bet · H501KU20 · 2018-06-12 00:00:00 — Självklart är det här en fråga som vi är intresserade av att diskutera med de olika partierna i . Så kommer också att ske, och vi kommer att återkomma till försvarsutskottet. Vi kommer naturligtvis, vilket inte är något särskilt konstigt, att följa det regelverk som finns för hur man gör när man upphandlar det här. Vi kommer inte att ha några egna varianter på detta. Bemyndigandebeslutet är ju en förutsättning för att vi ska komma vidare i anskaffningsprocessen. Det jag kan säga också är gjort när det gäller luftförsvaret är att vi förutom att nu ha beställt den nya generationen av Gripen, JAS 39 E, också har investerat i korträckviddigt luftvärn. Vi kommer att ha luftvärnskanonvagnar på från nästkommande år. Vi står som sagt inför en upphandling av markbundet luftvärn. Vi har flygburen radar som vidmakthålls till . Vi ökar skyddet av flygbaser. Vi har infört , som även är operativ, och vi har förstärkt cyberförsvaret. Det genomförs alltså en lång rad åtgärder. Luftförsvar handlar inte om bara en sak, utan det handlar om många saker. De saker jag nu har räknat upp ökar vår kapacitet. Men om vi får till stånd ett markbundet luftvärn så att vi kan förnya det Hawksystem som vi har , som det är nödvändigt att förnya, kommer vi att ha förhöjt kapaciteten avsevärt. och Försvarsmakten gör sina värderingar av eventuella systemval med utgångspunkt från operativa krav som självfallet är anpassade till svenska förhållanden och det som man behöver i det sammanhanget. Vi kommer alltså att återkomma med både information och möjlighet till diskussion i ärendet. Som svar på försvarsministerns anförande uppgav följande (anf. När det gäller den uppräkning som försvarsministern gör av åtgärder och insatser i luftförsvaret är en hel del av det som han räknar upp saker som har beslutats långt innan blev försvarsminister. Exempel på detta är besluten om införande av Meteor och framtagande av nytt korträckviddigt luftvärn Iris-T. På min fråga om regeringen när den har klarlagt kostnader, vilka effekter och så vidare som detta får kommer tillbaka till för att förankra sitt beslut svarar försvarsministern: kommer att informera. Innebörden, herr talman, är att skattebetalare ska öppna sina plånböcker och lämna iväg de här pengarna, okänt hur stor summa. Sedan är tanken att regeringen blott ska informera om detta. Innebörden är väl att vi parlamentariker i praktiken kommer att fatta ett beslut i blindo. Försvarsministern pekar på att Försvarsmakten och FMV är involverade i systemval, som han uttrycker det. Då är min fråga: Har det inkommit underlag från till exempel när det gäller vilket system som man vill välja? Om så är fallet, varför har inte informerats om dessa underlag? Som svar på anförande uppgav försvarsministern följande (anf. Det finns regelverk för hur man ska gå till väga i sådana här sammanhang, och dem kommer vi att följa. Vi kommer också att ge information till så att man inte kommer att agera i blindo när det gäller att fatta beslut om vilken typ av system vi ska ha och hur det ska gå till. Men jag kommer inte att ge information om dessa delar förrän vi är klara med beredningsprocessen. Det är det mest korrekta sättet att hantera detta på. FMV och Försvarsmakten arbetar självfallet med underlag för dessa saker. Vi kommer att ge information till utskottet när beredningsprocessen är avslutad; det är det normala sättet att bete sig på. Plötsligt blir det en politiserad diskussion om vem som har gjort vad, och visst kan vi ha en tävling om vem som har gjort mest i olika sammanhang. Min ambition har varit att klara ut hur det ser ut med alla åtgärder som finns. Jag kan räkna upp exakt vilka beslut som har fattats efter 2014 om tycker att det finns en poäng med det, men jag anser att det är den sammanlagda effekten för som är viktig. Jag har räknat upp sju punkter. Dessa punkter, varav två hänför sig till den förra regeringen, har sammantaget inneburit att vi höjer förmågan. Så är det, och det tycker jag är alldeles