bet · H601SoU1 · 2018-12-18 00:00:00 — Efter att i första steget av budgetprocessen ställt sig bakom andra utgiftsramar och beräkningar av inkomsterna än dem som övergångsregeringen föreslagit, och som vi anser måste betraktas som en helhet, avstår vi från ställningstagande när det gäller anslagsfördelningen inom utgiftsområde 9. Efter valet röstade fler än hälften av den nyvalda ledamöter nej på frågan om statsministern hade tillräckligt stöd i , detta trots att de rödgröna partierna utgör det största blocket med 144 mandat mot de borgerliga partiernas 143 mandat. Med anledning av detta entledigades samtliga statsråd och styrs av en övergångsregering. Eftersom någon ny regering ännu inte har tillträtt uppehåller de entledigade statsråden sina befattningar som en övergångsregering, i enlighet med regeringsformens bestämmelser. Detta är första gången som en övergångsregering lämnar en budgetproposition till . I regeringsformen, riksdagsordningen och budgetlagen finns bestämmelser om budgetpropositionen och dess innehåll. Någon särskild reglering av hur en budgetproposition som lämnas av en övergångsregering ska utformas finns inte. I en promemoria från Statsrådsberedningen har vissa riktlinjer utfärdats för det praktiska arbetet i . har vid granskningar av en övergångsregerings befogenheter hänvisat till dessa riktlinjer. Enligt riktlinjerna bör en övergångsregering endast avgöra löpande eller brådskande ärenden. Vidare anges att en övergångsregering inte bör lägga fram propositioner som är politiskt kontroversiella eller som har en tydlig partipolitisk inriktning. När det särskilt gäller en budgetproposition som lämnas av en övergångsregering anges att den inte bör innehålla förslag som har en tydlig partipolitisk inriktning. Av regeringsformen följer vidare att den senaste beslutade budgeten ska fortsätta att gälla för det fall inte beslutat om en ny budget. Vid framtagandet av denna proposition har regeringen därför bedömt att budgeten bör utformas med utgångspunkt i budgeten , i väntan på att en ny regering tillträder och kan lämna de förslag till ändringar som följer av dess politiska inriktning. Med beaktande av detta har särskilda principer tagits fram för utformningen av denna proposition. Principerna har tagits fram efter kontakter med företrädare för regeringspartierna och samt , , och Liberalerna. En övergångsbudget är ingen permanent lösning. Den tar sig inte an de stora samhällsproblemen med nya reformer. Det är den heller inte avsedd att göra. Den finns för att viktiga samhällsfunktioner, välfärden och myndigheter ska fungera ungefär som . Den behövs för att skapa stabilitet och är just en övergångsbudget i väntan på att en regering ska tillträda och presentera sin ekonomiska politik. Det är när en sådan proposition läggs fram av en nytillträdd regering som det är rimligt att motionera som oppositionsparti. Vi anser att regeringen har redogjort för principerna, som tagits fram efter den process som varit, på ett klargörande sätt och tillämpat dem lojalt i arbetet med att ta fram budgetpropositionen . Men det ska inte tolkas som att övergångsregeringens budgetproposition ger uttryck för våra partiers politiska prioriteringar. Frågan har därför väckts om vi i likhet med oppositionspartierna borde lägga fram budgetmotioner under den allmänna motionstiden. Vi har dock valt att avstå den möjligheten och redogör nedan för våra skäl till det beslutet. I och med beredningen av övergångsregeringens förslag till statens budget har vi nu nått långt bortom den terräng där befintlig konstitutionell praxis kan ge vägledning. Hur partier och ledamöter väljer att agera har inte bara konsekvenser för den ekonomiska politiken 2019 utan lägger också grund för konstitutionell praxis för liknande situationer . Våra partier har alla gett uttryck för att riksdagsarbetet i ett läge där landet leds av en övergångsregering måste koncentreras mot att få på plats en handlingskraftig regering som åtminstone kan tolereras av en