bet · H501FiU26 · 2018-02-14 00:00:00 — Utskottet föreslår att lämnar ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag på hur man tänker arbeta för att öka mångfalden inom välfärdssektorn. Utskottet tillstyrker därmed kommittémotion 2017/18:3420 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 3. I övrigt föreslår utskottet att avslår motionsyrkanden om det kommunala utjämningssystemet, avknoppning av offentligt ägd verksamhet, ersättningssystem för välfärdsverksamheter, kommunala tillsynsavgifter, öppna jämförelser, tomträttsavgäld och markarrende, anställda inom offentlig sektor samt kommunala bolag och deras konkurrenssituation. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående och avslutade utredningar som bereds inom . I betänkandet finns fem reservationer (S, SD, MP, V, KD). Cirka 40 motionsyrkanden från allmänna motionstiden /18. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Aktörer inom välfärdens verksamheter Avknoppning av offentligt ägd verksamhet Anställda inom offentlig sektor Kommunala bolag och deras konkurrenssituation 1.Det kommunala utjämningssystemet, punkt 1 (V) 2.Aktörer inom välfärdens verksamheter, punkt 2 (S, MP, V) 3.Aktörer inom välfärdens verksamheter, punkt 2 (SD) 4.Ersättningssystem för välfärdsverksamheter, punkt 4 (SD) 5.Anställda inom offentlig sektor, punkt 8 (KD) 1.Aktörer inom välfärdens verksamheter, punkt 2 (SD) 2.Aktörer inom välfärdens verksamheter, punkt 2 (C) 3.Aktörer inom välfärdens verksamheter, punkt 2 (L) 4.Anställda inom offentlig sektor, punkt 8 (V) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /18 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2017/18:1146 av m.fl. (V), 2017/18:2254 av m.fl. (M), 2017/18:2436 av och (båda C), 2017/18:2640 av och (båda S), 2017/18:2802 av (M) yrkandena 1–5, 2017/18:3082 av (M), 2017/18:3273 av (SD), 2017/18:3504 av Per Åsling och (båda C), 2017/18:3525 av (SD) och 2017/18:3869 av (SD) yrkandena 1 och 2. Reservation 1 (V) Aktörer inom välfärdens verksamheter ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör återkomma med förslag på hur man tänker arbeta för att öka mångfalden inom välfärdssektorn och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3420 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 3 och 2017/18:1382 av m.fl. (S), 2017/18:1490 av och (båda C), 2017/18:1638 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 87, 2017/18:2317 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2, 2017/18:2495 av och (båda M), 2017/18:2534 av och (båda M), 2017/18:2702 av (M), 2017/18:2829 av Finn (M), 2017/18:3465 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 2, 2017/18:3574 av m.fl. (L) yrkande 7, 2017/18:3685 av m.fl. (C) yrkande 57 och 2017/18:3733 av (M). Reservation 2 (S, MP, V) Reservation 3 (SD) Avknoppning av offentligt ägd verksamhet 2017/18:3451 av m.fl. (M) yrkande 3. 2017/18:1638 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 88. Reservation 4 (SD) 2017/18:2413 av och (båda M), 2017/18:2457 av (M), 2017/18:2760 av (M), 2017/18:2766 av (M) och 2017/18:2795 av (M) yrkandena 1 och 2. 2017/18:2797 av (M). 2017/18:2962 av m.fl. (MP) yrkandena 24 och 25. Anställda inom offentlig sektor 2017/18:3625 av m.fl. (KD) yrkande 17. Reservation 5 (KD) Kommunala bolag och deras konkurrenssituation 2017/18:3636 av och (båda SD). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (S), (M), (S), (SD), (M), (S), (C), (M), (S), (SD), (L), (KD), (S), (M), (MP) och (V). I betänkandet behandlar utskottet motionsyrkanden från allmänna motionstiden /18 om det kommunala utjämningssystemet, aktörer inom välfärdens verksamheter, avknoppning av offentligt ägd verksamhet, ersättningssystem för välfärdsverksamheter, kommunala tillsynsavgifter, öppna jämförelser, tomträttsavgäld och markarrende, anställda inom offentlig sektor samt kommunala bolag och deras konkurrenssituation. Motionsyrkandena redovisas i bilagan. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden om förslag till ändringar i det kommunala utjämningssystemet. Utskottet anser att konsekvenserna av förändringar i utjämningssystemet är svåra att överblicka och att eventuella ändringar därför bör vänta till nästa översyn av hela det kommunala utjämningssystemet. Utskottet hänvisar vidare till att beslutat om ändringar i lagen om kommunalekonomisk utjämning som föregicks av en omfattande parlamentarisk utredning. Jämför reservation 1 (V). I tio motioner tas frågan om det kommunala utjämningssystemet upp . I motion 2017/18:1146 av m.fl. (V) anförs att dagens utjämningssystem bygger på delvis inaktuella uppgifter och att systemet har urholkats eftersom vissa uppgifter inte har uppdaterats. Den särskilda utredning som för tillfället ser över kostnadsutjämningen bedöms som bra men inte tillräcklig. Därför anser motionärerna att regeringen bör inrätta en parlamentarisk beredning för att kontinuerligt följa upp och anpassa det kommunala utjämningssystemet till förändrade demografiska och andra strukturella förhållanden. I motion 2017/18:2254 av m.fl. (M) anförs att skatteutjämningssystemet kan uppfattas som orättvist och att blir negativt särbehandlad eftersom det är där som nettobetalarna finns. För att bl.a. öka systemets legitimitet vill motionärerna se en ökad transparens i systemet genom att kommuner, regioner och landsting redovisar hur de använder intäkter som de tilldelas genom systemet. I motion 2017/18:2436 av och (båda C) anförs att en förbättrad folkräkning genom ett befolkningsgenomsnitt skulle ge en mer rättvis fördelning mellan kommuner i utjämningssystemet, varför motionärerna vill att ett sådant system utarbetas. I motion 2017/18:2640 av och (båda S) anförs att skatteutjämningssystemet inte fungerar tillfredsställande. Utvecklingen för glesbygdskostnader fångas enligt motionärerna inte upp i det nuvarande systemet. Därför vill motionärerna att det görs en djupare översyn av regionernas och landstingens kostnads- och inkomstutjämningssystem. I motion 2017/18:2802 av (M) yrkandena 1–5 anförs att det kommunala utjämningssystemet inte längre fungerar som det är tänkt. Därför vill motionären att systemet ses över. Översynen ska syfta till ett system som inte utjämnar utfall och faktorer som kommuner och landsting bör och kan påverka, som utjämnar marginaleffekten i systemet och som inte ställer kommuner mot varandra utan låter staten till kompensera de kommuner som bör kompenseras samt möjliggör för staten att dra in utjämningsbidrag till kommuner som inte tar ansvar för sin ekonomi. I motion 2017/18:3082 av (M) anförs att kommuner som framgångsrikt sköter sina verksamheter och sin ekonomi missgynnas i nuvarande skatteutjämningssystem och att drivkraften till att öka sysselsättning och den ekonomiska tillväxten i kommunen undermineras. Effekten av utjämningen blir enligt motionären en hämmad utveckling. Därför vill motionären att regeringen överväger en förändring av skatteutjämningssystemet. I motion 2017/18:3273 av (SD) anförs att skillnader i kommunalskatt mellan olika kommuner förstärker regionala obalanser och motverkar vad man försöker åstadkomma med den kommunala skatteutjämningen. Motionären vill därför att regeringen utreder möjligheten att låta anta de kommunala skattesatserna. I motion 2017/18:3504 av Per Åsling och (båda C) anförs att små kommuner som har en hög andel säsongsarbetare missgynnas av att invånarantalet beräknas endast en gång i det kommunala utjämningssystemet. Motionärerna vill därför att det införs en rättvisare folkräkning genom att beräkna ett befolkningsgenomsnitt . I motion 2017/18:3525 av (SD) anförs att det med nuvarande utjämningssystem saknas incitament för kommunerna att ha ett gott näringslivsklimat och att få personer från bidrag till arbete. Motionären vill därför att regeringen tillsätter en utredning som genomlyser effekterna av det nuvarande utjämningssystemet. I motion 2017/18:3869 av (SD) yrkandena 1 och 2 framförs att kommuner som fattat dåliga beslut premieras genom att skatteutjämningssystemet revideras för att täcka upp för dessa brister. Politiker