utmärkt. Om vi nu skulle få till stånd också det markburna luftvärnet kommer detta att höja förmågan avsevärt. För att vara lite bred i tänket och inte bara vara snävt partipolitisk kan jag säga att jag upplevde att det fanns en bred önskan först i Försvarsberedningen och sedan i försvarsbeslutet. Viljan att skaffa markburet luftvärn är bred i , och det tycker jag är positivt. Jag har ingen anledning att partipolitisera eller stå här och skryta över att detta är något som bara vi gör, bara för att det är vi som har ansvaret för att se till att detta blir effektuerat. Det finns en bredd här, och det tycker jag är positivt. Möjligen kan jag beklaga att Liberalerna ställer sig utanför de försvarspolitiska uppgörelserna, som man har markerat att man kommer att göra. är vi inne i denna process. Vi kommer att återkomma med information och diskussioner i dessa ärenden, och vi kommer att följa de regelverk som finns så pass grundligt att ingen ska ha anledning att anmäla något till KU . På försvarsministerns anförande lämnade följande replik (anf. Det finns ett talesätt: kompani lovar ingenting bestämt. Jag avser inte heller att göra detta gentemot försvarsministern här . Försvarsministern har helt rätt. Självfallet är det relativt betydelselöst för vår nationella försvarsförmåga vilken regering som har fattat vilka beslut. Jag kompletterade bara för att vi skulle få en så tydlig bild som möjligt av att detta är en process som har pågått och angått flera regeringar. Försvarsministern upprepar gång efter annan att han avser att i efterhand ge information när redan har gett sitt bemyndigande till regeringen. Jag avser att agera för att regeringen ska tvingas att komma tillbaka till för att förankra det beslut som man till slut fattar. Det är fullständigt orimligt visavi skattebetalare att vi ska göra anskaffningar i denna storlek utan att veta något om vare sig totalkostnad eller effekter på annan verksamhet. På anförande lämnade försvarsministern följande slutreplik (anf. Den ram som finns är den som ska gälla i sammanhanget. Det är nivån på offerten som avgör i slutändan, och den vet man ingenting om förrän frågorna är färdigförhandlade med eventuella leverantörer. Det är därför som jag säger som jag gör när det gäller ekonomin. Sedan påverkar valutakurser detta i rätt hög utsträckning. Det kan faktiskt bli en lägre slutkostnad för det som vi bestämmer oss för att köpa in. Du står här och gör en massa tolkningar av vad du tror kommer att bli skeendet, . Det kan ju bli så att ni får information före beslutet. Du målar upp någon sorts scenario som du egentligen inte vet om det kommer att falla ut, men det är din sak. Vi får väl återkomma när det är dags att återkomma, och så får vi ta det . Detta är så långt som vi kan komma , så jag tackar för meningsutbytet. Behandlingen i av budgetpropositionen behandlade försvarsutskottet regeringens budgetproposition inom utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap (bet. 2017/18:FöU1). Förslagen i betänkandet debatterades i kammaren , och beslutade i ärendet. tillstyrkte ovan redovisade förslag i budgetpropositionen om anslag, investeringsplan och anslagsbemyndigande. I anslutning till utskottets behandling av bemyndigandet för regeringen att besluta om anskaffning av nytt medelräckviddigt luftvärnssystem behandlades även två motionsyrkanden. m.fl. (L) yrkade i motion 2017/18:3038 yrkande 11 att anskaffningen av ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem borde förankras i . Enligt motionärerna är detta, vid sidan av ombeväpningen av det svenska stridsflyget, den ekonomiskt mest omfattande anskaffningen till försvaret , och det system som anskaffas kommer att bibehållas under många decennier och ha en livscykelkostnad som mångdubbelt överstiger den initiala anskaffningskostnaden. Därtill anförde motionärerna att valet av nytt system har långtgående säkerhetspolitiska implikationer för och att man därför i likhet med vad som skedde vid bl.a. anskaffningen av nya ubåtar borde förankra