bet · H501CU14 · 2018-06-05 00:00:00 — Med det som sagts ovan och av de skäl som i övrigt anförs i propositionen ställer sig utskottet därför bakom förslagen. Utredningen inför domstolens beslut och domstolsprövningen Utskottet ser positivt på regeringens förslag om en bättre utredning inför domstolens beslut i form av en adoptionsutredning som ska följa samma ordning som vårdnadsutredningar. Regleringen är enligt utskottets mening väl ägnad att möjliggöra en effektivare adoptionsprocess som adoptionsutredningarna håller en hög kvalitet. Utskottet ser också positivt på regeringens förslag om tydligare bestämmelser om domstolens handläggning av adoptionsärenden i fråga om bl.a. domstolens utredningsskyldighet. När det gäller frågan om vilka personer som ska ges tillfälle att yttra sig direkt till domstolen anser utskottet i likhet med regeringen att om den som sökanden vill adoptera är , är det oftast lämpligast att barnet får tillfälle att komma till tals inom ramen för adoptionsutredningen. Utskottet delar därför regeringens bedömning att det inte bör införas någon bestämmelse om att domstolen ska ge den som är tillfälle att yttra sig direkt till domstolen. Det har inte väckts någon motion som går emot att nu antar regeringens lagförslag i aktuella delar. Med det som sagts ovan och av de skäl som i övrigt anförs i propositionen ställer sig utskottet därför bakom förslagen. Utskottet konstaterar i likhet med regeringen att det är en grundläggande princip i svensk rätt att en adoption är frivillig. Det gällande regelverket innebär att en förälder som är vårdnadshavare i princip har vetorätt i adoptionsärendet, medan en förälder som är utan del i vårdnaden inte har det. Som regeringen påpekar kan reglerna om krav på föräldrarnas samtycke sägas ge uttryck för en avvägning mellan å ena sidan värdet av att adoptioner som är till barnets bästa kommer till stånd och å andra sidan föräldrarnas rättigheter. Vidare saknas det, som regeringen redogör för, stöd för påståendet att just vårdnadshavares vetorätt skulle vara anledningen till det låga antalet adoptioner av barn i . Mot den bakgrunden delar utskottet regeringens bedömning att det inte finns tillräckliga skäl för att möjliggöra adoption mot vårdnadshavares vilja i syfte att få till stånd fler nationella adoptioner i samband med familjehemsplaceringar. Det har inte väckts någon motion som går emot att nu antar regeringens lagförslag i aktuella delar. Med det som sagts ovan och av de skäl som i övrigt anförs i propositionen ställer sig utskottet därför bakom förslagen. Utskottet ser positivt på regeringens förslag om att förutsättningarna för att adoptera en vuxen ska regleras särskilt och konstaterar att avsikten liksom tidigare är att vuxenadoption ska bli aktuell i första hand i situationer när sökanden är en styvförälder eller har varit familjehemsförälder eller av någon annan anledning har uppfostrat den som sökanden vill adoptera. Det har inte väckts någon motion som går emot att nu antar regeringens lagförslag i aktuella delar. Med det som sagts ovan och av de skäl som i övrigt anförs i propositionen ställer sig utskottet därför bakom förslagen. Genom den nya regleringen får önskemålen i motionerna 2017/18:2403 (M) och 2017/18:3217 (M) yrkande 5 anses vara tillgodosedda, och motionsyrkandena bör därför avslås. Det har inte väckts någon motion som går emot att antar regeringens förslag till övriga ändringar i . Utskottet ställer sig därför bakom förslagen av de skäl som anförs i propositionen. När det gäller medgivandeprövningen vid internationella adoptioner ser utskottet positivt på regeringens förslag om att socialnämnden ska göra en samlad bedömning av sökandens lämplighet utifrån alla relevanta omständigheter. Utskottet ser också positivt bl.a. på förslaget om ett stärkt skydd vid adoption av ett känt barn som syftar till att adoptioner som inte är till barnets bästa ska kunna avstyras i ett så tidigt skede som möjligt. Utskottet