måste enligt motionären arbeta aktivt för att minska beroendet av utjämningsmedel. Motionären vill därför att kommuner som får av sina intäkter via det kommunala utjämningssystemet ska anpassa kommunalskatten så att behovet av utjämningsstöd minskas till maximalt och att de endast ska få erbjuda sina invånare en miniminivå av ersättningar och bidrag. Utskottet har tidigare behandlat liknande frågor om det kommunala utjämningssystemet, senast i betänkande 2016/17:FiU26 Kommunala frågor. I betänkandet framhöll utskottet att beslutat om ändringar i lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning. Beslutet innebar bl.a. förändringar av inkomstutjämningen för att säkerställa att systemet inte skulle motverka tillväxt och ökad sysselsättning. Ändringarna i lagen trädde i kraft . Utskottet framhöll också att en omfattande parlamentarisk utredning låg bakom förändringen, där det kommunalekonomiska utjämningssystemet utretts grundligt. Därför ansågs det inte finnas skäl till att göra ytterligare förändringar i systemet. När det gäller folkräkningssystemet framhöll utskottet att det kommunala utjämningssystemet består av flera olika delmodeller och parametrar, och en förändring av systemet skulle kunna få stora konsekvenser för såväl kommuner som landsting. Eftersom det är svårt att få en fullständig bild över vilka dessa konsekvenser blir ansåg utskottet att en förändring skulle kräva en grundlig utredning. Utskottet ansåg därför att eventuella ändringar i systemet borde vänta till nästa översyn av hela det kommunala utjämningssystemet. Samtliga motionsyrkanden avstyrktes. överlämnade Utjämningskommittén.08 sitt slutbetänkande Likvärdiga förutsättningar – Översyn av den kommunala utjämningen (SOU 2011:39). Kommittén utredde bl.a. frågan om det finns tillväxthämmande faktorer i det nuvarande systemet. Av betänkandet framgår att kommittén inte fann belägg för att inkomstutjämningen i sig skulle vara tillväxthämmande. Mot bakgrund av utredningen presenterade regeringen förslag till förändringar och uppdateringar av kostnadsutjämningen i budgetpropositionen (prop. 2013/14:1 utg.omr. I propositionen framhölls också vikten av att utjämningssystemet inte motverkar tillväxt och ökad sysselsättning, varför förslag lämnades om förändringar av inkomstutjämningen som skulle minska marginaleffekterna för de kommuner och landsting som betalar en inkomstutjämningsavgift. beslutade om ändringar i enlighet med propositionen (bet. 2013/14:FiU3, rskr. 2013/14:69). har Statskontoret i uppdrag att följa upp systemet för kommunalekonomisk utjämning. Enligt myndigheten görs analyser inom ramen för detta arbete, och förslag på förbättringar och förenklingar lämnas i syfte att öka systemets träffsäkerhet och enkelhet. Uppdraget framgår av myndighetens instruktion (SFS 2007:827). redovisade Statskontoret rapporten Den kommunala utjämningen . Rapporten är ett led i Statskontorets löpande uppföljning av det kommunala utjämningssystemet. Av rapporten framgår att det från tid till annan har förts diskussioner om det kommunala utjämnings-systemets inverkan på tillväxten i ekonomin. I rapporten sammanfattas kortfattat internationell teoretisk och empirisk forskning som belyser hur kommunala utjämningssystem kan inverka på bl.a. skattebaser och skattesatser. Det finns empiriska studier som visar att inkomstutjämning där lägre skattekraft kompenseras bidrar till minskad skattekonkurrens och till tryck uppåt på kommunala skattesatser. De uppskattade effekterna är emellertid förhållandevis små. Ekonomisk-teoretisk forskning visar att inkomstutjämningssystem kan ha negativ inverkan på skattebaser, men det finns inga uppskattningar av hur stora dessa effekter kan vara. Statskontoret har dock inte har funnit några empiriska studier som explicit analyserar kommunala utjämningssystems inverkan på BNP-tillväxten. Betydelsen av inkomstutjämningssystemens inverkan på olika tillväxt-faktorer får därför betraktas som en öppen fråga. Den befintliga empiriska forskningen är begränsad, vilket