bet · H501TU18 · 2018-06-15 00:00:00 — Vi anser att det på många punkter är tydligt att planeringen av vägar och järnvägar behöver bli effektivare. Vi anser även att det fortfarande finns tidsvinster att göra och pengar att spara och vi är därför angelägna om att arbetet med att effektivisera planeringssystemet fortgår. Fysiska och marknadsmässiga förutsättningar förändras , medan behovet av smart planering av infrastruktur består. Vi anser därför att lagstiftningen om effektivare planering av vägar och järnvägar bör utvärderas i syfte att öka effektiviteten och produktiviteten av investeringar. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Planeringsprocessen, punkt 2 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3855 av m.fl. (C) yrkande 7 och 2017/18:3894 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 3 och 2017/18:2634 av och (båda S) och 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 5. Jag kan konstatera att vid byggande av allmänna infrastruktursatsningar såsom vägar och järnvägar uppstår ofta intressekonflikter mellan markägare och samhället kring utnyttjandet av mark. Tvisterna kommer inte att avta då det moderna samhällets behov av mer mark till allmänna infrastrukturändamål ökar. Jag vill därför framhålla att ett sätt att lösa infrastrukturutmaningar på landsbygden är att underlätta och utveckla modeller för samordning av olika typer av persontransporter. Det kan bl.a. handla om att förenkla och undanröja hinder för ideell och kostnadsdelande samordning på landsbygden. Jag vill vidare påminna om att alliansregeringen tog fram en lagstiftning som syftar till effektivisering och ökad produktivitet vid planeringen av vägar och järnvägar. Förslagen byggde på resultaten från den parlamentariska . Bland åtgärderna i propositionen finns bl.a. en planeringsmodell som ska resultera kortare planeringsprocesser för större projekt och betydliga tidsvinster för små och medelstora projekt. Lagstiftningen ger goda möjligheter till effektivisering och ökad produktivitet. Jag kan dock konstatera att regelverket för strategisk och ekonomisk planering av vägar och järnvägar är komplext och svåröverskådligt, delvis på grund av att det tillkommit vid olika tider och tillämpats med flera olika syften. Enligt min uppfattning försvårar detta för en realistisk planering som kan spänna över flera områden, såsom miljö och kostnadseffektivitet. Jag anser att det på många punkter är tydligt att planeringen av vägar och järnvägar behöver bli effektivare. Jag anser även att det fortfarande finns tidsvinster att göra och pengar att spara och jag är därför angelägen om att arbetet med att effektivisera planeringssystemet fortgår. Fysiska och marknadsmässiga förutsättningar förändras , medan behovet av smart planering av infrastruktur består. Jag anser därför att lagstiftningen om effektivare planering av vägar och järnvägar bör utvärderas i syfte att öka effektiviteten och produktiviteten av investeringar. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Planeringsprocessen, punkt 2 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 5 och 2017/18:3894 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 3 och 2017/18:2634 av och (båda S) och 2017/18:3855 av m.fl. (C) yrkande 7. Jag vill inledningsvis påminna om att alliansregeringen tog fram en lagstiftning som syftar till effektivisering och ökad produktivitet vid planeringen av vägar och järnvägar. Förslagen byggde på resultaten från den parlamentariska . Bland åtgärderna i propositionen finns bl.a. en planeringsmodell som ska resultera kortare planeringsprocesser för större projekt och betydliga tidsvinster för små och medelstora projekt. Lagstiftningen ger goda möjligheter till effektivisering och ökad produktivitet. Jag kan dock konstatera att regelverket för strategisk och ekonomisk planering av vägar och järnvägar är komplext och svåröverskådligt, delvis på grund av att det tillkommit vid olika tider och tillämpats med flera olika syften. Enligt min uppfattning försvårar detta för en realistisk planering som kan spänna över flera områden, såsom miljö och kostnadseffektivitet. Jag anser att det på många punkter är tydligt att planeringen av vägar och järnvägar behöver bli effektivare. Jag anser även att det fortfarande finns tidsvinster att göra och pengar att spara och jag är därför angelägen om att arbetet med att effektivisera planeringssystemet fortgår. Fysiska och marknadsmässiga förutsättningar förändras , medan behovet av smart planering av infrastruktur består. Jag anser därför att