bet · H501CU20 · 2018-04-25 00:00:00 — Regeringen beslutade att inrätta ett samverkansråd för budget- och skuldfrågor. I rådet ingår , , , och . Även andra aktörer som bedöms kunna bidra i arbetet mot överskuldsättning får delta i arbetet, t.ex. representanter från kommuner och civila samhället. När det gäller information till branschen anger i sin årsredovisning att myndigheten ökade insatserna för att kommunicera med företagen under tillsyn och genomförde ett flertal FI-forum kopplade till konsumentskydd. hade även löpande kontakt med branschföreningarna om konsumentskyddsfrågor, liksom med enskilda bolag. lämnar på sin webbplats information till företag när det gäller finansiella tjänster. Utredningen om vissa konsumentkrediters utvärdering av redan vidtagna lagstiftningsåtgärder Enligt utredningsdirektiven skulle utredningens förslag även ta hänsyn till redan vidtagna åtgärder på området och utredaren skulle därför följa upp och redogöra för vilken effekt dessa åtgärder har haft. I betänkandet (SOU 2016:68) analyseras tre lagstiftningsåtgärder, bl.a. utvidgningen av sanktionsmöjligheter vid bristande kreditprövning. Utvärderingen innehåller övergripande synpunkter på lagstiftningens effekter. Utredningen anser att tillsyn har gett tydliga resultat, i vart fall när det gäller kreditgivarnas inhämtande av information från konsumenterna. Kreditprövningen har av verket i dessa avseenden i flera fall ansetts bristfällig. Av flertalet av beslut som gäller kreditprövning framgår också att kreditgivarna påbörjat ett förändringsarbete de stått under granskning, vilket lett till att vissa av dem fått varningar i stället för en mer ingripande sanktion. Enligt utredningen visar detta också på att den förstärkta sanktionsmöjligheten som införts torde ha haft effekt på kreditgivarna och på tillsynens effektivitet. Utskottet tar först ställning till motionsyrkandena om att förbjuda snabblån, skärpa kraven för kreditprövningen, begränsa möjligheten för kreditgivare som brister i sin kreditprövning att driva in sin fordran, införa krav om att det alltid ska finnas information om möjligheten till konsumentvägledning vid erbjudande om lån, en karenstid vid utbetalning av lån m.m. och en översyn av den civilrättsliga bestämmelsen om ocker. När det gäller dessa motionsyrkanden har utskottet tidigare i betänkandet ställt sig bakom regeringens förslag på åtgärder för att åstadkomma en mer ansvarsfull marknad för snabblån och andra högkostnadskrediter. Vad som anförs i motionerna ger inte utskottet skäl att föreslå något initiativ från sida, varför motionsyrkandena bör avslås. När det gäller motionsyrkandet om att endast ska ha tillsynen över kreditgivningen till konsumenter utvärderar Statskontoret och delade tillsynsansvar enligt konsumentkreditlagen. Enligt uppdraget ska en bedömning göras av för- och nackdelar med det delade tillsynsansvaret och av om det medför hinder för en effektiv tillsyn. Utskottet anser att resultatet av det pågående arbetet inte bör föregripas genom någon åtgärd från sida. Motionsyrkandet bör därför avslås. När det härefter gäller motionsyrkandena om åtgärder för att stödja kreditgivningsbranschen och främja samarbetet mellan myndigheter samverkar bl.a. och för att stärka konsumenternas ställning på finansmarknaden. Av årsredovisning framgår att myndigheten på olika sätt lämnar information till branschen om konsumentskyddsfrågor. Vidare lämnar på sin webbplats information till företag när det gäller finansiella tjänster. Utskottet delar även regeringens uppfattning att det kan finnas anledning för branschen och att tillsammans föra diskussioner om hur näringsidkarna kan uppnå en högre säkerhet i kreditprövningarna. Det kan t.ex. handla om kunskapsutbyten och försök att nå en gemensam uppfattning om vad som är lämpligt i fråga om kreditprövningar. Utskottet kan mot denna bakgrund inte se att det finns behov av något initiativ från sida med anledning av motionsyrkandena. Motionsyrkandena bör avslås. pågår ett arbete med att uppdatera allmänna råd om konsumentkrediter, bl.a. i fråga om kreditprövningar. Förslaget i motion 2017/18:3213 yrkande 10 om en översyn av de allmänna råden får därmed anses tillgodosett. När det sedan gäller förslaget i samma motionsyrkande om en utvärdering av om sanktionsmöjligheter är tillräckliga för att garantera att en god kreditgivningssed upprätthålls ingick det i Utredningen om vissa konsumentkrediters uppdrag att följa upp och redogöra för vilken effekt tidigare vidtagna åtgärder på området haft. I sitt betänkande analyserade