ser vidare positivt på regeringens förslag om en ny lag om adoption i internationella situationer, som bl.a. innebär utökade möjligheter till automatiskt erkännande av utländska adoptionsbeslut. Det har inte väckts någon motion som går emot att antar regeringens lagförslag i aktuella delar. Med det som sagts ovan och av de skäl som i övrigt anförs i propositionen ställer sig utskottet därför bakom förslagen. En annan åtgärd som bör vidtas gäller de ändringar i socialtjänstlagen (2001:453) som föreslås i proposition 2017/18:155 Modernare regler om assisterad befruktning och föräldraskap punkten 3. har i sitt betänkande 2017/18:SoU20 i sak ställt sig bakom de ändringar som föreslås i proposition 2017/18:155 men av samordningsskäl överlåtit behandlingen av den författningstekniska regleringen till civilutskottet i det nu aktuella betänkandet. För att samordna lagförslagen bör anta utskottets förslag i bilaga 3. Utskottet tillstyrker således även proposition 2017/18:155 punkten 3. Utskottet övergår nu till att under skilda rubriker behandla de motionsyrkanden som innehåller förslag om tillkännagivanden i frågor som anknyter till lagförslagen. Sambors rätt att adoptera Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om sambors rätt att adoptera. Utskottet hänvisar till innehållet i det lagförslag som utskottet har ställt sig bakom. Jämför reservation 2 (KD). I kommittémotion 2017/18:4006 av m.fl. (KD) yrkande 1 föreslås att ska avslå regeringens förslag om att sambor ska kunna adoptera. Motionärerna hänvisar till invändningar från vissa remissinstanser om vikten av stabilitet i sökandenas relation, om en försämrad juridisk trygghet för barnet och om att förslaget skulle strida mot och principen om barnets bästa. I samma motion föreslås även två tillkännagivanden om att regeringen bör återkomma med ett lagförslag som innebär att sambor ges rätt att adoptera endast i vissa fall. Enligt motionärerna bör sambor gemensamt kunna adoptera ett barn som är eller har varit familjehemsplacerad hos dem (yrkande 2). Vidare bör en sambo kunna adoptera den andra sambons barn genom en styvbarnsadoption (yrkande 3). Motionärerna menar att den omständigheten att barnet redan har en relation till samborna i dessa fall väger tyngre. Utskottet har tidigare i betänkandet ställt sig bakom regeringens lagförslag om att sambor ska kunna adoptera på samma sätt som gifta par. Utskottet har bl.a. hänvisat till att barnets bästa värnas bättre genom att det i samtliga fall görs noggranna prövningar av stabiliteten i parets relation än genom en generell begränsning som innebär att en stor grupp blir formellt uteslutna från möjligheten att adoptera. Utskottet har även hänvisat till de skäl som anförs i propositionen i frågan om juridisk trygghet för barnet och förenligheten med . Utskottet anser mot den bakgrunden att det inte finns skäl att föreslå någon åtgärd med anledning av motionen, och motionsyrkandena bör därför avslås. Barnets rätt att komma till tals i adoptionsprocessen Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om barnets rätt att komma till tals i adoptionsprocessen. Utskottet hänvisar till innehållet i det lagförslag som utskottet har ställt sig bakom. Jämför reservation 3 (L, KD). I kommittémotion 2017/18:4004 av m.fl. (L) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med ett lagförslag som ytterligare stärker barnets rätt att komma till tals genom hela adoptionsprocessen. Motionärerna anser att domstolen ska vara skyldig att ge även den som är tillfälle att yttra sig direkt till domstolen. Ett motsvarande förslag läggs fram i kommittémotion 2017/18:4006 av m.fl. (KD) yrkande 5. Utskottet har tidigare i betänkandet ställt sig bakom regeringens lagförslag när det gäller regleringen av barnets delaktighet i adoptionsprocessen genom att det införs en ny, allmän bestämmelse om att barnet ska få information och ges möjlighet att framföra sina åsikter i frågor som rör adoptionen. Genom