bet · H501SoU13 · 2018-03-15 00:00:00 — I yrkande 74 föreslås ett tillkännagivande om att ge i uppdrag att ta fram riktlinjer för kunskapskrav för att få arbeta med särskilt svårt utsatta barn och unga. Ett liknande förslag finns i kommittémotion 2016/17:3221 av m.fl. (M) yrkande 9. I kommittémotion 2016/17:2973 av m.fl. (C) yrkande 32 föreslås ett tillkännagivande om att lätta på kravet på högskoleutbildning för personal i barn- och ungdomsvården. Motionärerna anför att det är omöjligt för många kommuner att uppfylla lagens krav, och motionärerna anser därför att kravet på socionom- eller högskoleexamen bör ersättas med krav på lämplig kompetens och erfarenhet. Egen handläggare och barnombud I partimotion 2017/18:1848 av m.fl. (L) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om en egen handläggare till barn som förekommer i utredningar. Motionärerna anför att om ett barn förekommer i utredningar ska barnet få en egen handläggare som bevakar barnets intressen, även om utredningens syfte i första hand är insatser för en vuxen. Ett likalydande förslag finns i partimotion 2016/17:3193 av m.fl. (L) yrkande 4. I partimotion 2017/18:3595 av m.fl. (V) yrkande 28 föreslås ett tillkännagivande om att det bör undersökas om fristående barnombud går att införa för att tillvarata barns röster när de utreds eller får insatser av . I partimotion 2017/18:1848 av m.fl. (L) yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om tidiga insatser i . Motionärerna anför att det behöver finnas fler alternativ till att placera barn utanför hemmet och för att stödja familjer. Ett likalydande förslag finns i partimotion 2016/17:3193 av m.fl. (L) yrkande 7. I partimotion 2017/18:3685 av m.fl. (C) yrkande 12 föreslås ett tillkännagivande om att verka för tidiga sociala insatser för att minska risken för att unga dras in i kriminalitet. För att minska kriminaliteten på lång sikt är det enligt motionärerna viktigt att de barn och familjer som behöver stöd tidigt får hjälp. I motion 2017/18:47 av (L) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om att kommunerna måste ha individuella handlingsplaner för varje person som vill komma ur gängkriminalitet. Barn med problematiska hemförhållanden I kommittémotion 2017/18:664 av m.fl. (V) yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda om lagstiftning behövs för att barn och unga som har föräldrar med missbruk och psykisk ohälsa ska tillförsäkras breda stöd- och hjälpinsatser. I kommittémotion 2017/18:3594 av m.fl. (V) yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om att det bör utredas hur barn till föräldrar med psykisk ohälsa kan garanteras egen hjälp. I motion 2017/18:418 av (L) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om ökad kunskap om vad det innebär att ha en förälder med kognitiva svårigheter. Enligt motionären behöver det finnas stöd och hjälp för barnen under hela uppväxten, och kunskapen om vad det innebär att ha en förälder med kognitiva svårigheter måste öka inte minst inom skolor och förskolor. I motion 2017/18:2151 av (S) föreslås ett tillkännagivande om att göra det obligatoriskt att ha metoder för att identifiera och ge stöd till barn och unga som lever i familjer med missbruksproblematik. I kommittémotion 2017/18:3217 av m.fl. (M) yrkande 12 föreslås ett tillkännagivande om att se över möjligheterna att ändra socialtjänstlagen i syfte att ge bättre verktyg för att undvika att vårdnadstvister går till domstol. I kommittémotionerna 2016/17:2971 yrkande 29 och 2017/18:3776 yrkande 25, båda av m.fl. (C), föreslås tillkännagivanden om att se över möjligheterna att tillhandahålla utomstående rådgivare från t.ex. socialförvaltningen som ett första steg om föräldrarna inte kommer överens om underhållet. Ett liknande förslag finns i partimotion 2017/18:3836 av m.fl. (KD) yrkande 44. I motion 2017/18:1449 av (-) föreslås ett tillkännagivande om att ge i uppdrag att utreda och sammanställa nationella riktlinjer enligt motionens intentioner. Enligt motionären är många av