bet · H501NU19 · 2018-05-31 00:00:00 — Tillkännagivande om systematiska stölder fattade beslut om ett tillkännagivande om att den s.k. straffrabatten bör ses över och att en ny brottsrubricering som tar sikte på systematiska stölder bör införas (bet. 2015/16:JuU18 punkt 30, rskr. 2015/16:196). Av regeringens skrivelse skrivelser till regeringen – åtgärder (skr. 2017/18:75) framgår att lämnade betänkandet Stärkt straffrättsligt skydd för egendom (SOU 2013:85) , och till följd av utredningens förslag har regeringen vidtagit ett flertal lagstiftningsåtgärder på förmögenhetsbrottsområdet, bl.a. när det gäller stöldbrottslighet (prop. 2016/17:131). Regeringen tillsatte en utredare om straffrättsliga åtgärder mot organiserad tillgreppsbrottslighet (dir. Ju2018/00533/LP). I uppdraget ingår att utreda bl.a. den fråga som tillkännagivandet avser. Uppdraget ska redovisas . om utökade befogenheter för avstyrkte ett antal motioner där det föreslogs att befogenheter att kontrollera varor som förs in i eller ut ur ska utökas enligt inregränslagen (bet. 2017/18:SkU1). I flera av motionerna förordades att kontrollen av varor, t.ex. stöldgods, som förs ut ur landet ska bli bättre. anförde i sitt ställningstagande att befogenheter att utföra varukontroller regleras i inregränslagen. Vid inre gränser, där fördraget om Europeiska unionens funktionssätts (EUF-fördraget) bestämmelser om bl.a. fri rörlighet för varor gäller, får varukontroller inte utformas så att urvalet av vad och vem som ska kontrolleras görs slumpmässigt. Inregränslagen tillåter dock icke-misstankebaserade kontroller, s.k. selektiva kontroller, där urvalet görs med ledning av iakttagelser, underrättelser, tips, riskprofiler och liknande. Varukontrollen vid inre gränser är en administrativ kontroll som syftar till att förhindra att varor som omfattas av lagen förs in i eller ut ur landet i strid med de in- och utförselrestriktioner som gäller för respektive vara. anförde vidare att även om EUF-fördraget förbjuder tullkontroll är bestämmelserna inte undantagslösa. En tullkontroll kan vara tillåten om den grundas på något av de skäl som anges i artikel 36 i EUF-fördraget eller något av de tvingande hänsyn som har fastställts i rättspraxis. ansåg att frågan om att utöka befogenheter att kontrollera varor vid inre gränser måste föregås av en noggrann analys av . var därför inte berett att ta ställning till enskildheterna i de aktuella motionerna men utgick från att regeringen i dialog med följer vilka regelförändringar som eventuellt behövs. kontroller enligt inregränslagen tar således endast sikte på in- och utförselreglerade varor och inte på att utreda andra typer av brott. anförde att det givetvis såg allvarligt på smuggling och annan brottslighet i samband med in- och utförsel av varor, och att det därför är av största vikt att och samarbetar i de fall där inte självt har befogenhet att ingripa. angav att man uppfattade att myndigheterna har ett nära samarbete i dessa frågor. Representanter för , reserverade sig vad gäller frågan om befogenheter vid misstänkt utförsel av stöldgods. Av budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 3) framgår att anslag ökas med sammanlagt 2018, 2019 och 2020. Ökningen görs med anledning av regeringens satsning på ökade tullkontroller vid gränsen. Den varaktiga ökningen av anslaget är . överförs varaktigt till anslag för forensiska analyser som myndigheten utför åt . Av regleringsbrev för framgår att regeringen gett myndigheten i uppdrag att öka tullkontrollerna vid gränserna. Enligt instruktionerna ska redovisa hur anslagsökningen använts samt redovisa en plan för hur de kommande årens anslagsökningar ska användas. Av redovisningen ska det bl.a. framgå vilka gränsorter som har stärkts eller planeras att stärkas samt omfattningen av förstärkningen. Uppdraget ska redovisas till regeringen () . I vårändringsbudgeten (prop. 2017/18:99) föreslår regeringen att anslaget 1:2 ökas med , varav anslås för att göra det möjligt för att övervaka