majoritet av ledamöterna. Vi förväntade oss en ordnad och ansvarsfull process med övergångsbudgeten och anser alltjämt att den bör passera genom som det var tänkt när lagstiftningen antogs och som de principer den är byggd på avser att säkerställa. Mot detta har framförts att tillämpningen av principerna för en övergångsbudget får negativa konsekvenser för samhällsviktiga funktioner som inte bara kan utan också bör korrigera. Det döljer det faktum att förhållandet mellan riksdag och regering är en delikat kombination av konstitutionella regler och upparbetad praxis. Det är fullt rimligt att vilja ändra på den relationen, men det är knappast vad något parti har gett uttryck för vare sig nu eller i andra sammanhang. Det är inte rimligt att en övergångsregering, som inte kan avgå om den inte får igenom sin budget, ska uppdras att verkställa andra partiers ekonomiska politik. En nytillträdd regering kommer att behöva lägga fram en extra ändringsbudget med nödvändiga korrigeringar , och det gäller oavsett vilket beslut fattar i detta ärende. Det kan dessutom inte uteslutas att försök till sådana korrigeringar i riksdagsbehandlingen riskerar att förvärra problemen genom att skapa ryckighet och oklarhet i myndighetsstyrningen. I debatten har det också påpekats att det inte är möjligt att i en extra ändringsbudget föreslå skattesänkningar. Detta stämmer när det gäller inkomstskatter, även om det inte är någon hemlighet att vi anser att investeringar i välfärd, klimat, rättsväsen och försvar måste gå före stora skattesänkningar. För oss är ökad jämlikhet centralt. Vi kan inte heller se att någon av de skattesänkningar som nu beslutat om i första steget av budgetprocessen skulle vara så viktig att den trumfar behovet av att skapa en för landet långsiktigt hållbar konstitutionell praxis – snarare tvärtom. Vi anser därför att lämpligaste praxis i lägen som detta är att riksdagspartierna bör ägna sig åt att bidra till att en regering kan tillträda och lägga fram en extra ändringsbudget på bord. I enlighet därmed anser vi att det förslag som övergångsregeringen föreslår också borde bli beslut. När en ny regering kommit på plats får partierna i lägga fram sin egen ekonomiska politik: antingen som regeringsbildare, som förhandlingspart eller som opposition. har genom sitt beslut i det första steget av budgetprocessen gett budgetpolitiken en annan inriktning än den vi vill ha, genom att bifalla och förslag. De utgiftsramar som beslutats och som gäller i det andra steget i budgetprocessen är andra än dem vi förespråkat. Därför väljer vi att avstå från ställningstagande när det gäller anslagsfördelningen inom utgiftsområde 9. När det gäller tillkännagivandet om LSS, välkomnar vi majoritetens ställningstagande om att andning och sondmatning ska ses som grundläggande behov. Vi hade också önskat att barnperspektivet tydligt hade beaktats i ställningstagandet. Det finns även andra problem med LSS som skyndsamt behöver beaktas. Det finns en stor enighet om vikten av en fungerande LSS och om att LSS-lagen behöver förbättras. LSS kräver långsiktighet och vår uppfattning är att den möjligt bör omfattas av en bred överenskommelse. Ett utredningsbetänkande med förslag väntas . Dessa förslag behöver noggrant analyseras för att se om de uppfyller politikens intentioner när det gäller hela LSS. Vidare anser vi att generella insatser som gratis simskola och fritidsaktiviteter är det bästa sättet att möta de mest utsattas behov. Vi anser inte att den s.k. fritidspengen ska återinföras. Anslag inom utgiftsområde 9, punkt 1 (SD) Per Ramhorn (SD), (SD) och (SD) anför: har genom sitt beslut fastställt att de samlade utgifterna för utgiftsområde 9 inte får överstiga 81 2019 (bet. 2018/19:FiU1). Eftersom förslag till anslag inom utgiftsområdet ligger över den nivån kan vi inte reservera oss till förmån för detta förslag. Därför väljer vi att avstå från ställningstagande och lägger i stället fram ett särskilt yttrande om politik inom utgiftsområde 