vårdnadsutredningar av för dålig kvalitet. Det saknas tydliga frågeställningar, och uppgifterna i utredningarna säkerställs inte. I motion 2017/18:1540 av (-) föreslås ett tillkännagivande om prövning och överklagande av vårdnadsutredningar. Eftersom domstolarna lägger stor vikt vid vårdnadsutredningarna bör det enligt motionären finnas en rätt att begära omprövning och överklaga vårdnadsutredningar. I kommittémotion 2017/18:3191 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att införa åtgärder för att säkerställa att yttranden i förundersökningar håller hög kvalitet. Enligt motionärerna är det, för en korrekt bedömning av både åtalsfrågan och valet av påföljd, viktigt att yttranden är av hög kvalitet och innehåller nödvändig information. I yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att utreda behovet av en ökad närvaro av vid inledande förhör med unga. Det har enligt motionärerna framkommit att endast i begränsad omfattning deltar vid inledande förhör. Om närvarar vid det inledande förhöret ökar möjligheten dels till tidiga åtgärder, dels till en snabbare utredning om den unges levnadsomständigheter. I motion 2017/18:3545 av (SD) yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att socialtjänstlagen bör ändras så att den kommun som har ansvar för den enskilde inte behöver konsulteras när en s.k. ensamkommande misstänks för brott i en annan kommun. Motionären anför att det krävs ökade befogenheter för att kunna ta minderåriga som misstänks för grova eller upprepade brott i förvar. Barnets bästa och ekonomiskt bistånd I partimotion 2017/18:3595 av m.fl. (V) yrkande 21 föreslås ett tillkännagivande om att socialtjänstlagen bör ändras så att barnets bästa blir avgörande även i arbetet med ekonomiskt bistånd. Motionärerna anför att barnperspektivet inom arbete med ekonomiskt bistånd innebär att olika perspektiv ska vägas mot varandra och att barnets bästa därmed inte behöver väga tyngst. I yrkande 22 föreslås ett tillkännagivande om att det bör utredas om det behövs lagstiftning för att principen om försörjningsplikt inte ska ta ifrån barn deras grundläggande försörjning. Att barn drabbas av vad föräldrarna gör kan enligt motionärerna inte anses stämma överens med socialtjänstlagens intention om alla människors rätt till ekonomisk och social trygghet eller med principen om barnets bästa. I partimotion 2017/18:3586 av m.fl. (L) yrkande 21 föreslås ett tillkännagivande om en kommission för svenska myndigheters agerande i frågor om barnäktenskap. Att svenska myndigheter har bidragit till att upprätthålla barnäktenskap behöver enligt motionärerna granskas, och lärdomar behöver dras för att förebygga att liknande situationer inträffar . I motion 2016/17:1553 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt ska återkomma med en handlingsplan för hur handläggningen av ärenden som rör asylsökande ensamkommande flickor i barnäktenskap med vuxna män ska göras mer enhetlig och rättssäker. Enligt 1 kap. 2 § SoL ska barnets bästa särskilt beaktas vid åtgärder som rör barn. Vidare ska vad som är bäst för barnet vara avgörande vid beslut eller andra åtgärder som rör vård- eller behandlingsinsatser för barn. Med barn avses alla människor . Av 3 kap. 3 § SoL framgår att insatser inom ska vara av god kvalitet. För att utföra uppgifter inom ska det finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet. Vidare ska kvaliteten i verksamheten systematiskt och fortlöpande utvecklas och säkras. Enligt 3 kap. 3 a § SoL ska socialnämnden se till att det finns rutiner för att förebygga, upptäcka och åtgärda risker och missförhållanden inom verksamhet som rör barn och unga. I fråga om utbildning anges i samma bestämmelse att socialnämnden ska använda handläggare som har avlagt svensk socionomexamen eller annan relevant examen på minst grundnivå i högskolan för att utföra sådana uppgifter inom som rör barn och unga och som innefattar bedömning av om utredning ska inledas utredning och bedömning av behovet av insatser eller andra åtgärder