bet · H601SoU3 · 2018-12-07 00:00:00 — Regeringen anför att erfarenheterna av frivilliga initiativ har varit blandade och att det kan finnas svårigheter vad gäller möjligheterna att upprätthålla förbuden. Av propositionen framgår vidare att det i för skydd mot tobaksrök anges att det krävs lagstiftning för att skydda människor mot exponering av tobaksrök då frivilliga regleringar anses vara ineffektiva och ge otillräckligt skydd. konstaterar regeringen att det finns flera exempel på positiva effekter av frivilliga rökförbud, som dessutom har den fördelen att de enklare kan anpassas utifrån förutsättningarna i det enskilda fallet. Problemen med att upprätthålla det nuvarande rökförbudet på skolgårdar visar också att även effektiviteten av lagreglerade rökförbud på vissa platser kan ifrågasättas. Oavsett effektiviteten av frivilliga och lagreglerade rökförbud i enskilda fall bedömer regeringen att en lagreglering är ägnad att skapa större enhetlighet och förutsebarhet än frivilliga lösningar. En sådan enhetlighet kan antas öka medvetenheten om gällande rökförbud i vissa miljöer, minska behovet av lokala informationsinsatser och i förlängningen skapa bättre förutsättningar för följsamhet. Regeringen anser därför att ett utvidgat rökförbud ska regleras i lag. Det hindrar enligt regeringen inte att frivilliga initiativ fortfarande kan komplettera den lagreglering som föreslås. Det är förbjudet att röka på restauranger och andra serveringsställen. Undantag gäller dock när servering sker utomhus. Regeringen föreslår att undantaget tas bort och att samtliga serveringsmiljöer görs rökfria för att ytterligare minska den passiva rökningen. Enligt nuvarande regelverk är det möjligt att avsätta särskilda delar av en serveringsmiljö för rökning. För sådana rökrum i restauranglokaler uppställs särskilda krav på utformning och ventilation. Regeringen föreslår inte några ändringar vad gäller möjligheten att inrätta särskilda rökrum inne i serveringsmiljöer. Det kan dock enligt regeringen diskuteras om det på motsvarande sätt bör vara möjligt att tillåta rökning i särskilda delar av en uteservering. Som argument för en sådan lösning kan anföras risken för ordningsstörningar när gäster – i synnerhet berusade sådana – samlas utanför en restaurang för att röka. Motsvarande argument framfördes under det lagstiftningsarbete som mynnade ut i den nuvarande regleringen och risken för ordningsstörningar framhölls som ett skäl för att tillåta rökning i särskilt avgränsade utrymmen. Under lagstiftningsärendet påtalade regeringen då att för de restauranger och andra serveringsställen som av utrymmesskäl inte hade möjlighet att avsätta separata rökrum kunde möjligheten att röka utanför lokalen utnyttjas. Detta kunde enligt regeringen bli aktuellt för serveringsställen med begränsad yta och ett förhållandevis begränsat antal gäster. Risken för ordningsstörningar utanför dessa ställen förväntades därför bli begränsad. Möjligheten för restauranger att inrätta rökrum kvarstår, liksom möjligheten för gäster att röka utanför serveringsområdet. Det finns därför enligt regeringen inte skäl att också tillåta inrättandet av särskilda rökområden på uteserveringar. Eftersom det i en utomhusmiljö dessutom rimligen är mycket svårt att genom utformning eller ventilation säkerställa att tobaksrök inte sprider sig till serveringsstället, skulle ett sådant undantag också riskera att undergräva ett av huvudsyftena med rökförbudet – att skydda gäster och personal från exponering för tobaksrök. Mot denna bakgrund anser regeringen att övervägande skäl talar för att alla serveringsmiljöer ska vara rökfria. Undantaget i lagen för utomhusmiljöer tas därför bort. Någon möjlighet att inrätta särskilda rökområden på uteserveringar föreslås inte. Entréer till rökfria lokaler och andra utrymmen som allmänheten har tillträde till råder rökförbud i ett antal uppräknade lokaler och andra utrymmen. Regeringen konstaterar att förbud mot rökning vid entréer till lokaler och utrymmen ökar tillgängligheten