9. budgetalternativ bör ses som en helhet. samlade förslag när det gäller statens budget finns i partimotion 2018/19:1913 av m.fl. (SD). I den motionen finns också förslag till ram för utgiftsområde 9. Förslaget om anslag inom utgiftsområde 9 läggs fram i motion 2018/19:2364 av Per Ramhorn m.fl. (SD). budgetalternativ när det gäller utgiftsområde 9 innebär att vi totalt anvisar 5 mer än regeringen har föreslagit till utgiftsområdet. Det är målsättning att hälso- och sjukvården ska hålla en hög internationell kvalitet. Det är därför av största vikt att vi kan erbjuda patienten de allra senaste kunskaperna inom vården, beprövade och avancerade behandlingsmetoder, den senaste tekniken och väl fungerande läkemedel. Allt detta behövs för att på bästa sätt kunna bota, lindra och förebygga sjukdomar och ohälsa. Det är också viktigt att vi utvecklar och förnyar sjukvården och att såväl fysiska som psykiska sjukdomar behandlas samt att patienter får en kvalificerad vård under hela livet. Sjukvården är ett område som prioriteras högt av svenska medborgare. De är därför villiga att betala en tämligen hög skatt, förutsatt att man garanteras en tillgänglig sjukvård av hög kvalitet. Patienter ska få rätt vård, i rätt tid, på rätt plats och efter deras särskilda behov. Vår skattefinansierade sjukvård har bara legitimitet om den kan leva upp till hälso- och sjukvårdslagens ambitioner. Det är därför av yttersta vikt att staten, landstingen och kommuner tillgodoser svenska medborgares rätt till en tillgänglig sjukvård av hög kvalitet utifrån de lagar som finns. Tandvård är en komplex vårdform varför det är än viktigare att patientens ställning i tandvården tydliggörs och att vårdgivare och behandlare i tandvården får ett tydligt ansvar gentemot patienten. är det allmänna tandvårdsbidraget utformat i tre olika intervall, beroende av åldersgrupp. vill höja tandvårdsbidraget till för personer som är . Vi avsätter mer än regeringen för detta inom anslaget 1:4 Tandvårdsförmåner. En nationell sjukvårdsreform behövs för att vända utvecklingen av vårdköer. I budgetalternativ avsätter vi medel för en s.k. patienträttsgaranti som innebär att en patient ska erbjudas vård hos en annan vårdgivare när inte kan erbjuda vård inom vårdgarantins tidsgräns. Ett nationellt vårdgarantikansli bör inrättas med samordningsansvar för att patienterna snabbare ska få vård. Vi förordar även ett nationellt it-stöd som ger en helhetsbild av väntetider och tillgänglighet över hela landet. It-stödet ska även bistå nationella vårdplatskoordinatorer med att klara vårdgarantin. Det är viktigt att förbättra sjukvårdspersonalens arbetssituation och att arbete inom hälso- och sjukvården blir mer attraktivt. För att ge yrket högre status föreslår vi att det ska införas legitimation för undersköterskor, vilket väntas minska personalomsättningen och förbättra vårdkvaliteten och patientsäkerheten. tycker också att anställda inom offentlig sektor ska ha större inflytande över sina arbetstider. Vi lämnar därför i vår budgetmotion förslag och satsningar vad gäller rätt till hel- eller deltid, om skiftarbete, ofrivilligt delade turer och slopad karensdag för vårdpersonal. För att läkare och sjuksköterskor ska få mer tid för patienter och en bättre arbetsmiljö bör vårdservicepersonal och vårdadministratörer införas för att sköta serviceuppgifter, journaldokumentation och administrativt arbete. Vi avsätter medel för att införa säkerhetsklassade vårdplatser. Inom anslaget 1:6 har vi även lagt en satsning på ambulanssjukvården och förlossningsvården. Vår målsättning är också att alla landsting och regioner ska kunna erbjuda kostnadsfri slutenvård till personer som är eller äldre. Sammantaget avsätter vi 2 mer än regeringen har föreslagit till anslaget 1:6 Bidrag till folkhälsa och sjukvård. Inom anslaget 1:8 gör en rejäl reformsatsning på psykiatrisk vård och suicidpreventiva insatser. Vidare har vi inom vår psykiatrireform betydande satsningar på psykisk ohälsa bland barn och unga där