bet · H501SkU19 · 2018-05-18 00:00:00 — Det pågår också ett arbete inom och inom med att ytterligare stärka kvalitet i folkbokföringen. Utskottet finner inte nu skäl att föregripa detta arbete och är således inte berett att förorda ett tillkännagivande till regeringen i enlighet med yrkandena i motionerna. Utskottet avstyrker därmed motionerna. Folkbokföring av barn på två adresser Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att barn ska kunna vara folkbokförda på två adresser och att brev till vårdnadshavare ska adresseras till samtliga föräldrar. Barn (personer ) ska folkbokföras enligt samma regler som vuxna och ska vara folkbokförda där de tillbringar sin nattvila eller motsvarande vila (dygnsvilan). Barn kan ibland bo på två ställen, vilket kan innebära dubbel bosättning. Det är t.ex. vanligt när föräldrarna har var sin bostad och barnet vistas hos båda föräldrarna. Huvudregeln är att barnet då får folkbokföras hos den av vård-nadshavarna som de båda är överens om. Detta gäller i de fall då föräldrarna har gemensam vårdnad om barnet och barnet bor ungefär lika ofta hos båda sina föräldrar. Om huvudregeln inte är tillämplig, t.ex. när föräldrarna inte är överens om barnets folkbokföring, ska ett barn folkbokföras hos den förälder där barnet tillbringar flest nätter. Om barnet bor lika mycket tid hos båda föräldrarna ska folkbokföringen inte ändras så länge en förälder bor kvar i familjens tidigare gemensamma bostad. Detta gäller även om barnet tillbringar mer hos den andra föräldern. Om det inte finns någon sådan gemensam bostad och barnet bor lika många nätter hos båda föräldrarna eller om föräldrarna lämnar olika uppgifter om var barnet bor, ska barnets folkbok-föring bestämmas utifrån barnets boendesituation. Vid denna typ av bedöm-ning av ett barns folkbokföring är det som beslutar var barnet ska vara folkbokförd. I motion 2017/18:2861 yrkandena 1 och 2 av (C) anförs att det bör finnas möjlighet för barn att vara skrivna på flera adresser. Det finns många fall där det skulle vara rimligt att barn kan vara mantalsskrivna på dubbla adresser. Vidare anförs att i de fall där föräldrarna är separerade kan den ena föräldern avsiktligt eller oavsiktligt missa information om barnet. Brev till vårdnadshavare ska därför adresseras till samtliga föräldrar. Enligt (se SOU 2009:75 Folkbokföringen s. 382) finns det inte tillräckligt starka skäl för att införa en möjlighet att folkbokföra ett barn på två ställen eller att låta barnet vara folkbokförd hos den ena föräldern och registrera den andra förälderns adress i folkbok-föringsdatabasen. 2012/13:SkU25) antog i stället bestämmel-ser som innebär att om vårdnadshavarna är överens ska de själva kunna välja var ett barn som bor ungefär lika mycket hos dem båda ska anses bosatt. En vårdnadshavare ska också vid gemensam vårdnad ensam kunna överklaga ett beslut om barnets folkbokföring. Utskottet är inte berett att tillmötesgå motionärernas förslag om ett tillkännagivande om att barn ska kunna vara folkbokförda på två adresser eller om att reglerna bör ses över. Utskottet avstyrker motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår förslag om könsneutrala personnummer, om att få möjlighet att ändra ålder i personnumret om detta har blivit felaktigt vid personens inflyttning till , om att det bör införas ett nordiskt personnummer system och om att det bör göras en översyn av personnummersystemet i . avslår också förslag om att göra samordningsnummer till en rättighet för utländska medborgare och om att finna en lösning på problemet med samordningsnummer för asylsökande. Jämför reservation 4 (V) och 5 (KD). Alla personer som folkbokförs i tilldelas ett personnummer som identitetsbeteckning. Den som en gång fått ett personnummer kommer att behålla samma nummer livet ut. Det innebär att personnumret inte ändras vid t.ex. flyttning från eller till . Personnumret infördes och då som ett system med födelsetid plus ett tresiffrigt