för personer som inte bör eller vill utsättas för tobaksrök eller rök eller utsläpp från andra produkter. Ett sådant förbud kan också enligt regeringen bidra till att avnormalisera rökning. Det är – utifrån syftet med ett utvidgat förbud – naturligt att begränsa utvidgningen av rökförbudet till att gälla endast sådana entréer dit allmänheten har tillträde. Platser utomhus som är avsedda att användas av den som reser med kollektivtrafik råder enligt tobakslagen rökförbud i lokaler och andra utrymmen som är avsedda att användas av den som reser med färdmedel i inrikes kollektivtrafik. Regeringen föreslår att förbudet utvidgas till att omfatta motsvarande områden utomhus. Syftet är att alla ska kunna utnyttja kollektivtrafiken utan att besväras av rökning. Rökning kan antas begränsa tillgängligheten för personer som t.ex. inte vill utsättas för tobaksrök. Regeringen anser därför att det är angeläget att rökförbudet gäller såväl utomhusområden i anslutning till av- och påstigning, t.ex. busshållplatser, perronger och taxizoner, som andra utomhusområden som är avsedda för resenärer, t.ex. biljettområden och gångbanor i anslutning till spårområden. Regeringen föreslår att det ska råda rökförbud på inhägnade platser utomhus som är huvudsakligen avsedda för idrottsutövning. Begreppet ”idrottsanläggning” förekommer t.ex. i 5 kap. 2 § ordningslagen och 1 § lagen (2005:321) om tillträdesförbud vid idrottsarrangemang. I dessa bestämmelser definieras en idrottsanläggning som ”en inhägnad plats huvudsakligen avsedd för idrottsutövning”. Definitionen förefaller enligt regeringen överensstämma väl med vad som i vardagligt tal ofta benämns som arena eller , dvs. utomhusanläggningar huvudsakligen avsedda för olika idrotts- och nöjesarrangemang. Rökförbud ska införas på lekplatser som allmänheten har tillträde till Regeringen föreslår att det ska införas rökförbud på lekplatser som allmänheten har tillträde till. När det gäller lekplatser så anser regeringen att det är en viktig plats att göra rökfri eftersom sådana platser är avsedda för barn. Rökförbudet ska omfatta användningen av andra produkter än tobaksvaror Enligt 1 § nuvarande tobakslagen omfattar lagen bruk av tobak och exponering för tobaksrök. Nuvarande reglering av rökfria miljöer omfattar endast rökning av tobak. Regeringen ser enligt propositionen ett behov av att begränsa rökning och liknande användning även av tobaksrelaterade produkter, som t.ex. elektroniska cigaretter och örtprodukter för rökning. Detta är ett viktigt led i att avnormalisera rökning. Regeringen föreslår därför att med rökning ska vid tillämpningen av bestämmelserna om rökförbud avses inhalering efter förångning eller annan upphettning av tobak användning av elektroniska cigaretter rökning av örtprodukter för rökning användning av njutningsmedel som till användningssättet motsvarar rökning men som inte innehåller tobak. Rökförbud i utomhusmiljöer med undantag för uteserveringar I kommittémotion 2017/18:4014 av m.fl. (KD) yrkande 1 föreslås att avslår regeringens förslag att införa rökförbud i fler utomhusmiljöer (avsnitt 10.1 i propositionen). Motionärerna ställer sig helt bakom intentionen att minska rökandet i utomhusmiljöer för att ingen ska behöva utsättas för passiv rökning, men anser att det egna ansvaret för att visa hänsyn för omgivningen inte går att frammana enbart genom strängare lagstiftning. På uteserveringar borde det exempelvis vara upp till varje enskild näringsidkare att erbjuda en helt eller delvis rökfri uteservering. Med tanke på den starka opinion som finns för rökfria miljöer torde det dessutom finnas kommersiella incitament att erbjuda rökfria miljöer även på uteserveringar. I kommittémotion 2017/18:4016 av och (M, C) yrkande 2 föreslås att beslutar att anta regeringens förslag till ny lag om tobak och liknande produkter i fråga om 6 kap. 2 § 5 med tillägget att rökning även i fortsättningen ska vara tillåten när servering sker utomhus. Motionärerna avvisar regeringens förslag att i den nya lagen