bet · H501FöU11 · 2018-04-03 00:00:00 — Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till ny strålskyddslag, följdändringar i vissa andra lagar samt ändringar i patientsäkerhetslagen och tullagen. I propositionen föreslås att den nuvarande strålskyddslagen (1988:220) upphävs och ersätts med en ny strålskyddslag. EU:s strålskyddsdirektiv genomförs med den nya strålskyddslagen. Den föreslagna lagen innehåller nya och ändrade bestämmelser om de grundläggande principerna för strålskyddet. Lagen innehåller även bestämmelser om att verksamhetsutövare ska ha tillräckliga resurser och om krav på finansiell säkerhet samt bestämmelser om ökat skydd för arbetstagare. Lagen innehåller även nya och ändrade bestämmelser om utsläpp av radioaktiva ämnen till miljön och justerade krav på tillstånd för verksamheter med joniserande strålning. Förslaget innebär inga nya krav i fråga om icke-joniserande strålning. Regeringen föreslår att bestämmelserna i den nya strålskyddslagen om kosmetiskt solarium träder i kraft . Övriga delar av strålskyddslagen och ändringarna i andra lagar föreslås träda i kraft . Inga följdmotioner har väckts med anledning av propositionen. I anslutning till detta ärende behandlas dock åtta yrkanden från allmänna motionstiden /18 om samordning av radonfrågor, radiofrekvent strålning, vagabonderande strömmar, krav på oberoende härdkylning och lokala säkerhetsnämnder. Utskottet avstyrker samtliga motioner. Proposition 2017/18:94 Ny strålskyddslag. Åtta yrkanden från allmänna motionstiden /18. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Krav på oberoende härdkylning Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /18 Bilaga 2 Regeringens lagförslag 1 Förslag till strålskyddslag 2 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet 3 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:1706) om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet 4 Förslag till lag om ändring i minerallagen (1991:45) 5 Förslag till lag om ändring i lagen (2006:263) om transport av farligt gods 6 Förslag till lag om ändring i patientsäkerhetslagen (2010:659) 7 Förslag till lag om ändring i tullagen (2016:253) Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till 1. strålskyddslag, 2. lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet, 3. lag om ändring i lagen (1998:1706) om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet, 4. lag om ändring i minerallagen (1991:45), 5. lag om ändring i lagen (2006:263) om transport av farligt gods, 6. lag om ändring i patientsäkerhetslagen (2010:659), 7. lag om ändring i tullagen (2016:253). Därmed bifaller proposition 2017/18:94 punkterna 1–7. 2017/18:2642 av (S). 2017/18:3020 av (MP), 2017/18:3021 av (MP) yrkandena 1 och 2 samt 2017/18:3368 av (MP). 2017/18:1684 av (MP). Krav på oberoende härdkylning 2017/18:3393 av m.fl. (V) yrkande 20. 2017/18:1171 av (M). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (L), (S), (M), (S), (SD), (M), (MP), (M), (S), (V), (KD), (S), (M), (S), (SD), (S) och (C). Ärendet och dess beredning antog ett nytt strålskyddsdirektiv , dvs. rådets direktiv /59/Euratom om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponering för joniserande strålning, och om upphävande av direktiven /618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom och 2003/122/Eur-atom. Direktivet är ett minimidirektiv vilket ger medlemsstaterna möjlighet att föreskriva strängare skyddsåtgärder om inte något annat uttryckligen anges i bestämmelserna (jfr punkt 5 i preambeln till strålskyddsdirektivet). Medlemsstaterna ska införa de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att genomföra direktivet . Som ett led i genomförandet av direktivet gav regeringen i uppdrag till () att utreda vilka författningsändringar på lag-, förordnings- och föreskriftsnivå som är nödvändiga för genomförande av direktivet. SSM fick också i uppdrag att – i samråd med , och samt efter samråd med geologiska undersökning (SGU) och