födelsenummer. gjordes en ändring som innebar att man införde en kontrollsiffra som fjärde siffra i personnumret. Personnumret anger dels personens födelsetid, dels ett födelsenummer samt en kontrollsiffra. De enda uppgifter som kan utläsas ur ett personnummer är födelsetid och kön. Könet framgår av näst sista siffran i personnumret som är udda för män och jämn för kvinnor. Ett grundläggande problem med personnumren är att antalet tillgängliga nummer är för litet. Problemen har lösts genom att det är möjligt att i stället ange en till födelsedagen närliggande dag vid fastställande av personnummer. Avsikten har varit att öka antalet tillgängliga personnummer med bibehållen utformning av personnumret (prop. 2008/09:111, bet. 2008/09:SkU28). Utredningen om personnummer och samordningsnummer utredde en rad möjliga förändringar, bl.a. att slopa kopplingen till kön. Alternativet ger inga nya nummer men ökar flexibiliteten i användningen. Ett könlöst person-nummer innebär nackdelar för statistik och forskning men har fördelen att ett sådant personnummer inte pekar ut en persons kön och att personnumret inte behöver ändras efter ett könsbyte. Den lösning som valdes innebär att kopplingen till födelsedatumets daguppgift släpptes. tilldelas en person som inte är eller har varit folk-bokförd i efter begäran från en myndighet ett särskilt nummer, ett s.k. samordningsnummer. kunde även dessa personer tilldelas personnummer om det fanns ett uttryckligt författningsstöd. Eftersom identiteten ofta är osäker när det gäller personer som inte är folkbokförda i landet ansågs det lämpligt att personnummer reserverades för personer som är folkbokförda. Samordningsnummer infördes eftersom risken för person-förväxling och behovet av säker kommunikation mellan myndigheter ändå ansågs kräva en enhetlig personbeteckning även för personer som inte är folkbokförda (prop. 1997/98:9 s. 78 f.). Samordningsnumret är konstruerat som ett personnummer men med sifferkombinationer som inte kan förekomma i personnumret på så sätt att siffrorna för dag adderas med 60. Genom en lagändring får uppgifter om personer med sam-ordningsnummer, om det inte råder osäkerhet om personernas identitet, ingå i det statliga personadressregistret (SPAR). På så vis har företag och andra privata organisationer fått en möjlighet att genom en enkel registerkontroll verifiera de uppgifter som en person med samordningsnummer lämnar om sin identitet (prop. 2007/08:58, bet. 2007/08:SkU26). Behörigheten att begära ett samordningsnummer har utvidgats till att kunna omfatta även andra organ än myndigheter enligt vad regeringen bestämmer (prop. 2008/09:111, bet. 2008/09:SkU28). Regeringen har sedan förordnat om att får tilldela samordningsnummer på begäran av en statlig myndighet eller en enskild utbildningsanordnare som har tillstånd att utfärda vissa examina och som i sin verksamhet behöver ett samordningsnummer för en person för att undvika personförväxling eller för att utbyta information om personen med andra myndigheter eller organisationer (SFS 2009:275). Samordningsnummer får tilldelas en person om det inte råder osäkerhet om hans eller hennes identitet. Även om det råder osäkerhet om en persons identitet får samordningsnummer tilldelas för – registrering i register som förs enligt lagen (1998:620) om belastnings-register, lagen (1998:621) om misstankeregister, lagen (2010:362) om polisens allmänna spaningsregister och polisdatalagen (2010:361) – annan behandling av uppgifter enligt polisdatalagen eller i övrigt inom rättsväsendets informationssystem – registrering i verksamhetsregister enligt förordningen (2001:720) om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen när det gäller personer som omfattas av lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. – registrering i beskattningsdatabasen. har utvecklat en tjänst där myndigheter rekvirerar samordnings-nummer elektroniskt. har också på uppdrag av regeringen och i samråd med , , och utrett