bet · H501NU9 · 2018-02-19 00:00:00 — Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden från allmänna motionstiden /18 som rör elmarknaden. Motionsyrkandena handlar bl.a. om handläggningstider för nätkoncessioner, dialog och samråd i samband med att elnätet byggs ut, den framtida elförsörjningen och konkurrensaspekter, elområden, elcertifikatssystemet och utvecklingen av elmarknaden inom EU. I flera fall hänvisar utskottet till pågående insatser och utredningar eller att yrkandena omfattas av förslag som är under beredning. I betänkandet finns 8 reservationer (M, SD, C, V, L, KD). Ett femtiotal yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /18. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning 1.Handläggningstider för nätkoncessioner, punkt 1 (M, C, V, L, KD) 2.Dialog och samråd, punkt 2 (M, C, L, KD) 3.Övrigt om elmarknaden, punkt 3 (M) 4.Övrigt om elmarknaden, punkt 3 (SD) 5.Övrigt om elmarknaden, punkt 3 (C) 6.Övrigt om elmarknaden, punkt 3 (V) 7.Övrigt om elmarknaden, punkt 3 (KD) 8.Övrigt om elmarknaden, punkt 3 – motiveringen (L) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /18 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2017/18:3393 av m.fl. (V) yrkande 25, 2017/18:3404 av m.fl. (M) yrkande 9 i denna del och 2017/18:3413 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 2. Reservation 1 (M, C, V, L, KD) 2017/18:3413 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 1. Reservation 2 (M, C, L, KD) 2017/18:255 av och (båda C) yrkandena 3 och 5, 2017/18:508 av (L), 2017/18:899 av m.fl. (SD) yrkandena 31–35 och 37, 2017/18:974 av Per Lodenius (C), 2017/18:1674 av (MP) yrkande 2, 2017/18:1869 av och (båda S), 2017/18:1920 av (M), 2017/18:2772 av (MP) yrkandena 1–4, 2017/18:2777 av och (båda MP), 2017/18:2849 av (C), 2017/18:3275 av (SD), 2017/18:3393 av m.fl. (V) yrkandena 7, 15, 21–24 och 26, 2017/18:3404 av m.fl. (M) yrkandena 3–5 och 9 i denna del, 2017/18:3406 av m.fl. (M) yrkande 2, 2017/18:3432 av m.fl. (M) yrkandena 1–6, 2017/18:3657 av (KD), 2017/18:3686 av m.fl. (C) yrkandena 33–35, 2017/18:3748 av m.fl. (KD) yrkandena 21, 22 och 24 samt 2017/18:3772 av m.fl. (C) yrkande 42. Reservation 3 (M) Reservation 4 (SD) Reservation 5 (C) Reservation 6 (V) Reservation 7 (KD) Reservation 8 (L) – motiveringen Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (M), (S), (SD), (M), (MP), (M), (SD), (L), (V), (KD), (S), (S), (C) och (S). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet 49 motionsyrkanden från allmänna motionstiden /18 som rör olika elmarknadsfrågor. Elmarknaden i fick sin nuvarande utformning i huvudsak genom det regelverk som trädde i kraft (prop. 1993/94:162, bet. 1993/94:NU22 och prop. 1994/95:222, bet. 1994/95:NU1). produceras och säljs el i konkurrens, medan nätverksamheten som är ett naturligt monopol regleras och övervakas på ett särskilt sätt. Efter elmarknadsreformen har omfattande ändringar gjorts i ellagstiftningen, inte minst med anledning av utveckling på området. I grunden är dock elmarknaden fortfarande organiserad på det sätt som följer av reform. Elmarknaden innefattar dels partihandel (grossistmarknaden), dels detaljhandel (slutkundsmarknaden). Partihandeln avser handel med stora kvantiteter el på organiserade marknadsplatser, och aktörerna i denna handel är producenter, elhandelsföretag och industriföretag med stor elförbrukning. Den viktigaste marknadsplatsen för grossisthandel med el är spotmarknaden där handel sker på elbörsen . Den är en dagen-före-marknad och primärt ett instrument för kraftföretagens produktionsplanering inför det kommande dygnet. Handeln sker genom ett auktionsförfarande som även inkluderar överföringskapaciteten i elnäten mellan de olika elområdena. Vid prisbestämningen ingår även överföringsförbindelserna från –mot övriga europeiska länder. av all el som förbrukas i handlas på medan resterande handlas genom bilaterala avtal, dvs. avtal direkt mellan två parter. De allra flesta kunder handlar