vi bl.a. vill införa nationella flödesprogram och vårdpaket för barn och unga som drabbas exempelvis av självskadebeteende, ångest och depression. För att utveckla stödet till äldre personer med psykisk ohälsa är det viktigt att primärvården har tillgång till specialistpsykiatrins kompetens. Totalt avsätter vi mer än regeringen på anslaget 1:8 Bidrag till psykiatri. anser att regelverket för daglig verksamhet och dess ersättning bör ses över. Det är rimligt att personer vid behov får ökade möjligheter att ha med sin personliga assistent i daglig verksamhet, om det behövs för att personen ska kunna utföra sitt jobb och behålla sin anställning. Vi anser även att man bör undersöka möjligheterna att underlätta för personer i behov av teckentolk att komma in på arbetsmarknaden. Vi satsar mer än regeringen för detta på anslaget 4:2 Vissa statsbidrag inom funktionshindersområdet. Vidare vill vi upprätthålla och återställa de ursprungliga intentionerna med LSS (lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade). går uppräkningen av schablonen inte hand i hand med löneutvecklingen och vi anser därför att schablonen behöver ses över och att en höjning är befogad. Vi avsätter totalt 1 mer än regeringen på anslaget 4:4 för detta ändamål. Många svenska äldre har fått uppleva en stadig försämring av sina levnadsvillkor. Det är alltför svårt att i dagens få tillgång till adekvat vård och omsorg för de äldre som inte klarar sig själva. Denna utveckling måste därför vändas , varför vi föreslår en rad åtgärder för att underlätta livet och vardagen för våra äldre. Vi avsätter därför mer än regeringen har föreslagit på anslaget 4:5 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldreområdet till bl.a. stimulansbidrag för förbättrad matkvalitet, fler äldrevårdscentraler och bindande krav runt på äldreboenden. Vi avsätter även på anslaget 8:1 för införandet av fler nationella screeningprogram och för obligatorisk hälsokontroll av nyanlända. Slutligen föreslår vi en minskning av anslaget 8:2 Inspektionen för vård och omsorg med jämfört med vad regeringen har föreslagit. Anslag inom utgiftsområde 9, punkt 1 (C) (C) anför: har genom sitt beslut fastställt att de samlade utgifterna för utgiftsområde 9 inte får överstiga 81 2019 (bet. 2018/19:FiU1). budgetalternativ bör ses som en helhet. Därför avstår jag från ställningstagande och lägger i stället fram ett särskilt yttrande om politik inom utgiftsområde 9. samlade förslag när det gäller statens budget finns i partimotion 2018/19:2610. I den motionen finns också förslag till ram för utgiftsområde 9. I det följande redovisas innehållet i vårt budgetförslag för utgiftsområde 9 i enlighet med motion 2018/19:2616 av m.fl. (C). anvisar totalt mer än regeringen har föreslagit till utgiftsområdet. strävar efter en vård och omsorg som finns tillgänglig för alla och som utgår från den enskilda människans behov. Rätten till självbestämmande och inflytande över den vård och omsorg som ges måste gälla såväl unga som gamla, friska som sjuka. Välfärdens huvudsyfte är att garantera trygghet och likvärdiga förutsättningar för alla, vilket bygger på insikten om att människors behov kan se olika ut. Grunden för att kunna öka välfärdssatsningarna i är dels att resurserna används ännu bättre och dels att tillväxt och sysselsättningen ökar, vilket i sin tur ökar skatteintäkterna. Inom utgiftsområde 9 finns ett antal riktade satsningar på vård. anser att några av dessa ska utgå framöver. anser att riktade statsbidrag bör minska till förmån för generella statsbidrag. Allt fler barn och unga uppger att de lider av psykisk ohälsa. finns stora brister i tillgängligheten till stöd för barn och unga som mår dåligt med oacceptabelt långa köer till barn- och ungdomspsykiatrin. De regionala skillnaderna är dessutom stora. I syfte att korta köerna och förbättra tillgängligheten i barn- och ungdomspsykiatrin föreslår att ytterligare ska tillföras. Pengarna ska gå till de landsting och regioner som säkerställer