förutsättningarna för att låta samtliga asylsökande i få samordningsnummer. lämnade sin utredning till och föreslog att samtliga asylsökande ska tilldelas samordningsnummer och att ska rekvirera numren från . I motion 2017/18:665 av (S) anförs att man bör se över möjligheten att ta bort könsbestämningen i löpnumret i slutet av ett personnummer. På det sättet kan var och en identifiera sig med den identitet man anser sig tillhöra. I motion 2017/18:1864 av (C) anförs att många nya svenska medborgare har en felaktig ålder i sitt personnummer. De bör ha möjlighet att framställa en begäran om att få ändra detta, och om de kan göra sannolikt en annan ålder än den som tidigare uppgetts ska de ha möjlighet att få åldersuppgifterna ändrade. Regeringen bör därför utreda hur flyktingar som blivit svenska medborgare ska ges möjlighet att ändra sin ålder om den är fel. I motion 2017/18:2395 av och (båda MP) anförs att det borde införas gemensamma nordiska personnummer. Våra svenska personnummer börjar ta slut. Inom en överskådlig framtid kommer systemet att behöva göras om. Det vore klokt att använda reformen till att riva ytterligare gränshinder mellan de nordiska länderna. Den som kommer till från ett annat nordiskt land får ett svenskt personnummer först i samband med folkbokföring. Om systemet med personnummer är gemensamt skulle administration och hinder för enskilda kunna undanröjas. skulle vardagen underlättas betydligt också för de nordiska medborgare som verkar i landet utan att vara folkbokförda här. I motion 2017/18:2713 av (S) anförs att samordningsnummer bör göras till en rättighet för utländska medborgare och underlätta för dem att öppna bankkonto i en svensk bank, vilket i sin tur skulle underlätta för anställning och egenförsörjning. I kommittémotion 2017/18:3394 yrkande 10 av m.fl. (KD) anförs att det för asylsökande som vill börja arbeta finns flera praktiska hinder, bl.a. problem med att få det samordningsnummer som behövs för att kunna begära A-skattsedel. Man bör därför finna en lösning på frågan om samordningsnummer för asylsökande. I kommittémotion 2017/18:3596 yrkande 2 av m.fl. (V) anförs att införandet av ett nytt personnummersystem bör utredas. kommer personnummersystemet att behöva göras om eftersom numren håller på att ta slut. Det är viktigt att ett nytt system kan tillåta en könsuppdelad statistik, men denna bör naturligtvis även inkludera personer som varken identifierar sig som man eller kvinna. I kommittémotion 2017/18:3607 yrkande 12 av m.fl. (V) anförs att bör ges tydliga direktiv om att folkbokföringsregistret ska anpassas efter det juridiska könet. Den familjerättsliga lagstiftningen är föråldrad, könsstereotyp och saknar ett tydligt barnperspektiv. Vi anser att det saknas skäl att dela upp föräldraskapet och göra åtskillnad mellan moderskap och faderskap. För oavsett vilken sexuell läggning och juridiskt eller biologiskt kön den person som föder barnet har så är den personen barnets förälder. Samma sak gäller den eller de personer som i övrigt är att anse som barnets förälder eller föräldrar. Det bör göras en översyn av den familjerättsliga lagstiftningen i syfte att den ska bli både materiellt och språkligt könsneutral. Utredningen om personnummer och samordningsnummer utredde en rad möjliga förändringar, bl.a. att slopa kopplingen till kön. Alternativet ger inga nya nummer men ökar flexibiliteten i användningen. Ett könlöst personnummer innebär nackdelar för statistik och forskning men har fördelen att ett sådant personnummer inte pekar ut en persons kön och att personnumret inte behöver ändras efter ett könsbyte. Den lösning som valdes innebär att kopplingen till födelsedatumets daguppgift släpptes. Avsikten har varit att öka antalet tillgängliga personnummer med bibehållen utformning av personnumret. Utskottet konstaterar att personnumret sedan gammalt har en utformning som anknyter till personen genom att det dels består av födelsedata, dels innehåller en