dock sin el av en elhandlare. Den s.k. slutkundsmarknaden för el i är sedan elmarknadsreformen konkurrensutsatt och karakteriseras av många aktörer och låga inträdeshinder. För kunderna är slutkundsmarknaden viktig, eftersom priset på denna marknad utgör den enda del av den totala elkostnaden som de har något direkt inflytande på. Övriga kostnadskomponenter (exempelvis skatter, elcertifikatkostnader och elnätsavgifter) kan kunden inte påverka på annat sätt än genom att minska sin elanvändning. Enligt Energimarknadsinspektionens rapport el- och naturgasmarknad 2016 (Ei 2017:04) består det svenska elnätet av ledning, varav är jordkabel och är luftledning. Elnätet kan delas in i tre nivåer: stamnät, regionnät och lokalnät. Stamnätet transporterar el långa sträckor med höga spänningsnivåer. Regionnäten transporterar el från stamnätet till lokalnäten och i vissa fall direkt till större elanvändare. Lokalnäten ansluter till regionnäten och transporterar el till hushåll och andra slutkunder. Stamnätet i förvaltas av , och regionnäten ägs i huvudsak av Ellevio (f.d. Fortum), Eon och . Lokalnäten ägs till av Ellevio, Eon och och till resterande del av olika privata och kommunala aktörer. Det svenska elsystemet är vidare tätt sammankopplat med angränsande länder, särskilt , och . Utlandsförbindelserna är av två typer, växelström och likström. har växelströmsförbindelser med , och . Likströmsförbindelser finns med , och även med . är indelat i fyra elområden. Gränserna har beslutats av och går vid de tre snitt i där överföringen av el är begränsad. Det nordisk-baltiska området bildar ett sammanhängande marknadsområde och består av femton olika elområden. I marknadsområdet kan el handlas oberoende av nationsgränser så länge nätens tekniska kapacitet att överföra el räcker till. När denna kapacitet är nådd uppstår prisområden som påverkar priset i de olika elområdena. Vid överföringsbegränsningar används en metod som innebär att marknaden delas upp, s.k. marknadsdelning. Detta innebär att handelsområdet delas upp i mindre områden inom vilka inga överföringsbegränsningar finns. Vilka elområden som håller ihop och tillsammans bildar ett gemensamt prisområde varierar beroende på utbud, efterfrågan och överföringskapacitet. Detta förfarande innebär också att elområden med produktionsöverskott kommer att få lägre priser än elområden med produktionsunderskott när det finns överföringsbegränsningar mellan områdena. I finns det ungefär 170 elnätsföretag. Ett nätföretag innehar ett ledningsnät eller i några fall endast enstaka ledningar och svarar för drift och underhåll av elnätet. Verksamheten bedrivs med stöd av nätkoncession, dvs. ett tillstånd att bygga och använda en elektrisk starkströmsledning. Ett nätföretag är skyldigt att ansluta elektriska anläggningar till ledningen eller ledningsnätet och att överföra el för någon annans räkning. Det finns alltså en rätt till tredjepartstillträde. Ett nätföretag får inte bedriva handel med el, och det får bedriva elproduktion endast i vissa fall när elen behövs för nätverksamheten. Elproducenten matar in el från en produktionsanläggning på elnätet för transport till elanvändarna. I utgör elproducenterna en heterogen grupp, som omfattar några av största elföretag men även privatpersoner som äger småskaliga vatten-, vind och solenergianläggningar. Större elproducenter säljer ofta el direkt på elbörsen. Mindre producenter väljer ofta att sälja elen till en större aktör, som i sin tur säljer den vidare. Ett elhandelsföretag levererar el. Med leverans avses i detta sammanhang försäljning av el till elanvändare till skillnad från överföring, dvs. sådan transport av el för någon annans räkning som utgör nätverksamhet. Elhandelsföretaget köper in el, vanligtvis från elbörsen, för att sedan sälja den vidare till elanvändare. Handeln med el sker på en fri marknad, där elhandelsföretagen konkurrerar om kunderna. Enligt Energimarknadsinspektionens rapport om el- och naturgasmarknad 2016 (Ei 2017:04) fanns ca 120 elhandelsföretag i . Inspektionen påpekar dock att detta antal elhandelsföretag inte ger hela bilden av hur många företag den enskilda kunden faktiskt kan välja mellan eftersom många små lokala och kommunala elhandlare endast väljer att agera i det egna närområdet. De tre största elhandlarna hade en samlad marknadsandel på räknat på antalet kunder, en siffra som legat ungefär på samma nivå de senast föregående fyra åren. En balansvarig har i ett avtal med åtagit sig ett särskilt ansvar för att balansera tillförsel och förbrukning av el. Den balansansvarige svarar ekonomiskt för obalanser. Ett elhandelsföretag är skyldigt att se till att någon åtar sig balansansvaret för leveranser i en uttagspunkt. Ett vanligt sätt att ordna detta är att elhandelsföretaget självt åtar sig balansansvaret. Företaget kan dock välja att låta ett annat elhandelsföretag eller ett specialiserat företag åta sig balansansvaret. En elbörs tillhandahåller system för fysisk och finansiell handel med grossistenergiprodukter. De vanligaste aktörerna på börserna är elproducenter, elhandelsföretag och större elanvändare. I är den enda börsen för handel med el för fysisk leverans. Handel med finansiella kontrakt bedrivs på Commodities. Genom sådan handel i finansiella kontrakt kan aktörer säkra sig mot prisvariationer. är i nationell energitillsynsmyndighet med ansvar för bl.a. tillsyn, regelgivning och tillståndsprövning. Enligt ellagen är nätmyndighet, vilket innebär att inspektionen handlägger alla frågor som enligt lagen eller föreskrifter som har utfärdats i anslutning till lagen ligger på ”nätmyndigheten”. Till nätmyndighetens uppgifter hör att pröva frågor om tillstånd att bygga och använda starkströmsledningar, att förhandspröva nätföretagens intäkter från nätverksamheten och att pröva tvister om villkoren för anslutning till elnätet. – den systemansvariga myndigheten () har i två olika egenskaper – stamnätsföretag respektive systemansvarig myndighet – en central roll på den svenska elmarknaden. innehar och driver det svenska stamnätet som ägs av staten. I sin egenskap av stamnätsföretag omfattas i huvudsak av det regelverk som gäller för nätföretag i allmänhet. är också systemansvarig myndighet och har det övergripande ansvaret för att elektriska anläggningar samverkar driftsäkert så att balans inom hela eller delar av landet kortsiktigt upprätthålls mellan produktion och förbrukning av el. Som systemansvarig myndighet får bl.a. beordra elproducenter att öka eller minska produktionen av el. utövar även tillsyn över driftsäkerheten hos det nationella elsystemet. () är förvaltningsmyndighet för frågor om tillförsel och användning av energi i samhället. ska verka för försörjningstrygghet och ett energisystem som är hållbart och kostnadseffektivt med en låg negativ inverkan på hälsa, miljö och klimat. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att handläggningstiderna för nätkoncessioner bör förkortas. Utskottet hänvisar till att arbete pågår på området. Jämför reservation 1 (M, C, V, L, KD). m.fl. (M) anför i kommittémotion 2017/18:3404 att en framtida utbyggnad av elnätet ställer höga krav på de tillståndsprocesser som tar oerhört . Det anses därför vara angeläget att – med bibehållen rättssäkerhet – förkorta handläggningstiderna för koncession (yrkande 9 i denna del). Samma resonemang förs i kommittémotion 2017/18:3413 av m.fl. (M, C, L, KD) där motionärerna ser det som viktigt att handläggningstiderna för nätkoncession förkortas (yrkande 2). I kommittémotion 2017/18:3393 av m.fl. (V) anförs att tillståndsprocessen för stamnätskoncessioner tar orimligt och måste snabbas upp. Enligt motionärerna bör regeringen därför ge ansvariga myndigheter i uppdrag att utreda möjligheterna till en snabbare tillståndsprocess för stamnätskoncessioner (yrkande 25). I statens budget (prop. 2016/17:1 utg.omr. 21, bet. 2016/17:NU3) anvisades extra pengar till för att myndigheten ska kunna förkorta sina