lagstiftningen om effektivare planering av vägar och järnvägar bör utvärderas i syfte att öka investeringarnas effektivitet och produktivitet. Jag vill i sammanhanget även understryka att all transportplanering bör utgå från fyrstegsprincipen. Jag påminner om att fyrstegsprincipen är en miljömässig och ekonomisk hushållningsprincip som går ut på att man ska analysera befintliga problem och behov. Fyrstegsprincipen innebär att man först undersöker om det går att lösa problemet på ett sätt som minskar eller optimerar transportbehovet (1). Om det inte är möjligt går man vidare till de övriga stegen: att utnyttja befintliga transportalternativ (2), att genomföra mindre förbättringsåtgärder (3), och i sista hand att satsa på nyinvesteringar och ombyggnadsåtgärder (4). Slutresultatet kan ibland bli en kombination av flera steg. Jag vill framhålla att fyrstegsprincipen blir extra viktig när resurserna för investeringar är begränsade. Jag anser därför att undantag och avsteg från denna princip tydligt ska motiveras och redovisas. Jag kan även konstatera att mot bakgrund av att regeringen ännu inte inkommit till med en skriftlig redogörelse med anledning av beslutet om nationell plan för transportinfrastrukturen 2018–2029 så är det inte möjligt att bedöma om och hur regeringen har beaktat fyrstegsprincipen. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Samhällsekonomiska analyser, punkt 3 (M, C, L, KD) av (M), (M), (M), (C), Boriana (M), (L) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 10, 2017/18:3758 av m.fl. (C) yrkande 22, 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkande 5 och 2017/18:3894 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkandena 1 och 4 samt 2017/18:1583 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3, 2017/18:1787 av (C) yrkandena 1 och 2 samt 2017/18:3199 av (M). har fattat beslut om att det övergripande transportpolitiska målet är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. För att uppfylla det övergripande transportpolitiska målet bör samhällsekonomisk lönsamhet vara vägledande i valet av infrastrukturprojekt. Vi vill därför framhålla att för att investeringar i infrastruktur ska generera så stor samhällsnytta som möjligt är det av största vikt att de samhällsekonomiska kalkylmodeller som ligger bakom prioriteringarna som görs är korrekta och rättvisande, bl.a. avseende värderingen av godstransporter. Vi har tagit del av att bl.a. Finanspolitiska rådets rapport väcker frågan om alla investeringsbeslut har varit samhällsekonomiskt effektiva. Vi anser därför att regeringen bör arbeta för att utveckla de samhällsekonomiska kalkylmodellerna vad gäller infrastrukturinvesteringar. De samhällsekonomiska kalkylerna ger också en god möjlighet att jämföra olika infrastrukturobjekt med varandra för att forma en samhällsekonomiskt lönsam prioriteringslista. Vi i Alliansen anser därför att regeringens val av vilka infrastrukturprojekt som ska genomföras bör utvärderas utifrån ett samhällsekonomiskt perspektiv. En sådan uppföljning kan bidra till att öka både transparensen och effektiviteten i transportpolitiken. Vi anser vidare att alla större planerade infrastrukturprojekt ska genomgå en s.k. second opinion – att en extern part genomför en samhällsekonomisk analys – och att kostnadsuppföljningar ska göras för att utvärdera om den initiala budgeten följdes. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Samhällsekonomiska analyser, punkt 3 (SD) av Per Klarberg (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:1583 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3 och 2017/18:1787 av (C) yrkandena 1 och 2, 2017/18:3199 av (M), 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkande 10, 2017/18:3758 av m.fl. (C) yrkande 22, 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkande 5 och 2017/18:3894 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkandena 1 och 4. Vi har tagit del av att rapportförfattarna till SNS Konjunkturrådsrapport (Vart är vi på väg? Systemfel i transportpolitiken) riktar skarp kritik mot hur investeringsbeslut i infrastrukturen kommer till. I rapporten påtalar man en rad brister där skattemedel på tiotals miljarder slösas bort på grund av felprioriteringar och bristfälliga underlag. I rapporten pekar man vidare på att lönsamhetskalkyler på projekt som inte återfinns i beslutade investerings-planer saknas. Vi vill påstå att detta betyder att det inte går att göra relevanta jämförelser. är den myndighet som har i uppgift att genomföra samhällsekonomiska bedömningar av transportinvesteringar. Vi