bet · H501UbU30 · 2018-06-13 00:00:00 — På det högskoleförberedande naturvetenskapliga programmet hade av eleverna läst en kurs i något av de estetiska ämnena bild, fotografisk bild, dans, teater eller musik. Det är enligt regeringens mening olyckligt att andelen elever som läser ett estetiskt ämne har minskat så kraftigt sedan ämnet estetisk verksamhet togs bort. Regeringen menar att det mot denna bakgrund är viktigt att stärka alla gymnasieelevers möjligheter att utveckla sina estetiska förmågor genom ett estetiskt ämne i gymnasieskolan. Ett estetiskt ämne är enligt regeringen viktigt för både kreativitet och bildning. hänvisar i sitt betänkande till en forskningssammanställning (The Wow Factor – Global Research Compendium on the impact of the Arts in Education. Bamford A). Utredningen konstaterar att sammanställningen bl.a. visar att estetiska och konstnärliga uttryck påverkar elevers lärande i positiv riktning. Undervisning med tydliga inslag av estetik och kreativitet förbättrar inlärningen, framför allt läs- och skrivinlärning men också när det gäller matematik, förmågan till kritiskt tänkande och språk. Eleverna mår bättre och får ofta en mer positiv inställning till skola och lärande. Enligt sammanställningen är dock hög kvalitet på undervisningen en förutsättning för de positiva effekterna. Ett estetiskt ämne på alla nationella program kan enligt regeringens mening väl motiveras med hänvisning till de positiva effekter som beskrivits ovan. Utöver detta har ett estetiskt ämne även ett värde i sig självt genom att det bidrar till att utveckla elevers förmåga att kommunicera med estetiska uttrycksmedel. Enligt och rådets rekommendation om åtta nyckelkompetenser för livslångt lärande (2006/962/EG) är den åttonde kompetensen kulturell medvetenhet och kulturella uttrycksformer. Att utbildningen i gymnasieskolan ger alla elever en reell möjlighet att utveckla kulturell medvetenhet och att utveckla förmåga till estetiska uttryck är enligt regeringen viktigt. Gymnasiearbetets omfattning ska minskas Regeringen föreslår att gymnasiearbetets omfattning ska minskas från 100 gymnasiepoäng till 50 gymnasiepoäng. De skäl som regeringen anger för sitt förslag är bl.a. följande. För att införandet av ett estetiskt ämne inte ska öka elevernas arbetsbelastning och stress med risk för sämre genomströmning som följd föreslås att omfattningen av gymnasiearbetet minskas från 100 till 50 gymnasiepoäng. Därmed kan både det estetiska ämnet och gymnasiearbetet i omfattning jämföras med vissa av yrkesprogrammens gymnasiegemensamma ämnen, t.ex. historia, naturkunskap och religionskunskap. Trots att omfattningen minskar kommer gymnasiearbetet även i fortsättningen att vara ett krav för gymnasieexamen. Regeringen anser att det kan övervägas om kraven för gymnasiearbetet behöver förtydligas, t.ex. i examensmålen eller på annat sätt. Regeringen bedömer dock att det även genom ett mindre omfattande gymnasiearbete är möjligt för eleverna att visa att de har uppnått de kunskaper de behöver för fortsatta studier eller arbete. Detta gäller såväl för elever på yrkesprogrammen som för elever på de högskoleförberedande programmen. Regeringen föreslår att ändringarna i skollagen ska träda i kraft . De ska tillämpas första gången på utbildning som påbörjas . Äldre bestämmelser i lagen ska fortfarande gälla för utbildning som påbörjats före . I kommittémotion 2017/18:4092 av m.fl. (L, M, C, KD) yrkande 1 begärs att avslår proposition 2017/18:184 Ökade möjligheter till grundläggande behörighet på yrkesprogram och ett estetiskt ämne i alla nationella program. Motionärerna framhåller bl.a. att förslaget om grundläggande behörighet på yrkesprogram riskerar att få en mycket liten effekt och snarare leda till en försämrad genomströmning i gymnasieskolan på grund av högre arbetsbelastning för eleverna då programmens omfattning ökar med upp till 300 gymnasiepoäng och att färre grundskoleelever väljer ett yrkesprogram. Förslaget kan också leda till färre