bet · H501UU8 · 2018-06-11 00:00:00 — Säkerhet byggs solidariskt tillsammans med andra, och hot mot fred och säkerhet avvärjs bäst i gemenskap och samverkan med andra länder och organisationer. Utskottet håller därför med regeringen om att multilateralt samarbete är av stor vikt, framför allt inom , eftersom inget europeiskt land ensamt kan hantera utmaningar mot den gemensamma säkerheten. För att bygga säkerhet behöver vi använda hela bredden av våra säkerhetspolitiska instrument som diplomati, medling, konfliktförebyggande och förtroendeskapande åtgärder samt nationell civil, polisiär och militär förmåga. Detta tillsammans med främjande av mellanfolkliga kontakter ökar våra möjligheter att verka för stabilitet i och globalt. I ett vidgat säkerhetsbegrepp inryms även icke-militära hot och icke-statliga aktörer, såsom hot inom cybersäkerhetsområdet, terrorism, spridning av massförstörelsevapen, organiserad brottslighet och miljö- och klimatkatastrofer. Utskottet anser liksom regeringen att bör fortsätta det aktiva engagemanget och deltagandet i civila och militära internationella insatser inom ramen för FN, EU, Nato och . Insatserna bör bidra till ökad säkerhet, förebygga konflikter och skapa förutsättningar för hållbar fattigdomsbekämpning och utveckling. Utskottet vill i sammanhanget också framhålla insatsernas betydelse för försvaret av universella normer och värden såsom demokrati, mänskliga rättigheter, jämställdhet, mänsklig värdighet och utveckling. Enligt utskottets uppfattning bör insatserna i möjligaste mån utformas som en integrerad och samlad del av svensk politik. De möjligheter till synergier som finns mellan bistånds- och utvecklingsåtgärder, diplomati, politik samt militär närvaro måste alltid tillvaratas. Utskottet noterar att det inrättades en samverkansfunktion för att öka samverkan i inom de olika politikområden som bidrar till den internationella krishanteringsverksamheten. Denna ska, inom sitt verksamhetsområde, bidra till att nå de mål som framgår av regeringens politik för global utveckling: samstämmighet, synergier, resultatorientering och ett brett politiskt ägarskap. Dessutom ska samverkansfunktionen bidra till mer effektiva svenska insatser, som i sin tur är väl samordnade med övriga internationella insatser i det aktuella området. Detta innebär både att nyttan av svenska resurser ökar på fältet och att kan få ökat inflytande, både i insatsområden och inom de internationella organisationer som bedriver insatser. Regeringen anför att ett sådant format också förbättrar förutsättningarna för att en samstämmig politisk vilja tidigt ska få genomslag i flera departements arbete. Formerna för denna samverkansfunktion utvecklas enligt regeringen kontinuerligt. Enligt 15 kap. 16 § regeringsformen får sända en väpnad styrka till ett annat land om medger det, om det är medgivet i en lag som anger förutsättningarna för åtgärden eller om är skyldigt att vidta åtgärden enligt internationella överenskommelser eller förpliktelser som har godkänts av . Denna demokratiska förankring är enligt utskottets uppfattning väsentlig för att uppnå ett starkt folkligt stöd för insatserna. Att ger regeringen ett bemyndigande att sända svenska trupper på uppdrag utomlands är ett beslut som innebär ett betydande ansvar. Frågan om folkrättslig grund för svenskt deltagande i fredsfrämjande insatser behandlades av det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet i betänkande 2014/15:UFöU5 Säkerhetspolitiska aspekter – försvar 2016–2020 (prop. 2014/15:109). Huvudlinjen är att svenskt deltagande i fredsfrämjande insatser ska ske med ett mandat från säkerhetsrådet. Detta gäller i synnerhet för fredsframtvingande insatser i enlighet med kapitel VII. Då ska säkerhetsrådets mandat alltid sökas. Också när det gäller fredsbevarande insatser i enlighet med kapitel VI eftersträvas ett tydligt stöd från säkerhetsrådet. medger folkrätten att sådana insatser görs enbart med den mottagande statens och