eller uppföljning av beslutade insatser. Vidare anges att socialnämnden ansvarar för att den handläggare som självständigt utför dessa arbetsuppgifter har tillräcklig erfarenhet för uppgiften. Med hänsyn till den svårighetsgrad som arbetsuppgifter inom den sociala barn- och ungdomsvården har framhålls det i förarbetena till den ovannämnda bestämmelsen (prop. 2012/13:175 s. 53–54) att den som är nyutexaminerad socionom eller har annan relevant utbildning och ska börja arbeta med myndighetsutövning inom den sociala barn- och ungdomsvården bör få lämplig introduktion och handledning i arbetet. I föreskrifter (SOSFS 2014:7) om behörighet att utföra vissa arbetsuppgifter i barn- och ungdomsvård finns reglerat vad som ska anses vara en annan relevant examen på minst grundnivå i högskolan i enlighet med 3 kap. 3 a § SoL. Enligt 5 kap. 1 § SoL ska socialnämnden bl.a. verka för att barn och unga växer upp under trygga och goda förhållanden, i nära samarbete med hemmen främja en allsidig personlighetsutveckling och en gynnsam fysisk och social utveckling hos barn och unga, bedriva uppsökande verksamhet och annat förebyggande arbete för att förhindra att barn och unga far illa, med särskild uppmärksamhet följa utvecklingen hos barn och unga som har visat tecken till en ogynnsam utveckling och i nära samarbete med hemmen sörja för att barn och unga som riskerar att utvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd som de behöver. Av 5 kap. 1 a § SoL framgår att socialnämnden i frågor som rör barn som far illa eller riskerar att fara illa ska samverka med samhällsorgan, organisationer och andra som berörs. Nämnden ska dessutom aktivt verka för att samverkan kommer till stånd. Kommunen ska enligt 5 kap. 3 § SoL sörja för att föräldrar kan erbjudas samtal under sakkunnig ledning för att nå enighet i frågor som gäller vårdnad, boende, umgänge och barnets försörjning (samarbetssamtal). Det framgår även att kommunen ska sörja för att föräldrar får hjälp att träffa avtal om vårdnaden, barnets boende och barnets umgänge med en förälder som barnet inte bor tillsammans med i enlighet med bestämmelser. Vidare framgår att kommunen ska sörja för att familjerådgivning genom kommunens försorg eller genom en annan lämplig yrkesmässig rådgivare kan erbjudas dem som begär det. Med familjerådgivning avses en verksamhet som består i samtal med syfte att bearbeta samlevnadskonflikter i parförhållanden och familjer. Av 11 kap. 4 § SoL framgår att socialnämnden är skyldig att slutföra en utredning som den inlett när ett barn misstänks fara illa och fatta beslut i ärendet även om barnet byter vistelsekommun, t.ex. om familjen flyttar. Den nya vistelsekommunen är skyldig att på begäran bistå med den utredning som socialnämnden kan behöva för att fatta beslut i ärendet. Den nya vistelsekommunen kan dock samtycka till att ta över utredningen av ärendet. I vägledning Barn som far illa eller riskerar att fara illa – en vägledning för hälso- och sjukvården samt tandvården gällande anmälningsskyldighet och ansvar (2014) anförs att det även kan bli aktuellt för personal inom t.ex. att göra en anmälan enligt 14 kap. 1 § SoL, en s.k. orosanmälan, till den nya kommunen dit familjen flyttar. I fråga om orosanmälningar framgår av 14 kap. 1 § SoL att bl.a. hälso- och sjukvården, tandvården, förskolan, skolan, , och , eller anställda hos dessa myndigheter, är skyldiga att genast anmäla till socialnämnden om de i sin verksamhet får kännedom om eller misstänker att ett barn far illa. Vidare anges i 14 kap. 1 c § SoL att var och en som får kännedom om eller misstänker att ett barn far illa bör anmäla detta till socialnämnden. Genom ändringar i lagen (1993:335) om har en motsvarande anmälningsskyldighet som den i socialtjänstlagen. I förarbetena (prop. 2017/18:19) konstaterar regeringen att kontakter med barn och unga i utsatta situationer har ökat, vilket medfört att myndigheten oftare ställs inför olika situationer som kan motivera en anmälan till socialnämnden. Av 12 kap. 1 § SoL framgår att uppgifter och andra handlingar i personakter som huvudregel ska gallras efter det att sista anteckningen gjordes i akten. Vidare framgår av 12 kap. 2 § SoL att bl.a. handlingar som kommit in eller upprättats i samband med att ett barn har placerats utanför det egna hemmet inte får gallras med stöd av bestämmelsen i 1 §. En samordnad individuell plan (SIP) ska enligt 2 kap. 7 § SoL upprättas av kommunen tillsammans med när den enskilde har behov av insatser både från hälso- och sjukvården och från . En likalydande bestämmelse finns i 16 kap. 4 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), förkortad HSL. Planen ska när det är möjligt upprättas tillsammans med den enskilde, och närstående ska ges möjlighet att delta i arbetet med planen, om det är lämpligt och om den enskilde inte motsätter sig det. Enligt 5 kap. 7 § HSL ska hälso- och sjukvården särskilt beakta ett barns behov av information, råd och stöd om barnets förälder eller någon annan vuxen som barnet varaktigt bor tillsammans med har en psykisk störning eller en psykisk funktionsnedsättning har en allvarlig fysisk sjukdom eller skada eller har ett missbruk av alkohol, annat beroendeframkallande medel eller spel om pengar. Detsamma gäller om barnets förälder eller någon annan vuxen som barnet varaktigt bor tillsammans med oväntat avlider. Lagen om hälsoundersökning av barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet trädde lagen (2017:209) om hälsoundersökning av barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet i kraft (prop. 2016/17:59, bet. 2016/17:SoU11, rskr. 2016/17:156). Enligt 1 § ska på initiativ av socialnämnden erbjuda barn och unga en hälsoundersökning i anslutning till att vård utanför det egna hemmet inleds. Vidare framgår av 11 kap. 3 a § SoL att socialnämnden, om det inte är obehövligt, ska underrätta om att en hälsoundersökning ska erbjudas. Enligt förarbetena (prop. 2016/17:59) är syftet med regleringen att hälsoundersökningen ska ge underlag för en medicinsk bedömning av barnets eller den unges behov av hälso- och sjukvård och tandvård. Den medicinska bedömningen kan användas både för socialnämndens planering av vården och för hälso- och sjukvårdens fortsatta kontakter med barnet. Nya bestämmelser har även införts i 5 kap. 1 d § SoL, samt i hälso- och sjukvårdslagen, om att kommuner och landsting ska ingå en överenskommelse om ett samarbete om barn och unga som vårdas utanför hemmet. Regeringen anför i förarbetena (prop. 2016/17:59) att skyldigheten att ingå överenskommelser kommer att stärka samverkan mellan landsting och kommuner och därigenom bättre tillgodose placerade barns behov av vård, stöd och behandling. I 6 kap. kommunallagen (2017:725) finns bestämmelser om delegering av ärenden inom en nämnd. Att delegera innebär att överflytta beslutsrätt. Enligt 6 kap. 38 § kommunallagen får t.ex. beslutanderätten inte delegeras när det gäller ärenden som rör myndighetsutövning mot enskilda, om de är av principiell natur eller annars av större vikt, eller ärenden som enligt lag eller annan författning inte får delegeras. I fråga om socialnämndens beslut finns vissa delegeringsbegränsningar i 10 kap. 4 § SoL. I bestämmelsen anges ett antal ärendetyper där beslutanderätten endast kan delegeras till en särskild avdelning som består av ledamöter eller ersättare i nämnden (utskott). Vidare finns i 10 kap. 5 § SoL bestämmelser om vilka ärendetyper enligt där beslutanderätten kan delegeras. Enligt 6 kap. 18 § får rätten i mål om vårdnad, boende eller umgänge ge i uppdrag till socialnämnden eller något annat organ att i barnets intresse anordna samarbetssamtal för att nå enighet mellan föräldrarna. Rätten får även ge i uppdrag till en medlare att försöka få föräldrarna att nå en sam-förståndslösning som är förenlig med barnets bästa (6 kap. 18 a § ). Enligt 6 kap. 19 § ska rätten se till att frågor om vårdnad, boende och umgänge blir tillbörligt utredda. Vidare framgår att rätten innan den avgör ett mål om vårdnad, boende eller