bet · H501MJU22 · 2018-06-13 00:00:00 — EU-gemensamma mål och ambitionsnivå Enligt partimotion 2017/18:3686 av m.fl. (C) yrkande 25 behöver takten ökas i EU:s klimatarbete och i det internationella klimatarbetet så att mål uppnås. Motionärerna anser att måste ligga på för att se till att alla delar av bidrar till klimatmålen. I yrkande 26 föreslås att även ska verka för att EU ska uppdatera sin färdplan för att ställa om till en koldioxidsnål ekonomi till 2050. I partimotion 2017/18:1141 av m.fl. (V) yrkande 10 föreslås att ska verka för att EU antar följande klimatmål : till 2030 ska utsläppen av växthusgaser minska med jämfört med , och minskningarna ska göras inom . Detta ska vara bindande krav med åtaganden för alla EU-länder. I yrkande 12 i samma motion föreslår motionärerna att även ska verka för att EU antar en målsättning att nå nollutsläpp och att all energiproduktion då ska vara förnybar. I kommittémotion 2017/18:3887 av och (båda SD) yrkande 7 anförs att tills vidare ska ha Europeiska rådets rambeslut som riktlinje för sina åtaganden när det gäller reduktioner av utsläpp av växthusgaser. Enligt det beslutet ska utsläppen av växthusgaser minska med inom EU jämfört med , vilket innebär för del. mål är att försöka uppfylla åtagandet och sedan utvärdera utvecklingen innan nya mål sätts upp. Stärkning och reformering av EU:s utsläppshandelssystem inklusive sjöfartssektorns inkludering i systemet I två motioner efterlyses en förstärkning av EU:s utsläppshandelssystem (EU ETS). I partimotion 2017/18:1141 av m.fl. (V) yrkande 14 föreslås en reformering av handelssystemet. Motionärerna anser att systemet måste reformeras i grunden. Bland annat måste taket för koldioxidutsläppen från industrianläggningar skrivas ned ytterligare, och ett minimipris på utsläppsrätter bör införas. Dessutom ska alla utsläppsrätter auktioneras ut och inkomsterna från detta tillfalla medlemsländerna. Enligt partimotion 2017/18:3686 av m.fl. (C) yrkande 27 behöver prissignalen i EU ETS stärkas genom att större delar av överskottet av utsläppsrätter tas bort och andelen utsläppsrätter som köps på auktion ökas. Kraven ska skärpas så att det lönar sig för de företag som är bäst i klassen. De många undantagen för de medlemsländer som har lägre BNP än EU:s genomsnitt måste också upphöra, och de fonder som skapats för omställning måste inriktas mot klimatsmarta innovationer för att ge stöd till de som går före i teknikutvecklingen. I yrkande 30 samma motion föreslås även att sjöfartssektorn inkluderas i EU:s utsläppshandel om inget internationellt avtal för att minska dess klimatpåverkan kommit till stånd till dess. Enligt motionärerna måste vara pådrivande för att ett ambitiöst avtal kommer på plats. Markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) samt tilldelning av utsläppsrätter för det EES-interna flyget I partimotion 2017/18:3686 av m.fl. (C) yrkande 31 anförs att ska verka för ett trovärdigt system för LULUCF med begränsade flexibiliteter som stimulerar ersättning av fossilt material med biobaserat material och ett växande hållbart skogsbruk. Motionärerna menar att även måste stå upp för ett regelverk som stimulerar ersättning av fossilt material med biobaserat material och ett växande hållbart skogsbruk. Enligt yrkande 28 i samma motion behöver tilldelningen av utsläppsrätter till den EU-interna flygtrafiken skärpas så att den lyder under samma regler som övriga delar av utsläppshandeln. behandling och kompletterande uppgifter EU-gemensamma mål och ambitionsnivå EU:s långsiktiga mål är att minska utsläppen av växthusgaser med 80–till 2050 jämfört med nivå. Enligt Europeiska miljöbyrån minskade utsläppen av växthusgaser inom EU med , vilket enligt regeringen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 20 s. 36) är mer än vad som krävs för att nå målet till 2020. beslutade EU om ett ramverk för klimat- och energipolitiken som bl.a. innebär att utsläppen av växthusgaser ska ha minskat med till 2030 jämfört med . Arbetet med att genomföra