sammanhållna skoldagar för eleverna då schemaläggningen försvåras genom förslaget. När det sedan gäller förslaget om att ett estetiskt ämne ska ingå i alla nationella program i gymnasieskolan anser motionärerna att de estetiska ämnena har en viktig roll att fylla i skolan. Förslaget innebär dock att gymnasiearbetets omfattning halveras. Motionärerna framhåller flera remissinstansers kritik av förslagets konsekvenser, bl.a. att gymnasiearbetets omfattning blir för liten för att fylla sina syften. Vidare är gymnasiearbetet enligt motionärerna ett viktigt verktyg för att säkerställa att utbildningarna svarar mot arbetsmarknadens krav. I motion 2017/18:4030 av och (båda SD) yrkande 1 begärs att avslår proposition 2017/18:184 Ökade möjligheter till grundläggande behörighet på yrkesprogram och ett estetiskt ämne i alla nationella program. Enligt motionärerna är regeringens förslag om ökade möjligheter till grundläggande behörighet på yrkesprogram fel väg att gå för att öka attraktiviteten hos yrkesprogrammen. Förslaget om att ett estetiskt ämne ska ingå i alla nationella program i gymnasieskolan är vidare en felaktig prioritering enligt motionärerna. Det är viktigare att eleverna fokuserar på att läsa viktiga gymnasiegemensamma ämnen och kurser för att få högskolebehörighet. Den nuvarande omfattningen av gymnasiearbetet ska enligt motionärerna kvarstå. När det gäller förslaget om ökade möjligheter till grundläggande behörighet på yrkesprogram kan utskottet konstatera att alla elever på gymnasieskolans yrkesprogram har möjlighet att läsa in grundläggande högskolebehörighet. Regeringens förslag riskerar därför att få en mycket liten effekt och snarare leda till dels en försämrad genomströmning i gymnasieskolan på grund av högre arbetsbelastning, dels att färre grundskoleelever väljer ett yrkesprogram. Utformningen av förslaget, som innebär att yrkesprogrammens omfattning utökas med upp till 300 gymnasiepoäng jämfört med de högskoleförberedande programmen, riskerar att leda till att fler elever väljer ett högskoleförberedande program i stället för ett yrkesprogram. Det är ett scenario som flera remissinstanser påtalat, bl.a. elevråd – , som i sitt remissvar framhåller att det kan bli svårare att väcka intresse för gymnasieutbildningen hos elever som inte är så studiemotiverade. En annan farhåga med förslaget är att det kan leda till färre sammanhållna skoldagar, vilket kan öka risken för otillåten frånvaro och avhopp, eftersom schemaläggningen av de kurser som ger grundläggande högskolebehörighet kommer att behöva bestämmas från utbildningens start. Detta påverkar både elever som väljer att inte läsa de extra kurserna för att få högskolebehörighet och elever som avstår från dessa kurser. För en elev som väljer bort högskolebehörigheten kommer undervisningsfria timmar att uppstå, vilket enligt all forskning och erfarenhet ökar risken för otillåten frånvaro. För elever som väljer att läsa in de extra kurser som krävs för högskolebehörighet finns risken att kurserna schemaläggs i anslutning till de tider då eleverna ska genomföra sitt arbetsplatsförlagda lärande. Eftersom det arbetsplatsförlagda lärandet ofta ligger långt bort från skolan med begränsade pendlingsmöjligheter innebär denna inbyggda schemakrock en ökad risk för att eleven väljer bort närvaron på kursen. Mot denna bakgrund anser utskottet att propositionens förslag om ökade möjligheter till grundläggande behörighet på yrkesprogram inte ska genomföras. När det sedan gäller förslaget om att ett estetiskt ämne ska ingå i alla nationella program i gymnasieskolan och att gymnasiearbetets omfattning ska minskas till hälften vill utskottet anföra följande. är ett av världens mest kreativa länder. Vi har en rik flora av internationellt framgångsrika företag, tjänster, produkter, formgivare, modedesigner, artister, skådespelare och filmskapare. Det ska vi självfallet vara stolta över och förvalta väl. Ett uttryck för detta är ett stort fokus på de estetiska ämnena i den svenska . Ämnena musik, bild och slöjd omfattar i timplan . Det är ungefär lika många timmar som eleverna får i de naturorienterande ämnena och teknikämnet tillsammans. Därutöver har grundskoleeleverna möjlighet att fördjupa sina kunskaper inom de estetiska ämnena inom ramen för ämnet elevens val som omfattar . Det finns därför i grunden en stor samsyn i frågan om kulturens och de estetiska ämnenas viktiga roll i skolan. Flera remissinstanser har emellertid invändningar mot regeringens förslag att införa ett obligatoriskt estetiskt ämne i gymnasieskolan när gymnasiearbetets omfattning föreslås halveras till följd av förslaget. , som avstyrker förslaget att minska gymnasiearbetets omfattning, skriver i sitt remissvar att ”ett gymnasiearbete om 50 gymnasiepoäng har en för liten omfattning för att fylla sina syften”. På liknande sätt argumenterar flera andra remissinstanser. En annan remissinstans som avstyrker förslaget att minska omfattningen av gymnasiearbetet menar att det är ett viktigt verktyg för att säkerställa att utbildningarna svarar mot arbetsmarknadens krav. Vidare anser en remissinstans att ett estetiskt ämne inte bör införas då det finns möjligheter att hitta kopplingar till estetiska uttryck inom gymnasiets karaktärsämnen. Utskottet instämmer i denna kritik. Gymnasiearbetets syfte är att eleverna ska knyta ihop sina studier på programmet och visa att de är förberedda för yrkesliv eller högskolestudier. Att eleverna får goda förutsättningar för att förbereda, genomföra och slutföra sitt arbete är av största vikt för att gymnasiearbetet ska vara meningsfullt. Att reducera gymnasiearbetets omfattning med hälften, till förmån för ett obligatoriskt estetiskt ämne, försämrar förutsättningarna för eleverna att genomföra gymnasiearbetet. Mot denna bakgrund anser utskottet att propositionens förslag om att ett estetiskt ämne ska ingå i alla nationella program i gymnasieskolan och att gymnasiearbetets omfattning ska minskas till hälften inte ska genomföras. Utskottet föreslår mot bakgrund av det som anförs ovan att avslår regeringens förslag om ökade möjligheter till grundläggande behörighet på yrkesprogram och ett estetiskt ämne i alla nationella program. Därmed tillstyrks motionerna 2017/18:4092 (L, M, C, KD) yrkande 1 och 2017/18:4030 (SD) yrkande 1 och propositionen avstyrks. Utskottet övergår nu till att under särskilda rubriker behandla de motionsyrkanden som innehåller förslag om tillkännagivanden i frågor som anknyter till lagförslagen. Grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogram Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om grundläggande högskolebehörighet på gymnasieskolans yrkesprogram. Jämför reservation 2 (M, C, L, KD) och 3 (SD). I kommittémotion 2017/18:4092 av m.fl. (L, M, C, KD) yrkande 2 begärs att alla nationella program ska kunna erbjuda högskolebehörighet. På yrkesprogram ska högskolebehörighet inte vara obligatoriskt men möjligt att välja till. I motion 2017/18:4030 av och (båda SD) yrkande 2 efterfrågas ökade möjligheter för elever på yrkesprogrammen att läsa in högskolebehörighet. Motionärerna vill därför, i likhet med , tillföra 100 gymnasiepoäng till det individuella valet genom att utöka samtliga yrkesprogram. Bakgrund och gällande rätt Elever på yrkesprogram har rätt att läsa de kurser som krävs för grundläggande behörighet till högskoleutbildning på grundnivå, antingen som individuellt val eller som utökat program. Gymnasiereformen som genomfördes (Gy 11) innebar att samtliga nationella program kategoriserades som antingen yrkesprogram eller högskoleförberedande program. Utbildningen på yrkesprogram syftar till en yrkesexamen medan utbildningen på högskoleförberedande program syftar till en högskoleförberedande examen (16 kap. 27 och 28 §§ skollagen [2010:800]). Omfattningen av studierna på nationella program anges i gymnasiepoäng (16 kap. 19 § skollagen). De nationella programmen omfattar 2 500 gymnasiepoäng. Reformen innebar att tiden till fördjupning i yrkesämnen i