att barn och unga får psykiatrisk vård snabbare än . Pengarna ska tillföras enligt samma princip som tillgänglighetsmiljarden. Det innebär att stimulanspengarna utbetalas först när ett landsting eller region kortat köerna till barn- och ungdomspsykiatrin. Slutligen välkomnar jag utskottets tillkännagivande om att regeringen skyndsamt bör återkomma med lagförslag som säkerställer att andning och sondmatning ska anses vara grundläggande behov enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Anslag inom utgiftsområde 9, punkt 1 (L) (L) anför: har genom sitt beslut fastställt att de samlade utgifterna för utgiftsområde 9 inte får överstiga 81 2019 (bet. 2018/19:FiU1). Eftersom Liberalernas förslag till anslag inom utgiftsområdet ligger över den nivån kan jag inte reservera mig till förmån för detta förslag. Därför väljer jag att avstå från ställningstagande och lägger i stället fram ett särskilt yttrande om Liberalernas politik inom utgiftsområde 9. Liberalernas budgetalternativ bör ses som en helhet. Liberalernas samlade förslag när det gäller statens budget finns i partimotion 2018/19:2988. I den motionen finns också förslag till ram för utgiftsområde 9. I det följande redovisas i sammanfattning innehållet i vårt budgetförslag för utgiftsområde 9 i enlighet med motion 2018/19:2965 av m.fl. (L). Liberalerna anvisar totalt 3 mer än regeringen har föreslagit till utgiftsområdet. Liberal hälso- och sjukvård sätter människan i centrum – som patient, som medarbetare och som anhörig. Medicinska framsteg, ökad kunskap och ett aktivt folkhälsoarbete har lett till ett längre liv och fler friska år i befolkningen. Liberalerna är övertygade om att morgondagens sjukvård kan ges på nya sätt, på patientens villkor. Vi strävar efter att stärka patientens ställning och att säkerställa jämlik vård i hela landet. Det finns i teorin en bred politisk enighet om att den första linjens sjukvård behöver byggas ut. Arbetet pågår, men det går långsamt. Även om alla är överens om att det i längden blir mer resurseffektivt att en större andel av vårdens resurser ska gå till primärvården är själva omställningen svår. Det är regioner och landsting som har huvudansvaret för att utforma och finansiera hälso- och sjukvården. Men för att underlätta omställningen föreslår vi en stor satsning på nära och tillgänglig vård. Den första delen handlar om ett primärvårdslyft, ett prestationsbaserat omställningsstöd till de landsting som bygger ut primärvården. För detta anvisar vi 1 2019 på anslaget 1:6. Den andra delen är en satsning för att få fler allmänläkare. Enligt Liberalerna ska varje läkare ansvara för sina patienter och samordna den övriga vård som de kan behöva. För att detta ska vara möjligt krävs fler specialistläkare inom allmänmedicin. Liberalerna föreslår därför en statlig engångssatsning för att få fler allmänläkare där 100 yrkesverksamma läkare genom en tvåårig påbyggnadsutbildning också blir specialister i allmänmedicin. För detta avsätts på anslaget 1:6. Den tredje delen är en reformerad kömiljard med fokus på dels kortade väntetider i hela vårdkedjan inklusive diagnostik och återbesök, dels samordning och kontinuitet (nya anslaget Bidrag för samordning och tillgänglighet). Ett särskilt fokus ska sättas på tillgängligheten i primärvården. För att bidra till att en modern it-struktur i vården finns i hela landet avsätts till en investeringsfond för vårdens digitala infrastruktur. Vidare avsätts 2 till ett stimulansbidrag till de landsting och regioner som arbetar med fler enkla jobb i vården, renodlar yrkesroller och som använder rätt kompetens på rätt plats. Genom en riktad kunskapssatsning och med tydligare direktiv till tandvården och primärvården om hur man upptäcker barn som utsatts för våld eller sexuella övergrepp och en ökad samverkan med kan fler barn som far illa upptäckas och därmed få hjälp. Till detta avsätts . Liberalerna avsätter även på en särskild kunskapssatsning på migranters hälsa. Ovanstående satsningar sker