och kontrollera trafiken till och från på ett effektivare sätt så att bestämmelserna om in- och utförsel av varor följs. Regeringen anger att skälet till den föreslagna anslagsökningen är att den organiserade brottsligheten blir alltmer avancerad, vilket ställer högre krav på bl.a. teknisk bevisning. får förbättrade möjligheter att välja ut relevanta kontrollobjekt genom att installera utrustning för fast kameraövervakning vid vissa gränsövergångar. Det anges vidare att modernare teknisk spaningsutrustning, ökade möjligheter till hemlig dataavläsning samt förstärkt forensisk kapacitet ytterligare stärker förutsättningar att genomföra insatser mot organiserad brottslighet. Vårändringsbudgeten bereds i finansutskottets (bet. 2017/18:FiU21). Planerat beslutsdatum i kammaren är . Regeringsuppdrag om förstärkt bekämpning av internationella brottsnätverk som begår tillgreppsbrott i Regeringen beslutade att ge , och i uppdrag att förstärka bekämpningen av internationella brottsnätverk som begår tillgreppsbrott i (dir. Ju2018/00991/PO). Ett av skälen till regeringens beslut är att man ser att det finns anledning att förstärka samarbetet mellan olika myndigheter i i syfte att göra det svårare för de internationella brottsnätverken att agera i landet. Polis och åklagare har det direkta brottsbekämpande ansvaret för den här brottsligheten. och bedriver kontrollarbete vid gränser och skulle inom ramen för sina befogenheter genom ökad samverkan med kunna bidra till att bl.a. öka upptäcktsrisken vid utförsel av stöldgods. Enligt den del av uppdraget som gäller de ovannämnda myndigheternas samverkan på området ska myndigheterna bl.a. analysera hur de, utifrån befogenheterna som respektive myndighet har, kan samordna eller gemensamt vidta åtgärder som försvårar för internationella brottsnätverk att verka i landet, utvärdera och redovisa effekterna av vidtagna åtgärder och vid behov ta initiativ till samverkan med ytterligare myndigheter samt med relevanta aktörer från näringslivet. En delredovisning av hur myndigheterna avser att bedriva arbetet ska lämnas till . Uppdraget ska därutöver delredovisas och slutredovisas . Inledningsvis vill utskottet framhålla sin uppfattning att tillgång till lokal statlig service bör säkerställas oavsett var i landet man bor. I motionerna 2017/18:1363 (S), 2017/18:1533 (M), 2017/18:1794 (S), 2017/18:3235 (M), 2017/18:3483 (C), 2017/18:3683 (C), 2017/18:3788 (C), 2017/18:4097 (SD) och 2017/18:4116 (C) förordas tillkännagivanden om bl.a. fortsatt omlokalisering av statliga jobb och myndigheter från och storstadsområdena till mindre orter i andra delar av landet, och om vikten av statlig närvaro genom lokala servicekontor. Här vill utskottet anföra följande. tillkännagav för regeringen, på förslag av utskottet, att den ska pröva möjligheterna att omlokalisera myndigheter. Utskottet påminde då om de principer om lokaliseringsärenden och beslutshanteringen av sådana ärenden som tillkännagav för regeringen och anförde också att regeringen skulle återrapportera till vilka åtgärder den hade vidtagit och hur principerna har tillämpats. Utskottet noterar regeringens arbete med omlokalisering av statliga myndigheter enligt vad som anförs i regeringens skrivelse skrivelser till regeringen – åtgärder (skr. 2017/18:75). Utskottet konstaterar vidare att regeringens beredning av tillkännagivande fortfarande pågår och att det därmed inte är slutbehandlat. Utskottet noterar vidare i detta sammanhang dels det uppdrag som , och har fått för att fortsätta samverkan om gemensamma lokala servicekontor samt att utöka antalet kontor med ytterligare tio , dels den utredning som ska analysera och föreslå hur vissa statliga myndigheters lokala serviceverksamheter kan organiseras på ett mer sammanhållet sätt (dir. 2017:95), där Statens servicecenter fr.o.m. ska ansvara för en samlad organisation av lokal statlig service. Utskottet kan konstatera att regeringen har vidtagit åtgärder som är i linje med det som förordas i de aktuella motionerna