att bestämmelsen placeras i inledningen av kapitlet om adoption tydliggörs att rätten till delaktighet gäller under hela handläggningen av adoptionsärendet och att det är domstolen som har det yttersta ansvaret för att kraven är uppfyllda. Utskottet har vidare ställt sig bakom regeringens lagförslag när det gäller utredningen inför domstolens beslut och domstolsprövningen. Regleringen innebär att det är domstolen som har det yttersta ansvaret för att utredningen i ärendet är fullständig, men att tanken är att utredningen ska vara genomförd i och med att adoptionsutredningen överlämnas – detta eftersom det oftast är lämpligast att barnet får tillfälle att komma till tals inom ramen för adoptionsutredningen. Domstolen är mot den bakgrunden inte skyldig att ge den som är tillfälle att yttra sig direkt till domstolen. Eftersom utskottet alltså anser att regleringen är väl avvägd finns det inte skäl att föreslå någon åtgärd med anledning av motionerna, och motionsyrkandena bör därför avslås. Barnets samtycke och betydelsen av barnets åsikter Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om barnets samtycke och betydelsen av barnets åsikter. Utskottet hänvisar till innehållet i det lagförslag som utskottet har ställt sig bakom. Jämför reservation 4 (M, C). I kommittémotion 2017/18:4007 av m.fl. (M, C) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med ett lagförslag som dels anger att barnets åsikter ska tillmätas stor betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad, dels innebär att barnets ålder inte ska vara styrande för frågan om samtycke utan att även yngre barn ska kunna samtycka. Utskottet har tidigare i betänkandet ställt sig bakom regeringens lagförslag när det gäller barnets samtycke och betydelsen av barnets åsikter med hänvisning till att regleringen är väl avvägd och möjliggör en nyanserad bedömning. Förslagen innebär att adoption av ett barn som har fyllt ska kräva barnets samtycke och att domstolen – även i det fall barnets samtycke inte krävs – ska ta hänsyn till barnets åsikter med beaktande av hans eller hennes ålder och mognad. Mot den bakgrunden anser utskottet inte att det finns skäl att föreslå någon åtgärd med anledning av motionen, och motionsyrkandet bör därför avslås. Vårdnadshavares vetorätt samt åtgärder för att främja nationella adoptioner Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om vårdnadshavares vetorätt och om åtgärder för att främja nationella adoptioner. Utskottet hänvisar till innehållet i det lagförslag som utskottet har ställt sig bakom och till pågående arbete. Jämför reservation 5 (M, C, KD), 6 (SD) och 7 (L). I kommittémotion 2017/18:982 av m.fl. (SD) yrkande 40 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med ett lagförslag som möjliggör adoption mot vårdnadshavarens vilja, i de fall det finns särskilda förutsättningar. Motionärerna anser att det bör bli lättare för familjehemsföräldrar att adoptera barn som har bott hos dem . Samma förslag läggs fram i kommittémotion 2017/18:983 av och (båda SD) yrkande 6. I kommittémotion 2017/18:3217 av m.fl. (M) yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör vidta åtgärder för att främja adoptioner av familjehemsplacerade barn. Motsvarande förslag läggs fram i kommittémotionerna 2017/18:4007 av m.fl. (M, C) yrkande 2 och 2017/18:4006 av m.fl. (KD) yrkande 9. Motsvarande yrkanden finns även i motionerna 2017/18:1749 av och (båda M), 2017/18:3036 av (M) och 2017/18:3098 av (M). Ett liknande förslag finns också i kommittémotion 2017/18:4002 av m.fl. (SD). I motion 2017/18:418 av (L) yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör vidta åtgärder för att främja adoptioner av barn till föräldrar med kognitiva svårigheter. Den nya regleringen om adoptioner Som framgår ovan innebär den nya regleringen om adoptioner att det vid adoption av ett barn även fortsättningsvis ska krävas att en förälder som är vårdnadshavare samtycker till adoptionen och att