umgänge ska ge socialnämnden tillfälle att lämna upplysningar. Rätten får även, om det behövs, ge i uppdrag till socialnämnden att göra en utredning. Lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare Enligt 7 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare, förkortad LUL, ska en företrädare för , om det är möjligt och det kan ske utan men för utredningen, närvara vid förhör med den som inte har fyllt och som är misstänkt för ett brott som kan ge fängelse. Av 11 § LUL framgår att ett yttrande från socialnämnden ska begäras in innan beslut om åtal fattas för personer om den unge har erkänt gärningen eller det annars finns skälig misstanke om att han eller hon har begått brottet och ett sådant yttrande inte har begärts in under förundersökningen. Yttrande behöver inte begäras in om brottet är ringa, om det är uppenbart att det finns förutsättningar för straffvarning eller åtalsunderlåtelse eller om det av någon annan anledning är obehövligt. Ett yttrande från socialnämnden ska bl.a. innehålla en redogörelse för vilka åtgärder som nämnden har vidtagit i fråga om den unge samt en bedömning av om den unge har ett särskilt behov av åtgärder som syftar till att motverka att han eller hon utvecklas ogynnsamt. Vidare ska yttrandet innehålla en redovisning av de åtgärder som nämnden avser att vidta. Yttrandet ska i vissa fall även innehålla en redogörelse för den unges personliga utveckling och levnadsomständigheter i övrigt. Av om ekonomiskt bistånd (2013) framgår att hänsynen till barns bästa, det s.k. barnperspektivet, innebär att barnens situation ska uppmärksammas när vuxna ansöker om ekonomiskt bistånd. Vidare anförs att det är viktigt att handläggaren ser på situationen ur både de vuxnas och barnens perspektiv, särskilt när familjer har behov av ekonomiskt bistånd . Barnets bästa kan uppmärksammas t.ex. när socialnämnden uppmanar biståndssökande att sänka boendekostnaden. Om det innebär att ett barn måste flytta från sin invanda miljö, kamrater, daghem eller skola kan det finnas behov av att analysera konsekvenserna för barnet. Hur stor vikt barnens situation ska få måste enligt bedömas från fall till fall. Situationen behöver inte automatiskt innebära att måste bevilja eventuellt tillkommande ansökningar. Det viktigaste är att göra barnet synligt i utredningen. I vissa fall kan hänsynen till barns bästa innebära att familjen ska få extra ekonomiskt bistånd för något som barnet behöver för sitt liv och sin utveckling. ska dokumentera hur barnens intressen beaktats, vilka överväganden som gjorts och hur detta påverkat beslutet (JO:s ämbetsberättelse 2006/07 s. 281). Det gäller oavsett om bedömningen resulterar i att ekonomiskt bistånd beviljas med hänsyn till barns bästa eller inte. Av allmänna råd (SOSFS 2013:1) om ekonomiskt bistånd framgår att om föräldrarna till ett barn eller till en skolungdom inte fullgör sin underhållsskyldighet, och socialnämnden inte kan förmå dem till det, bör nämnden överväga att ge ekonomiskt bistånd direkt till barnet eller skolungdomen utifrån ålder och mognad. För mer information om gällande rätt se avsnittet Bistånd och försörjningsstöd. Den sociala barn- och ungdomsvården Av budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 9) framgår att regeringens pågående satsning på stärkt bemanning inom den sociala barn- och ungdomsvården fortsätter som planerat. Det handlar enligt regeringen om att öka antalet socialsekreterare, arbetsledare och administratörer för att frigöra tid för socialsekreterare eller arbetsledare i deras arbete med myndighetsutövning. Det handlar också om insatser för att främja kompetens och stabilitet samt insatser för kvalitetsutveckling och kvalitetssäkring inom området, bl.a. utifrån förslag från den nationella samordnaren för den sociala barn- och ungdomsvården. Satsningen ska bidra till att stärka insatser till barn och unga som far illa eller riskerar att fara illa. Regeringen gav i uppdrag att fördela i statsbidrag till kommuner för att stärka bemanningen