övriga relevanta parters samtycke. Den stora utmaningen uppstår i de exceptionella lägen då säkerhetsrådet inte förmår att förhindra folkmord, brott mot mänskligheten, krigsförbrytelser, etnisk rensning eller andra omfattande övergrepp, inklusive systematiska våldtäkter av kvinnor och utnyttjande eller exploatering av barn i väpnade konflikter. slog fast att det internationella samfundet har ett gemensamt ansvar att förhindra grava övergrepp, folkmord och etnisk rensning. var en av de drivande krafterna bakom denna principöverenskommelse om skyldigheten att skydda (responsibility to protect, R2P). Det är ett viktigt steg i utvecklingen av det internationella normsystemet. I akuta situationer, då säkerhetsrådet inte axlar sitt ansvar, måste efter en noggrann bedömning överväga vad som ändå kan göras för att mildra mänskligt lidande. En sådan bedömning måste alltid göras med utgångspunkt i den enskilda, aktuella situationen och beakta folkrättsliga, politiska och humanitära aspekter. Utskottet vill också understryka att skydd av och respekt för folkrätten, inklusive de mänskliga rättigheterna och den internationella humanitära rätten, är centralt. Detta bör genomsyra agerandet i alla faser av planeringen och genomförandet av en insats. I sammanhanget vill utskottet också påminna om att , som medlem i FN och i enlighet med den nationella handlingsplanen för genomförande av säkerhetsrådets resolutioner om kvinnor, fred och säkerhet och 1820 om sexuellt våld i väpnade konflikter, ska bidra till att genomföra resolutionerna genom aktiviteter såväl nationellt som regionalt och globalt. Resolutionernas åtaganden bör genomsyra alla aspekter av svenska krishanteringsinsatser. Utskottet anser att alla politikområden, inklusive de som berörs av freds- och säkerhetsbefrämjande insatser, ska bidra till en politik för rättvis och hållbar global utveckling. I den mån de inte tillgodosetts av vad som här anförts avstyrker utskottet motionerna 2015/16:2172 av m.fl. (M) yrkande 12, 2015/16:2250 av m.fl. (KD) yrkandena 4 och 8, 2015/16:2971 av m.fl. (M) yrkande 17, 2015/16:3125 av m.fl. (SD) yrkandena 4 och 5, 2016/17:159 av m.fl. (V) yrkande 29, 2016/17:2768 av m.fl. (M) yrkande 18, 2016/17:2871 av m.fl. (SD) yrkande 5, 2016/17:3204 av m.fl. (M) yrkandena 15 och 16, 2016/17:3207 av m.fl. (KD) yrkande 8, 2016/17:3208 av m.fl. (KD) yrkandena 2, 3 och 10, 2017/18:293 av (C) yrkandena 1 och 2, 2017/18:532 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2, 2017/18:3222 av m.fl. (M) yrkande 47, 2017/18:3239 av m.fl. (M) yrkande 19, 2017/18:3331 av m.fl. (SD) yrkandena 4 och 5, 2017/18:3566 av m.fl. (M) yrkande 20, 2017/18:3684 av m.fl. (C) yrkandena 11, 39 och 40, 2017/18:3745 av m.fl. yrkande 2, 2017/18:3775 av m.fl. (C) yrkande 11 och 2017/18:3829 av m.fl. (KD) yrkandena 7 och 8. Samarbete med FN, EU och Nato Utskottet vill liksom regeringen understryka FN:s centrala roll för hantering av konflikter i världen och för att ge legitimitet åt internationella krishanteringsinsatser. Ett starkt FN-system i ett nära samarbete med regionala och andra organisationer är centralt. De principer för mellanstatligt samarbete som ges i utgör grunden för det globala kollektiva säkerhetssystemet, och det är angeläget att slå vakt om dessa. är det enda organ som kan ge folkrättsgrundade och universella mandat för fredsfrämjande insatser samt införande av sanktioner. FN är garant för den globala säkerhetsordningen och är som sådan avgörande för . bör fördjupa och förstärka FN:s förmåga genom att delta i FN-ledd fredsfrämjande verksamhet. Utskottet välkomnar de reforminitiativ, inklusive uppföljning av Hipporapporten och FN:s översyn av polisverksamheten, som tagits inom FN, och anser liksom regeringen att dessa bör stödjas. Utskottet instämmer också i regeringens bedömning att bör utveckla sitt arbete med att stärka kapaciteten och utbildningsnivån bland FN-personal militärt, polisiärt och civilt. Utskottet konstaterar att