förklaras av stora svårigheter med att rent metodologiskt analysera effekterna av kommunala och regionala utjämnings-system. (Källa: Statskontorets rapport 2013:19 Den kommunala utjämningen .) Översyn av kostnadsutjämningen för kommuner och landsting (dir. 2016:91) beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av kostnadsutjämningssystemet. Utredaren ska även överväga om större samhällsförändringar, som påverkar kostnaderna för kommuner och landsting, i tillräcklig grad fångas upp av det nuvarande systemet. Utredaren ska också analysera om det finns möjligheter att förenkla utjämningen. Uppdraget ska redovisas . För landsbygder – en sammanhållen politik för arbete, hållbar tillväxt och välfärd (SOU 2017:1) överlämnade sitt slutbetänkande För landsbygder – en sammanhållen politik för arbete, hållbar tillväxt och välfärd. I betänkandet framhålls att det kommunala utjämningssystemet har en helt avgörande betydelse för att kommuner med låg skattekraft, ogynnsam åldersstruktur samt höga strukturella kostnader ska kunna tillhandahålla tjänster på likvärdiga villkor. Dagens utjämningssystem bedöms bygga på delvis inaktuella uppgifter. Utjämningssystemet anses inte ta hänsyn till att det mer omfattande mottagandet av nyanlända med uppehållstillstånd har olika konsekvenser i olika kommuner. Kommittén ser positivt på att regeringen har tillsatt en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av systemet med kostnadsutjämning. Efter det att utredningsarbetet avslutats anser kommittén att regeringen förelägger ett förslag som säkerställer att det kommunala utjämningssystemet aktualiseras och anpassas till ändrade förutsättningar. Kommittén anser också att det kommunala utjämningssystemet fortlöpande bör följas upp och att de politiska partierna medverkar i ett sådant uppföljningsarbete. Enligt budgetpropositionen har regeringen för avsikt att återkomma till med anledning av betänkandet (prop. 2017/18:1 s. 41). Lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning Av 17 § lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning framgår att avgifter och bidrag beräknas på grundval av antalet folkbokförda invånare i en kommun eller i ett landsting året före utjämningsåret. Var en person är folkbokförd året före beskattningsåret styr också i vilken kommun personen ska betala skatt (65 kap. 3 § inkomstskattelagen). har enligt uppgift från Kommuner och Landsting (SKL) och () valts för att uppgifterna om antalet folkbokförda ska vara så aktuella som möjligt vid beräkningen av bidrag och avgifter. När inkomstutjämningsbidrag respektive inkomstutjämningsavgift beräknas används s.k. länsvisa skattesatser, vilket är medelskattesatsen 2003 justerat för huvudmannaskapsförändringar som har skett . Skillnaderna som finns i de länsvisa skattesatserna speglar på så sätt inte vilken skattesats som kommunerna eller landstingen valt, utan beror endast på i vilken utsträckning kommunerna tagit över verksamhet från landstingen eller tvärtom. Anledningen till att man använder dessa länsvisa skattesatser är att storleken på inkomstutjämningsbidrag eller inkomstutjämningsavgifter inte ska kunna påverkas av kommuner och landsting. (Källa: , Kommunalekonomisk utjämning, .) Som utskottet tidigare framhållit har beslutat om ändringar i lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning. Förändringarna gjordes bl.a. för att säkerställa att inkomstutjämningssystemet inte skulle motverka tillväxt och ökad sysselsättning. Lagändringarna trädde i kraft . Bakom beslutet låg en omfattande parlamentarisk utredning, där det utjämningssystemet utretts grundligt. Utskottet kan också notera att det pågår en utredning om kostnadsutjämningen för kommuner och landsting. Mot den bakgrunden anser utskottet att det inte nu finns skäl att ytterligare förändra systemet eller tillsätta ytterligare utredningar. När det gäller folkräkningssystemet vill utskottet liksom tidigare framhålla att syftet med det kommunala utjämningssystemet är att åstadkomma likvärdiga ekonomiska