och ser därför inte något skäl för att rikta något förnyat tillkännagivande till regeringen. Därmed avstyrks samtliga här aktuella motionsyrkanden i berörda delar. I detta avsnitt behandlas även motionerna 2017/18:442 (L), 2017/18:501 (L), 2017/18:1060 (S), 2017/18:2641 (S), 2017/18:2717 (S) och 2017/18:3727 (C), i vilka motionärerna förordar att myndigheter ska lokaliseras till en särskild geografisk plats. Utskottet anser att inte särskilt bör uttala sig om den geografiska placeringen i enlighet med det som föreslås i dessa motioner och avstyrker därmed samtliga här aktuella motionsyrkanden. Utskottet vill påminna om att enligt de principer som fastställt ska frågor om lokalisering av statlig verksamhet som är av större vikt eller på annat sätt av principiellt intresse underställas . I motionerna 2017/18:4097 (SD) och 2017/18:4098 (KD) förordas tillkännagivanden om att öka den polisiära närvaron i hela landet, och i motion 2017/18:4116 (C) förordas ett tillkännagivande om lokalt förankrade poliser. I detta sammanhang vill utskottet påminna dels om tillkännagivandet om kommunernas roll i det brottsförebyggande arbetet där ansåg att arbete med lokala samverkansöverenskommelser och medborgarlöften m.m. bör kompletteras med att kommunernas roll i det brottsförebyggande arbetet får en tydligare reglering i lag (bet. 2017/18:KU33), dels justitieutskottets tillkännagivande om en lokalt förankrad, närvarande och synlig polis i hela landet (bet. 2017/18:JuU1). Utskottet noterar även regeringens satsning på i budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. Utskottet konstaterar att tillkännagivandena bereds inom och ser inget skäl för att föregripa denna beredning. Mot denna bakgrund avstyrks motionsyrkandena. I motion 2017/18:4116 (C) förordas även ett tillkännagivande om att ta krafttag mot brott på landsbygden, bl.a. genom att ge rätt befogenheter för att kunna stoppa misstänkt utförsel av stöldgods och genom att införa en brottskod om systematiska stölder. Här noterar utskottet att tillkännagivandet om att den s.k. straffrabatten bör ses över och att en ny brottsrubricering som tar sikte på systematiska stölder bör införas (bet. 2015/16:JuU18) bereds som en del av Utredningen om straffrättsliga åtgärder mot organiserad tillgreppsbrottslighet. Utskottet konstaterar vidare att liknande motionsyrkanden i vilka det förordas att kontrollen av varor, t.ex. stöldgods som förs ut ur landet, ska bli bättre avstyrktes av skatteutskottet (bet. 2017/18:SkU1). anförde i sitt ställningstagande att det ansåg att frågan om att utöka befogenheter att kontrollera varor vid inre gränser måste föregås av en noggrann analys av och att det därför inte var berett att ta ställning till enskildheterna i de aktuella motionerna, men utgick från att regeringen i dialog med följer vilka regelförändringar som eventuellt behövs. Den sistnämnda motionen avstyrks i berörd del med hänvisning till det anförda. Sammanfattningsvis föreslår utskottet att avslår samtliga här aktuella motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om lagreglerad ersättning för vindkraft och vissa övriga frågor om en sammanhållen landsbygdspolitik och regional tillväxt. Utskottet hänvisar bl.a. till gällande principer för statens budgethantering och pågående arbete. Jämför reservation 42 (SD, V), 43 (M), 44 (C), 45 (V) och 46 (KD). I kommittémotion 2017/18:3409 av m.fl. (M) yrkande 6 förordas ett tillkännagivande om EU:s landsbygdsprogram och den regionala utvecklingspolitiken kopplat till EU-fonderna. Motionärerna anser bl.a. att bör verka för att regelverk blir så tydliga som möjligt och att de programunderlag som ska användas nationellt blir så användarvänliga som möjligt och bygger på mål och mätbarhet. Motionärerna framhåller också vikten av att skapa nationella programstrukturer som genererar bärkraftiga verksamheter lokalt och regionalt och att utväxlingen på skattepengar blir så stor som möjligt. Enligt vad som sägs i motion 2017/18:3108 av (M) får kommuner