övriga berörda myndigheter samt med Kommuner och Landsting (SKL) – analysera och föreslå ett effektivt regelverk som genomför de delar i direktivet som rör naturligt förekommande radioaktiva ämnen, inklusive radon. Vidare fick SSM i uppdrag att – i samråd med , och samt efter samråd med SGU och övriga berörda myndigheter samt med SKL och organisationer – göra en översyn av ansvarsfördelningen mellan myndigheterna och vid behov föreslå en effektivare ansvarsfördelning gällande expertis, tillsyn och åtgärder m.m. För de delar av uppdraget som rör beredskapsrelaterade frågor fick SSM också i uppdrag att samordna arbetet med det regeringsuppdrag som SSM fått tillsammans med Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) och länsstyrelserna i , , , och om beredskap för radiologiska och nukleära händelser (dnr. Fö2014/00150/SSK). Remissvaren och en sammanställning av remissvaren finns tillgängliga på Miljö- och (M2016/01794/Ke). Regeringen har inhämtat och följt Lagrådets förslag inför färdigställandet av propositionen. I förhållande till lagrådsremissen har också vissa författningstekniska, språkliga och redaktionella ändringar gjorts i propositionen. Inga följdmotioner har väckts med anledning av propositionen. I anslutning till detta ärende behandlas åtta yrkanden från den allmänna motionstiden /18 om samordning av radonfrågor, radiofrekvent strålning, vagabonderande strömmar, krav på oberoende härdkylning och lokala säkerhetsnämnder. Den nu gällande strålskyddslagen (1988:220) utvidgade tidigare beslutat skydd genom att lagens syfte inkluderar skyddet av människor, djur och miljö mot skadlig verkan av strålning. Lagen omfattar såväl joniserande strålning som icke-joniserande strålning. Joniserande strålning uppkommer bl.a. vid radioaktiva sönderfall. Elektromagnetiska fält och optisk strålning är exempel på icke-joniserande strålning. Riskerna med icke-joniserande strålning har uppmärksammats först , trots att elektricitet och radioteknik har använts i över . Både naturlig strålning och av människan framställd eller förorsakad strålning faller inom lagens tillämpningsområde. Lagen bygger dock på samma grundprinciper som den tidigare lagstiftningen, vilket innebär att strålningsverksamhet ska stå under samhällets kontroll genom en särskild myndighet. Lagstiftning på europeisk nivå Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (Euratomfördraget) undertecknades tillsammans med 1957. Enligt artikel 30 ska gemenskapen fastställa grundläggande normer för befolkningens och arbetstagarnas hälsoskydd mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning. Sådana normer, Basic Safety Standards, fastställdes i direktiv och har sedan reviderats , . Sekundärlagstiftningen under Euratomfördraget har följt Internationella (International Commission on Radiological Protection, ICRP) tidigare rekommendationer genom bl.a. direktiv /29/Euratom om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av allmänhetens och arbetstagares hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning. ICRP publicerade 2007 nya grundläggande rekommendationer för strålskydd som ersatte de tidigare . Mot bakgrund av detta genomförde kommissionen en omfattande granskning av gemenskapens strålskyddslagstiftning. Kommissionen lade fram sitt förslag till direktiv och framförde även ytterligare ett antal skäl till revideringen av lagstiftningen: • att skyddet för arbetstagare i specifika yrkesgrupper var otillräckligt • att hälsoskyddet för patienter och allmänheten inte följde den senaste tekniska utvecklingen • att hälsoskyddet för allmänheten mot naturliga strålkällor var otillräckligt • att bestämmelserna var utspridda på flera direktiv och rekommendationer som tillkommit vid olika tillfällen . antog det nya strålskyddsdirektivet, dvs. rådets direktiv /59/Euratom om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponering för joniserande strålning. Strålskyddsdirektivet syftar till att ge grundläggande