utredningen bl.a. utvidgningen av sanktionsmöjligheter vid bristande kreditprövning. Utredningens utvärdering innehåller övergripande synpunkter på lagstiftningens effekter. Man anser att tillsyn har gett tydliga resultat, i vart fall när det gäller kreditgivarnas inhämtande av information från konsumenterna. Utredningens uppfattning är att den förstärkta sanktionsmöjligheten som införts torde ha haft effekt på kreditgivarna och på tillsynens effektivitet. Som regeringen anför i propositionen bör de åtgärder som föreslås i propositionen och redan vidtagna åtgärder tillsammans ge goda förutsättningar för att näringsidkarna ska bli mer noggranna i sina kreditprövningar. En näringsidkare som inte sköter sina granskningar av konsumentens ekonomiska förutsättningar att fullgöra kreditavtalet riskerar nämligen både kännbara ingripanden från tillsynsmyndigheterna och kreditförluster. Mot denna bakgrund finns det inte skäl att nu föreslå någon åtgärd med anledning av motionsförslaget. Motionsyrkandet bör därför avslås. Utformningen av räntetaket, punkt 2 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3967 av och (båda SD) yrkandena 1 och 2. Vi ser positivt på regeringens förslag att marknaden för högkostnadskrediter begränsas genom en kombination av räntetak och kostnadstak. Vi har därför ställt oss bakom regeringens lagförslag. Enligt vår mening bör dock räntetaket även innefatta avgifter och eventuella kostnader för krediten. Vi anser att den föreslagna utformningen av räntetaket innebär en risk för att kreditgivaren utnyttjar möjligheten att ta ut avgifter för att hålla nere räntan på en kredit. För konsumenten har det mindre betydelse om kostnaden kallas ränta, fakturaavgift eller uppläggningsavgift. Det är den effektiva räntan på lånet, med vilket vi avser räntan tillsammans med avgifter och andra kreditkostnader, som är intressant. Räntetaket bör, utifrån hur lagförslaget är utformat, ge utrymme för en kreditgivare att bedriva en kreditverksamhet utan att överskrida referensräntan med tillägg av effektiv ränta vid lån till konsumenter. Om så inte är fallet ska krediten inte heller beviljas. Vi anser därför att regeringen ska återkomma med ett förslag som innebär att räntetaket ska innefatta samtliga avgifter och kostnader för krediten. Räntetaket ska enligt regeringens förslag gälla för högkostnadskrediter. Regeringen har valt att undanta bostadskrediter och krediter som huvudsakligen avser kreditköp från definitionen av högkostnadskredit och därmed från det skydd som räntetaket innebär. Vi menar att det borde vara möjligt att låta ett räntetak gälla för all form av kreditgivning till konsumenter och därigenom undvika att någon oklarhet uppstår kring räntetaket och för vilken typ av kreditgivning som taket gäller. Vi anser därför att regeringen även ska återkomma med ett förslag som innebär att räntetaket ska gälla för all form av kreditgivning till konsumenter. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Uppföljning av förslaget om måttfullhet vid marknadsföring av krediter, punkt 3 (M, C, KD) av (M), (M), (M), (C), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3976 av och (KD, C). Vi har ställt oss bakom regeringens förslag om att det i konsumentkreditlagen ska införas ett krav på att måttfullhet ska iakttas vid marknadsföring av alla slags konsumentkrediter. Vi anser dock att det finns anledning att uppmärksamma vilka effekter ett måttfullhetskrav kan få. Genom den föreslagna regleringen frångås prövningen av om en viss marknadsföring påverkar konsumenternas förmåga att fatta ett välgrundat affärsbeslut (transaktionstest). Med förslaget att ta bort transaktionstestet görs avsteg från marknadsföringslagens systematik, en systematik som sin tur bygger på EU:s direktiv om otillbörliga affärsmetoder (2005/29/EG). Att hela branschen för olika slags konsumentkrediter går från en etablerad ordning till en ordning utan transaktionstest kan få konsekvenser som är svåra att överblicka. Vi anser att det finns en risk för att förslaget kan komma att innebära rättsosäkerhet för kreditgivare och en inskränkning av annonsörernas möjlighet att presentera fördelarna med sina produkter på ett sätt som gör dem attraktiva och efterfrågade. Högkostnadskrediter och andra kortfristiga lån kan vara efterfrågade och fyller en funktion på marknaden. Förslaget om måttfullhet kan enligt vår mening framstå som oproportionerligt. Förslaget kan också komma att innebära svårigheter för domstolarna att skapa en praxis när det gäller begreppet måttfullhet vid marknadsföring av konsumentkrediter, och leda till en stor osäkerhet hos annonsörer och kreditgivare. Flera remissinstanser har påpekat att konsekvenserna av ett måttfullhetskrav inte är tillräckligt utrett. Vi anser därför att det är angeläget att regeringen följer upp att införandet i konsumentkreditlagen av ett krav på måttfullhet vid marknadsföring av konsumentkrediter inte leder till oönskade resultat. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Ytterligare förslag på åtgärder när det gäller snabblån och andra högkostnadskrediter m.m., punkt 4 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3213 av m.fl. (M) yrkandena 5–7 och 9, 2017/18:3213 av m.fl. (M) yrkande 10 och 2017/18:984 av och (båda SD) yrkande 2, 2017/18:2294 av (SD) yrkandena 1, 2 och 5, 2017/18:3579 av m.fl. (L) yrkandena 10 i denna del, 13 och 14 samt 2017/18:3598 av m.fl. (V) yrkande 17. Vi har ställt oss bakom regeringens förslag om ändringar i konsumentkreditlagen. Vi anser att de åtgärder som föreslås, som bl.a. innebär att det ska införas räntetak och kostnadstak för snabblån och andra högkostnadskrediter, är ett steg i rätt riktning för att motverka de problem som dessa lån kan orsaka. Enligt vår mening behövs dock ytterligare åtgärder för att undvika att människor försätter sig i svåra skuldfällor. och har ett delat tillsynsansvar enligt konsumentkreditlagen. För att tillsynen över kreditmarknaden ska bli tydligare och säkrare anser vi att det bör ske en samlad kontroll från en myndighet. Statskontoret utvärderar och delade tillsynsansvar. Uppdraget ska redovisas . Vi anser att regeringen därefter ska återkomma till med ett förslag om att ensam ska vara tillsynsmyndighet enligt konsumentkreditlagen. Vidare anser vi att regeringen även bör ge i uppdrag att stödja kreditgivningsbranschen med kunskap och information för att minska osund kreditgivning. Regeringen bör dessutom ge i uppdrag att främja samarbetet med andra myndigheter som t.ex. och . Regeringen föreslår i propositionen att det nuvarande undantaget från skyldigheten att göra en kreditprövning vid gratislån och andra korta fri-stående krediter som inte är förbundna med mer än en obetydlig avgift ska tas bort. Regeringen bedömer däremot att det inte bör göras några ändringar i fråga om hur en kreditprövning som avser högkostnadskrediter ska göras. För att förhindra att enskilda låntagare hamnar i skuldproblematik bör enligt vår mening kraven på kreditprövningen skärpas. Det är regeringens uppgift att ta nödvändiga initiativ. Vi välkomnar att det nu pågår ett arbete med att uppdatera allmänna råd om konsumentkrediter, vilket är ett önskemål som framställts i motion 2017/18:3213. Vi anser dock att det även bör göras en särskild utvärdering av om de verktyg som har, dvs. möjligheterna att besluta om varning, sanktionsavgift och förbud att lämna krediter, är tillräckliga för att garantera att god kreditgivningssed upprätthålls. Det är regeringens uppgift att ta nödvändiga initiativ för att en sådan utvärdering kommer till stånd. Det vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Ställningstagandet innebär ett bifall till motion 2017/18:3213 yrkandena 5–7 och 9 samt delvis bifall till motion 2017/18:3213 yrkande 10. Övriga motionsyrkanden bör avslås. Ytterligare förslag på åtgärder när det gäller snabblån och andra högkostnadskrediter m.m., punkt 4 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:984 av och (båda SD) yrkande 2, 2017/18:3579 av m.fl. (L) yrkande 13 och 2017/18:2294 av (SD) yrkandena 1, 2 och 5, 2017/18:3213 av m.fl. (M) yrkandena 5–7, 9 och 10, 2017/18:3579 av m.fl. (L) yrkandena 10 i denna del och 14 samt 2017/18:3598 av m.fl. (V) yrkande 17. Som framgår ovan har vi ställt oss bakom regeringens lagförslag. Vi tycker att det är bra att det föreslås att det nuvarande undantaget från skyldigheten att göra en kreditprövning vid gratislån och andra korta fristående krediter som inte är förbundna med mer än en obetydlig avgift ska tas bort. Regeringen föreslår däremot inte några ändringar i fråga om hur en kreditprövning som avser högkostnadskrediter ska göras. Regeringen anser inte heller att det bör införas en civilrättslig sanktionsregel vid bristande kreditprövning. Enligt vår mening krävs dock ytterligare och mer kraftfulla åtgärder för att förmå kreditgivare att bli noggrannare i sina kreditprövningar. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med förslag till lagstiftning som innebär att en kreditgivare som grovt brustit i sin kreditprövning inte ska kunna vända sig till för att driva in sin fordran. Det vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Ställningstagandet innebär ett bifall till motion 2017/18:984 yrkande 2 och delvis bifall till motion 2017/18:3579 yrkande 13. Övriga motionsyrkanden bör avslås. Ytterligare förslag på åtgärder när det gäller snabblån och andra högkostnadskrediter m.m., punkt 4 (V) av Nooshi Dadgostar (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3598 av m.fl. (V) yrkande 17, 2017/18:2294 av (SD) yrkande 1 och 2017/18:984 av och (båda SD) yrkande 2, 2017/18:2294 av (SD) yrkandena 2 och 5, 2017/18:3213 av m.fl. (M) yrkandena 5–7, 9 och 10 samt 2017/18:3579 av m.fl. (L) yrkandena 10 i denna del, 13 och 14. De som tar snabblån är ofta konsumenter med svag ekonomi och lägre återbetalningsförmåga, något som i sin förlängning kan leda till att konsumenten hamnar i en skuldfälla och riskerar att fastna i överskuldsättning. Den här gruppen av konsumenter har inte några andra möjligheter till kredit och får därför finna sig i att lånen kostar väsentligt mer än lån som erbjuds av t.ex. banker. I propositionen föreslår regeringen flera åtgärder som ska leda till rimligare villkor för snabblån och andra högkostnadskrediter och till att färre människor riskerar att hamna i överskuldsättning på grund av dessa lån. Jag välkomnar de åtgärder som föreslås i propositionen, och jag har ställt mig bakom regeringens lagförslag. Enligt min mening är dock dessa åtgärder inte tillräckliga för att skydda de mest utsatta konsumenterna. Snabblånen måste helt bort från marknaden. Jag anser därför att regeringen bör återkomma till med förslag till lagstiftning som innebär att sms-lån och andra snabblån förbjuds. Det jag nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Ställningstagandet innebär ett bifall till motion 2017/18:3598 yrkande 17 och delvis bifall till motion 2017/18:2294 yrkande 1. Övriga motionsyrkanden bör avslås. Ytterligare förslag på åtgärder när det gäller snabblån och andra högkostnadskrediter m.m., punkt 4 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3579 av m.fl. (L) yrkandena 10 i denna del, 13 och 14, 2017/18:984 av och (båda SD) yrkande 2 och 2017/18:3213 av m.fl. (M) yrkande 9 och 2017/18:2294 av (SD) yrkandena 1, 2 och 5, 2017/18:3213 av m.fl. (M) yrkandena 5–7 och 10 samt 2017/18:3598 av m.fl. (V) yrkande 17. Jag har ställt mig bakom regeringens förslag om ändringar i konsumentkreditlagen som är ett steg i rätt riktning för att åstadkomma en mer ansvarsfull marknad för snabblån och andra högkostnadskrediter. Enligt min mening behöver dock ytterligare åtgärder vidtas för att motverka de problem som dessa lån kan orsaka, bl.a. behöver reglerna om kreditprövning skärpas. Jag välkomnar förslaget i propositionen att det nuvarande undantaget från skyldigheten att göra en kreditprövning vid gratislån och andra korta fristående krediter som inte är förbundna med mer än en obetydlig avgift ska tas bort. Regeringen bedömer däremot att det inte bör göras några ändringar i fråga om hur en kreditprövning som avser högkostnadskrediter ska göras. Regeringen anser inte heller att det bör införas en civilrättslig sanktionsregel vid bristande kreditprövning. Utredningen om vissa konsumentkrediter ansåg i sitt betänkande Stärkt konsumentskydd på marknaden för högkostnadskrediter (SOU 2016:68) att näringsidkaren vid beviljande av en högkostnadskredit måste ha en viss säkerhetsmarginal i sina beräkningar av konsumentens återbetalningsförmåga. Utredningen föreslog en bestämmelse om att näringsidkaren vid beräkningen av konsumentens förutsättningar att återbetala en högkostnadskredit ska ta särskild hänsyn till risken att konsumenten redan har, eller kommer att få, andra utgifter än vad underlaget för kreditprövningen visar. Beklagligt nog har regeringen valt att inte gå vidare med förslaget, bl.a. med hänvisning till att det finns svårigheter ur ett EU-rättsligt perspektiv att genomföra förslaget. Utredningen har dock ansett att det handlar om en fråga som torde falla utanför konsumentkreditdirektivets tillämpningsområde eftersom direktivet endast reglerar att en kreditprövning ska göras och att den ska baseras på tillräckliga uppgifter, inte vilka övriga krav som kan ställas på kreditgivaren i detta avseende. Jag delar utredningens bedömning och anser att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag i enlighet med utredningens förslag. Vidare anser jag att oseriösa kreditgivares möjligheter att vända sig till bör begränsas. En möjlighet skulle exempelvis kunna vara att i fall där myndigheten finner