kan dock konstatera att verkets förfaranden får stark kritik i nämnda rapport från SNS där man bl.a. pekar på att nödvändiga följdinvesteringar sällan inkluderas och att man fullföljer projekt även om det blir betydande fördyrningar under projekteringen. Men man pekar också på hur man konsekvent underskattar kostnader och överdriver vinster för att driva igenom olika projekt. Vi sverigedemokrater anser att kritiken i rapporten ska tas på allvar och att man inte lättvindigt kan vifta bort felprioriteringar för . Vi vill därför lyfta konkreta förslag för att komma till rätta med systemfelen. Vi anser exempelvis att regeringen och måste få ett bättre och mer objektivt beslutsunderlag innan man blir bunden av eventuellt icke-lönsamma projekt. För att få ett gediget beslutsunderlag om vilka infrastrukturprojekt som är mest samhällsekonomiskt lönsamma är det centralt att samtliga projekt över en viss storlek redovisas och kan ställas emot varandra. bör således få i uppdrag att identifiera de samhällsekonomiskt mest lönsamma investeringarna inom en viss budgetram. Vidare bör få i uppdrag att löpande rapportera resultatet av gjorda investeringar och andra åtgärder. Vi anser att en väl genomarbetad prioriteringsordning för de mest lönsamma infrastrukturinvesteringarna ger beslutsfattare ett betydligt mer tydligt beslutsunderlag än vad som är fallet . Vi anser att eventuella avvikelser från den samhällsekonomiska prioriteringsordningen kan vara befogade, men dessa bör då motiveras och kostnaden bör anges liksom konsekvenserna för andra projekt som trängs ut från planen. Vi anser även att det bör inrättas en expertkommitté under t.ex. som beslutar om hur samhällsekonomiska analyser ska göras och vilka ingångsvärden som ska användas. Denna expertkommitté ska också löpande granska samhällsekonomiska kalkyler. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vissa frågor om upphandling av infrastruktur, punkt 4 (M, C) av (M), (M), (M), (C) och Boriana (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3758 av m.fl. (C) yrkande 23 och 2017/18:3833 av m.fl. (M) yrkande 1. är en av största offentliga beställare, och verkets upphandling av infrastruktur är därför avgörande för att få mer infrastruktur för pengarna. har mot denna bakgrund riktat ett stort intresse mot denna fråga . Vår utgångspunkt är att samhällets resurser ska användas på bästa möjliga sätt och att varje enskild investerad krona ska göra så stor samhällsnytta som möjligt. Vi anser att ett arbete för produktivitetshöjningar och innovation är viktiga beståndsdelar i detta. Vi vill understryka att har en viktig roll i att aktivt arbeta för att bidra till produktivitetsökningar och ökad innovationsgrad i anläggningsbranschen. Vi har tagit del av att , och även övriga aktörer i branschen, har bedrivit ett arbete för att nå ökad produktivitet i branschen. Vi välkomnar detta. riktade ett tillkännagivande till regeringen om att den bör tillse att inför beslut om investeringar och upphandlingar i väg och järnväg gör en bred analys av vilken metod som ger störst effektivitet, nytta och produktivitet och uppmuntrar till innovation i anläggningsbranschen (bet. 2016/17:TU4, rskr. 2016/17:101). Vi har tagit del av att regeringen har gett i uppdrag att inför beslut om investeringar och upphandlingar i väg och järnväg göra en bred analys av vilken metod som ger störst effektivitet, nytta och produktivitet samt uppmuntrar till innovation i anläggningsbranschen. I skrivelse 75 uppger regeringen att ärendet bereds vidare med inriktning att avslutas i samband med att den nationella trafikslagsövergripande planen för utveckling av transportsystemet för perioden –2029 fastställs . Vi beklagar att regeringen ännu inte har återkommit till med en skrivelse avseende den nationella trafikslagsövergripande planen. Vi anser därför att det finns skäl för att understryka vikten av att vid beslut om investeringar och upphandlingar i väg och järnväg gör en bred analys av vilken metod som ger störst effektivitet, nytta och produktivitet. I sammanhanget vill vi även peka på vikten av god myndighetsstyrning och kan konstatera att det har väckts frågor, inte minst i Utredningen om järnvägens organisations delbetänkande på anläggningen (SOU 2015:42), om huruvida arbete är effektivt vad gäller exempelvis drift och underhåll av järnväg. Utredningen visar även på att det krävs ett förtydligande av fördelning av ansvar, mandat och arbetsuppgifter. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Några frågor om fysisk planering, punkt 5 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3855 av m.fl. (C) yrkande 6, 2017/18:255 av och (båda C) yrkande 1 och 2017/18:255 av och (båda C) yrkande 2. Jag vill inledningsvis framhålla att en väl fungerande infrastruktur i hela landet är en förutsättning för att skapa jobb, för att människor ska kunna bosätta sig där man vill och för att man enkelt ska kunna resa mellan bostad och arbete. Infrastrukturen är även viktig för näringslivets godstransporter och för att människor ska kunna ta del av kultur och sociala sammanhang. Jag vill dock peka på att det ofta uppstår intressekonflikter mellan markägare och samhället när det gäller att nyttja mark vid byggande av allmänna infrastruktursatsningar såsom vägar och järnvägar. Tvisterna kommer sannolikt inte att avta eftersom det moderna samhällets behov av mer mark för allmänna infrastrukturändamål ökar. Vi i anser därför att det är viktigt att i största mån använda sig av marksnål teknik för att minska intressekonflikter vid utbyggnad av infrastruktur. En lösning är att gräva ned ledningar i den mån det är möjligt. Ett annat sätt är att utnyttja befintlig infrastruktur genom att t.ex. bredda vägar. Jag anser således att marksnål teknik bör användas vid intrång på privat mark för allmän infrastrukturutbyggnad. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Brukaravgifter, punkt 6 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3758 av m.fl. (C) yrkande 35 och 2017/18:332 av (SD) och 2017/18:1549 av (SD). Jag vill uppmärksamma problemen med Transportstyrelsens förfarande vid fakturering av fordonsägare för trängselskatter och vägavgifter. För personer folkbokförda i större städer eller i anslutning till broar med avgifter sker betalningen ofta automatiserat, men för många engångsbesökare är det vanligt att fakturor på väldigt små belopp skickas med posten. Dessutom skickas fakturorna med en postdistributör som har kritiserats för sin opålitliga postgång. Om fakturan inte betalas är tilläggsavgiften . Jag vill framhålla att det vore mer logiskt att Transportstyrelsen använde automatiserade system. Antingen skulle trängselavgifterna kunna ackumuleras per fordon till dess att beloppet överstiger en viss större summa och först då faktureras eller så skulle den årliga summan kunna belasta fordonsägarens skattekonto. Jag anser således att förutsättningarna för en automatisering av Transportstyrelsens hantering av trängselskatter och vägavgifter bör ses över. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Särskilt yttrande (M, C, L, KD) (M), (M), (M), (C), Boriana (M), (L) och (KD) anför: Vi vill inledningsvis framhålla vikten av en fungerande infrastruktur i hela landet. För att människor ska ha möjlighet att leva, bo, arbeta och utbilda sig samt kunna ägna sig åt fritidsaktiviteter behövs en väl utvecklad infrastruktur med tillgång till bra vägar och järnvägar liksom till transporter med sjöfart och luftfart samt en god it-infrastruktur. Infrastrukturen måste kunna möta de behov som finns för ett välfungerande personresande liksom för att kunna transportera gods på ett snabbt, effektivt och säkert sätt. beredde regeringens proposition 2016/17:21 Infrastruktur för framtiden – innovativa lösningar för stärkt konkurrenskraft och hållbar utveckling, och fattade beslut . Beslutet innebar att godkände regeringens förslag om en ekonomisk ram för perioden –2029 om för åtgärder i den statliga transportinfrastrukturen m.m. som finansieras med anslagsmedel. presenterade ett förslag till nationell plan för transportsystemet. Regeringen remissbehandlade därefter förslaget fram till inför det slutliga regeringsbeslutet om den nationella planen –2029. Processen utgår från den vedertagna modell som tillämpas för den statliga infrastrukturplaneringen och har sin utgångspunkt i den planeringsprocess som presenterades i infrastrukturproposition 1992/93:176 (bet. 1992/93:TU35, rskr. 1992/93:446). Det är djupt beklagligt att regeringen har visat en stor saktfärdighet i sitt arbete med att ta fram och besluta den nationella planen –2029. Den tröghet och brist på handlingsförmåga som har kännetecknat regeringens agerande i andra frågor har även varit tydlig när det kommer till beslutet om den nationella planen. Enligt regeringens egen propositionsförteckning skulle en skrivelse med anledning av beslutet om nationell plan ha överlämnats till . Detta skulle ha möjliggjort en behandling av ärendet i . Dessvärre var det dock inte förrän som regeringen sent omsider kunde eller valde att presentera den nationella planen. I