krav för strålskydd av allmänheten, patienter och arbetstagare mot faror med joniserande strålning. I propositionen föreslås att den nuvarande strålskyddslagen (1988:220) upphävs och ersätts med en ny strålskyddslag. Flera av bestämmelserna i den nuvarande strålskyddslagen förs in i den nya strålskyddslagen med endast språkliga och redaktionella ändringar. Vissa av de bestämmelser som finns i förordning eller i myndighetsföreskrifter har sådan grundläggande betydelse för strålskyddet att de föreslås tas in i lagen. EU:s strålskyddsdirektiv genomförs med den nya strålskyddslagen. Direktivet gäller endast joniserande strålning medan den föreslagna lagen omfattar både joniserande och icke-joniserande strålning. Den föreslagna lagen innehåller nya och ändrade bestämmelser om de grundläggande principerna för strålskyddet. Lagen innehåller även bestämmelser om att verksamhetsutövare ska ha tillräckliga resurser och om krav på finansiell säkerhet samt bestämmelser om ökat skydd för arbetstagare. Bestämmelserna om ökat skydd för arbetstagare gäller främst i verksamheter och åtgärder som bedrivs och vidtas i en omgivning med joniserande strålning och i radiologiska nödsituationer. Lagen innehåller även nya och ändrade bestämmelser om utsläpp av radioaktiva ämnen till miljön och justerade krav på tillstånd för verksamheter med joniserande strålning. Förslaget innebär inga nya krav i fråga om icke-joniserande strålning. Regeringen föreslår att bestämmelserna i den nya strålskyddslagen om kosmetiskt solarium träder i kraft , i linje med tidigare beslut av (prop. 2016/17:55, bet. 2016/17:FöU9, rskr. 2016/17:177). Övriga delar av strålskyddslagen och ändringarna i andra lagar föreslås träda i kraft . Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till ny strålskyddslag, följdändringar i vissa andra lagar samt ändringar i patientsäkerhetslagen och tullagen. I propositionen föreslår regeringen att den nuvarande strålskyddslagen upphävs och ersätts med en ny strålskyddslag. Flera av de nuvarande bestämmelserna förs in i den nya lagen med endast språkliga och redaktionella ändringar. Nedan redovisas några av de nya bestämmelserna. Regeringen föreslår att när uttrycket ”joniserande strålning” används i lagen avses partikelstrålning eller elektromagnetisk strålning som har tillräcklig energi för att jonisera materia. När uttrycket ”icke-joniserande strålning” används i lagen avses optisk strålning, elektromagnetiska fält eller ultraljud. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreslås få meddela föreskrifter om undantag från strålskyddslagen i fråga om radioaktivt material, tekniska anordningar som kan alstra strålning, byggnadsstrukturer och områden och i fråga om verksamheter och åtgärder som bedrivs eller vidtas i en omgivning med joniserande strålning. Regeringen föreslår också att denna eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om berättigande av metoder, åtgärder och verksamheter, optimering av strålskyddet och de stråldoser som inte får överskridas för en enskild person (dosgränser). I fråga om radon föreslår regeringen att en fastighetsägare ska, i fråga om bostäder och lokaler som allmänheten har tillträde till, optimera strålskyddet genom att vidta åtgärder så att radonhalten hålls så låg som det är möjligt och rimligt. I propositionen föreslås också att den som bedriver en verksamhet med joniserande strålning ska begränsa uppkomsten av radioaktivt avfall, utsläpp av radioaktiva ämnen och exponering av miljön så långt som det är möjligt och rimligt med hänsyn till befintlig teknisk kunskap samt ekonomiska och samhälleliga faktorer. Den som bedriver en verksamhet med joniserande strålning eller verksamhet i en omgivning med joniserande strålning ska ha tillräckliga ekonomiska, administrativa och personella resurser för att kunna fullgöra de skyldigheter som följer av lag, föreskrifter eller villkor, föreslås vidare i propositionen. I fråga om skydd för arbetstagare