtill är det ett prioriterat samarbete för våra grannar i och . I samband med mitt besök i fick jag mer information om JEF. Min avsikt är att tillsammans med analysera frågan om ett deltagande. Vid behov avser regeringen att återkomma till i frågan. publicerade en artikel med rubriken kan gå med i brittisk militärstyrka. Av artikeln framgår att britterna signalerat att de vill ha med i JEF. I artikeln finns en intervju med som bl.a. uppgav att det har förts ett resonemang med och att länderna gemensamt ska göra en analys av ett eventuellt deltagande i JEF för att på så sätt försöka koordinera sina ställningstaganden. Enligt kommer Försvarsdepartementet att ge Försvarsmakten i uppdrag att ta fram ett underlag för hur ett svenskt bidrag till JEF kan se ut och av artikeln framgår att ser flera fördelar för det fall att bestämmer sig för att gå med i JEF. Bland annat kan det ge ökad militär förmåga och i ett europeiskt sammanhang bidra till att skapa stabilitet och säkerhet samt fördjupa utbyte med andra nationer i säkerhetsfrågor. Av artikeln framgår vidare att den omständigheten att JEF endast bestått av Nato-länder ser inte som ett problem för den deklarerade militära alliansfrihet. I denna del framhöll han bl.a. att JEF inte är en Natostyrka utan ett brittiskt initiativ och en brittiskt ledd verksamhet. Det innebär enligt att ”vi kan delta, men vi har inget åtagande att delta i operationer. Utan i den delen är det beslut som fattas från fall till fall. Så det finns en tydlig rågång mellan JEF och Nato. Försöker man få det till att det är en Natostyrka är man ute med felaktig information”. Enligt kommer regeringen inte att ta ställning till om ska gå med i JEF förrän dels Försvarsmakten svarat, dels den gemensamma analysen med är genomförd. har fått skriftliga frågor om JEF. besvarade en skriftlig fråga om bl.a. JEF (svar på fråga 2016/17:814). Av svaret framgår bl.a. följande: JEF är ett brittiskt ramverk för en snabbinsatsstyrka som andra länder kan bidra till. JEF har ingen organisatorisk bindning till Nato eller annan multinationell organisation men kan efter särskilt beslut ställas till FN:s, EU:s eller Natos förfogande i alla typer av konfliktsituationer som inbegriper militära maktmedel, inklusive stöd till humanitära insatser vid behov. Deltagande i JEF innebär inga åtaganden men ger möjlighet till gemensamma övningar. De länder som samarbetar med inom ramen för JEF beslutar självständigt, från fall till fall och i enlighet med nationella beslutsprocesser, om de vill delta i övningar eller militära insatser. Jag har redogjort för beredningsläget avseende ett eventuellt svenskt deltagande i det brittiska samarbetet JEF, bl.a. i svar på interpellation 2015/16:16 av (M) om tydlighet om samarbete med Nato, samt i svar på fråga 2015/16:1441 av (M) om svenskt deltagande i JEF. Försvarsdepartementet har bett Försvarsmakten att redovisa myndighetens bedömning avseende förutsättningarna att delta i JEF. Myndigheten ska inkomma med svar . Därefter ska frågan om ett eventuellt deltagande i JEF analyseras tillsammans med innan regeringen tar slutgiltig ställning till frågan. Vid behov avser regeringen att återkomma till . besvarade en skriftlig fråga om huruvida kommer att delta i JEF, och hur ett sådant deltagande i så fall kommer att se ut (svar på fråga 2016/17:1221). Av svaret framgår följande: Med utgångspunkt i det försvarspolitiska inriktningsbeslutet ombads Försvarsmakten att redovisa myndighetens bedömning avseende förutsättningarna att delta i den brittiska snabbinsatsstyrkan Joint Expeditionary Force (JEF). Försvarsmaktens svar inkom och är föremål för beredning i . Jag avser inte föregripa detta arbete men kan konstatera att underlaget utgör en viktig del i den pågående analysen av om bör delta i JEF. Samverkan sker även med i denna fråga. besvarade en skriftlig fråga om huruvida försvarsministern bedömer att ett deltagande med två Visbykorvetter i JEF påverkar operativa förmåga, och varför detta inte förankrades i innan beslutet togs (svar på fråga 2017/18:71). Av svaret framgår följande: Ett deltagande i den brittiskledda Joint Expeditionary Force (JEF) tillsammans med andra internationella försvarssamarbeten och styrkeregister bedöms ge positiva effekter för Försvarsmaktens förmåga till att genomföra insatser och operationer tillsammans med andra stater. informerade jag om regeringens avsikt att ansluta sig till JEF, under förutsättningen att skulle erhålla en inbjudan från om att ansluta sig till den . Jag informerade även att JEF i grunden är en brittisk resurspool bestående av förband från samtliga stridskrafter. Förbandsenheter