klimatramverket pågår (se närmare redovisning ovan). I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 20 s. 107 f.) framhåller regeringen att den verkar för höjda klimatambitioner på EU-nivå. Regeringen anser att EU:s klimatmål är för låga och inte i linje med EU:s ansvar och förmåga under . Därför behöver EU höja de klimatambitioner som beslutats inom unionen. EU bör i linje med presentera en långsiktig strategi för utveckling mot låga växthusgasutsläpp med nya mål för utsläppsminskningar som är tillräckliga för att nå temperaturmålen i och som sträcker sig till 2050 och därefter. Regeringen framhåller även att den har spelat en avgörande och pådrivande roll för att minska det totala utsläppsutrymmet i EU ETS bl.a. genom att driva igenom att utsläppsrätter kommer att annulleras löpande i systemet . I budgetpropositionen understryker regeringen vidare att den har förstärkt insatserna för att EU:s befintliga och kommande rättsakter och processer ska utformas och vid behov moderniseras med utgångspunkt i fördraget och unionen samt utifrån långsiktiga klimatmål. Detta gäller t.ex. förutsättningar för att bedriva ett kostnadseffektivt arbete med att utveckla miljöskatter och andra ekonomiska styrmedel som bestäms av energiskatte-direktivet, samt av statsstödsriktlinjerna för miljöskydd och energi efter 2020. Därutöver är EU-gemensamma styrmedel inom transport-, energi- och jordbrukssektorerna viktiga, liksom frågor om EU:s långsiktiga budget, forskningssamarbete och handelsfrågorna. Regeringen anser att nuvarande utsläppskrav för fordon måste skärpas efter 2020. bör utvecklas så att det främjar klimatarbetet med överflyttning till mer effektiva transporter och ökad andel förnybara bränslen. Enligt uppgift från Miljö- och verkar regeringen aktivt både inom de pågående trepartsförhandlingarna om styrningsförordningen, om energieffektiviseringsdirektivet och om förnybartdirektivet och i andra sammanhang, för att EU ska nå följande: – mål om nollutsläpp – att målet om förnybar energi höjs från till – att målet för energieffektivisering höjs från till . I fråga om klimatmål på nationell nivå framhåller regeringen i budget-propositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 20 s. 48) att regeringens målsättning är förnybar energi för . Vidare har regeringen tillsammans med , och slutit en överenskommelse om långsiktiga energipolitik som utgör en gemensam färdplan för en kontrollerad övergång till ett helt förnybart elsystem, med mål om förnybar elproduktion 2040. I proposition 2017/18:228 Energipolitikens inriktning föreslår regeringen att 2040 ska ha förnybar elproduktion. Den föreslagna inriktningen är ett mål och inte ett stoppdatum som t.ex. skulle förbjuda kärnkraft. ska besluta om förslaget . Stärkning och reformering av EU:s utsläppshandelssystem inklusive sjöfartssektorns inkludering i systemet vägledning innebär bl.a. att utsläppstaket i EU:s utsläppshandelssystem (EU ETS) ska minska för att på så sätt säkerställa att utsläppen inom EU ETS minskar med jämfört med . Bland annat för att tillgodose denna målsättning presenterade kommissionen ett förslag till översyn av EU ETS för den fjärde handelsperioden –2030 (COM(2015) 337 final). Regeringen framhåller i budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 20) att den har spelat en avgörande och pådrivande roll i förhandlingarna för att minska det totala utsläppsutrymmet i EU ETS genom att driva att utsläppsrätter kommer att annulleras löpande i systemet . Regeringen har också drivit att systemet måste ge incitament till utsläppsminskningar genom att premiera de mest effektiva anläggningarna. Regeringen kommer också att verka för en skärpning av utsläppstaket i EU ETS vid kommande översyn. Skärpningen behöver genomföras på ett sätt som inte leder till ökad risk för att industriproduktion flyttar till länder som inte har motsvarande koldioxidkostnader (s.k. koldioxidläckage). En preliminär överenskommelse om översynen av EU ETS nåddes mellan det estniska