det inte heller i fortsättningen ska krävas samtycke från en förälder som är utan del i vårdnaden. Vidare ska det även fortsättningsvis finnas vissa möjligheter att besluta om adoption utan en vårdnadshavares samtycke. Samtycke ska inte krävas från den som befinner sig på okänd ort eller som är varaktigt förhindrad att samtycka till följd av en psykisk sjukdom eller något annat liknande förhållande. Utöver detta finns en möjlighet till undantag från kravet på samtycke om det finns synnerliga skäl. Regeringen behandlar i propositionen, i anslutning till sina förslag om föräldrarnas samtycke, frågan om huruvida det inom ramen för detta lagstiftningsärende bör övervägas åtgärder i syfte att främja samförståndslösningar om nationell adoption. Regeringen förklarar att både adoptionsutredning och tvångsvårdsutredning ger stöd för att det kan finnas anledning att aktualisera frågan om adoption i fler fall än som görs . Utredningarna kommer fram till att det bör utvecklas arbetsmetoder för att främja samförståndslösningar. tvångsvårdsutredning konstaterar i betänkandet Barns och ungas rätt vid tvångsvård (SOU 2015:71) att socialnämnden inom ramen för nuvarande regler har en viktig roll i att bemöta föräldrar på ett professionellt sätt om de önskar adoptera bort sitt barn. Den utredningen konstaterar även att det är viktigt att familjehemsföräldrar kan få information om vilka möjligheter som finns att i frivilliga former adoptera det placerade barnet och få stöd i en sådan process. Övervägandena i betänkandet års tvångsvårdsutredning omfattas inte av detta lagstiftningsärende utan bereds i . Vidare redovisar regeringen att det inom pågår arbete med att revidera olika relevanta publikationer i syfte att bl.a. uppmärksamma möjligheten till adoption. Frågan övervägs dessutom inom ramen för regeringens arbete med den sociala barn- och ungdomsvården. I det arbetet ingår även att överväga om det finns anledning att i utveckla arbetet med s.k. öppna adoptioner, dvs. adoptioner där den adopterade har kontakt med de ursprungliga föräldrarna. Mot bakgrund av det pågående arbetet gör regeringen bedömningen att det inte finns anledning att inom ramen för detta lagstiftningsärende överväga ytterligare åtgärder i syfte att främja samförståndslösningar om adoption. När det gäller de motionsyrkanden som handlar om att se över hur möjligheterna till nationella adoptioner kan stärkas konstaterar socialutskottet att regeringen bereder frågan inom ramen för arbetet med den sociala barn- och ungdomsvården. anser att detta arbete bör avvaktas och att motionsyrkandena därför bör avstyrkas. Utskottet har tidigare i betänkandet ställt sig bakom regeringens lagförslag om att det vid adoption av ett barn även fortsättningsvis ska krävas att en förälder som är vårdnadshavare samtycker till adoptionen och att det inte heller i fortsättningen ska krävas samtycke från en förälder som är utan del i vårdnaden. Utskottet har bl.a. hänvisat till att regleringen ger uttryck för en avvägning mellan å ena sidan värdet av att adoptioner som är till barnets bästa kommer till stånd och å andra sidan föräldrarnas rättigheter och vidare att det saknas stöd för påståendet att just vårdnadshavares vetorätt skulle vara anledningen till det låga antalet adoptioner av barn i . Mot den bakgrunden anser utskottet inte att det finns skäl att föreslå någon åtgärd med anledning av förslagen i motionerna 2017/18:982 (SD) yrkande 40 och 2017/18:983 (SD) yrkande 6. Motionsyrkandena bör därför avslås. När det sedan gäller frågan om åtgärder för att främja nationella adoptioner delar utskottet regeringens och socialutskottets bedömning att det med hänsyn till det arbete som pågår på området, i enlighet med vad som redovisas ovan, inte finns anledning att inom ramen för detta lagstiftningsärende överväga ytterligare åtgärder för att främja nationella adoptioner. Övriga motionsyrkanden bör därför också avslås. Vuxenadoption i särskilda