väljs och tillförs beroende på vilken insats som ska genomföras. JEF kan bl.a. ställas till förfogande för operationer som genomförs av FN, EU eller Nato. Jag vill dock understryka att det inte finns någon skyldighet för regeringen att förankra i om bidrag till styrkeregister. Anmälan om svenska bidrag till styrkeregister beslutas av regeringen efter hörande av Försvarsmakten. En anmälan till ett styrkeregister innebär inte ett bindande åtagande att delta i en framtida militär insats. Beslut om deltagande med en väpnad styrka i en militär insats förutsätter godkännande enligt 15 kap. 16 § regeringsformen. I 10 kap. regeringsformen finns bestämmelser om internationella överenskommelser. Av 1 § följer att överenskommelser med andra stater eller med mellanfolkliga organisationer ingås av regeringen. Enligt 3 § får regeringen inte ingå en för riket bindande internationell överenskommelse utan att har godkänt denna, om överenskommelsen förutsätter att lag ändras eller upphävs eller att ny lag stiftas eller om den i övrigt gäller ett ämne som ska besluta om. Regeringen får inte heller i andra fall ingå en för riket bindande internationell överenskommelse utan att har godkänt denna, om överenskommelsen är av större vikt. Om rikets intresse kräver det kan regeringen dock avstå från att inhämta godkännande men regeringen ska då i stället överlägga med . Huruvida en internationell överenskommelse är av större vikt avgörs av regeringen under konstitutionellt ansvar (m.fl. Grundlagarna, 3 uppl. 2012, s. 483). Enligt motiven till bestämmelsen måste ett fredsavtal alltid anses vara av sådan betydelse att det kräver godkännande (prop. 1973:90 s. 360). I övrigt innehåller förarbetena inga uttalanden om vilka överenskommelser som ska anses vara av större vikt. Enligt 15 kap. 16 § regeringsformen får regeringen sända svenska väpnade styrkor till andra länder eller i övrigt sätta in sådana styrkor för att fullgöra en internationell förpliktelse som har godkänts av . Av bestämmelsen framgår vidare att svenska väpnade styrkor i övrigt får sändas till andra länder eller sättas in om det är medgett i lag som anger förutsättningarna för åtgärden eller medger det i ett särskilt fall. Enligt 10 kap. 11 § regeringsformen ska regeringen fortlöpande hålla underrättad om de utrikespolitiska förhållanden som kan få betydelse för riket och överlägga med nämnden om dessa så ofta det behövs. I alla utrikesärenden av större vikt ska regeringen före avgörandet överlägga med nämnden, om det kan ske. Med utrikesärenden avses ärenden som angår rikets förhållande till främmande stater eller till mellanfolkliga organisationer (prop. 1973:90 s. 367). Enligt Grundlagberedningen omfattas även de utrikespolitiska sidorna av försvarspolitiken och handelspolitiken av uttrycket utrikespolitiska förhållanden (SOU 1972:15, s. 187). Bestämmelsens sista mening innebär att överläggningar ska ske såvida detta inte är omöjligt av särskilda skäl (prop. 1973:90 s. 367). Regeringen ska i princip i alla sådana ärenden överlägga med nämnden ”före avgörandet”, dvs. innan regeringen faktiskt tar ställning i frågan (och , grundlagar, 12 uppl., 1980, s. 256; , grundlagar, andra tryckningen, 1969, s. 65). Enligt ett uttalande från tyder förarbetena till regeringsformen på att uttrycket ”om det kan ske” närmast syftar på de fall där överläggningar inte hinns med på grund av ärendets brådskande natur (bet. 1999/2000:KU20 s. 17). I samband med författningsreformen framhöll såväl Grundlagberedningen som det föredragande statsrådet att utrikespolitikens betydelse för rikets säkerhet motiverade att hade en vidsträckt insyn och ett starkt inflytande på detta område (prop. 1973:90 s. 355 f.). är ett rent samrådsorgan. Den fattar inga beslut. Skyldighet att lämna uppgift till utskott Enligt 10 kap. 8 § riksdagsordningen är en statlig myndighet skyldig att lämna upplysningar och yttranden till ett utskott som begär det. En myndighet som inte lyder under får hänskjuta en sådan begäran till regeringen för avgörande. För regeringen är skyldigheten att lämna upplysningar och yttranden till ett utskott begränsad till dels frågor om arbetet inom Europeiska unionen (EU), dels de av riksrevisorernas granskningsrapporter över effektivitetsrevisionen som har överlämnats till regeringen. När möjligheten för utskotten att begära information från regeringen om EU-frågor infördes anförde att bestämmelsen inte innebar någon reglering av i vilken form informationen lämnades. Informationen kunde enligt utskottet lämnas skriftligen eller muntligen, av statsråd eller av någon tjänsteman med god insyn i den