mot skadlig verkan av strålning föreslår regeringen att de bestämmelser i strålskyddslagen som rör arbetstagare även ska gälla inhyrd arbetskraft, lärlingar, praktikanter, studerande och dem som har tilldelats särskilda uppgifter vid en radiologisk nödsituation. Regeringen föreslår vidare att den som är inte får sysselsättas i en verksamhet med joniserande strålning eller i en radiologisk nödsituation. Enligt propositionen ska den som sysselsätter någon se till att en arbetstagare som har exponerats för joniserande strålning med en stråldos som överskrider en dosgräns som gäller för arbetstagare i en verksamhet med joniserande strålning eller visar tecken på en skada som kan misstänkas vara föranledd av joniserande strålning genomgår en läkarundersökning. och barn som ammas ska skyddas mot att exponeras för joniserande strålning. Regeringen föreslår vidare att den som utför arbetsuppgifter i en radiologisk nödsituation i förväg ska informeras om relaterade hälsorisker och tillgängliga skyddsåtgärder. Endast den som frivilligt har åtagit sig arbetsuppgifterna ska få sysselsättas i en radiologisk nödsituation där det är sannolikt att arbetstagaren kommer att exponeras för stråldoser som överstiger de dosgränser som gäller för arbetstagare i verksamhet med joniserande strålning. Exponeringen av arbetstagare i radiologiska nödsituationer ska övervakas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska enligt propositionen få meddela föreskrifter om avvikelser från denna lag som avser totalförsvaret. Regeringen motiverar detta med att det kan finnas behov av undantag från kravet på frivillighet, särskilt i allvarliga eller omfattande radiologiska nödsituationer. Regeringen föreslår vidare att det ska vara förbjudet att tillsätta eller genom bestrålning bilda radioaktiva ämnen vid tillverkning av livsmedel, djurfoder, leksaker, smycken eller kosmetika. Det ska även vara förbjudet att importera eller exportera sådana varor till eller från ett land utanför EU eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. I propositionen föreslås att när en verksamhet avvecklas eller flyttas ska de åtgärder som behövs för att möjliggöra friklassning av byggnadsstrukturer och områden vidtas så snart det är möjligt och rimligt. Den som bedriver en verksamhet med joniserande strålning som kan innebära utsläpp av radioaktiva ämnen till luft eller vatten eller att allmänheten eller miljön på annat sätt exponeras för joniserande strålning ska mäta eller på annat sätt övervaka exponeringen och utsläppen, föreslår regeringen. I fråga om tillstånd föreslår regeringen bl.a. att den nuvarande strålskyddslagens grundläggande bestämmelser om tillstånd och om begränsningar vid prövning av tillstånd tas in i den nya lagen. Det förtydligas att det i huvudsak är förbjudet att utan tillstånd bedriva verksamhet med joniserande strålning. Enligt förslaget förtydligas i lagen att det är förbjudet att utan särskilt tillstånd slutförvara radioaktivt avfall eller att i mellanlagra utländskt radioaktivt avfall i avvaktan på slutförvaring. Den särskilda tillståndsplikten gäller inte slutförvaring i av radioaktivt avfall som uppkommit eller har sitt ursprung i men har behandlats eller upparbetats utomlands. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om tillstånds- eller anmälningsplikt för verksamheter som på grund av att de bedrivs i en omgivning med joniserande strålning kan innebära risk för skador på människors hälsa eller miljön, enligt propositionen. Regeringen föreslår vidare att ett tillstånd för en verksamhet där en människa exponeras för joniserande strålning vid avbildning utan medicinskt syfte endast får ges om exponeringen sker med stöd av , lagen om straff för smuggling eller utlänningslagen eller om det annars finns särskilda skäl. I fråga om finansiella säkerheter föreslår regeringen bl.a. att ett tillstånd ska kunna villkoras med att den som avser att bedriva en tillståndspliktig verksamhet