ordförandeskapet och , och den slutliga rättsakten undertecknades – Europa-parlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/410 av om ändring av direktiv /87/EG för att främja kostnadseffektiva utsläpps-minskningar och koldioxidsnåla investeringar, och beslut (EU) 2015/1814. Det nya direktivet innebär att systemet förändras på bl.a. följande sätt: – Majoriteten av utsläppsrätter kommer att auktioneras ut –2030. De mest konkurrensutsatta industrisektorerna kommer att fortsätta att tilldelas gratis utsläppsrätter, som gratis tilldelning till icke-konkurrensutsatta industrisektorer kommer att fasas ut till 2030. – Ett antal fonder kommer att inrättas med bl.a. intäkter från auktionering av utsläppsrätter inom EU ETS. Innovationsfonden kommer att finansiera demonstrationsprojekt inom förnybar energi, avskiljning och lagring av koldioxid (s.k. CCS) och inom den energiintensiva industrin. Moderniseringsfonden är en särskild satsning för medlemsstater med lägre inkomster som i första hand kommer att finansiera projekt inom förnybar energi, energieffektivisering och elinfrastruktur. – För att minska det stora överskottet av utsläppsrätter på marknaden (dvs. stärka prissignalen) kommer en fördubbling av utsläppsrätter att överföras till en särskild reserv för marknadsstabilitet (MSR) . – Utsläppsrätter i MSR kommer att annulleras löpande . Enligt uppgift från Miljö- och kommer cirka 2,6 miljoner utsläppsrätter att annulleras 2023, alltså betydligt mer än enligt rådets allmänna inriktning. Det kan även komma att annulleras utsläppsrätter automatiskt framöver då det finns ett stort överskott. Direktivet trädde i kraft och ska vara införlivat . I direktivet finns en översynsklausul som innebär att systemet kan skärpas som direktivet gäller för, dvs. 2021–2030. () har på uppdrag av regeringen analyserat under vilka förutsättningar och i vilken utsträckning nationella åtgärder påverkar det totala utsläppsutrymmet inom EU ETS när löpande annulleringar ur marknadsstabilitetsreserven genomförs. Uppdraget innefattar även en analys av vilka faktorer som avgör om nationella åtgärder leder till minskade utsläpp inom EU eller inte och vilka av dessa som är dominerande. Sammanfattningsvis konstaterar KI att den automatiska annulleringen av utsläppsrätter innebär att genom lokala och nationella åtgärder påverkar den totala mängden utsläpp som ingår i EU:s handel med utsläppsrätter. Det kräver emellertid att de nationella åtgärderna snabbt leder till svenska utsläppsminskningar, och därför kan t.ex. åtgärder som medför att aktörer snabbt byter till fossilfria bränslen vara aktuella. Systemet gör att svenska åtgärder kan påverka utsläppen så länge som antalet utsläppsrätter i omlopp överstiger 833 miljoner. Är antalet lägre fungerar systemet precis som tidigare – en minskning av utsläppen från den svenska handlande sektorn innebär att andra länder släpper ut i stället eller att utsläppen görs vid ett annat tillfälle. Den nya ordningen kan däremot inte motivera långsiktiga justeringar av svensk klimatpolitik. När det gäller frågan om att utvidga systemet med utsläppsrätter till fler sektorer och till alla växthusgaser har utskottet vid upprepade tillfällen behandlat detta ämne, bl.a. i betänkandena /16:MJU20 Klimat- och energimålen – Kontrollstation 2015 m.m. och 2016/17:MJU24 Ett klimatpolitiskt ramverk för . Utskottet hänvisade då till att det finns andra initiativ för att reglera växthusgaser, t.ex. Montrealprotokollet. Utskottet anförde även att både och EU bör fortsätta att driva på för långtgående resultat av förhandlingarna inom bl.a. IMO om utsläpp av växthusgaser samt inom förhandlingarna enligt Montrealprotokollet. Utskottet konstaterade att globala lösningar är bäst för att få ned utsläppen, men poängterade att om man inte lyckas få fram effektiva lösningar inom de internationella organ-isationerna återstår möjligheten att inkludera såväl fler transporter som fler växthusgaser i EU ETS. lade kommissionen fram en strategi för att gradvis integrera