uppgift om kön. Uppgiften om kön har sin grund i kraven på könsuppdelad statistik. Ett könsneutralt personnummer skulle innebära att uppgiften om kön måste tas fram på annat sätt. Utskottet är inte berett att tillstyrka en sådan omläggning och avstyrker därför motionsförslaget om könsneutrala personnummer. I sammanhanget bör det påpekas att den som har bytt kön också har möjlighet att byta personnummer. har särskilda rutiner för detta. Utskottet kan vidare konstatera att samordningsnummer ges till utländska personer som vistas tillfälligt här i landet eller har rätt till olika förmåner utan att vistas här och att förutsättningarna för att använda dessa nummer för identifikation har förbättrats genom att de ingår i det statliga person-adressregistret. har lämnat förslag på grundval av den utredning som verket har genomfört om förbättringar av användandet av samordningsnummer. Utskottet ser därför inte någon anledning att rikta ett tillkännagivande till regeringen om att se över systemet med samordnings-nummer. Utskottet avstyrker motionerna. Skydd för folkbokföringsuppgifter och skyddad identitet Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att ytterligare skydda privatpersoners känsliga uppgifter från offentligheten, att bevilja en permanent skyddad identitet som inte är föremål för omprövning och att göra det lättare att byta identitet vid långvarigt hot mot hälsa och liv. Jämför reservation 6 (M, C, L, KD) och 7 (SD). Uppgifter som registreras i folkbokföringen är som regel offentliga. Sekretess gäller hos alla myndigheter om det av särskild anledning kan antas att den enskilde, eller någon närstående, kan lida skada eller men om uppgifter om personen lämnas ut (22 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen). En sådan särskild anledning som avses i bestämmelsen kan vara befarad person-förföljelse. Om man på förhand kan misstänka att utlämnande av uppgifter om en person kan förorsaka personförföljelse eller annan skada kan sekretess-markering i folkbokföringsregistren tillgripas som en första skyddsåtgärd. Markeringen anger att särskild försiktighet bör iakttas vid bedömningen av om uppgifter om personen i fråga bör lämnas ut, eftersom uppgifterna kan omfattas av sekretess. Sekretessmarkeringen är alltså avsedd att ge myndig-heterna en varningssignal inför uppgifter som normalt lämnas ut utan särskild sekretessprövning. Förfarandet med sekretessmarkering är inte lagreglerat. Förfarandet har dock använts inom folkbokföringen , och har utarbetat särskilda rutiner för systemet. JO har också accepterat förfarandet. Sekretessmarkeringen omprövas i regel . Den skyddade personen ska då redogöra för de aktuella förhållandena, varvid det prövas om skyddet ska vara kvar. Ett annat sätt att skydda personuppgifter i folkbokföringen är att genom beslut om s.k. kvarskrivning (16 § folkbokföringslagen) tillåta att en person som flyttar är folkbokförd på den gamla folkbokföringsadressen om personen av särskilda skäl kan antas bli utsatt för brott, förföljelse eller allvarliga trakasserier på annat sätt. Kvarskrivning kan endast ske efter ansökan från den enskilde och får endast medges om den enskildes behov av skydd inte kan tillgodoses genom besöksförbud eller på annat sätt. Kvarskrivning får även avse den utsatta personens medflyttande familj. Kvarskrivning får medges för högst i taget och kombineras ofta med sekretessmarkering. Bestämmelser om fingerade personuppgifter infördes och regleras i lagen (1991:483) om fingerade personuppgifter. Enligt lagen kan en folkbokförd person som riskerar att bli utsatt för allvarlig brottslighet som riktar sig mot hans eller hennes liv, hälsa eller frihet medges att använda andra personuppgifter om sig själv än de verkliga (fingerade personuppgifter). Det krävs också att personen inte kan ges tillräckligt skydd genom kvarskrivning eller på annat sätt. Huvudregeln är att medgivandet gäller för obegränsad tid, men det får begränsas till . Ett