yrkesprogrammen utökades något, dels genom att omfattningen av ämnena samhällskunskap och svenska reducerades med 50 respektive 100 gymnasiepoäng, dels genom att estetisk verksamhet togs bort. infördes ämnet historia med 50 gymnasiepoäng. Detta innebär att yrkesprogrammen vanligtvis endast innehåller 100 gymnasiepoäng svenska eller svenska som andraspråk och 100 gymnasiepoäng engelska. höjdes kraven för grundläggande behörighet till högskolan med 100 gymnasiepoäng i svenska eller svenska som andraspråk och 100 gymnasiepoäng i engelska. Totalt krävs alltså numera 300 gymnasiepoäng svenska eller svenska som andraspråk och 200 gymnasiepoäng engelska för sådan behörighet (7 kap. 5 § högskoleförordningen [1993:100] och 16 kap. 28 § skollagen). Elever på nationella program kan få läsa fler kurser än vad som ryms inom de 2 500 gymnasiepoäng programmen omfattar. Det kallas utökat program. Vanligen krävs då ett särskilt beslut av rektorn, som först måste bedöma om eleven kan antas klara av att läsa mer än 2 500 gymnasiepoäng. Elever på yrkesprogram har dock rätt att utan särskilt beslut av rektorn läsa de kurser som krävs för grundläggande behörighet som utökat program (4 kap. 23 § gymnasieförordningen [2010:2039]). En annan möjlighet att läsa kurser som krävs för grundläggande behörighet är att använda det individuella valet, som omfattar 200 gymnasiepoäng vilket regleras i bilaga 3 till skollagen. Inom det individuella valet har eleverna också rätt att välja en kurs i idrott och hälsa och minst en kurs i estetiska ämnen. Ofta finns dessutom möjlighet att läsa yrkeskurser. Vilka kurser som ska erbjudas som individuellt val, utöver vad som angetts ovan, beslutas av huvudmannen (4 kap. 7 § gymnasieförordningen). Majoriteten av yrkesprogrammen innehåller inte kurserna svenska 2 och 3 eller svenska som andraspråk 2 och 3 eller engelska 6 i sitt grundupplägg. Dessa kurser krävs för att eleverna ska få grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå. I de båda yrkesprogrammen barn- och fritidsprogrammet och vård- och omsorgsprogrammet är det dock obligatoriskt med 100 gymnasiepoäng i kursen svenska 2 alternativt kursen svenska som andraspråk 2. I yrkesprogrammet hotell- och turismprogrammet är kursen engelska 6 obligatorisk med 100 gymnasiepoäng. Elever på dessa tre program behöver därför bara välja att läsa 200 extra gymnasiepoäng för att uppnå grundläggande behörighet. Det betyder att eleverna på dessa tre program kan läsa de kurser som krävs för grundläggande behörighet inom ramen för det individuella valet. Elever på övriga yrkesprogram som vill ha högskolebehörighet måste utöver att använda det individuella valet läsa ett utökat program, om inte huvudmannen väljer att erbjuda en behörighetsgivande kurs som s.k. programfördjupning (4 kap. 5 och 6 §§ gymnasieförordningen). I propositionen föreslås att alla yrkesprogram ska innehålla de kurser som krävs för att eleverna ska uppnå grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå. Yrkesprogrammen ska därför utökas med ytterligare kurser i svenska eller svenska som andraspråk och engelska. Vidare föreslås att yrkesprogrammen barn- och fritidsprogrammet, hotell- och turismprogrammet och vård- och omsorgsprogrammet ska utökas till 2 700 gymnasiepoäng och övriga yrkesprogram ska utökas till 2 800 gymnasiepoäng (prop. 2017/18:184 s. 15–27). förslag och regeringens syn på förslaget I propositionen redogörs även för ett alternativt förslag från . Enligt skulle myndighetens förslag innebära att elevers möjlighet att läsa kurser för grundläggande behörighet stärks utan att programmens omfattning behöver utökas i samma utsträckning. Myndigheten föreslår att samtliga program utökas genom att ytterligare 100 gymnasiepoäng tillförs det individuella valet. Dessutom föreslår myndigheten att den garanterade undervisningstiden utökas i motsvarande omfattning. Enligt skulle den grundläggande behörigheten därmed rymmas inom det individuella valet på alla yrkesprogram. Regeringen kan