ställer en finansiell säkerhet för de kostnader för avfallshantering och återställningsåtgärder som verksamheten kan orsaka. Säkerheten ska vara betryggande och kan ställas efter hand. Säkerheten prövas av tillståndsmyndigheten. Enligt strålskyddsdirektivet ska medlemsstaterna upprätta ett inspektionssystem för att kontrollera efterlevnaden av kraven i direktivet. Regeringen föreslår att tillsynsmyndighetens rätt till tillträde för provtagning, undersökningar och andra åtgärder som behövs för tillsynen gäller fastigheter, byggnader, utrymmen och andra anläggningar samt transportmedel där verksamhet enligt denna lag bedrivs. Rätten till tillträde gäller inte bostäder, enligt förslaget. Regeringen anför att en tillsynsmyndighet bör få besluta om rättelse på verksamhetsutövarens bekostnad om en verksamhetsutövare underlåter att vidta en åtgärd som denne är skyldig att vidta. I fråga om ansvarsbestämmelser föreslår regeringen att överträdelser av bestämmelser som är straffbelagda enligt den nuvarande strålskyddslagen ska, med undantag av överträdelser av föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, vara straffbelagda också enligt den nya lagen. Även överträdelser av de bestämmelser som tidigare reglerats i föreskrifter men förs in i strålskyddslagen ska vara straffbelagda. Med anledning av förslaget om ny strålskyddslag föreslår regeringen också att det görs följdändringar i lagen om kärnteknisk verksamhet, minerallagen och lagen om transport av farligt gods. Propositionen föreslår också ändringar i patientsäkerhetslagen och tullagen. Regeringen föreslår att bestämmelserna i den nya strålskyddslagen om kosmetiskt solarium träder i kraft . Övriga delar av strålskyddslagen och ändringarna i andra lagar föreslås träda i kraft . Genom den nya strålskyddslagen upphävs den nuvarande strålskyddslagen. Beslut som fattats i enskilda fall med stöd av den upphävda lagen ska fortsätta att gälla och anses beslutade med stöd av motsvarande bestämmelser i den nya strålskyddslagen eller föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen, enligt regeringens förslag. Utskottet konstaterar att det inte har väckts några motioner i ärendet. Utskottet tillstyrker förslagen på de skäl som anförs i propositionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om samordning av radonfrågor. Utskottet hänvisar till pågående arbeten. (S) anför i motion 2017/18:2642 att det är flera myndigheter som på olika sätt har ansvar för radonfrågan även om () är samordnande myndighet. Motionären föreslår att samordningen av myndigheter som ansvarar för radon bör ses över av regeringen. SSM arbetar bl.a. med riskbedömningar, tillsynsvägledning och information till kommuner och andra myndigheter. Myndigheten erbjuder utbildningar inom området och driver även ett kalibreringslaboratorium för radonmätningar. Kommunernas miljö- och hälsoskyddsnämnder är den lokala myndighet som har den operativa tillsynen i befintliga bostäder och lokaler för allmänna ändamål. I kommunernas ansvar ingår att ta reda på om det finns olägenhet för människors hälsa. Kommunernas byggnadsnämnder har tillsynsansvar för nybyggnation och ansvar för att radonfrågor beaktas i översiktsplaner och detaljplaner. Det är i första hand kommunen man ska vända sig om man har frågor om radon. har fastställt riktvärdet för befintliga bostäder samt för skolor, förskolor och offentliga lokaler. Riktvärdet ligger till grund för kommunens bedömning av om det finns olägenhet för människors hälsa i byggnader till följd av radon. vägleder också kommunerna i deras tillsynsarbete när det gäller hälsoskydd. har fastställt gränsvärden vid nybyggnation för radon i inomhusluften och för gammastrålning. Detta finns beskrivet i byggregler (BBR). har även allmänna råd om hur byggnader ska utformas för att förebygga radonproblem. ansvarar för miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö, där radon ingår. fastställer de hygieniska gränsvärdena på