medgivande att använda fingerade personuppgifter får även ges åt en familjemedlem som varaktigt bor tillsammans med den person som riskerar att bli utsatt för allvarlig brottslighet. Medgivandet lämnas av efter ansökan hos Rikspolis-styrelsen. antog (bet. 2013/14:SkU34) regeringens förslag i proposition 2013/14:178 Förstärkt skydd för hotade och förföljda personer. Genom propositionen gjordes ändringar i folkbokföringslagen (1991:481) och i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) som innebär att möjlighet att begära hjälp av socialnämnden i ärenden om kvarskrivning och sekretessmarkering lyfts fram i lagtexten och att sekretessen för person-uppgifter i ärenden om kvarskrivning stärks. I motion 2017/18:2469 av (SD) anförs att man ytterligare bör skydda privatpersoners känsliga uppgifter från offentligheten. Det finns ingen anledning till att offentlighetsprincipen ska vara så omfattande som den är , där privatpersoner tvingas lämna ut så gott som allt om sina liv. Regeringen bör därför återkomma med förslag för att privatpersoner enklare ska kunna skydda känsliga uppgifter från främmande människor. I partimotion 2017/18:3586 yrkande 11 av m.fl. (L) anförs att offer för hedersrelaterat våld är särskilt utsatta eftersom hoten utövas av flera, ofta närstående personer, . Hoten kvarstår ofta även om bedömningen görs att den mest akuta hotnivån gått över. Där så är nödvändigt bör samhället bevilja en permanent skyddad identitet för personer som lever med en långvarig hotbild och som därmed inte behöver bli föremål för regelbunden omprövning. I kommittémotion 2017/18:3718 yrkandena 1 och 2 av Per Åsling m.fl. (C, M, L, KD) anförs att regeringen skyndsamt bör lägga fram förslag på åtgärder för att förstärka skyddet för hotade och förföljda personers personuppgifter. Vidare anförs att det finns situationer där personer är särskilt utsatta och lever med en långvarig hotbild. Samhället måste se allvarligt på detta och kunna ge ett långvarigt skydd. För att stärka skyddet i de fall då det inte är aktuellt med fingerade personuppgifter bör det därför bli möjligt att ge ett permanent skydd även genom kvarskrivning som inte behöver bli föremål för regelbunden omprövning . I kommittémotion 2017/18:3736 yrkande 14 av m.fl. (M) anförs att permanent skyddad identitet bör möjliggöras för den som är utsatt för hedersvåld och förtryck där så är nödvändigt. I kommittémotion 2017/18:3789 yrkande 38 av m.fl. (C) anförs att vissa fall av våld i en nära relation leder till att offrens liv begränsas kraftigt. Skyddad identitet och kvarskrivning är en hjälp på kort sikt, men i förlängningen är det ett mycket svårt sätt att leva ett normalt liv. Det bör därför bli lättare att byta identitet när det finns ett allvarligt och långvarigt hot mot hälsa och liv i en nära relation. Regeringen har lämnat en proposition (prop. 2017/18:145) till med förslag som syftar till att förbättra och öka skyddet för hotade och förföljda personer. Regeringen föreslår att kvarskrivning ska ersättas av skyddad folkbokföring som ska vara ett mer flexibelt institut. Skyddad folkbokföring ska bl.a. få ske på annan ort än den gamla folkbokföringsorten utan att personen flyttar och kunna ges . Förslaget gör det möjligt att i större utsträckning ge ett skydd som är bättre anpassat efter vars och ens specifika situation. Vidare lämnas förslag på en ny stark sekretess för personer med skyddad folkbokföring som ska gälla i mål eller ärenden vid en domstol eller en annan myndighet. Regeringen lämnade propositionen Straffrättsligt skydd mot olovlig identitetsanvändning (prop. 2015/16:150) som därefter beslutades av . Lagstiftningen trädde i kraft . Bestämmelsen innebär att ett nytt brott införs i , olovlig identitetsanvändning. Straffbestämmelsen syftar till att motverka missbruk av identitetsuppgifter och ge skydd mot den integritetskränkning det innebär att få dessa utnyttjade. Genom kriminaliseringen får den drabbade bättre möjlighet att