som medlem i 2017–2018 har också möjlighet att påverka mandatutformningen för insatserna, både i syfte att göra dem mer genomförbara baserade på en politisk analys och för att föra in viktiga horisontella perspektiv som kvinnor, fred och säkerhet respektive konfliktförebyggande. Samarbetet i EU intar en särställning i svensk utrikes- och säkerhetspolitik, vilket också anförs i skrivelsen. Europeiska unionen bidrar till fred och säkerhet i sitt närområde och globalt. EU:s förmåga att agera som en säkerhetspolitisk aktör är en funktion av medlemsstaternas resurser, sammanhållning och politiska vilja. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att ett starkt europeiskt samarbete, med Europeiska unionen som kärna, är av stor vikt mot bakgrund av det ökande antalet konflikter i världen. EU bör därför stärkas som säkerhetspolitisk aktör, bl.a. genom att utveckla unionens förmåga att planera och genomföra civila och militära krishanteringsinsatser. bör aktivt bidra till den konceptuella utvecklingen inom den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken och fortsätta att bidra till EU:s civila och militära krishanteringsinsatser. Utskottet instämmer dock i försvarsutskottets uppfattning att det europeiska säkerhets- och försvarspolitiska samarbetet inte ska präglas av överstatlighet och att fortsatt ska ha möjlighet att påverka beslut om svenskt deltagande i internationella militära insatser. Militära och försvarsmässiga beslut med konsekvenser på EU-nivå fattas enligt gällande fördrag med enhällighet, och varje medlemsstat har därmed vetorätt i dessa frågor. Utskottet vill också understryka betydelsen av fortsatt nära samarbete mellan EU och FN vad gäller krishanteringsinsatser, liksom ett konstruktivt samarbete mellan EU och Nato. EU:s globala strategi för unionens utrikes- och säkerhetspolitik, som presenterades , är det strategiska ramverket för EU:s externa agerande. Den bygger på insikten att inget europeiskt land är starkt nog att på egen hand möta de säkerhetspolitiska utmaningar vi står inför. Strategin utgår från en bred och värderingsbaserad syn på säkerhet och försvarar den europeiska säkerhetsordningen och den regelbaserade, multilaterala världsordningen med FN och folkrätten som kärna. EU antog rådsslutsatser om säkerhet och försvar, med fokus på civil och militär krishantering, som uppföljning av den globala strategin. Dessa bekräftades också av . Aktiveringen av det permanenta strukturerade samarbetet (Pesco) är ett led i uppföljningen av strategin. Syftet är att stärka den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken, GSFP. Enligt Lissabonfördragets artikel 42 (6) och 46 kan de av EU:s medlemsstater som så önskar upprätta ett permanent strukturerat samarbete för att bidra till att utveckla unionens operativa förmåga att genomföra militära krishanteringsuppgifter. Dessa förmågor, som tillhandahålls av medlemsstaterna, är en integrerad del av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och kan användas i syfte att bevara freden, förebygga konflikter och stärka internationell säkerhet i enlighet med principerna i . I samarbetet kan de medlemsstater delta som uppfyller vissa krav och är beredda att göra åtaganden för att öka tillgängligheten, samarbetsförmågan, flexibiliteten och transportförmågan för gemensamma krishanteringsinsatser, att samarbeta för att åtgärda brister inom kapacitetsutveckling, harmonisera identifieringen av militära behov och nå överenskomna mål för nivån på investeringar i försvarsmateriel samt att i förekommande fall delta i materielutvecklingsprogam inom den Europeiska försvarsfonden. enades i sina rådsslutsatser om behovet av att sjösätta ett inkluderande och ambitiöst Pesco. Medlemsstaterna ska enligt slutsatserna upprätta en gemensam förteckning över vilka åtaganden som ska ligga till grund för deltagande i samarbetet. Därefter ska de medlemsstater som avser att delta i Pesco notifiera rådet om sin avsikt, varefter rådet