om tobak och liknande produkter ta bort undantaget i nuvarande lagstiftning om att rökning är tillåten när servering sker utomhus. Motionärerna anser inte att det finns tillräckligt tungt vägande skäl för att med lagstiftning tvinga restauranger att förbjuda sina gäster att kunna röka vid servering utomhus. I kommittémotion 2017/18:4015 av m.fl. (L) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om att det inte bör införas något rökförbud på uteserveringar. Motionärerna anför att det dör fler människor i i sjukdomar orsakade av passiv rökning än det dör människor i trafiken. Därför är motionärerna för befintliga rökförbud i inomhusmiljöer. Men förbuden måste enligt motionärerna vägas mot vilka inskränkningar i den enskildes liv som det är nödvändigt för staten att reglera. Särskilda rökområden i utomhusmiljöer I kommittémotion 2017/18:4017 av m.fl. (SD) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om utvidgat rökförbud med möjlighet att avsätta särskilda rökrum även vid uteserveringar, tågperronger, entréer etc. Motionärerna anser att det bör vara möjligt att tillåta rökning i särskilda delar av en uteservering, om det avsätts en anvisad plats som uppfyller samma krav på utformning och ventilation som i nuvarande regelverk för inomhusmiljön. Dessa avskilda platser får enligt motionärerna endast utgöra en mindre del av uteserveringen, och avsikten är att de endast ska användas vid rökning. Vidare anser motionärerna att liknande rökrum även bör placeras ut på tågperronger, vid entréer etc. Lokal reglering av rökförbud i utemiljöer I kommittémotion 2017/18:4015 av m.fl. (L) yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om att rökförbud i utemiljöer bör regleras lokalt. Motionärerna anför att det vid entréer, hållplatser, perronger, idrottsplatser och lekplatser kan vara motiverat med rökförbud, särskilt om det är svårt att komma undan röken. Men det kan finnas perronger som är långa nog att ha plats för en rökruta som inte stör någon annan, eller idrottsplatser med ett stort utrymme bortom läktaren. Rökförbud i dessa utemiljöer bör enligt motionärerna beslutas lokalt, t.ex. i lokala ordningsföreskrifter vad gäller lekplatser, och av trafikhuvudmännen när det handlar om hållplatser och perronger. I kommittémotion 2017/18:4014 av m.fl. (KD) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att kommuner bör ges större befogenheter att införa lokala riktlinjer och rökförbud i utemiljöer. När det gäller rökning i utomhusmiljöer, i synnerhet sådana där barn och unga vistas naturligt som t.ex. lekplatser, idrottsanläggningar och parker borde det enligt motionärerna vara naturligt att visa hänsyn genom att låta bli att röka så att det stör andra som vistas på platsen. För att göra det än mer tydligt att det på denna typ av platser är extra viktigt att tänka på att visa hänsyn vill motionärerna vidga möjligheten för kommuner och andra markägare att genom den lokala ordningsstadgan införa rökfria zoner. Rökförbud för andra produkter än tobaksvaror I kommittémotion 2017/18:4016 av och (M, C) yrkande 1 föreslås att beslutar att avslå den del av förslaget till ny lag om tobak och liknande produkter som avser 6 kap. 1 § 2–5 om ett utvidgat rökförbud för användning av bl.a. elektroniska cigaretter och rökning av örtprodukter. Motionärerna avvisar regeringens förslag att utvidga rökförbudet till att omfatta bl.a. elektroniska cigaretter och örtprodukter för rökning. Dessa produkters farlighet gällande liv och hälsa står enligt motionärerna inte i proportion till tobaksrökningens skadeverkningar. I kommittémotion 2017/18:4015 av m.fl. (L) yrkande 7 föreslås ett tillkännagivande om att rökförbud inte ska omfatta produkter som inte innebär risk för skada för andra. Passiv rökning av tobaksprodukter är ett allvarligt hälsoproblem, och det finns enligt motionärerna goda skäl att på olika sätt motverka att människor utsätts för detta. Regeringen vill dock att även produkter som i sig inte innebär någon risk för skada för andra ska omfattas, som t.ex. elektroniska cigaretter och örtcigaretter. Motionärerna menar att detta är oproportionerligt. Regeringen konstaterar att det finns ett starkt vetenskapligt stöd för att införandet av rökfria inomhusmiljöer har minskat rökningen och risken för tobaksröksrelaterade sjukdomar. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att det får antas att ett rökförbud på allmänna platser utomhus skulle få en motsvarande effekt, även om det vetenskapliga stödet för detta inte är lika starkt som för inomhusmiljöer. Vidare kan rökning antas begränsa tillgängligheten för personer som inte vill utsättas för tobaksrök. En minskning av den sociala exponeringen för rökning är också en viktig åtgärd för att avnormalisera rökning. Mot denna bakgrund anser utskottet, i likhet med regeringen, att det finns skäl att utvidga nuvarande rökförbud till att även omfatta vissa allmänna platser utomhus. Av de skäl som anförs i propositionen bör därför anta 6 kap. 2 § 4 och 8–10 regeringens förslag till lag om tobak och liknande produkter. Därmed avslår motion 2017/18:4014 (KD) yrkande 1 i denna del. Utskottet instämmer i regeringens uppfattning att övervägande skäl talar för att alla serveringsmiljöer ska vara rökfria. Utskottet ställer sig därmed bakom regeringens förslag att rökning ska vara förbjuden på uteserveringar. Av de skäl som anförs i propositionen bör därför anta 6 kap. 2 § 5 regeringens förslag till lag om tobak och liknande produkter. Därmed avslår motionerna 2017/18:4014 (KD) yrkande 1 i denna del, 2017/18:4015 (L) yrkande 5 och 2017/18:4016 (M, C) yrkande 2. Utskottet instämmer i regeringens uppfattning att det inte bör läggas fram något förslag om att inrätta särskilda rökområden på uteserveringar. Möjligheten för restauranger att inrätta rökrum kvarstår, liksom möjligheten för gäster att röka utanför serveringsområdet. Det finns därför varken enligt utskottets eller regeringens bedömning skäl att också tillåta inrättandet av särskilda rökområden på uteserveringar. Eftersom det i en utomhusmiljö dessutom rimligen är mycket svårt att genom utformning eller ventilation säkerställa att tobaksrök inte sprider sig till serveringsstället, skulle ett sådant undantag också riskera att undergräva ett av huvudsyftena med rökförbudet – att skydda gäster och personal från exponering för tobaksrök. Inte heller när det gäller särskilda rökområden i andra utomhusmiljöer bör utskottet ta något initiativ. Motion 2017/18:4017 (SD) yrkande 1 bör därför avslås. Oavsett effektiviteten av frivilliga och lagreglerade rökförbud i enskilda fall bedömer utskottet liksom regeringen att en lagreglering är ägnad att skapa större enhetlighet och förutsebarhet än frivilliga lösningar. En sådan enhetlighet kan antas öka medvetenheten om gällande rökförbud i vissa miljöer, minska behovet av lokala informationsinsatser och i förlängningen skapa bättre förutsättningar för följsamhet. Utskottet delar därför också regeringens bedömning att ett utvidgat rökförbud ska regleras i lag. Det hindrar enligt regeringen inte att frivilliga initiativ fortfarande kan komplettera den lagreglering som föreslås. Motionerna 2017/18:4014 (KD) yrkande 2 och 2017/18:4015 (L) yrkande 6 bör avslås. Nuvarande reglering om rökfria miljöer omfattar endast rökning av tobak. Utskottet ser i likhet med regeringen ett behov av att begränsa rökning och liknande användning även av tobaksrelaterade produkter, som t.ex. elektroniska cigaretter och örtprodukter för rökning. Detta är ett viktigt led i att avnormalisera rökning. Utskottet ställer sig därför bakom regeringens förslag att rökförbudet ska omfatta bl.a. användningen av andra produkter än tobaksvaror. Av de skäl som anförs i propositionen bör därför anta 6 kap. 1 § 2–5 regeringens förslag till lag om tobak och liknande produkter. Därmed avslår motionerna 2017/18:4015 (L) yrkande 7 och 2017/18:4016 (M, C) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om tobak och liknande produkter om att en styckförpackning med portionsförpackat snus ska