sjöfartsutsläpp i EU:s klimatpolitik (COM(2013) 479 final). Strategin ska genomföras i tre steg: övervakning, rapportering och verifiering av koldioxidutsläpp från stora fartyg med EU-hamnar mål för minskning av växthusgaser för sjöfartssektorn ytterligare åtgärder på lång sikt inklusive marknadsbaserade åtgärder. Åtgärder inom sjöfartssektorn återfinns även i det reformerade EU ETS-direktivet, och rådets direktiv /410. Av skältext 4 framgår följande: Unionen och dess medlemsstater har i enlighet med förpliktat sig till ett utsläppsminskningsmål som omfattar hela ekonomin. Arbete med att begränsa utsläppen från den internationella sjöfarten genom Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) pågår och bör uppmuntras. IMO har inlett ett förfarande för att anta en inledande utsläppsminskningsstrategi för att minska växthusgasutsläppen från den internationella sjöfarten. Antagandet av ett ambitiöst utsläppsminsknings-mål som en del av denna inledande strategi har blivit en brådskande angelägenhet och är viktigt för att säkerställa att den internationella sjöfarten bidrar med en skälig andel av de ansträngningar som krävs för att uppnå målet på långt , som man enats om i . Kommissionen bör se över detta regelbundet och rapportera minst en gång till och rådet om de framsteg som uppnåtts i IMO mot ett ambitiöst utsläppsminskningsmål och om kompletterande åtgärder för att säkerställa att sektorn på ett lämpligt sätt bidrar till de ansträngningar som krävs för att uppnå de mål man enats om i . IMO eller unionen bör inleda arbetet , däribland det förberedande arbetet med antagande och genomförande med vederbörlig uppmärksamhet från alla berörda parter. IMO:s miljökommittés (MEPC) session resulterade bl.a. i att man antog en initial strategi för minskning av växthusgasutsläpp från fartyg med ett antal mål och principer för organisationens fortsatta arbete med att utveckla konkreta styrmedel. IMO fastslog att målet är att de årliga utsläppen av växthusgaser från den internationella sjöfarten ska kulminera och därefter minska med åtminstone till 2050 jämfört med nivå. Man ska också sträva mot fossilfrihet . Strategin är den internationella sjöfartens bidrag för att temperaturmål ska kunna nås. session resulterade även i ett beslut om att ett gränsvärde för svavel (0,) i bränsleolja ska träda i kraft . I trafikutskottets betänkande 2017/18:TU13 Fossiloberoende transporter anförde utskottet följande i sitt ställningstagande om sjöfartens omställning till fossilfrihet: är samordningsansvarig för omställningen till en fossilfri transportsektor och har tagit fram rapporten till fossilfrihet (ER 2017:10). I rapporten konstateras att eftersom sjöfarten är internationell till sin karaktär, och statens rådighet därmed är begränsad, kommer det även att krävas internationella överenskommelser för att minska sjöfartens klimatpåverkan. Vidare framhålls att bör fortsätta att vara pådrivande inom IMO och EU i frågor som rör energieffektivisering och förnybara drivmedel samt aktivt verka för att det införs en internationell målsättning om att minska sjöfartens klimatpåverkan och ytterligare internationella klimatåtgärder och styrmedel. Utskottet anser att […] internationella lösningar är rätt väg att gå för att minska sjöfartens klimatpåverkan. Utskottet anser vidare att det är tydligt att det också är så regeringen arbetar. Markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) samt tilldelning av utsläppsrätter för det EES-interna flyget presenterade kommissionen ett förslag till förordning som inkluderar växthusgaser från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) som en separat del i för klimat och energi till 2030 (COM(2016) 479 final). Utgångspunkten i förordnings-förslaget är att varje medlemsstat förbinder sig till att säkra att nettoupptagen i LULUCF-sektorn inte ska minska, eller i de fall nettoutsläpp för sektorn redovisas, att nettoutsläppen inte ska öka. Förändrade utsläpp och upptag bokförs enligt de regler som förordningen