anskaffningen i . I motion 2017/18:3105 yrkande 5 anförde m.fl. (SD) att behöver ett nytt luftvärn med bra räckvidd. Enligt motionärerna är det franska med svensk radar det överlägset bästa ur förmågesynpunkt och samhällsekonomisk synvinkel. Därtill kommer att den svenska försvarsindustrin skulle bli delaktig i anskaffningen. noterade i sitt ställningstagande att Försvarsdepartementet hade informerat utskottet om att anskaffningen av ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem var en del i den investeringsplan som fanns med i budgetpropositionen och att medel fanns avsatta inom den bemyndiganderam som föreslogs i budgetpropositionen (s. 60). Därutöver konstaterade utskottet att försvarsministern vid besvarandet av en interpellation hade uppgett att regeringen, med utgångspunkt i ställningstagande till anskaffning av ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem, skulle komma att säkerställa att nödvändigt beslutsunderlag för regeringens ställningstagande skulle finnas innan det slutgiltiga beslutet skulle fattas. Vidare noterade utskottet att försvarsministern även hade uppgett att regeringen avsåg att återkomma till försvarsutskottet för att diskutera frågan med de olika riksdagspartierna och att utskottet löpande skulle informeras om anskaffningen och införandet av systemet när det gällde ekonomi och tidsförhållanden. I sitt ställningstagande betonade försvarsutskottet vikten av tydlighet i regeringens framställan i samband med bemyndiganden om materielanskaffningar. Utskottet framhöll att ett bemyndigande är liktydigt med att anslag måste anvisas och att det därför är naturligt att beslut om ett bemyndigandes omfattning och ändamål prövas lika noga som ett anslagsbeslut. Vidare konstaterade utskottet att finansutskottet vid upprepade tillfällen har framhållit att vid beslut om bemyndiganden bör göra en lika noggrann prövning av omfattning och ändamål som vid anslagsbeslut samt slagit fast principer för utformningen av beställningsbemyndiganden och även betonat vikten av att redovisningen till av frågor som har budgeteffekter präglas av öppenhet och tydlighet. hänvisade till att finansutskottet i samband med beslutet om att fullfölja anskaffningen av artillerisystemet hade konstaterat att det i regeringens ändringsbudget inte framgick vad fullföljande innebar, utan att regeringen hade för avsikt att återkomma till med omfattningen och konsekvenserna av ett eventuellt utökat åtagande (bet. 2014/15:FiU21). Enligt finansutskottet måste eventuella ökade kostnader som vanligt bli föremål för sedvanlig budgetberedning, och den fördyring som eventuellt skulle kunna uppkomma borde därför prövas inom ramen för den ordinarie årliga budgetprocessen t.ex. genom att medel omfördelas inom utgiftsområdet eller mellan olika utgiftsområden. konstaterade att motsvarande osäkerhet fanns kring omfattningen av luftvärnsanskaffningen. Budgetpropositionen tillfredsställde därmed enligt utskottet inte fullt ut behov inför beslutet om ett medelräckviddigt luftvärnssystem. Utskottet ansåg att regeringen, i likhet med vad som skett i frågan om ombeväpningen av stridsflyget, anskaffningen av nya ubåtar och utvecklingen av en ny haubits, behövde förankra anskaffningen av ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem i . Detta skulle enligt utskottet kunna ske genom exempelvis en skrivelse till . Med det anförda föreslog utskottet att skulle bemyndiga regeringen att besluta om anskaffning av ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem samt att skulle ge regeringen till känna vad utskottet anfört om att förankra anskaffningen av ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem i . Utskottet tillstyrkte därmed regeringens förslag och motion 2017/18:3038 yrkande 11 samt avslog motion 2017/18:3105 yrkande 5. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2017/18:101). Enligt en artikel som publicerades på regeringens webbplats hade regeringen beslutat att bemyndiga FMV att översända en anbudsförfrågan (s.k. letter of request) till och att inleda förhandlingar om en anskaffning av luftvärnssystemet . I artikeln framhålls att utgångspunkten för regeringens beslut var den försvarsöverenskommelse som företrädare för regeringspartierna, och slutit och att anskaffningen var i linje med vad som uttrycks i den försvarspolitiska inriktningspropositionen och anslöt till genomförandet av den gemensamma avsiktsförklaringen mellan och . Det framgår vidare av artikeln att inriktningen för förhandlingarna ska vara att leverans bör ha påbörjats och att systemet ska slutlevereras under nästa försvarsinriktningsperiod, dvs. Enligt artikeln har Försvarsmakten förordat luftvärnssystemet eftersom det är ett beprövat system med god leveranssäkerhet och förmåga att bekämpa ballistiska robotar. Regeringens beslut innebär enligt artikeln att förhandlingarna med den amerikanska staten formellt kan påbörjas och att ett formellt anbud (s.k. letter of offer and acceptance) väntas . Baserat på detta anbud, samt ställningstagande till förslaget om anskaffning av ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem i budgetpropositionen , kommer regeringen att slutligt kunna ta ställning till anskaffningen . Enligt en artikel som publicerades i kom regeringens beslut om att bemyndiga FMV att inleda förhandlingar om en anskaffning av luftvärnssystemet timmarna efter att försvarsminister träffat försvarsminister. I artikeln finns en intervju med som inte ville svara på frågan om han vid mötet med försvarsminister diskuterat inköpet av luftvärnssystemet. uppgav vidare: ”Vi måste utifrån våra utvärderingsprocesser välja det system som vi tror bäst gagnar svenska förhållanden och den förmåga vi efterfrågar. Vi får förmåga att försvara oss mot ballistiska robotar och detta är ett beprövat system.” publicerade en artikel enligt vilken beskedet att bemyndiga FMV att inleda förhandlingar om en anskaffning av luftvärnssystemet hade mötts av kritik, bl.a. när det gällde besluts-processen. I artikeln görs gällande att regeringen skulle ha kört över FMV och att delar av personalen vid myndigheten talade om ministerstyre. Det framgår vidare av artikeln att Försvarsmakten skulle ha tagit fram en uppdaterad hotbildsanalys, att FMV inte skulle ha fått ta del av analysen och att analysen skulle ha översänts direkt till Försvarsdepartementet och dess chef, försvarsminister . I en artikel som publicerades i finns en intervju med den planeringsansvarige för arméprojekt vid FMV, som tillbakavisade uppgiften om att myndigheten skulle ha blivit överkörd av regeringen. Den planeringsansvarige uppgav att processen hade hanterats enligt regelboken och att han inte hört talas om någon intern kritik. Han uppgav vidare att enligt svensk grundlag krävs det ett regeringsbeslut för att kunna förhandla om krigsmateriel med en annan stat, att FMV hanterar inköp av krigsmateriel på uppdrag av Försvarsmakten och att den senare har att göra en bedömning av FMV:s förslag. I aktuellt ärende har FMV ”lagt fram två likvärdiga alternativ av luftvärnssystem som Försvarsmakten har fått välja på. Sedan har de värderat hotbilden och hur det ska användas och därefter förordat Patriot”. Det är sedan staten som tar det slutliga beslutet om affären, och därefter hamnar bollen åter hos FMV som genomför själva upphandlingen. Han uppgav vidare att regeringen måste ange vilket land FMV ska förhandla med, men det behöver inte precisera vilket system som ska köpas in, och i det här fallet är dock affären begränsad eftersom det bara finns ett vapensystem att välja på. Av artikeln framgår vidare att FMV har inlett förhandlingarna med om köpet, som beräknas kosta runt och att processen tar cirka . Därefter finns det enligt den planeringsansvarige en konkret offert från som omfattar materiel och utbildning av systemet. Han uppgav vidare att priset för krigsmateriel påverkas av om det är ett nytt system eller ett som redan är i produktion och att i aktuellt fall har FMV ”jobbat mot att det är bråttom och då har vi rensat bort