konstatera att möjligheten att läsa kurser för grundläggande behörighet inom det individuella valet har funnits sedan reformen genomfördes . Trots att det finns möjlighet att använda det individuella valet har intresset för yrkesutbildning minskat. Dessutom har Skolinspektionen och uppmärksammat att elever möter praktiska hinder när de inom dagens system vill läsa kurser för grundläggande behörighet. Vidare innebär kraven för anställningsbarhet inom vissa branscher att eleverna måste läsa så många yrkeskurser att de i praktiken inte har möjlighet att använda det individuella valet och programfördjupningen för att läsa behörighetsgivande kurser. har bedömt att detta är fallet för ett trettiotal av de totalt knappt 170 yrkesutgångarna inom yrkesprogrammen. Enligt regeringens mening är därför en utökning av det individuella valet med 100 gymnasiepoäng inte en tillräckligt kraftfull åtgärd för att stärka elevernas rätt att läsa de kurser som krävs för grundläggande behörighet (prop. 2017/18:184 s. 22–23). När det gäller yrkanden om att alla nationella program ska kunna erbjuda högskolebehörighet och att samtliga yrkesprogram utökas genom att ytterligare 100 gymnasiepoäng tillförs det individuella valet vill utskottet anföra följande. Elever på yrkesprogram har rätt att läsa de kurser som krävs för grundläggande behörighet till högskoleutbildning på grundnivå, antingen som individuellt val eller som utökat program. När det gäller den nuvarande regleringen kan utskottet konstatera att det finns flera praktiska hinder som försvårar för elever på yrkesprogram att läsa kurser som ger grundläggande behörighet. Bland annat har (SOU 2016:77) uppmärksammat att kraven för anställningsbarhet inom vissa branscher innebär att eleverna måste läsa så många yrkeskurser att de i praktiken inte har möjlighet att använda det individuella valet och programfördjupningen för att läsa behörighetsgivande kurser. Vidare har Skolinspektionen uppmärksammat att elever som vill läsa kurser för grundläggande behörighet även kan möta praktiska problem på grund av brister i skolornas planering, exempelvis schemakrockar. Det finns exempel på att elever som har arbetsplatsförlagt lärande är schemalagda för undervisning på skolan i kurser som ger grundläggande behörighet (Undervisning på yrkesprogram, rapport 2014:05). Det är delvis mot denna bakgrund regeringens förslag om att det ska bli lättare att få grundläggande behörighet på ett yrkesprogram i den nu aktuella propositionen ska ses. I det sammanhanget har lämnat ett förslag om att elevers möjlighet att läsa kurser för grundläggande behörighet stärks utan att programmens omfattning behöver utökas i samma utsträckning. Myndigheten föreslår att samtliga program utökas genom att ytterligare 100 gymnasiepoäng tillförs det individuella valet. Dessutom föreslår myndigheten att den garanterade undervisningstiden utökas i motsvarande omfattning. Utskottet anser i likhet med regeringen att förslag inte är en tillräckligt kraftfull åtgärd för att stärka elevernas rätt att läsa de kurser som krävs för grundläggande behörighet. Utskottet ser mot den bakgrunden behov av att vidta åtgärder men inte på det sätt som motionärerna föreslår. Därmed avstyrks motionerna 2017/18:4030 (SD) yrkande 2 och 2017/18:4092 (L, M, C, KD) yrkande 2. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att öka antalet utbildningar på yrkescollege. Jämför reservation 4 (M, C, L, KD). I kommittémotion 2017/18:4092 av m.fl. (L, M, C, KD) yrkande 3 föreslås att antalet utbildningar på yrkescollege ska utökas. Enligt motionärerna ska yrkesprogrammen i gymnasieskolan utformas i nära samverkan med branscherna, gärna i form av yrkescollege, och innehålla omfattande arbetsplatsförlagt lärande. Bakgrund och gällande rätt Samverkan mellan arbetsmarknadens branschorganisationer och utbildningsanordnare när det gäller gymnasieskolans yrkesprogram kan ske dels i reglerad form, i nationella och lokala programråd, dels i former som inte är reglerade