handläggningstider när det gäller nätkoncessioner. I budgetpropositionen anges att elnäten på alla spänningsnivåer behöver användas mer effektivt och byggas starkare för att hantera de utmaningar som utbyggd variabel elproduktion för med sig. Det är därför angeläget för att prioritera nätkoncessionsprövningen, vilket regeringen har tillfört medel för i budgetpropositionen . Av regleringsbrevet för 2017 framgår att myndigheten ska redovisa hur man har arbetat med att förkorta handläggningstiderna för koncessionsärenden. Samma redovisningskrav på arbetet med att förkorta handläggningstiderna finns i regleringsbrevet . Enligt uppgifter från har myndigheten vidtagit flera åtgärder för att effektivisera tillståndsprocesserna med fokus på kortare handläggningstider. En åtgärd är att man infört ett nytt processinriktat arbetssätt där det alltid är flera handläggare som gemensamt ansvarar för ett antal ärenden enligt en strukturerad process. Det gör att arbetet fortgår även om en handläggare av någon anledning är frånvarande. Att fler handläggare arbetar med ett och samma ärende ska enligt myndigheten också bidra till att alla ärenden handläggs och bedöms på ett likartat sätt. En annan åtgärd handlar om att ge bättre information till företagen så att de redan från början skickar in kompletta ansökningshandlingar. skickas många ansökningar tillbaka eftersom de inte är kompletta, vilket gör att processen fördröjs. Vidare har också ökat sin personalstyrka för att förkorta handläggningstiderna. Vidare kan nämnas att antog en proposition som bl.a. innehåller ett nytt sjätte kapitel , en ny miljöbedömningsförordning och följdändringar i sektorslagstiftningen (prop. 2016/17:200, bet. 2017/18:MJU5). Det övergripande syftet med förslaget är bl.a. att effektivisera bestämmelser om miljöbedömningar för såväl planer och program som verksamheter och åtgärder. Därigenom ges förutsättningar för att öka den samlade miljöskyddseffekten och minska tidsåtgången och den administrativa bördan vid miljöprövning. riktade ett tillkännagivande till regeringen om att tillståndsprocesser inom miljölagstiftningen bör förenklas och förkortas (bet. 2016/17:MJU22). Miljö- och jordbruksutskottet anför att utgångspunkten är att det är bra att har en krävande miljölagstiftning som tillståndsprocesserna måste utformas på ett sådant sätt att de inte i onödan hindar, försenar eller fördyrar investeringar som moderniserar verksamheter, skapar jobb och tillväxt och i slutändan ofta minskar den samlade miljöpåverkan. Myndigheternas prövningar och krav på underlag ska vara enkla, förutsägbara och effektiva. Miljö- och jordbruksutskottet menar att en del i detta bl.a. är att de generellt sett långa handläggningstiderna i tillståndsärenden måste åtgärdas. I sammanhanget kan även påminnas om den motion om tydlig tidsgräns för handläggningstider på myndigheter som behandlades i näringsutskottet (bet. 2016/17:NU12). Med anledning av motionsyrkandet föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att alla myndigheter som företag kommer i kontakt med ska sätta tydliga tidsgränser för sina handläggningstider, vilket biföll. Liknande yrkanden om handläggningstider för nätinvesteringar som de nu aktuella har avstyrkts av utskottet vid ett flertal tidigare tillfällen, (bet. 2016/17:NU19 och bet. 2016/17:NU21). avstyrkte utskottet yrkandena mot bakgrund av att arbete på området pågår. En avvikande mening fanns i respektive betänkande, (V) och (M, C, V, L, KD). I motionerna 2017/18:3404 (M), 2017/18:3413 (M, C, L, KD) och 2017/18:3393 (V) förordar motionärerna olika tillkännagivanden om att regeringen ska vidta åtgärder för att förkorta handläggningstiderna för nätkoncessioner. Utskottet vill med anledning av dessa motionsyrkanden påminna om att har fått extra resurser för just detta ändamål. Myndigheten har även i regleringsbreven för både 2017 och 2018 fått i uppdrag att rapportera till regeringen hur man arbetar med att förkorta handläggningstiderna. Utskottet