förutsättningar för alla kommuner och landsting att bedriva sina verksamheter. Systemet består bl.a. av inkomst- och kostnadsutjämning. Samtliga parametrar som används för att beräkna en kommuns eventuella bidrag eller avgift inom systemet utgår från faktiska uppgifter vid ett specifikt tillfälle. För inkomstutjämningen används t.ex. folkmängden och skatteunderlaget enligt taxeringen 2016 (inkomstår 2015). Det skatteunderlag som ligger till grund för inkomstutjämningen avser därmed de individer som var folkbokförda i kommunen . Även när det gäller kostnadsutjämningen används uppgifter om befolkningen vid ett specifikt tillfälle. är det uppgifter om befolkningen som ligger till grund för beräkningen. Anledningen till det är att kommuner och landsting ska få information om kostnadsutjämningen . Kostnadsutjämningen består också av fler delmodeller som ska beräknas jämfört med inkomstutjämningen. Vidare används t.ex. länsvisa skattesatser, och inte kommunens eller faktiska skattesatser vid beräkning av inkomstutjämningsbidrag och inkomstutjämningsavgift, för att storleken på bidraget eller avgiften inte ska kunna påverkas av kommuner och landsting. Det kommunala utjämningssystemet består således av flera olika delmodeller och parametrar, och en förändring av systemet skulle kunna få stora konsekvenser för såväl kommuner som landsting. Eftersom det är svårt att få en fullständig bild över vilka dessa konsekvenser blir anser utskottet att en förändring skulle kräva en grundlig utredning. Utskottet anser därför att eventuella ändringar i systemet bör vänta till nästa översyn av hela det kommunala utjämningssystemet. Med det anförda avstyrker utskottet de aktuella motionsyrkandena. Aktörer inom välfärdens verksamheter Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen ska återkomma med förslag på hur man tänker arbeta för att öka mångfalden inom välfärdssektorn. Jämför reservation 2 (S, MP, V) och 3 (SD) samt särskilt yttrande 1 (SD), 2 (C) och 3 (L). I 13 motioner tas frågan om aktörer inom välfärdssektorn upp . I motion 2017/18:1382 av m.fl. (S) anförs att vinstdrivande företag inom välfärden skapar flera problem, exempelvis läckage av skattemedel till bolagsägare och en ökad segregation. Motionärerna vill därför att vinster i välfärden ska begränsas och att beslutar om att införa ett stopp mot övervinster i enlighet med förslag. I motion 2017/18:1490 av och (båda C) anförs att en kraftig vinstbegränsning i enlighet med vad som föreslås i slutbetänkande skulle innebära att många privata utförare skulle få lägga ned sina verksamheter. Motionärerna vill därför att regeringen ska fokusera på effektivitet och kvalitet i stället för vinstbegränsningar. I motion 2017/18:1638 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 87 anförs att aktiebolag som är verksamma inom välfärdssektorn är att betrakta som särskilda eftersom alla individer ska ha tillgång till dem och att de därför ska finansieras via det offentliga. Motionärerna vill att det införs en bestämmelse om att ett aktiebolag som finansieras med offentliga medel inte får ta ut utdelning förrän bolaget uppnått en ekonomisk stabilitet som garanterar att verksamheten kan fortskrida även om bolaget skulle hamna på obestånd, så pass länge att det offentliga kan ta över verksamheten utan menlig inverkan på vårdtagare, brukare eller motsvarande. I motion 2017/18:2317 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2 anförs att välfärdstjänsterna i är i absolut toppklass och att det finns goda exportmöjligheter, men att de hämmas av svårigheter i form av för många upphandlingsvillkor och hot om vinstbegränsningar, vilket bedöms inverka menligt på långsiktigheten i verksamheten. Motionärerna vill därför att regeringen ska tillförsäkra långsiktigt uthålliga villkor för privat företagsamhet inom välfärdssektorn och att regeringen ska utforma regelverk som inte begränsar privata välfärdsutförares möjligheter att konkurrera på lika villkor gentemot offentliga utförare. I motion 2017/18:2495 av och (båda