ska besluta att upprätta Pesco och fastställa vilka medlemsstater som avser att delta. Pesco kommer att bestå av två delar. Den första är den centrala samordnande funktion som utgör ramen för samarbetet. Därtill kommer ett antal konkreta projekt att lanseras. Deltagande i enskilda projekt kommer att vara frivilligt. Det framgick av utrikesrådet föredragning för utskottet att regeringen verkar för att Pesco ska uppfylla två strategiska mål: att stärka den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken samt att bidra till stärkt europeisk sammanhållning. Regeringen vill se ett inkluderande Pesco, där så många EU-medlemsstater som möjligt väljer att delta från början. För regeringen är det även viktigt att Pesco leder till en ökad operativ förmåga och bidrar till att kan ta ett ökat ansvar för sin egen säkerhet. Utskottet har inga invändningar mot regeringens ställningstagande. har förhandlingar om utformningen av Pesco skett i medlemskretsen vilket resulterat i en underrättelse (notification) som specificerar vilka åtaganden som medlemsstaterna gör genom deltagande i det strukturerade samarbetet. Kabinettssekreterare redogjorde för detta och aviserade även att regeringen avser återkomma till med en proposition om deltagande i Pesco. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att , genom fortsatt och fördjupat deltagande i Natos kvalificerade övningsverksamhet, upprätthåller och utvecklar förmågan att delta i internationella krishanteringsinsatser, såväl med Nato som med FN och EU. övningssamarbete med Nato främjar också utvecklingen av det svenska nationella försvaret. På motsvarande sätt stärks Natos arbete för kvinnor, fred och säkerhet av den utbildningsverksamhet som organisationen får genom in Military Operations (NCGM) i som fungerar som Natos ”Department Head” när det gäller jämställdhet. Utskottet noterar att deltagandet i Natoledda insatser av och andra icke-allierade länder som bidrar med trupp styrs av ett politiskt-militärt ramverk som reglerar konsultationer och deltagande i insatser. Det framgår av skrivelsen att har drivit på för en tillämpning av detta ramverk som säkerställer att deltagande partnerländer på ett adekvat sätt involveras i beslutsprocesserna. Utskottet instämmer med regeringen att har ett intresse av ett välfungerande samarbete mellan Nato och EU. Strävan att utveckla EU-Natosamarbetet ligger i linje med engagemang som medlem i EU och nära partner till Nato. Vidare är det i intresse att de begränsade resurser som står till medlemsstaternas förfogande används på bästa sätt. Utgångspunkten är att samarbetet mellan Nato och EU ska bygga på respekt för respektive organisations karaktär, mandat och beslutsautonomi. Samarbetet bör grunda sig på principen om komplementaritet och ska inte påverka den särskilda karaktären hos säkerhets- och försvarspolitiken i någon medlemsstat. Mot bakgrund av vad som här anförts avstyrker utskottet motionerna 2016/17:48 av m.fl. (V) yrkande 20, 2017/18:293 av (C) yrkande 3, 2017/18:323 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2017/18:354 av m.fl. (M), 2017/18:355 av m.fl. (KD) yrkandena 1–3, 2017/18:3684 av m.fl. (C) yrkande 12 och 2017/18:3745 av m.fl. (KD) yrkande 9. Kvinnor, fred och säkerhet samt skydd av civila i väpnade konflikter Utskottet välkomnar att regeringen understryker att ska verka för en samordnad, långsiktig, konsekvent och hållbar agenda för kvinnor, fred och säkerhet. ska verka för att FN:s normativa policyramverk för agendan omsätts i konkreta resultat på marken som gynnar fred, säkerhet och jämställdhet lokalt. Agendan för kvinnor, fred och säkerhet ska också vara en prioriterad dialogfråga. Sexuellt och könsrelaterat våld, inklusive konfliktrelaterat sexuellt våld, är oacceptabelt. Utskottet anser liksom regeringen att absolut nolltolerans måste råda gentemot sexuella övergrepp och utnyttjande som begås av fredsbevarande personal, såväl uniformerad som civil. FN och dess medlemsstater