noterar vidare att även andra åtgärder har vidtagits för att minska myndigheters handläggningstider. m.fl. myndigheter har fått i uppdrag att minska handläggningstiderna . ska, som nämnts i det föregående, rapportera hur arbetet fortlöper samt lämna en slutrapport . Vidare har antagit förslag som kan bidra till en snabbare tillståndsprocess när det gäller miljöprövning. Utskottet vill även påminna om de tillkännagivanden som riktade till regeringen om handläggningstider, dels om att alla myndigheter som företag kommer i kontakt med ska sätta tydliga tidsgränser för sina handläggningstider (bet. 2016/17:NU12), dels om att tillståndsprocesser inom miljölagstiftningen bör förenklas och förkortas (bet. 2016/17:MJU22). Med det anförda anser utskottet att det inte finns skäl att ställa sig bakom de tillkännagivanden som förordas i de aktuella motionerna utan avstyrker dem i berörda delar. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att bör utveckla dialog och samråd i samband med investeringar i elnätet. Utskottet hänvisar dels till att myndigheten har utvecklat sitt arbete på området, dels till gällande regelverk. Jämför reservation 2 (M, C, L, KD). I kommittémotion 2017/18:3413 av m.fl. (M, C, L, KD) anförs att transparensen och samråden mellan myndigheter och andra berörda parter bör utvecklas och effektiviseras för att säkra tillgången på energi även . Det bör ske genom att utvecklar dialog och samråd samt ökar transparensen i samband med investeringar och utbyggnad av kraftnätet (yrkande 1). I samband med att utskottet behandlade regeringens skrivelse om förutsättningar för en säker kraftöverföring (skr. 2016/17:148) avstyrkte utskottet ett liknande yrkande som det här aktuella om att bör utveckla sin dialog och sina samråd samt öka transparensen i samband med investeringsprojekt (bet. 2016/17:NU21). Utskottet noterade att regeringen håller med om att det är viktigt med transparens och dialog med berörda intressenter vid planering av investeringar i stamnätet. Utskottet noterade vidare att utvecklat sitt arbetssätt med samrådsprocesser och att ska beakta både innehållet i miljökonsekvensbeskrivningen och resultatet av samrådet inför beslut om koncession. Eftersom det i både ellagen och finns krav på att ska redogöra för alternativa sträckningar och teknikval anför regeringen i skrivelsen att den inte delar bedömning om att berörda intressenters insyn ligger sent i beslutsprocessen. Utskottet gjorde ingen annan bedömning i frågan än regeringen. I kommittémotion 2017/18:3413 (M, C, L, KD) förordas ett tillkännagivande om att säkerställa att utvecklar sin dialog och sina samråd samt ökar transparensen i samband med investeringsprojekt. Som redovisats behandlade utskottet ett liknande motionsyrkande i samband med behandlingen av om förutsättningar för en säker kraftöverföring. Som framgår av det föregående ansåg utskottet att det med hänsyn till dels att ansvarig myndighet har utvecklat sitt arbetssätt, dels till de regelverk som finns på området inte fanns några skäl att förorda att skulle göra något tillkännagivande med en sådan innebörd. Utskottet ser ingen anledning att ändra uppfattning i frågan. Den nämnda motionen avstyrks således i berörd del. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. den framtida elförsörjningen och konkurrensaspekter, utbyggnad av elnätet, elområden, elcertifikatssystemet och utvecklingen av elmarknaden inom EU. Utskottet hänvisar till pågående insatser och utredningar samt till att flera av motionsyrkandena berörs av förslag som är under beredning. Jämför reservation 3 (M), 4 (SD), 5 (C), 6 (V) och 7 (KD) samt motivreservation 8 (L). I motion 2017/18:1869 av och (båda S) påpekas att meddelat att den s.k. tredje elkabeln till inte kommer att anläggas. Enligt motionärerna påverkar detta möjligheterna till en mer hållbar energiproduktion på och gör det svårare att göra energisystem till det första helt förnybara i landet. I kommittémotion 2017/18:3404 av