innehålla minst 20 portioner. Därmed avslår ett motionsyrkande. Jämför reservation 14 (M, SD, C). Regeringen anför i propositionen att en åtgärd som skulle minska snusets tillgänglighet för minderåriga är att förbjuda försäljning av snus i små och prismässigt attraktiva förpackningar. Att en reglering av minsta förpackningsstorlek för snus skulle ha någon annan effekt än motsvarande regler för cigaretter framstår enligt regeringen som osannolikt. På marknaden förekommer snusförpackningar som innehåller så lite som fem portionspåsar med snus och som endast kostar några kronor. Så små förpackningar kan närmast jämställas med styckförsäljning. Även om dessa typer av produkter inte förefaller vara vanligt förekommande kan ett förbud mot små snusförpackningar motiveras av samma skäl som ligger bakom införandet av minsta förpackningsstorlekar för cigaretter och rulltobak, nämligen att göra varan mindre attraktiv för ungdomar. Det finns därför enligt regeringen skäl att införa en minimireglering av innehållet i snusförpackningar. Regeringen föreslår att en styckförpackning med portionsförpackat snus ska innehålla minst 20 portioner. Styckförpackningar med färre portioner ska inte få tillhandahållas konsumenter. I kommittémotion 2017/18:4016 av och (M, C) yrkande 6 föreslås att beslutar att avslå den del av förslaget till ny lag om tobak och liknande produkter som avser 5 kap. 14 § 3 om att förpackningar med portionsförpackat snus ska innehålla minst 20 portioner. Motionärerna motsätter sig regeringens förslag och vilja att detaljstyra och detaljreglera försäljningen av snus genom att förpackningar med portionsförpackat snus ska innehålla minst 20 portioner. Tillgängligheten till snus ska enligt motionärerna inte försvåras, inte minst på grund av att många människor tar sig ur ett långvarigt tobaksrökande med hjälp av snus. Utskottet instämmer i regeringens uppfattning att ett förbud mot små snusförpackningar kan motiveras av samma skäl som ligger bakom införandet av minsta förpackningsstorlekar för cigaretter och rulltobak, nämligen att göra varan mindre attraktiv för ungdomar. Det finns därför enligt såväl utskottets som regeringens bedömning skäl att införa en minimireglering av innehållet i snusförpackningar. Av de skäl som anförs i propositionen bör därför anta 5 kap. 14 § 3 regeringens förslag till lag om tobak och liknande produkter och avslå motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ett nationellt register. Jämför reservation 15 (SD). har ett vidsträckt centralt tillsynsansvar enligt lagen om tobak och liknande produkter och har också ett särskilt ansvar för den samordnade uppföljningen inom tobaksområdet. Fullgörandet av myndighetens uppföljande, rådgivande och vägledande verksamhet kräver en bred informationsbas. Utredningen har mot bakgrund av detta föreslagit att det i den nya lagen ska införas särskilda bestämmelser om register hos . Förslaget är utformat med 13 kap. alkohollagen (2010:1622) som förebild. Regeringen anser att införandet av en tillståndsplikt för tobaksförsäljning motiverar ett liknande nationellt tillstånds- och statistikregister även på tobaksområdet. Uppgifterna i registret ska kunna lämnas ut till kommunerna i den mån uppgifterna är av betydelse för tillståndsprövningen eller tillsynen. Ett centralt register kan sålunda fylla en praktisk funktion. Regeringen bedömer dock att det finns stöd för den behövliga personuppgiftsbehandlingen i dataskyddsförordningen. Enligt regeringens bedömning bör det därför inte föras in särskilda bestämmelser om register i den nya lagen. I kommittémotion 2017/18:4017 av m.fl. (SD) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om ett nationellt register för tillsyn, uppföljning och utvärdering av lagens tillämpning. Motionärerna delar utredningens syn att ska föra ett sådant register. Som redovisats ovan anser regeringen att införandet av en tillståndsplikt för tobaksförsäljning motiverar ett liknande nationellt tillstånds- och statistikregister även på tobaksområdet. Regeringen