M) anförs att det krävs en mångfald av aktörer som verkar under lika villkor för att uppnå den utveckling som behövs inom välfärdssektorn. Motionärerna vill därför att regeringen överväger att likställa villkoren för privata aktörer i välfärden så att de är lika över hela landet. I motion 2017/18:2534 av och (båda M) anförs att det alltför sällan i den politiska debatten handlar om att se konsekvenserna för de enskilda medborgarna när olika förslag presenteras och diskuteras. Motionärerna vill därför att beslut som rör privata välfärdsföretag tas utifrån fakta om medborgarnas behov av verksamheterna och egna val. I motion 2017/18:2702 av (M) anförs att utredningen om vinstbegränsning i välfärden är ett starkt hot mot valfrihet och företagande i . Därför vill motionären att alla förslag till vinstbegränsning utifrån utredningen avslås. I motion 2017/18:2829 av Finn (M) anförs att regeringens planer på att lagstifta mot vinstuttag i välfärdssektorn allvarligt har skadat en väletablerad och viktig företagsamhet som i mångt och mycket hotas av massiv nedläggning trots att sektorn bidrar substantiellt till välstånd. Motionären vill därför att den föreslagna lagreglerade begränsningen i vinstuttag i verksamheter i välfärdens kärna stoppas . I motion 2017/18:3420 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 3 anförs att den offentliga sektorn är och ska vara en del av utvecklingen av ett modernt samhälle. Enligt motionärerna tillhandahålls numera en sjundedel av välfärdstjänsterna av privata utförare, vilket bedöms bidra till en ökad kvalitet och ett förbättrat resursutnyttjande. Motionärerna vill därför att regeringen ska återkomma till med förslag på hur man ämnar arbeta för att öka mångfalden inom välfärdssektorn. I motion 2017/18:3465 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 2 anförs att det är viktigt att lagar och regler gynnar och inte hindrar alla sorters seriösa företag inom välfärden. Enligt motionärerna vill medborgarna kunna välja bland flera olika utövare, oavsett om det handlar om hemtjänst, barnomsorg eller äldreomsorg. Motionärerna vill därför att valfriheten inom välfärden ska värnas och utvecklas och att all välfärdsstatistik delas upp och synliggörs så att beslutsfattare och medborgare kan se vilka utförare som är idéburna, privata och offentliga. I motion 2017/18:3574 av m.fl. (L) yrkande 7 anförs att av företagen i drivs av kvinnor, vilket är lägre än EU:s genomsnittliga nivå där av företagen drivs av kvinnor. Att införa lagförslag om att i praktiken förbjuda vinstuttag för privata alternativ i välfärdssektorn vore enligt motionärerna ett direkt angrepp på en av de företagssektorer där det kvinnliga företagandet är särskilt starkt som det skulle kväva mångfalden. Motionärerna vill därför att den s.k. förslag inte ska genomföras. I motion 2017/18:3685 av m.fl. (C) yrkande 57 framhålls vikten av fler aktörer inom välfärden. Hotet mot valfriheten i välfärden skapar enligt motionärerna en stor osäkerhet för alla de patienter som valt en privat utförare, men också för de anställda och företagare som verkar i branschen. Möjligheten att göra vinst bedöms vara en förutsättning för att inte minst de småföretagare som dominerar vård- och omsorgssektorn ska kunna överleva. Motionärerna vill därför att regeringen arbetar för långsiktiga villkor för välfärdens utförare genom att avvisa ett generellt vinsttak, öka kvalitetskraven, införa generell tillståndsplikt och förbättra tillsynen för alla aktörer, såväl offentliga som privata. I motion 2017/18:3733 av (M) framförs att regeringen ska leva upp till målet om ett jämställt företagande, varför motionären vill att förslaget om vinster i välfärden stoppas. I betänkande 2015/16:FiU26 Kommunala frågor riktade utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma med förslag på åtgärder när det gäller valfrihet, mångfald och kvalitet inom offentligt finansierade välfärdsverksamheter. I betänkande 2016/17:FiU26 noterade utskottet att regeringen ännu inte återkommit till i frågan.