m.fl. (M) framhålls att det är viktigt att värna jobben och företagen för att klara högt ställda mål inom både välfärd och miljö. Därför behövs det bl.a. bättre förutsättningar för att ska kunna bli en ledande aktör inom export av koldioxidsnål energi (yrkande 3). I motionen framhålls även att en konkurrenskraftsutredning bör tillsättas med uppdrag att analysera den svenska elmarknaden ur ett internationellt perspektiv samt att framtida överföringsbehov, olika tekniska lösningar och systemtjänster bör ses över (yrkande 4). Motionärerna anför vidare att den pågående sammanlänkningen med övriga genom den europeiska energiunionen är en viktig process som ökar handeln med el och bidrar till att trygga elförsörjningen i . bör därför verka för en gemensam energimarknad i EU med långsiktiga konkurrenskraftiga spelregler (yrkande 5). I motionen anförs även att nätet bör byggas ut på ett mer transparent och samhällsekonomiskt lönsamt sätt (yrkande 9 i denna del). I kommittémotion 2017/18:3406 yrkande 2 av m.fl. (M) framhålls att för att klara högt ställda mål inom både välfärd och miljö är det viktigt att värna jobben och företagen. Motionärerna vill därför tillsätta en utredning med uppdrag att analysera den svenska elmarknaden ur ett internationellt perspektiv och att föreslå åtgärder för att hålla konkurrenskraftigt. I motion 2017/18:1920 av (M) anförs att det finns skäl att åter pröva frågan om en tredje elförbindelse till . En sådan förbindelse skulle säkra öns konkurrenskraft som den förnybara energiomställningen ges bättre förutsättningar. I motion 2017/18:3432 av m.fl. (M) ges inledningsvis en utförlig beskrivning av bakgrunden till elområdenas tillkomst och av elområdenas funktion. Motionärerna konstaterar därefter att elkonsumenterna i (främst i elområde 4) tvingas betala mer för elen sedan elområdesindelningen och nedläggningen av kärnkraftverk i området (yrkande 1). Motionärerna listar sedan ett antal alternativa lösningar på de problem de uppfattar med den nuvarande elområdesindelningen. De vill att genom ett tillkännagivande ska redovisa dessa alternativa lösningar till regeringen (yrkande 2). Det är enligt motionen också viktigt att utbyggnaden av överföringskapacitet inom fortsätter. Den har kunnat öka tack vare de kraftigt ökade investeringsbemyndiganden som har beviljat med alliansregeringen. Det är enligt motionen viktigt att detta fortsätter (yrkande 3). Motionärerna anför även att regeringen måste säkerställa att den åtskilliga gånger försenade Sydvästlänken ska färdigställas och tas i drift utan ytterligare förseningar (yrkande 4). Andra förslag som framförs i motionen är att regeringen ska ge i uppdrag att ändra elområdesindelningen genom en sammanslagning till två områden i stället för fyra, i enlighet med de förslag som ursprungligen presenterades (yrkande 5) och att regeringen, så länge det finns fyra elområden i , bör ge i uppdrag åt att införa ett system med garanterad minimikapacitet i överföringen mellan elområde 3 och 4 (yrkande 6). Företag och hushåll är beroende av tillförlitliga elleveranser till konkurrenskraftiga priser, inte minst gäller detta svensk basindustri. Det framhålls i kommittémotion 2017/18:899 av m.fl. (SD). Motionärerna menar att det är av största vikt att stärker sin konkurrensfördel gentemot övriga när det gäller reglerkraft, prisbild och tillförlitlighet i elsystemet. I motionen framhålls också att svenska elkonsumenter måste få en tydlighet i hur investeringsbehovet i det svenska elnätet ser ut och vad det får för ekonomiska konsekvenser. Därför vill motionärerna att regeringen tar fram en långsiktig investeringskalkyl för det svenska elnätet (yrkande 31). I motionen anges vidare att osäkerheten på den europeiska energimarknaden när det gäller fluktuerande produktion och ostabila elpriser även påverkar den svenska energimarknaden. Motionärerna anser att regeringen därför ska ta fram en konsekvensanalys av en eventuell utbyggnad av elöverföring till (yrkande 32).