innehåller och som är olika för olika marktyper, som exempelvis eller skogsmark. För att klara åtagandet får medlemsländerna utnyttja s.k. flexibiliteter. I de fall en medlemsstat redovisar ett ökat nettoupptag, dvs. ett överskott av utsläppsenheter, får dessa överföras till kommande år eller till andra medlemsstater eller i begränsad omfattning användas för att nå målet för de utsläpp som omfattas av ansvarsfördelningsförordningen. I de fall det redovisas ett underskott av utsläppsenheter i LULUCF-sektorn kan medlemsstaten köpa utsläppsenheter från andra medlemsstater eller överföra utsläppsenheter från den tilldelning som gjorts under ansvarsfördelningsförordningen. (2026–2030) kan utsläppsenheter som sparats från den första perioden (2021–2025) utnyttjas. Den svenska ståndpunkten i förhandlingarna om LULUCF (och ESR) har utformats enligt överläggningar med miljö- och jordbruksutskottet . I förhandlingen har bl.a. drivit att referensnivån för skogsbruk bör baseras på prognos om framtida hållbar avverkningsnivå utan hänsyn till tidigare avverkningsnivåer och att den bör beräknas av medlemsländerna själva. I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 20) framhåller regeringen att man under förhandlingarna har arbetat för att påverka EU:s politik i en ambitiös riktning. Vid den tredje trepartsförhandlingen nåddes en informell överenskommelse mellan det estniska ordförandeskapet och . Överenskommelsen innebär bl.a. att medlemsstaterna ska beräkna referensnivån för skogsbruk utifrån historiska parametrar utifrån referensperioden –2009. Skogsrika länder som redovisar minskande nettoupptag kan få en kompensation för att klara sitt åtagande. Vidare innebär överenskommelsen en flexibilitet för medlemsstater i redovisningen av förvaltade skogar där dessa utgör betydelsefulla kolsänkor. Dock kan denna flexibilitetsmekanism endast aktiveras om EU gemensamt följer den s.k. regeln om icke-debitering, dvs. alla medlemsländer måste garantera att deras sammanlagda utsläpp från LULUCF-sektorn är i balans och inte är större än koldioxidupptaget. Den slutliga rättsakten undertecknades . Enligt uppgift från Miljö- och innebär den slutliga förordningen en länk mellan LULUCF och utsläppsmålen i ESR, vilket betyder att LULUCF ingår i målen, om än på andra villkor än andra sektorer. Enligt departementet är det viktigt att komma ihåg att LULUCF-sektorn skiljer sig markant från andra sektorer eftersom denna sektor har väsentligt högre mätosäkerheter. Att räkna hela upptaget i skog och skogsmark som ett negativt utsläpp som kan kvittas mot utsläpp i ESR skulle strida mot internationellt överenskomna beräkningsregler och var därför aldrig ett alternativ i EU-förhandlingarna. I fråga om flygtrafikens klimatpåverkan beslutade om ett tillkännagivande enligt vilket regeringen uppmanas att verka för globala lösningar där luftfarten (och även sjöfarten) kan bära sina klimatkostnader (bet. 2016/17:TU4, rskr. 2016/17:101). Med vissa undantag ingår luftfart med start och landning inom EES i EU ETS. Övrig internationell luftfart regleras varken inom EU ETS eller genom ESR. Det finns inga särskilda regler för det EU-interna flyget. antog och rådet förordning (EU) 2017/2392 om ändring av direktiv /87/EG för att förlänga nuvarande begränsningar i tillämpningsområdet för luftfartsverksamhet m.m. av vilken det följer att flygningar inom EES även i fortsättningen omfattas av EU ETS och att flygningar utanför EES ska vara undantagna från systemet. Detta ska gälla , och förordningen gäller retroaktivt fr.o.m. . Förordningen syftar också till att öppna för ett gemensamt genom-förande inom EU av det inom beslutade globala styrmedlet Corsia som ska börja tillämpas 2021 (se redovisning ovan). gav regeringen i uppdrag åt att främja hållbara biobränslen för flyg. I uppdraget ingår att ska verka för att inrikesflyget ställer om till fossilfria drivmedel och för att även internationell bunkring vid svenska flygplatser så långt det är möjligt sker med förnybara drivmedel. För