ta till vara sin rätt. Lagstiftningen på området kommer att ändras fr.o.m. . Dessa förändringar stärker skyddet för hotade och förföljda personer. Utskottet är inte berett att föregripa den nya lagstiftningen genom att förorda ett tillkännagivande till regeringen med de inriktningar som motionärerna föreslår. Utskottet förutsätter att regeringen noga följer och utvärderar utvecklingen av den nya lagstiftningen. Utskottet avstyrker motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår förslag om att nationella id-kort ska bli standard och att körkortet ska göras om till ett nationellt id-kort. Jämför reservation 8 (SD). krav för att en person ska kunna ansöka om id-kort är att han eller hon är folkbokförd i , har fyllt och kan styrka sin identitet. Om personen är måste han eller hon ha vårdnadshavarens medgivande. Det går att ansöka om id-kort även om personen som ansöker eller intygsgivaren har skyddade personuppgifter. Om man saknar en giltig id-handling kan ansökan intygas av en s.k. god-känd intygsgivare som är med när man besöker ett av servicekontor. I motion 2017/18:107 av (SD) anförs att eftersom det nationellt och inom Schengenområdet fungerar att identifiera sig med ett nationellt id-kort är det överflödigt att tillverka id-kort som inte är nationella. Nationella id-kort bör därför göras till standard bland id-kort. I motion 2017/18:3250 av (M) anförs att nationella id-kort erbjuder ett alternativ till pass som internationell identitetshandling vid exempelvis resor utomlands. För att underlätta för resande bör det svenska körkortet göras om för att kunna fungera som ett nationellt id-kort. Utskottet utgår från att regeringen följer utvecklingen vad gäller id-kort och vid behov föreslår förändringar i det regelverk som gäller. Utskottet är inte berett att förorda något tillkännagivande till regeringen på det sätt som motionärerna föreslår. Utskottet avstyrker därmed motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att sänka kraven på utländska handlingars bevisvärde i ärenden om dödförklaring. Om en person har försvunnit kan anhöriga ansöka om att få personen dödförklarad. Det kan vanligtvis göras tidigast , men under vissa förutsättningar, som naturkatastrofer eller stora olyckor, går det bra att ansöka eller efter försvinnandet. Har någon försvunnit och det inte finns några uppgifter om vad som inträffat, får frågan om dödförklaring tas upp tidigast efter försvinnandet. Om någon har försvunnit och det är utrett att den försvunna personen har omkommit, får man lämna in en ansökan om dödförklaring utan någon väntetid. Är det däremot inte utrett, men i hög grad sannolikt, att den försvunna personen är död, får man ansöka om dödförklaring tidigast efter försvinnandet. Det finns en särskild regel för den som har försvunnit i samband med en naturkatastrof eller stor olycka. I dessa fall får man ansöka om det i mycket hög grad är sannolikt att den försvunna personen har omkommit. När det gäller dödförklaringar än efter försvinnandet ska ärendet bedömas av en särskild nämnd inom – . Om bedömer att utredningen i ärendet talar för att personen är avliden, publiceras en kungörelse (ett särskilt meddelande) i Post- och och, om det finns skäl för det, i lokaltidning. I kungörelsen finns en uppmaning till den försvunna personen att kontakta och att allmänheten ska lämna uppgifter som kan bidra till utredningen. Efter publiceringen i tidningen måste gå. Denna tid (kungörelsetiden) är antingen två eller beroende på vad som framkommer vid utredningen. När kungörelsetiden har gått ut fattar den särskilda nämnden och beslut. Har inget som talar emot ansökan kommit in, dödförklaras personen. I beslutet anges en dödsdag. Efter detta kan bouppteckning och arvskifte ske. I motion 2017/18:2513 av (M) anförs att man bör se över möjligheterna till undantag för personer som kommer i kläm på grund av att svenska myndigheter inte godkänner vissa länders handlingars bevisvärde vid dödförklaring.