bedömer dock att det finns stöd för den behövliga personuppgiftsbehandlingen i dataskyddsförordningen. Enligt regeringens bedömning bör det därför inte föras in särskilda bestämmelser om register i den nya lagen. Utskottet instämmer i regeringens bedömningar. Mot denna bakgrund finns det enligt utskottet inte skäl att föreslå någon åtgärd från i frågan om ett nationellt register. Motionsyrkandet bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet antar ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna i regeringens lagförslag med vissa ändringar. Ändringarna innebär att lagförslagen träder i kraft . Bestämmelserna om spårbarhet och säkerhetsmärkning samt en bestämmelse om tillsyn när det gäller spårbarhet och säkerhetsmärkning träder dock i kraft . Därmed bifaller delvis ett motionsyrkande. Regeringen föreslår att den nya lagen ska träda i kraft , förutom bestämmelserna om spårbarhet och säkerhetsmärkning som ska träda i kraft . Bestämmelserna om att styckförpackningar till tobaksvaror ska förses med en unik identitetsmärkning och en säkerhetsmärkning samt tillhörande bemyndigande ska träda i kraft . Övriga lagändringar ska enligt regeringens förslag träda i kraft . I kommittémotion 2017/18:4017 av m.fl. (SD) yrkande 5 föreslås att beslutar att lagändringarna ska träda i kraft . För att ge regeringen möjlighet att återkomma med ett nytt lagförslag där snus undantas samt utreda ett eventuellt undantag även för elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare, bör lagändringarna enligt motionärerna träda i kraft tidigast . Som redogjorts för tidigare i betänkandet har detta lagstiftningsärende skjutits upp från /18 till innevarande . Detta får bl.a. till följd att utskottet föreslår ändringar i regeringens lagförslag om ikraftträdande- och övergångsbestämmelser. Lagförslagen föreslås träda i kraft . Bestämmelserna om spårbarhet och säkerhetsmärkning samt en bestämmelse om tillsyn när det gäller spårbarhet och säkerhetsmärkning föreslås dock träda i kraft . bör därför anta ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna i regeringens förslag till lag om tobak och liknande produkter med den ändringen att ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna ska ha den lydelse som utskottet föreslår i bilaga 3. Vidare bör anta ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna i regeringens förslag till ändringar i övriga lagar med den ändringen att lagarna ska träda i kraft . Därmed bifaller delvis motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet antar, med de ändringar som utskottet föreslår, regeringens övriga lagförslag. Utskottet tillstyrker även i övrigt regeringens lagförslag med de ändringar som utskottet föreslår för att förslagen ska överensstämma med annan lagstiftning och av redaktionell karaktär. Med anledning av lagstiftning som genomförts efter det att propositionen om en ny lag om tobak och liknande produkter kom in till föreslår utskottet ändringar i regeringens förslag till ändringar i 3 kap. 4 § lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m., 1 och 29 §§ marknadsföringslagen (2008:486) samt 6 kap. 2 § radio- och tv-lagen (2010:696), se bilaga 3. I propositionen har ett ord blivit felstavat i 5 kap. 2 § lagen om tobak och liknande produkter. Utskottet föreslår därför en redaktionell rättelse. Som nämnts ovan föreslås i propositionen en ändring i lagen om frihet från skatt vid import, m.m. I förslaget saknar ingressen en punkt, och utskottet föreslår därför en redaktionell rättelse. I propositionen föreslås en ändring av 3 § lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. Rubriken till lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. i 3 § 7 ändrades (SFS 2013:548) till kulturmiljölagen efter förslag i proposition 2012/13:96 Kulturmiljöns mångfald och beslut av (bet. 2012/13:KrU9, rskr. 2012/13:273). Denna ändring har beaktats i utskottets förslag till riksdagsbeslut. I propositionen föreslås en ändring av 1 § andra stycket marknadsföringslagen.