fråga som utskottets begäran gällde (bet. 1994/95:KU22 s. 27). granskade utskottet den förra regeringens agerande i fråga om samförståndsavtal med Nato om värdlandsstöd m.m. (bet. 2015/16:KU20 s. 175 f.). I sitt ställningstagande framhöll utskottet på nytt att kännetecknande för svensk utrikespolitik är det förhållandet att bred politisk enighet råder om inriktningen i stort av de svenska strävandena på detta område, t.ex. beträffande sådana grundläggande frågor som neutralitetspolitiken och alliansfriheten (s. 189). Ett mycket viktigt organ för överläggningar i utrikespolitiska frågor är därvid enligt utskottet där regeringen och företrädare från kan komma till tals i en atmosfär grundad på ömsesidigt förtroende och samarbete. Utskottet framhöll även på nytt att det är angeläget att bl.a. strategiska diskussioner om viktiga utrikespolitiska frågor och händelser, liksom säkerhetspolitiska frågor, äger rum på en konstitutionellt och politiskt sett hög nivå. sammansättning och den förtrolighet som följer av kravet på varsamhet som ledamöter och andra som är knutna till nämnden ska visa liksom möjligheten att besluta om absolut sekretess, ger enligt utskottet alldeles särskilda förutsättningar för information och överläggning om utrikespolitiska förhållanden som kan få betydelse för riket, som protokollföringen i innebär en dokumentation som möjliggör uppföljning och granskning. Utskottet konstaterade att samverkar med Nato inom Partnerskap för fred och , att redan deltar i utbildningar och övningar och att även har stått värd för sådana aktiviteter. Utskottet framhöll vidare att eftersom värdlandsstödsavtalet inte ger Nato rätt eller skyldighet att verka på svenskt territorium, utan bygger på frivillighet mellan parterna, blir det tillämpligt endast i de fall först fattar ett nationellt beslut därom. Den förändring som avtalet innebär gäller de särskilda genomförandeavtal som ingås för varje enskild aktivitet; dessa avtal kan göras enklare och hållas kortare på den grund som värdlandsstödsavtalet ger än som är fallet . Enligt utskottets bedömning förelåg det inte någon skyldighet för regeringen att överlägga med inför besluten att tillträda det kompletterande tilläggsprotokollet och underteckna värdlandsstödsavtalet. granskade utskottet även regeringens överläggning med med anledning av begäran om hjälp (bet. 2015/16:KU20 s. 189 f.). I sitt ställningstagande hänvisade utskottet inledningsvis till tidigare uttalanden om vad som kännetecknar svensk utrikespolitik och roll (s. 196). Utskottet erinrade även om tidigare uttalanden om att betydelsen av att utrikesärenden av större vikt blir föremål för överläggning innan beslut fattas, och att bestämmelsen i denna del innebär ett krav på överläggningar i förväg, alltså innan regeringen faktiskt tar ställning i frågan. åberopande av artikel 42.7 i fördraget om Europeiska unionen om bilateral hjälp och assistans var enligt utskottets mening en sådan fråga av större vikt att regeringen skulle överlägga med innan den fattade beslut. I granskningen hade det framkommit att frågan om huruvida skulle eller inte skulle erbjuda bilateral hjälp eller assistans behandlades av före presskonferensen . Enligt utskottet var regeringens hantering av frågan i aktuellt hänseende i enlighet med de krav som följer av 10 kap. 11 § regeringsformen. granskade regeringens information till utrikesutskottet om nya utlandsmyndigheter (bet. 2014/15:KU20 s. 80 f.). I sitt ställningstagande anförde utskottet att det som hade framkommit i den aktuella granskningen inte gav grund för någon annan slutsats än att den information om utrikesrepresentationen som regeringen lämnat till utrikesutskottet varit korrekt (s. 86). Några formella omständigheter som motiverade utskottet att rikta någon anmärkning mot regeringen i det aktuella ärendet förelåg således inte. noterade utskottet att beredningen av frågan om att återöppna generalkonsulatet i vid den aktuella tidpunkten hade kommit väsentligt längre än beredningen av övriga eventuella nya utlandsmyndigheter och att beredningen kunde avslutas efter informationstillfället. Att beredningen inom uppenbarligen var långt framskriden hade enligt med fördel kunnat delges utrikesutskottet för att ge en så rättvisande och fullständig bild som möjligt. granskade utskottet hanteringen av budgetbeslut om särskilda medel till universitet och högskolor (bet. 2015/16:KU20 s. 17 f.). I sitt ställningstagande anförde utskottet att några formella omständigheter som motiverade utskottet att rikta någon anmärkning mot regeringen i fråga om hanteringen av budgetbeslutet inte förelåg (s. 29).