alternativ som är under utveckling och som kan vara klara först framåt 2025”. Vidare förnekade han att luftvärnssystemet är omodernt och att systemet måste utrustas med tilläggssystem för att bli modernt, vilket kan leda till ökade kostnader för staten. Däremot konstaterade han att systemet framöver kommer att behöva uppgraderas eftersom det ska användas i 30–. I 1 kap. 4 § regeringsformen (RF) anges att bestämmer hur statens medel ska användas. I 9 kap. RF finns närmare bestämmelser om finansmakten. Regleringen beskriver på ett övergripande sätt och regeringens befogenheter på området och kompletteras av bestämmelser i riksdagsordningen (RO) och budgetlagen (2011:203). Med finansmakten avses rätten att bestämma om inkomster till staten och att förfoga över statens tillgångar, främst genom beslut om utgifter (prop. 1973:90 s. 212). beslutar om statens budget och om anslag för bestämda ändamål (9 kap. 1 och 3 §§ RF). grundlagsproposition framhålls att varje utgiftsanordning av regeringen eller annan myndighet måste ha sin grund i ett riksdagsbeslut och följa de villkor för medlens användning som har ställt upp i beslut (prop. 1973:90 s. 332). Av 9 kap. 8 och 9 §§ RF följer att statens medel och dess övriga tillgångar står till regeringens disposition att användas i enlighet med vad har bestämt. Enligt 9 kap. 8 § första stycket RF förvaltar och förfogar regeringen över statens tillgångar, om de inte avser myndigheter eller i lag har avsatts till särskild förvaltning. Enligt andra stycket i den nämnda paragrafen får regeringen inte utan att har medgett det ta upp lån eller göra andra ekonomiska åtaganden för staten. kan, enligt 9 kap. 6 § RF, besluta om riktlinjer för statens verksamhet även för tid efter den följande budgetperioden. Medgivanden för regeringen att göra ekonomiska åtaganden bör enligt förarbetena till regeringsform kunna lämnas i enkla former, t.ex. som bemyndiganden i samband med budgeten (prop. 1973:90 s. 350). Förbindelser som – även än närmast följande budgetår – är nödvändiga för en myndighets löpande verksamhet torde regelmässigt kunna anses medgivna genom beslut om anslag till myndigheten. De uttalanden som gjordes i förarbetena till regeringsformen när det gäller andra ekonomiska åtaganden än upptagande av lån förtydligas numera av bestämmelser i 6 och 7 kap. budgetlagen. I en grundlagskommentar anförs att det för det första handlar om s.k. beställningsbemyndiganden, dvs. befogenheter för regeringen att åta sig utgifter som avser verksamhet efter budgetåret (m.fl., Grundlagarna, 3 uppl., 2012, s. 455). Själva bemyndigandet att ingå åtaganden gäller dock bara . I budgetlagen anges att regeringen för det ändamål och intill det belopp som beslutat för budgetåret får beställa varor eller tjänster samt besluta om bidrag, ersättning, lån eller liknande som medför utgifter under senare budgetår än det år budgeten avser (6 kap. 1 §). Regeringen får dock utan särskilt bemyndigande göra ekonomiska åtaganden för staten om dessa uppgår till högst av ett anvisat anslag, dock högst . beslut om ett beställningsbemyndigande är knutet till ett särskilt anslag. På detta anslag kommer under kommande budgetår att anvisa medel för att kunna infria de åtaganden som gjorts. För det andra får regeringen utan särskilda bemyndiganden från göra sådana ekonomiska åtaganden för staten som är nödvändiga för att den löpande verksamheten ska fungera tillfredsställande, t.ex. anställning av personal, hyra av lokaler, leverans av förbrukningsmateriel, hyra av kontorsutrustning (6 kap. 2 § budgetlagen, jämför det ovan redovisade motivuttalandet i prop. 1973:90 s. 350). En tredje form av ekonomiskt åtagande är utlåning som finansieras med lån i , utställandet av kreditgarantier och andra liknande åtaganden. Sådana lån, garantier m.m. får regeringen ställa ut för det ändamål och intill det belopp som har beslutat om för ett eller flera budgetår. Om det finns särskilda skäl får åtaganden enligt bestämmande göras utan att beloppet begränsas (6 kap. 3 § budgetlagen). Som redovisats ovan kan , enligt 9 kap. 6 § RF, besluta om riktlinjer för statens verksamhet även för tid efter den följande budgetperioden. En metod att göra detta är riktlinjebesluten (m.fl., s. 449). Med riktlinjer för statens verksamhet på ett område avses bl.a. grunderna för själva verksamheten, inte minst målen och de huvudsakliga medlen. Det kan också vara fråga om huvuddragen i organisationen. Det kan vidare vara aktuellt att ange vissa ekonomiska restriktioner för den fortsatta planeringen. I en proposition med förslag till riktlinjer begär regeringen att ska godkänna dessa riktlinjer (m.fl., s. 449). Om det gäller riktlinjer för en framtida reform befinner sig frågan i allmänhet på ett förberedande plan. I den mån anslag begärs tar detta sikte endast på fortsatt utredningsarbete eller andra förberedande åtgärder under nästa budgetår. Själva reformen ligger längre fram i tiden. kan därigenom, enligt förarbetena till regeringsform, ta ställning till reformen i ett vidare perspektiv än budgetårets (prop. 1973:90 s. 345). Många frågor som är betydelsefulla för samhällsutvecklingen kan på så sätt komma under bedömande på ett stadium när flera vägar att uppnå målen ännu står öppna. I grundlagspropositionen betonades att riktlinjebeslut inte var rättsligt bindande men kunde få stor faktisk betydelse för framtida handlingsfrihet. I 9 kap. 5 § fjärde stycket RO sägs följande: En proposition med förslag om ett nytt eller väsentligen höjt anslag eller om riktlinjer enligt 9 kap. 6 § regeringsformen för statens verksamhet än anslaget till verksamheten avser bör innehålla en uppskattning av de framtida kostnaderna för det ändamål som förslaget avser. Om ett förslag till anslag grundar sig på en plan för än den för vilken anslaget har beräknats i propositionen, bör planen redovisas. Reglerna har till syfte att stärka möjligheter att delta i de långsiktiga bedömanden som ofta är de reellt styrande och avser såväl budgetpropositionen som riktlinjepropositioner enligt 9 kap. 6 § RF (m.fl., Grundlagarna [, Zeteo], kommentaren till 9 kap. 5 § RO). Reglerna innebär inte att fattar bindande beslut än budgetåret. Föreskriften om uppskattning av framtida kostnader, när det är fråga om förslag till ett nytt eller väsentligen höjt anslag, blir i praktiken tillämplig särskilt i fråga om projekt vars omfattning i tiden kan beräknas redan från början. Annars blir räckvidden mer begränsad. Med ”framtida kostnader” avses i första hand statens kostnader. Andra kostnader bör redovisas i den mån det är möjligt. Föreskriften är inte bindande. Det är inte heller texten om en plan i andra meningen. Den avser att ge samma beslutshorisont som regeringen och myndigheterna. Något om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet FMV har enligt sin instruktion till uppgift att styra utformningen och upphandlingen av ny materiel, där produkterna ska anpassas till insatsförsvaret. Upphandling på försvars- och säkerhetsområdet regleras genom och rådets direktiv /81/EG av om samordning av förfarandena vid tilldelning av vissa kontrakt för byggentreprenader, varor och tjänster av upphandlande myndigheter och enheter på försvars- och säkerhetsområdet och om ändring av direktiven /17/EG och 2004/18/EG. Genom bl.a. lagen (2011:1029) om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet (LUFS) har direktiven genomförts i svensk nationell rätt. I LUFS regleras förfarandena m.m. för upphandling som görs av upphandlande myndigheter och enheter på försvars- och säkerhetsområdet. Lagen gäller för upphandling på försvars- och säkerhetsområdet som avser bl.a. militär utrustning, inklusive alla tillhörande delar, komponenter och delar av komponenter och utrustning av känslig karaktär, inklusive alla tillhörande delar, komponenter och delar av komponenter (1 kap. 2 §). Regeringen får besluta om undantag vid upphandling av vapen, ammunition och krigsmateriel om det rör rikets väsentliga säkerhetsintressen (1 kap. 9 § LUFS). Skyldighet att lämna uppgifter till utskott