inom anslaget 1:6. Inom detta anslag avvisas regeringens föreslagna satsningar på personalen, patientmiljarden och avgiftsfri screening. Liberalerna anser att det är mer angeläget att minska utgifterna för tandvård för dem med de allra högsta kostnaderna, än att ytterligare utöka det allmänna tandvårdsbidraget. Därför föreslås att gränsen för att få subventioner på referenspriset sänks. bör regelverken ändras så att även abonnemangstandvård omfattas av högkostnadsskyddet. Liberalerna avsätter för detta ändamål. Regeringens förslag att utöka det allmänna tandvårdsbidraget, förslaget att höja åldersgränsen för fri tandvård och förslaget att höja tandvårdsbidraget för 65–74-åringar avvisas (anslaget 1:4). Enligt Liberalerna bör läkemedel till barn vara subventionerade men inte helt kostnadsfria. Egenavgifterna för läkemedel till barn bör enligt Liberalerna återinföras i enlighet med vad som gällde före . Kostnadsfria läkemedel innebär också en betydande risk för fel- och överutnyttjande, framför allt genom att vuxna använder läkemedel som skrivits ut till barn. Liberalerna avsätter totalt mindre än regeringen har föreslagit till anslaget 1:5. Liberalerna föreslår att statsbidraget till insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar återställs till den nivå det hade 2016, och avsätter därför mer än regeringen har föreslagit (anslaget 2:4). Liberalerna välkomnar att regeringen aviserar en översyn av habiliteringsersättningen, som vissa kommuner ger till personer som deltar i daglig verksamhet enligt LSS (lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade). menar vi att det principiellt är fel av regeringen att innan ett nytt regelverk finns på plats införa ett statsbidrag som i praktiken förefaller vara utformat som en belöning till de kommuner som inte prioriterat detta. Liberalerna avvisar därför att det avsätts till detta (anslaget 4:2). LSS-reformen var ett stort framsteg i arbetet för full delaktighet och jämlikhet för personer med funktionsnedsättningar. Det mest uppmärksammade inslaget i reformen var rätten till personlig assistans. Möjligheten att få personlig assistans har dock urholkats genom allt snålare rättspraxis, genom låga och uteblivna uppräkningar av schablonersättningar och genom ett ensidigt fokus på kostnadskontroll. Regeringens utredning om LSS har spätt på oron i stället för att skingra den. Det behövs en utredning, men fokus i utredningen måste vara att utveckla LSS-reformen, inte att avveckla den. Det behövs tydliga besked om att personer med omfattande funktionsnedsättningar ska få möjlighet att leva, inte bara överleva. Liberalerna avsätter därför 2 mer än regeringen har föreslagit, således 1 mer än utskottet har föreslagit, för att återupprätta den statliga assistansersättningen (anslaget 4:4). Att öka äldres självbestämmande och makt över sin vardag är en central uppgift för Liberalernas äldrepolitik. En del i att förverkliga detta mål i vardagen är att de äldre som får del av omsorgstjänster själva ska få mer att säga till om vad gäller vad de ska äta och hur maten ska tillagas. För att införa en laga-mat-garanti avsätter Liberalerna (anslaget 4:5). Vidare avsätts 1 för en kompetenssatsning som bygger vidare på erfarenheterna från Omvårdnadslyftet samt som stimulansmedel till kommuner som inför förenklad biståndsprövning. Inom anslaget avsätts även för en nationell strategi mot ensamhet och till Nationellt anhöriga. Det är välkommet att regeringen i sitt budgetförslag utökar anslaget till . Liberalerna bedömer dock att anslaget behöver utökas med ytterligare – dels för fler platser, dels för att höja kvaliteten och utveckla boenden och arbetsformer som är lämpliga också för yngre ungdomar och barn (anslaget 4:6). Inom anslaget 4:7 avvisas regeringens föreslagna satsningar på avgiftsfria aktiviteter för barn under skollov och för avgiftsfri simskola för barn. (Smer) har sedan starten finansierats som en del av kommittéväsendet och har således ingen långsiktig finansiering.