sammanhanget noterar vi även att regeringen har underlåtit att lämna någon närmare information som kan klargöra de bakomliggande orsakerna till den utdragna processen. Vi kan konstatera att skrivelsen till om den nationella planen –2029 ännu inte har överlämnats till . Det är dock klart att regeringens stora saktfärdighet i ärendet innebär att hanteringen av skrivelsen i , till skillnad mot den praxis som har utvecklats under de senaste mandatperioderna, kommer att behöva skjutas upp för beredning till nästa valperiod. Sammantaget innebär det en demokratisk svaghet och medför en bristande transparens att skrivelsen inte hinner behandlas innevarande mandatperiod. Avslutningsvis konstaterar vi därför att vi under nästa kommer att återkomma till frågan om den nationella planen i samband med utskottets beredning av regeringens skrivelse och motionerna på området. Särskilt yttrande (L) (L) anför: Mot bakgrund av de olika infrastrukturfrågor som behandlas i detta betänkande vill jag uppmärksamma att under allmänna motionstiden lämnade vi i Liberalerna även motionsförslag rörande andra angelägna infrastrukturfrågor vars behandling kommer att skjutas upp till nästa för att behandlas tillsammans med regeringens skrivelse om den nationella planen för transportinfrastrukturen 2018–2029, bl.a. – partimotion 2017/18:551 av m.fl. (L) yrkandena 3 och 4 om att effektiva transporter spelar en avgörande roll för att säkerställa företagens konkurrenskraft och jobben och för att säkra tillväxt i hela , och om att lokala och regionala infrastrukturinvesteringar i högre grad bör samspela och genomföras i dialog med nationella infrastrukturförbindelser så att suboptimering undviks – partimotion 2017/18:3194 av m.fl. (L) yrkande 23 om att gränsöverskridande trafik inom EU ska främjas – kommittémotion 2017/18:3462 av m.fl. (L) yrkandena 1, 3.2, 4, 6, 8 och 11 om bl.a. vikten av ett jämställt transportsystem, samplanering av infrastruktur och bostäder, att följa teknikutvecklingen inom infrastrukturområdet och om en bredare användning av offentlig-privat samverkan (OPS). Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2017/18:189 om väg- och järnvägsinvesteringar i . Motioner från allmänna motionstiden /18 2017/18:255 av och (båda C): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att infrastruktur i form av kraftledningar ska samordnas med väg- och järnvägsdragningar för att minimera det totala markintrånget, och detta tillkännager för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att översikten över och planeringen av all infrastruktur för alla aktörer på marknaden måste samordnas regionalt för att säkerställa effektiv markanvändning, och detta tillkännager för regeringen. 2017/18:332 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att befria alla privatbilister från avgift på i och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:1549 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att befria alla privatbilister från avgift på i och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:1583 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom regeringsdepartementen inrätta en oberoende expertkommitté för infrastrukturfrågor och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska ges nya uppdrag gällande samhällsekonomiska kalkyler och återrapportering och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att eventuella avvikelser från den samhällsekonomiska prioriteringsordningen ska motiveras när beslut tas om en nationell investeringsplan och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:1787 av (C): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att nettonuvärdeskvoten för vägar bör breddas i syfte att spegla samhällsnyttan i kombinerade väginvesteringar och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att verka för att nettonuvärdeskvoten för vägar endast belastas med anläggningskostnad och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:2634 av och (båda S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i infrastrukturplaneringen se över fördelningen av investeringsmedel mellan länstransportplanerna samt grunderna för prioritering av såväl investeringsmedel som underhållsmedel och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3199 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om ändrade beräkningsgrunder för infrastrukturmedel och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3462 av m.fl. (L): 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om fyrstegsprincipen och tillkännager detta för regeringen.