och bygder där vattenkraften byggts ut enbart ca i s.k. bygdemedel, som statskassan inkasserar nästan enbart i fastighetsbeskattning på vattenkraften. Motionären menar att dagens system där värdeströmmarna går till för att sedan till viss del återföras i form av s.k. regionalpolitiskt stöd felaktigt bidrar till synen att vattenkraftskommunerna är bidragsmottagare. Återbäring däremot, menar motionären, är ett bevis på det värdeskapande som sker i vattenkraftskommunerna. Motionären föreslår därför ett tillkännagivande om att regeringen ska se över hur medel från vattenkraftsproduktionen kan komma de kommuner och regioner som producerar vattenkraften till del. I kommittémotion 2017/18:899 av m.fl. (SD) konstateras att det finns en lagreglerad bygdepeng som ersätter de bygder som påverkats av utbyggnaden av vattenkraft. När det gäller vindkraft finns ingen motsvarande lagreglerad peng, utan det sker på frivillig basis runt om i landet, vilket har lett till att det finns en mängd olika lokala varianter på bygdepeng vid vindkraftsetableringar. För att skapa en starkare rättvisa mellan olika bygder vid en vindkraftsetablering föreslår motionärerna att bygdemedel för vindkraften ska hanteras på samma sätt som för vattenkraften och framöver regleras i lag (yrkande 17). I kommittémotion 2017/18:4116 av m.fl. (C) framförs att det måste löna sig för kommuner och regioner att förbättra sitt företagsklimat, göra produktiva investeringar och upplåta mark åt viktig infrastruktur och produktion. I motionen förordas därför ett tillkännagivande om att intäkterna från fastighetsskatten på industrifastigheter och elproducerande fastigheter, såsom vattenkraft och vindkraft, ska regionaliseras (yrkande 13). Vidare förordas ett tillkännagivande om att värna utvecklingen av landsbygder och ett konkurrenskraftigt svenskt lantbruk i EU:s budgetförhandlingar (yrkande 24). Motionärerna vill se en återhållsam EU-budget men anför att det är beklagligt att regeringen vid ett antal tillfällen pekat ut jordbruket som det område som EU måste skära ned på. I motion 2017/18:1494 av och (båda C) förordas ett tillkännagivande om vikten av att se över möjligheterna att tillskjuta medel för att alla s.k. Leaderområden ska få finansiering av lokalt ledd utveckling perioden –2020. Motionärerna konstaterar att fem Leaderområden efter beslut saknar finansiering –2020. Motionärerna menar att detta är högst olyckligt och vill att ska uppmana regeringen att se över möjligheten att bistå med de medel som fattas. I motion 2017/18:1497 av och (båda C) efterfrågas att regeringen ska låta utreda hur berörda kommuner och regioner skulle kunna få behålla en rättmätig del av vind- och vattenkraftens värden. I kommittémotion 2017/18:3393 av m.fl. (V) yrkande 6 föreslås att genom ett tillkännagivande ber regeringen återkomma med ett förslag till reglering av vindkraftens närområdesersättning. Vidare bör enligt motionärerna uppmana regeringen att återkomma med ett förslag på hur en större del av vattenkraftens vinster ska komma de berörda kommunerna till del (yrkande 11). Stöden som ges genom behöver göras mer schabloniserade och betalas ut via en ansvarig regional nivå, anförs i kommittémotion 2017/18:3426 av m.fl. (KD). Motionärerna, som föreslår ett tillkännagivande med den innebörden (yrkande 15), framhåller vikten av att tar vara på de möjligheter som EU:s struktur- och investeringsfonder (ESI-fonderna) ger och ser till att stöden effektiviseras och att det tas hänsyn till de olikheter som finns i landet. I kommittémotion 2017/18:4098 av m.fl. (KD) framhålls att saknar möjligheter att försörja befolkningen med livsmedel om handeln med omvärlden skulle skäras av. För att säkra den svenska livsmedelsförsörjningen menar motionärerna att den svenska jordbruksproduktionen bör öka (yrkande 2). Miljö- och jordbruksutskottets yttrande Som framgår av miljö- och jordbruksutskottets yttrande 2017/18:MJU5y anser miljö- och jordbruksutskottet att motion 2017/18:4098 (KD) yrkande 2 om den