arbetsplatser för arbete under jord, arbete i inredda bergrum samt för arbete ovan jord. bedriver tillsyn gentemot arbetsplatser. geologiska undersökning (SGU) kartlägger radioaktivitet i berg, jord och grundvatten. SGU ger råd till kommuner och andra aktörer när det gäller markradon och naturlig strålning. Swedac är ackrediteringsorgan. Det granskar och godkänner laboratorier och mätföretag som utför mätningar av radon i luft och i dricksvatten. handhar både gränsvärden för stora producenter (2001:30) och rekommendationer för små producenter (råd om enskild dricksvattenförsörjning) när det gäller radioaktivitet i dricksvatten. I betänkande 2016/17:FöU9 välkomnade utskottet det arbete som regeringen och SSM bedrev för att motverka att lungcancer orsakas av radon i bostäder. Utskottet avsåg att följa den fortsatta beredningen i av SSM:s utredning om hur EU:s strålskyddsdirektiv ska genomföras i svensk lagstiftning, inklusive SSM:s särskilda utredning för att föreslå en effektiv ansvarsfördelning mellan myndigheterna på området. Där föreslogs bl.a. att uppgiftsfördelningen mellan de centrala myndigheter som har uppgifter inom radonområdet inte skulle förändras och att SSM skulle ha en samordnande roll på central nivå när det gäller radonfrågorna, en roll som omfattade såväl policyfrågor som information och utbildning. Utskottet såg inte skäl vid det rådande tillfället att vidta ytterligare åtgärder varför motionsyrkandena avstyrktes. Frågan behandlades även i betänkande 2014/15:FöU6. I propositionen om en ny strålskyddslag anger regeringen att regleringen av radon är uppdelad på flera myndigheter och att det därför krävs tydlig information från i huvudsak de centrala myndigheterna för att tydliggöra vilket regelverk som gäller för berörda. Utskottet har inhämtat information från SSM om att det i strålskyddsdirektivet (2013/59/EUROATOM) finns krav på att EU:s medlemsländer ska ta fram en nationell handlingsplan för arbetet med radon. SSM har inte erhållit något formellt uppdrag från regeringen att samordna myndigheternas radonarbete men myndigheten har på eget initiativ samordnat – i samverkan med , , , , och Swedac – arbetet med en nationell handlingsplan för radon och implementering av de förslag som finns i handlingsplanen. SSM har en sammankallande roll för tillhörande arbetsgrupp. Det pågår en diskus-sion om SSM:s samordningsroll ska skrivas in i myndighetens instruktion. Utskottet ser positivt på det arbete som både regeringen och SSM bedriver för att motverka de hälsofaror som radon kan ge upphov till. Utskottet instämmer med regeringen i propositionen om en ny strålskyddslag att det krävs tydlig information från de centrala myndigheterna för att tydliggöra vilket regelverk som gäller för berörda då regleringen av radon är uppdelad på flera myndigheter. Att SSM redan vidtagit åtgärder för att i samverkan samordna radonarbetet bland ansvariga myndigheter är lovvärt. Utskottet avser att följa frågan om myndighetens framtida samordningsroll. Utskottet ser inte skäl att föreslå ytterligare åtgärder på området varför den aktuella motionen avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena om radiofrekvent strålning. Utskottet hänvisar till det rådande forskningsläget och redan befintliga möjligheter inom ramen för den kommunala självstyrelsen. (MP) menar i motion 2017/18:3020, liksom i motion 2017/18:3021 (yrkande 1), att ny forskning stärker de vetenskapliga beläggen för att strålning från mobiltelefoner, dvs. radiofrekvent strålning (RFR), bör klassas i samma cancerkategori som dioxin, tobak, asbest och ett flertal andra kemiska ämnen. Då trådlös teknik används i stort sett i alla skolmiljöer föreslår motionären att regelverk bör utformas för att förskolor och grundskolor så långt som möjligt kan befrias från radiofrekvent strålning. I motion 2017/18:3021 understryker (MP) vidare riskerna med radiofrekvent strålning och menar att både SSM och bör öka sin kompetens på området.