detta ändamål ska myndigheten utlysa medel för att stödja forskning om och utveckling av hållbara biobränslen för flyg samt inrätta ett innovationskluster som samlar hela värdekedjan och som tar fram en gemensam behovsanalys för att klara omställningen till fossilfrihet inom flyget. Slutredovisning av uppdraget och redovisning av hur medlen har använts ska lämnas till . I trafikutskottets betänkande 2017/18:TU10 Luftfart anförde utskottet följande i fråga om luftfartens klimatpåverkan: Sammanfattningsvis anser utskottet att frågan om olika insatser på nationell och internationell nivå för att främja och stimulera användningen av biodrivmedel och insatser för att minska luftfartens klimatpåverkan har mycket stor betydelse för den framtida utvecklingen. Utskottet kan med tillfredsställelse konstatera att regeringen gett uttryck för att den genom olika insatser tar frågan om ökad användning av biodrivmedel och minskat fossilberoende på stort allvar. Utskottet välkomnar den utredning som regeringen har tillsatt om ökad användning av biodrivmedel för flyget. Utskottet ser även positivt på att regeringen har uttalat ett tydligt ställningstagande för att bör vara pådrivande i , EU och andra internationella forum för att klimatstyrmedlen på internationell nivå blir så effektiva och optimala som möjligt i syfte att uppnå en verklig omställning av det internationella flygets fossilberoende och klimat-belastning. EU-gemensamma mål och ambitionsnivå Liksom regeringen anför i skrivelsen spelar EU en avgörande roll som ledare i det internationella klimatarbetet, dels för att bidra till att nå långsiktiga mål, dels för att visa omvärlden att det går att förena god ekonomisk tillväxt med klimathänsyn. Det är därför angeläget att samtliga och processer bidrar till ett effektivt genomförande av avtalet snarare än att motverka dess målsättningar. Utskottet delar också regeringens syn på att EU:s klimatmål behöver skärpas, och välkomnar att regeringen i relevanta forum driver på för mer ambitiösa utsläppsmål. Som redovisas ovan arbetar regeringen särskilt för att EU senast ska presentera en långsiktig klimatstrategi till FN:s klimatsekretariat. I avvaktan på det arbete och de diskussioner som förs på EU-nivå finner utskottet inget skäl att föreslå någon åtgärd med anledning av motionerna 2017/18:3686 (C) yrkandena 25 och 26, 2017/18:1141 (V) yrkandena 10 och 12 samt 2017/18:3887 (SD) yrkande 7. Stärkning och reformering av EU:s utsläppshandelssystem inklusive sjöfartens inkludering i systemet Utskottet vill inledningsvis framhålla att EU:s utsläppshandelssystem (EU ETS) reformerats efter av intensiva förhandlingar. Utskottet vill också framhålla att regeringen bedrev ett aktivt påverkansarbete i förhandlingarna och att den slutliga rättsakten på många sätt är en avsevärd förbättring jämfört med kommissionens ursprungliga förslag, inte minst i fråga om stärkning av prissignalen. Till följd av inrättandet av en reserv för marknadsstabilitet kommer närmare 2,6 miljoner utsläppsrätter att annulleras 2023, vilket är långt mer än rådets målsättning . Dessutom kommer majoriteten av utsläppsrätter att auktioneras ut under nästkommande handels-period. Den slutliga rättsakten trädde i kraft så som . Utskottet noterar att det pågår arbete i EU:s medlemsstater med att införliva direktivet, och anser inte att det nu är läge att initiera en ny reformering av EU ETS. välkomnar utskottet att regeringen fortsätter att verka för en skärpning av utsläppstaket. Med anledning av det redovisade föreslår utskottet att motionerna 2017/18:1141 (V) yrkande 14 och 2017/18:3686 (C) yrkande 27 avslås. I fråga om sjöfartssektorns klimatarbete vidhåller utskottet sin tidigare uppfattning att såväl enskilt som inom EU behöver driva på för högre miljöhänsyn inom t.ex. IMO. Utskottet vidhåller också att denna sektor bäst regleras genom globala åtgärder, och ser därför mycket positivt på att det inom IMO beslutats om en övergripande strategi för att tillmötesgå utsläppsminskningsmål.