får aldrig uppfattas sakna handlingskraft eller adekvata mekanismer för att ställa ansvariga till svars, oavsett vilka förövarna är. ska verka för att förebyggande åtgärder vidtas, liksom uppmuntra rapportering samt visselblåsare och främja skydd av dessa. Det framgår av skrivelsen att kvinnor, fred och säkerhet är en högt prioriterad fråga under medlemskap i 2017–2018. ska verka för att genomförandet av resolution och efterföljande resolutioner ska ingå som en tydlig och integrerad del av mandaten för FN:s fredsfrämjande insatser och genomförandet av dessa, samt för FN:s verksamhet i stort i länder som är eller har varit i konflikt. Skydd av civila ska baseras på jämställdhetsanalyser som tar hänsyn till särskilda perspektiv och skyddsbehov för kvinnor, män, flickor respektive pojkar. ska fortsatt hålla en hög profil i frågan om nolltolerans vad gäller sexuellt utnyttjande och exploatering i FN-kontext, långsiktigt såväl som kortsiktigt, och fortsatt arbeta med frågan på flera fronter för att åstadkomma förbättringar. Utskottet delar även regeringens uppfattning att ska verka för att öka andelen kvinnor i de fredsfrämjande insatserna, inklusive på chefs- och beslutsfattande nivå, som ett mål i sig, och för att öka den operativa effektiviteten. I den mån de inte tillgodosetts genom vad som här anförts avstyrker utskottet motionerna 2016/17:48 av m.fl. (V) yrkandena 18 och 19, 2016/17:159 av m.fl. (V) yrkandena 17, 19, 20 och 22, 2016/17:3208 av m.fl. (KD) yrkande 18, 2017/18:228 av m.fl. (L) yrkandena 7 och 8, 2017/18:532 av m.fl. (V) yrkandena 3–5, 7 och 9–11, 2017/18:3239 av m.fl. (M) yrkande 5, 2017/18:3745 av m.fl. (KD) yrkande 14 och 2017/18:3775 av m.fl. (C) yrkande 8. har vid beredningen av internationella insatser vid ett flertal tillfällen understrukit vikten av tydlig målsättning och utvärdering av insatserna (bl.a. i bet. 2016/17:UFöU3). Utskottet vill i sammanhanget också erinra om att utvärderingen av samlade insatser i (SOU 2017:16) visade på vikten av att tidigt fastställa en övergripande strategi som gäller hela engagemanget. Utvärderaren föreslog därför att en särskild funktion inom skulle inrättas och få ansvar för att utarbeta förslag till en sådan strategi för kommande internationella insatser. Den övergripande strategin bör enligt utredaren ange målsättningar, tidslinjer och arbets- och ansvarsfördelningen för de olika delarna av den svenska insatsen. Den särskilda funktionen bör också ansvara för en återkommande och strukturerad resultatredovisning av engagemanget till regering och riksdag. Utskottet noterar att regeringen i skrivelsen tydliggör att systematisk återrapportering och erfarenhetsinhämtning är central för att kunna dra lärdomar av bidrag till internationella insatser. ska verka för en effektiv regelbunden uppföljning nationellt och internationellt av pågående insatser. Regeringen understryker också vikten av att de internationella insatserna har realistiska mandat med tydliga mål och måluppfyllnadsmetoder, att slutmål (”end state”) identifieras för fler insatser och att varje insats har en väl definierad roll i förhållande till det internationella samfundets övriga ansträngningar. Utskottet instämmer med regeringen att nationella mål för insatser måste vara förenliga med det mandat som insatserna har. Det är av stor vikt att eventuella nationella målsättningar inte leder till konkurrens med insatsernas samlade målsättningar. Utskottet instämmer även i regeringens uppfattning att det finns mycket att göra för att förstärka såväl den civil-militära samverkan som samverkan mellan myndigheter. Utskottet noterar att sedan granskning av svenska bidrag till internationella insatser (skr. 2011/12:18, bet. 2011/12:UU13) har åtgärder genomförts för att förstärka samordningen mellan instrument och myndigheter. Bland annat inrättades 2013 det s.k. i syfte att öka samverkan mellan de myndigheter som bidrar till den fredsfrämjande verksamheten och att söka synergierna