svenska jordbruksproduktionen och livsmedelsförsörjningen kan lämnas utan vidare åtgärd. I en avvikande mening (KD) förordas att näringsutskottet ska tillstyrka yrkandet. Bygdemedel regleras i 6 kap. lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Av 1 § framgår att den som har tillstånd till vattenverk-samhet ska betala en årlig bygdeavgift som bestäms av mark- och miljödomstolen om verksamheten innebär drift av ett vattenkraftverk, en vattenreglering, vattenöverledning (för något annat ändamål än kraftändamål) eller ytvattentäkt. Bygdeavgiften ska användas dels för att förebygga eller minska sådana skador av vattenverksamheten eller anläggningar för denna som inte har ersatts enligt 31 kap. och för att gottgöra sådana skador (dvs. skador för enskilda), dels för att tillgodose allmänna ändamål för den bygd som berörs av vattenverksamheten eller anläggningar för denna. Närmare föreskrifter om dispositionen av bygdeavgifter återfinns i förordningen (1998:928) om bygde- och fiskeavgifter. Den som lider skada av verksamheten får ansöka hos den berörda om bidrag ur avgifts-medlen om ersättning för skadan inte har bestämts av miljödomstolen. Sedan medel i mån av behov har avsatts för sådana bidrag ska resterande avgiftsmedel enligt 6 kap. 8 § användas för lån eller bidrag till investeringar för ändamål som främjar näringsliv eller service i bygden eller annars är till nytta för denna. överlämnade sitt slutbetänkande I vått och torrt – förslag till ändrade vattenrättsliga regler (SOU 2014:35) till regeringen. Utredningen föreslog bl.a. att lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet skulle upphöra att gälla , och därmed skulle bestämmelserna om bygdeavgifter upphävas. I utredningen konstateras att bygdeavgifterna nästan helt används till ändamål som inte har någon koppling till den skada i vattenmiljön som vattenverksamheten orsakar. I stället används pengarna t.ex. till bygdegårdars och samlingsgårdars anpassning av byggnaderna för energieffektivisering, investeringar för tillgänglighet, turistnäringen och delfinansiering av bredbandsutbyggnad. konstateras att Havs- och vattenmyndigheten, länsstyrelserna och kommunerna men även verksamhetsutövare har ett starkt intresse av att bygdeavgifterna ska få vara kvar. Utredningen anförde att det särskilt för glesbygdskommuner med ansträngd ekonomi rör sig om ganska stora belopp, men att det i sammanhanget oftast är små belopp för verksamhetsutövarna. Utredningen menade att verksamheten kanske får en större acceptans om bidrag kan sökas för lokala projekt. Utredningen påtalade dock att det inte finns något som hindrar att verksamhetsutövare, om avgiften utgår, på frivillig basis bidrar på motsvarande sätt till den lokala utvecklingen. Detta skulle enligt utredningen t.ex. kunna ske genom bidrag eller donationer till lokal verksamhet som bygdeföreningar, fiskeområdesföreningar, elljusspår eller bredbandsutbyggnad. granskade finansutskottet i ett utlåtande (utl. 2017/18:FiU17) kommissionens diskussionsunderlag om framtiden för EU:s finanser (COM(2017) 358). I sitt ställningstagande framhöll finansutskottet bl.a. att även i fortsättningen ska verka för en effektiv och återhållsam budgetpolitik inom EU, vilket innebär en kostnadseffektiv användning av EU:s medel och en strikt budgetdisciplin. konstaterade att den svenska restriktiva grundhållningen i EU-budgetpolitiken är fast förankrad i att regeringen har fått stöd för sin linje inför förhandlingarna om nästa fleråriga budgetram och att dessa ståndpunkter också gällde i förhållande till det diskussionsunderlag som då var aktuellt. Av proposition En sammanhållen politik för landsbygder (prop. 2017/18:179) framgår att regeringen anser att det civila samhällets roll i landsbygdsutvecklingen är viktig och att civilsamhällesorganisationernas arbete med att engagera en större mångfald av människor bör främjas. Regeringen menar att lokalt ledd utveckling genom Leadermetoden (LLU) bidrar till lokal utveckling både genom verksamheterna