fall Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ytterligare möjligheter till vuxenadoption i särskilda fall. Utskottet förutsätter att regeringen kommer att utreda frågan. Jämför reservation 8 (L, KD). I kommittémotion 2017/18:4004 av m.fl. (L) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör se över möjligheten att låta bara den ena maken eller sambon adoptera en vuxen som varit familjehemsplacerad hos sökanden. Den situation som åsyftas är när en tidigare familjehemsförälder lever i ett nytt parförhållande och den som ska adopteras inte har någon närmare relation till den nya partnern. Samma förslag läggs fram i kommittémotion 2017/18:4006 av m.fl. (KD) yrkande 6. Den nya regleringen om adoptioner Den nya regleringen om adoptioner innebär att makar och sambor som huvudregel endast får adoptera gemensamt. Undantag från huvudregeln gäller dels vid styvbarnsadoption (dvs. vid adoption av makens eller sambons barn), dels i vissa särpräglade situationer när maken eller sambon befinner sig på okänd ort eller är varaktigt förhindrad att adoptera på grund av sitt tillstånd. En styvbarnsadoption kan i sin tur endast ske av en makes eller sambos barn. Den nya regleringen innebär vidare att gemensam adoption endast kan genomföras av två personer som är gifta med varandra eller sambor. Det anförda gäller vid adoption både av barn och av vuxna. Regeringen redovisar i propositionen, i anslutning till sitt förslag om vuxenadoption, att det i vissa sammanhang har gjorts gällande att det särskilt vid vuxenadoption kan finnas ett behov av att möjliggöra gemensam adoption och styvbarnsadoption även efter en separation. Det kan t.ex. tänkas att någon vill manifestera sin relation till en styvförälder genom en adoption trots att styvföräldern och den andra föräldern är gifta eller sambor. På motsvarande sätt kan någon som har vuxit upp i ett familjehem vilja bli adopterad av de tidigare familjehemsföräldrarna först sedan de har separerat. Regeringen förklarar att dessa frågor inte har övervägts av utredningen och att det därför inte finns någon möjlighet för regeringen att inom ramen för detta lagstiftningsärende behandla dem närmare. Som redovisas i propositionen har regeringen inte haft möjlighet att inom ramen för detta lagstiftningsärende behandla frågan om vuxenadoption för tidigare familjehemsföräldrar som separerat eller för en styvförälder som separerat från den andra föräldern. Samma sak gäller den situation som beskrivs i motionerna när en tidigare familjehemsförälder dessutom lever i en ny parrelation. Utskottet beklagar att dessa frågor inte har kunnat behandlas i ärendet men förutsätter att regeringen kommer att ta nödvändiga initiativ till att utreda dem. Mot den bakgrunden anser utskottet att det inte finns skäl att föreslå någon åtgärd från sida med anledning av motionerna, och motionsyrkandena bör därför avslås. Enskilda adoptioner och medgivandeutredningar Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om enskilda adoptioner och medgivandeutredningar. Utskottet hänvisar bl.a. till en aviserad översyn av den internationella adoptionsverksamheten. Jämför reservation 9 (KD). I kommittémotion 2017/18:4006 av m.fl. (KD) yrkande 7 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med ett lagförslag som ytterligare begränsar möjligheten till enskild adoption. Motionärerna hänvisar till utredningens förslag i denna del. I samma motion yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör vidta nödvändiga åtgärder för att få till mer likvärdiga medgivandeutredningar vid adoption. Enligt motionärerna kan kvaliteten på utredningarna variera mellan olika kommuner. Den som vill adoptera ett barn från utlandet ska enligt 4 § lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling anlita en auktoriserad adoptionssammanslutning. I vissa fall kan dock en adoption genomföras utan förmedling av en sådan sammanslutning, s.k. enskild adoption. Detta gäller enstaka fall av adoption som avser släktingbarn eller där det annars finns särskilda skäl att adoptera utan förmedling av en auktoriserad sammanslutning. Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd ska i sådana fall innan barnet lämnar landet pröva om förfarandet är godtagbart. Regeringen gör i propositionen bedömningen att det inte finns skäl att begränsa möjligheterna till enskild adoption. Som skäl för bedömningen förklarar regeringen inledningsvis att den gällande ordningen innebär att enskild adoption kommer i fråga främst i fall när sökanden har en relation till barnet i fråga, t.ex. om det rör sig om ett släktingbarn. Enskild adoption kan dock även tillåtas om sökanden har bott eller arbetat i ett visst land eller har sitt ursprung där och vill adoptera ett barn från det landet. Regeringen framhåller att kravet enligt socialtjänstlagen på medgivande och tillstånd till att adoptionsförfarandet får fortsätta gäller vid enskild adoption. Regeringen redovisar att det i olika sammanhang har framförts invändningar mot regleringen av enskilda adoptioner. Det har bl.a. uttalats att adoptionsprocessen vid adoption av ett känt barn inte är tydlig och enhetlig och att regelsystemet kan behöva ses över. Regeringen redovisar vidare att utredningen föreslår att de situationer när enskild adoption får ske ska begränsas ytterligare i förhållande till vad som gäller genom att adoption av ett okänt barn genom enskild adoption inte längre ska tillåtas. Som skäl för förslaget anför utredningen att det generellt sett är bättre att en adoption förmedlas av en auktoriserad adoptionssammanslutning än att den sker genom enskild adoption, bl.a. eftersom utredningen är sämre vid en enskild adoption. Bakom förslaget ligger alltså, konstaterar regeringen, inte att det framkommit att barn som kommit till genom enskild adoption faktiskt farit illa. Regeringen håller med om att det finns ett värde i att adoptioner som innebär en förmedling av ett på förhand okänt barn i största möjliga utsträckning sköts av auktoriserade sammanslutningar som har kunskap om och erfarenhet av adoptionsförmedling och som står under tillsyn av Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd. Regeringen påpekar emellertid att det finns länder som de auktoriserade sammanslutningarna inte verkar i. Om möjligheterna till enskild adoption begränsas, minskar möjligheterna för barn i dessa länder att få en familj genom internationell adoption. När det inte är möjligt att få hjälp av en adoptionssammanslutning anser regeringen att enskild adoption kan vara ett värdefullt komplement för att möjliggöra för fler barn att få en ny familj genom internationell adoption. Detta talar enligt regeringen för att möjligheten till enskild adoption inte nu bör begränsas. Eftersom frågan om i vilka fall enskild adoption bör tillåtas hänger samman med hur adoptionsverksamheten i stort är organiserad och hur den möter de behov som finns bedömer regeringen också att det är rimligt att dessa frågor behandlas i ett sammanhang, vilket inte kan göras i detta lagstiftningsärende. Regeringen hänvisar till att den i budgetpropositionen konstaterade att det finns behov av att anpassa nuvarande organisering av adoptionsförmedlingsverksamheten och det stöd som lämnas i samband med internationell adoption till nya förhållanden (prop. 2016/17:1 utg.omr. 9 s. 164). Regeringen förklarar att den alltså avser att återkomma till frågan om den internationella adoptionsverksamheten. Mot denna bakgrund är regeringen av den uppfattningen att utredningens förslag om att begränsa möjligheten till enskild adoption inte bör genomföras. Regeringen uttalar vidare att i de fall då sökanden redan har en relation till det barn som adoptionen avser finns det sällan ett behov av att en auktoriserad adoptionssammanslutning medverkar vid adoptionen, eftersom det i dessa fall inte sker någon egentlig förmedling. Det konstateras att utredningen inte heller föreslår att denna möjlighet tas bort.