mellan olika delar av det svenska engagemanget i ett land eller en region. består av de nio myndigheter som bidrar till freds- och säkerhetsfrämjandet. Dessa är FBA, Försvarsmakten, Kriminalvården, , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, polisen, Sida, domstolar och . En årlig avrapportering sker till regeringen. FBA har ett omfattande uppdrag att bidra till samordning och samverkan inom den internationella fredsfrämjande verksamheten. Även övriga berörda myndigheter har i uppdrag att samverka. I syfte att skapa en enhetlig styrning, en ökad transparens och effektivitet samt flexibilitet i regeringens styrning av den internationella civila krishanteringsverksamheten införde regeringen ett gemensamt regleringsbrev för de berörda myndigheterna . Utskottet välkomnar de åtgärder som vidtagits av regeringen för att förbättra utvärderingen och uppföljningen av internationella insatser. Utskottet utgår från att regeringen i samband med kommande propositioner om deltagande i internationella insatser återkommer till frågan om mål för och utvärdering av respektive insats. Psykologiskt försvar och cybersäkerhet Utskottet har inga invändningar mot försvarsutskottets bedömningar vad gäller regeringens arbete med psykologiskt försvar och cybersäkerhet och avstyrker därmed motion 2017/18:355 av m.fl. (KD) yrkandena 4 och 5. Utskottet har inga synpunkter på skrivelse 2016/17:196 utöver vad som framgår ovan och föreslår därmed att skrivelsen läggs till handlingarna. Utöver de yrkanden som behandlas tidigare i detta betänkande finns förslag i ett antal motioner som är föremål för förenklad motionsbehandling enligt de riktlinjer som har fastslagit med anledning av betänkande 2005/06:RS3 och i enlighet med promemorian Förenklad motionsbehandling –2018 som utrikesutskottet fastställde . Utskottet har vid en genomgång och beredning funnit att de motioner som redovisas nedan inte kan vara aktuella för något tillkännagivande från . Efter denna behandling avstyrker ett enigt utskott motionerna: 2017/18:784 av Lawen Redar (S) 2017/18:936 av (S) 2017/18:2198 av (S) 2016/17:94 av (KD) 2016/17: 899 av (S) 2016/17:2870 av Lawen Redar (S) 2016/17:3276 av (SD) Deltagande i civila och militära insatser, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2172 av m.fl. (M) yrkande 12, 2015/16:2971 av m.fl. (M) yrkande 17, 2016/17:2768 av m.fl. (M) yrkande 18, 2016/17:3204 av m.fl. (M) yrkandena 15 och 16, 2017/18:3222 av m.fl. (M) yrkande 47, 2017/18:3239 av m.fl. (M) yrkande 19 och 2017/18:3566 av m.fl. (M) yrkande 20 och 2015/16:2250 av m.fl. (KD) yrkandena 4 och 8, 2015/16:3125 av m.fl. (SD) yrkandena 4 och 5, 2016/17:159 av m.fl. (V) yrkande 29, 2016/17:2871 av m.fl. (SD) yrkande 5, 2016/17:3207 av m.fl. (KD) yrkande 8, 2016/17:3208 av m.fl. (KD) yrkandena 2, 3 och 10, 2017/18:293 av (C) yrkandena 1 och 2, 2017/18:532 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2, 2017/18:3331 av m.fl. (SD) yrkandena 4 och 5, 2017/18:3684 av m.fl. (C) yrkandena 11, 39 och 40, 2017/18:3745 av m.fl. (KD) yrkande 2, 2017/18:3775 av m.fl. (C) yrkande 11 och 2017/18:3829 av m.fl. (KD) yrkandena 7 och 8. internationella insatser är ett viktigt bidrag för att stärka arbetet för fred och säkerhet på oroliga platser runt om i världen. Genom att delta i internationella insatser stärker vi säkerhet och vårt säkerhetspolitiska inflytande. Det finns ingen motsättning mellan försvaret av och fredsfrämjande insatser utomlands. har sammanlagt över 100 000 svenskar deltagit i insatser i utlandsstyrkan. Veteranerna har gjort betydande insatser i länder som , , och . Svenska militära internationella insatser kommer fortsatt att vara betydelsefulla. Det är viktigt att och andra länder även fortsatt har ett starkt internationellt militärt engagemang för fred, säkerhet och stabilitet. Vi måste också ha en helhetssyn på insatserna där nödvändiga frågor om vad vi vill uppnå och hur vi ser på långsiktigheten i insatserna måste ställas.