i författningar eller inskrivna i skolans styrdokument. När det gäller de sistnämnda formerna kan följande sägas. Inom alla gymnasieskolans yrkesprogram förekommer någon form av kvalitetssäkring av utbildningen från branschorganisationer som vill trygga sin framtida kompetensförsörjning. Kvalitetssäkringen sker i samverkan mellan arbetsmarknadens parter och utbildningssystemet. Den kan ta sig olika former beroende på yrkesområdets behov och förutsättningar. Samverkansmodellerna kan innefatta certifiering av huvudmän och gymnasieskolor, yrkesprov för elever, stödmaterial för arbetsplatsförlagt lärande m.m. Oavsett form är det främsta syftet att öka utbildningens kvalitet och attraktionskraft. De modeller för samverkan mellan arbetsmarknadens branschorganisationer och utbildningssystemet som finns är inte reglerade i författningar eller inskrivna i skolans styrdokument. Det handlar om en frivillig samverkan mellan arbetsmarknadens parter och utbildningssystemet som är grundad i ett gemensamt intresse att säkra utbildningens kvalitet. Exempel på samverkansmodeller är teknikcollege, gesällbrev och vård- och omsorgscollege (SOU 2015:97 s. 157 och 160). Genom förordningen (2014:375) om statsbidrag för utveckling av lärande på arbetsplatser och regionala stödfunktioner för yrkesutbildning kan statsbidrag sökas hos för att stimulera yrkescollege och liknande samverkansmodeller och sprida dem till fler branscher. Samverkan mellan arbetsmarknadens branschorganisationer och utbildningsanordnare är enligt utskottet en förutsättning för att garantera en yrkesutbildning av god kvalitet och att arbetslivets krav på rätt utbildad arbetskraft kan tillgodoses. Samverkan kan ske dels i reglerad form, i nationella och lokala programråd, dels i former som inte är reglerade i författningar eller inskrivna i skolans styrdokument. Exempel på sådana samverkansmodeller är teknikcollege, vård- och omsorgscollege och andra modeller som kan omfatta certifiering, validering och yrkesprov. När det gäller yrkandet om att fler yrkesutbildningar inom gymnasieskolan ska bli en del av samverkansmodellen yrkescollege hänvisar utskottet till att statsbidrag kan sökas hos för att stimulera yrkescollege och liknande samverkansmodeller och sprida dem till fler branscher. Någon åtgärd från är därmed inte motiverad och utskottet avstyrker motion 2017/18:4092 (L, M, C, KD) yrkande 3. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om lärlingsutbildningen. Jämför reservation 5 (M, C, L, KD). I kommittémotion 2017/18:4092 av m.fl. (L, M, C, KD) yrkande 4 begärs att lärlingsutbildningen bl.a. ska likna en anställning, med en riktig lärlingslön, som förväntas övergå i en anställning, där det offentliga inledningsvis tar en större del av lönekostnaden. Företagen måste enligt motionärerna bli fullt involverade och ansvariga för att utforma den arbetsplatsförlagda yrkesutbildningen och garantera dess kvalitet. Företagen ska få välja vilka lärlingar de vill ta emot, som vid vanliga anställningsintervjuer. Dessutom måste lärlingsutbildningen utökas och breddas för att ge fler unga möjlighet till jobb. Bakgrund och gällande rätt försöksverksamhet infördes lärlingsutbildning som en ordinarie utbildningsform inom gymnasieskolan (prop. 2008/09:199, bet. 2009/10:UbU3, rskr. 2009/10:8). Enligt 16 kap. 11 § skollagen (2010:800) får det inom yrkesprogrammen finnas en gymnasial lärlingsutbildning som börjar det första, andra eller tredje läsåret. Den gymnasiala lärlingsutbildningen ska i huvudsak vara förlagd till en eller flera arbetsplatser. Andelen lärlingar har ökat kontinuerligt . fanns det omkring 9 600 lärlingar i gymnasieskolan. Av dessa var kvinnor och män. uppgår det statsbidrag som en arbetsgivare kan erhålla per elev och läsår till högst (3 § förordningen [2011:947] om statsbidrag för gymnasial lärlingsutbildning). /17 var andelen lärlingar av alla elever på yrkesprogram, vilket är en ökning med jämfört med året innan (prop. 2017/18:1 utg.omr. 16 s. 121 och 131).