inom den sociala barn- och ungdomsvården (S2016/04469/FST). För dessa medel ska kommunerna rekrytera fler socialsekreterare, arbetsledare och administratörer för att frigöra tid för arbetet med myndighetsutövning och mötet med barnen. Av beslutet framgår att regeringen avser att avsätta och för att stärka bemanningen inom den sociala barn- och ungdomsvården. Regeringen gav även i uppdrag att fördela i statsbidrag till kommuner för att stärka insatser för barn och unga med psykisk ohälsa (S2018/00368/FST). Statsbidraget ska användas till ett eller flera av följande områden: – stärka insatser till barn och unga som far illa eller riskerar att fara illa – förbättra arbetet mot psykisk ohälsa – öka kompetens om barn och unga med psykisk ohälsa – stärka samverkan mellan landsting och kommun när någon behöver både hälso- och sjukvård och stöd från , men också inom kommunens egna verksamheter. Av beslutet framgår att regeringen avser att avsätta och till att fördela i statsbidrag för att stärka insatserna för barn och unga med psykisk ohälsa. Vidare beslutade regeringen att ge i uppdrag att stödja huvudmännen samt yrkesverksamma inom den sociala barn- och ungdomsvården genom insatser för att främja kompetens, stabilitet och kvalitetsutveckling på området (S2018/00535/FST). ska genomföra eller initiera insatser som bidrag till ökad kompetens och kvalitet med syfte – att placerade barn och unga får en god, trygg och säker vård – att arbete med särskilt utsatta grupper av barn och unga stärks, inte minst i särskilt utsatta och prioriterade områden – att barnrättsperspektivet ytterligare stärks och att barn får sina rättigheter tillgodosedda – att kunskap, kompetens och stabilitet främjas hos yrkesverksamma inom området. ska arbeta utåtriktat och samlande med kommuner, SKL och det civila samhället och sprida goda arbetssätt och utveckla kompetens inom området. För uppdraget får myndigheten använda . Uppdraget ska slutredovisas . I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 9) redovisas att har haft regeringens uppdrag att se över behörighetsregleringen för personal inom den myndighetsutövande delen i barn- och ungdomsvård. Utifrån uppföljningen har beslutat att revidera myndighetens föreskrifter som bl.a. reglerar krav på behörighet när det gäller annan relevant examen än socionomexamen. Enligt regeringen bör förändringarna medföra att det blir enklare för socialsekreterare som arbetar att bli behöriga, och det bör bli enklare för personer med en annan relevant examen än socionomexamen att bli anställda. Regeringen har även gett och i uppdrag att genomföra ett treårigt utvecklingsarbete för att förbättra samverkan mellan elevhälsan, hälso- och sjukvården och så att barn och unga får tidiga och samordnade insatser (U2017/01236/GV). I uppdraget ingår att kartlägga och identifiera goda exempel och framgångsfaktorer samt juridiska och strukturella hinder för samverkan. I uppdraget ingår även att följa upp och utvärdera samt sprida resultatet till kommuner och andra viktiga aktörer. Uppdraget ska slutredovisas . I regleringsbrev ges myndigheten i uppdrag att se över tillgången på utbildning för personal som arbetar med vård och behandling av barn och unga på HVB-hem, samt utreda förutsättningarna för en eftergymnasial grundutbildning för personal på HVB-hem och vilken annan utbildning som kan vara lämplig för arbete med behandling för barn och unga på HVB-hem. Uppdraget ska redovisas . En nationell samordnare för den sociala barn- och ungdomsvården Regeringen tillsatte en nationell samordnare för den sociala barn- och ungdomsvården, som i dialog med företrädare för ett antal kommuner skulle stärka och stödja i dess arbete med den sociala barn- och ungdomsvården (dnr S2014/06314/FST). Den nationella samordnaren slutförde sitt uppdrag och har lämnat sin slutredovisning av arbetet (S2016/01023/FST). Av slutrapporten framgår att dialog i enlighet med uppdraget har förts med företrädare för kommuner och andra aktörer som är viktiga för uppdraget.