i projekten och genom det lokala engagemang, lärande och partnerskap som metoden främjar. Regeringen konstaterar att fem Leaderområden står utan programfinansiering och anser att ett rikstäckande arbete med Leadermetoden ytterligare skulle stärka det lokala utvecklingsarbetet. Regeringen bedömer att det har varit positivt att arbetet med LLU ägt rum inom ramen för det europeiska samarbetet och bedömer att LLU eller motsvarande även efter 2020 bör genomföras enligt denna modell. Regeringen anser därför att det bör undersökas hur LLU eller motsvarande kan tillämpas rikstäckande efter 2020. Utskottets ställningstagande redovisas i det följande under avsnitten Lagreglerad ersättning för vindkraft och Vissa övriga frågor om en sammanhållen landsbygdspolitik och regional tillväxt. Lagreglerad ersättning för vindkraft Som nämnts i det föregående har utskottet , (bet. 2016/17:NU16), avstyrkt förslag om att införa en reglerad bygdepeng för vindkraft. Utskottet hänvisade då till den aviserade propositionen om prövning av vattenverksamheter där regeringen förväntades ta ställning till förslag (SOU 2014:35). Utredningen hade bl.a. förslagit att lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet skulle upphöra att gälla, och därmed skulle bestämmelserna om bygdeavgifter upphävas. överlämnade regeringen proposition Vattenmiljö och vattenkraft (prop. 2017/18:243) till . Utskottet kan konstatera att regeringen i fråga om bygdeavgifter inte följer utredningens förslag. Utskottet noterar att utredningen konstaterade att såväl myndigheter och kommuner som verksamhetsutövare har ett stort intresse av att bygdemedlen ska få vara kvar. Utskottet noterar att utredningen ansåg att bygdeavgifterna bl.a. kunde ifrågasättas utifrån att de snarare kan betraktas som skatter än avgifter. Utredningen ansåg vidare att det inte skulle finnas något som hindrar att verksamhetsutövare, om avgiften skulle utgå, på frivillig basis bidrar på motsvarande sätt till den lokala utvecklingen. Utskottet har återkommande avstyrkt motioner med förslag om återföring av medel från vatten- och vindkraft, även detta (bet. 2016/17:NU16). Utskottet har anfört att de nuvarande principerna för statens budgethantering ska gälla, dvs. att statliga inkomster från ett geografiskt område eller från en produktionsanläggning baserade på naturresurser inte ska kopplas till statliga utgifter inom samma område. Utskottet har vidare framhållit att detta skulle kräva korrigeringar till dessa kommuner via ett nytt kommunalt utjämningssystem eller via andra statliga budgetposter, vilket i sin tur skulle leda till en svårgenomtränglig budgethantering. Utskottet anser att inte bör vidta några åtgärder med anledning av de aktuella motionerna och avstyrker samtliga motionsyrkanden. Vissa övriga frågor om en sammanhållen landsbygdspolitik och regional tillväxt Utskottet kan inledningsvis konstatera att det i närtid behandlat liknande förslag som de nu aktuella om utvärdering och effektivisering av EU-medel, Leaderområden och återföring av medel från vatten- och vindkraft. Utskottet har återkommande avstyrkt motioner med förslag om återföring av medel från vatten- och vindkraft, (bet. 2016/17:NU16). Utskottet har anfört att de nuvarande principerna för statens budgethantering ska gälla, dvs. att statliga inkomster från ett geografiskt område eller från en produktionsanläggning baserade på naturresurser inte ska kopplas till statliga utgifter inom samma område. Det är fortfarande utskottets uppfattning att införandet av sådana kopplingar skulle kräva korrigeringar till dessa kommuner via ett nytt kommunalt utjämningssystem eller via andra statliga budgetposter. Utskottet har konstaterat att detta sammantaget skulle leda till en svårgenomtränglig budgethantering. Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning. Utskottet vill, liksom senast, även påminna om att regeringen har tillsatt en särskild utredare med uppdrag att se över systemet med kostnadsutjämning för kommuner och landsting.