att kreditprövningen inte följer god kreditgivningssed inte medverkar till att driva in skulden. Även andra möjligheter att strama upp regelverket bör övervägas. Det är regeringens uppgift att ta nödvändiga initiativ. Därutöver anser jag att regeringen bör göra en översyn av den civilrättsliga bestämmelsen om ocker. Lagstiftningen mot ocker är mycket gammal och är svår att tillämpa på dagens kreditmarknad. En översyn är därför behövlig. Det jag nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Ställningstagandet innebär ett bifall till motion 2017/18:3579 yrkandena 10 i denna del, 13 och 14 samt delvis bifall till motionerna 2017/18:984 yrkande 2 och 2017/18:3213 yrkande 9. Övriga motionsyrkanden bör avslås. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2017/18:72 Räntetak och andra åtgärder på marknaden för snabblån och andra högkostnadskrediter: antar regeringens förslag till lag om ändring i konsumentkreditlagen (2010:1846). 2017/18:3967 av och (båda SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att räntetaket ska innefatta samtliga avgifter för krediten och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att räntetaket ska gälla för all kreditgivning och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3976 av och (KD, C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska följa upp att de nya bestämmelserna om måttfullhet vid marknadsföring inte leder till oönskade resultat och tillkännager detta för regeringen. Motioner från allmänna motionstiden /18 2017/18:984 av och (båda SD): 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kreditgivare som grovt brustit i sin kreditprövning inte ska kunna vända sig till för att driva in sin fordran och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta krafttag mot högkostnadskrediter och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:2294 av (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förbjuda snabblån och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att information om konsumentvägledning ska vara tydlig i de fall lån erbjuds och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa karenstid vid utbetalning av lån samt utreda möjligheten till införandet av mindre sociala lån genom och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3213 av m.fl. (M): 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tydligare och säkrare tillsyn över kreditmarknaden bör ske samlat av och tillkännager detta för regeringen. 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör få i uppdrag att stödja kreditgivningsbranschen med kunskap och information för att minska osund kreditgivning och tillkännager detta för regeringen. 7.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör få i uppdrag att främja samarbete med andra myndigheter för att minska osund kreditgivning och tillkännager detta för regeringen. 8.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ett ränte- och kostnadstak bör tillämpas på högkostnadskrediterna och tillkännager detta för regeringen. 9.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kraven på kreditprövningen ska skärpas och tillkännager detta för regeringen. 10.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att allmänna råd och andra verktyg ska ses över och utvärderas och tillkännager detta för regeringen. 11.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förtydliga konsumentkreditlagen avseende marknadsföringen av konsumentkrediter så att marknadsföringen är måttfull och återhållsam, och detta tillkännager för regeringen. 2017/18:3579 av m.fl. (L): 10.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om skärpta regler om kreditprövning vid snabblån och tillkännager detta för regeringen. 11.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om skärpta regler om marknadsföring av snabblån och tillkännager detta för regeringen. 12.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om skärpta regler om kreditgivning i form av snabblån och tillkännager detta för regeringen. 13.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om skärpta regler om möjligheten för kreditgivare att vända sig till och tillkännager detta för regeringen. 14.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av den civilrättsliga regleringen av ocker och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3598 av m.fl. (V): 17.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör lägga fram ett förslag som innebär att sms-lån och andra snabblån förbjuds och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3756 av m.fl. (C):