bet · H501FiU44 · 2018-06-01 00:00:00 — Förslaget bedöms inte innebära några åligganden för kommunerna. Jämställdheten mellan kvinnor och män Regeringens bedömning är att förslaget sammantaget inte påverkar jämställdheten mellan kvinnor och män. Enligt propositionen finns inte några studier av hur vinster som kommer från offentligt finansierad välfärdsverksamhet fördelas mellan kvinnor och män. Överlag är andelen kvinnor som startar, leder och driver företag inom välfärden större än andelen män som gör det. Andelen kvinnor som är ägare eller har en ledande ställning i de företag och organisationer som kommer att omfattas av regleringen är dock lägre än andelen kvinnor som är anställda av dessa aktörer. Återinvesteringar av huvuddelen av eventuella överskott från offentliga medel i verksamheten bedöms skapa förutsättningar för att utveckla verksamhetens kvalitet och förbättra villkoren för de som arbetar inom välfärden. Förslaget att endast aktörer med tillstånd att ta emot offentlig finansiering ska kunna upphandlas av kommunerna eller ingå i deras valfrihetssystem bedöms innebära ett ingrepp i den kommunala självstyrelsen, men bedöms inte gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå syftet med regleringen. En alternativ lösning som att införa mer detaljerade kvalitetskrav i lagstiftningen bedöms medföra en ökad detaljreglering som vaken anses vara mer ändamålsenlig eller mindre inskränkande för aktörerna. En ökad detaljreglering av det statliga regelverket skulle enligt regeringen innebära ett mycket påtagligt ingrepp i kommunernas verksamhet och i deras utformning av upphandlingar och valfrihetssystem. Ett sådant alternativt förslag bedöms därför innebära ett större ingrepp i självstyrelsen än den föreslagna regleringen. Förslag om tillståndsplikt och krav på ekonomisk redovisning bedöms kunna bidra positivt till att motverka förekomsten av viss brottslighet. Genom tillståndsprövningen framhålls att en genomlysning av verksamheten kommer att ske. De kontroller som utförs av både revisorer och tillsynsmyndigheter kommer vidare att bidra till att förhindra kriminell verksamhet genom att det sker en kontroll av att medlen verkligen används för välfärdsverksamhet. Förslagen bedöms inte ha några konsekvenser för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet eller möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Förslagen bedöms kunna leda till att vissa aktörer lämnar välfärdsområdet. Förslagen väntas dock inte påverka efterfrågan på välfärdstjänsterna och kommunerna framhålls ha det yttersta ansvaret för att tjänsterna tillhandahålls och för dess finansiering. Det bedöms därför inte finnas skäl att anta att förslagen får negativa sysselsättningskonsekvenser. I motion 2017/18:4087 av m.fl. (SD) yrkande 1 anför motionärerna att propositionen bör avslås. I motionen framhålls att motionärerna värnar den svenska välfärdsmodellen och månar om kvalitet, ordning och reda, mångfald och valfrihet i välfärdens verksamheter. Motionärerna vill att det ska finnas utrymme för flertalet aktörer och driftsformer, exempelvis offentliga, privata, ideella och kooperativa företag och stiftelser. Enligt motionärerna ligger utmaningen i att kombinera å ena sidan valfrihet och mångfald, å andra sidan kvalitet och ordning och reda. I motion 2017/18:4112 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 1 anförs att regeringens förslag är utformat för att lösa ett problem som i verkligheten inte har den karaktär som regeringen påstår. Risken är enligt motionärerna överhängande för att en stor mängd välfungerande skolor, hemtjänstföretag och äldreboenden som varken har kvalitetsproblem eller fördärvar förtroendet för den gemensamt finansierade välfärden tvingas lägga ned sin verksamhet, vilket skulle begränsa valfriheten och mångfalden av äldreboenden, skolor och hemtjänstleverantörer kraftigt. Mot den bakgrunden anser motionärerna att det är viktigt att propositionen avslås. Yttranden från socialutskottet och utbildningsutskottet I yttrande 2017/18:SoU5y anför socialutskottet att finansutskottet bör avstyrka regeringens proposition och tillstyrka motion 2017/18:4087 yrkande 1 och yrkande 1 i den gemensamma motionen 2017/18:4112 från , , och . Övriga motionsyrkanden föreslår socialutskottet att finansutskottet avstyrker. I yttrandet finns tre avvikande meningar (S, M, SD, MP, C, V, L, KD). anför att regeringens förslag om att begränsa vinster för välfärdsföretag i praktiken skulle innebära ett vinstförbud för många företag. Regeringens syn på att välfärdsföretag tar ut övervinster som verksamheterna drivs med dålig kvalitet visar enligt utskottet vid en närmare analys av rörelsemarginalerna i välfärdsbranschen att dessa i genomsnitt inte är större än i andra tjänstesektorer och att kvaliteten i verksamheterna är minst lika bra hos de privata utförarna som hos dem som bedrivs i regi. I yttrandet framhålls också att en majoritet av de remissinstanser som yttrat sig om regeringens förslag liksom egna sakkunniga, , och Lagrådet också har varit mycket kritiska till förslaget. I stället för att fokusera på företagens vinster anser socialutskottet att arbetet med att stärka kvaliteten i välfärden bör fortsätta. I yttrande 2017/18:UbU7y anför utbildningsutskottet att finansutskottet bör avstyrka regeringens proposition och tillstyrka motion 2017/18:4087 yrkande 1 och yrkande 1 i den gemensamma motionen 2017/18:4112 från , , och . Övriga motionsyrkanden föreslår utbildningsutskottet att finansutskottet avstyrker. I yttrandet finns tre avvikande meningar (S, M, SD, MP, C, V, L, KD). är kritiskt till att regeringen gått emot vilja och har lagt tid och kraft på att förbereda ett förslag som regeringen redan på förhand visste skulle sakna stöd i . Regeringens förslag om att begränsa vinsten för välfärdsföretag på det sätt som föreslås innebär enligt utskottet i praktiken ett vinstförbud. Argumentet bakom förslaget om att välfärdsföretagen tar ut stora övervinster som de driver verksamheterna med dålig kvalitet anses inte stämma då en närmare analys av välfärdsbranschen visar att rörelsemarginalerna i genomsnitt inte är större än i andra tjänstebranscher och att kvaliteten i verksamheterna överlag är minst lika bra – om inte bättre – i de fristående alternativen. Regeringens förslag bedöms vara utformat för att lösa ett problem som i verkligheten inte har den karaktär som regeringen påstår. Åtgärderna löser inga reella problem utan går i stället ut över bl.a. elever när fungerande skolor, som varken har kvalitetsproblem eller fördärvar förtroendet för den gemensamt finansierade välfärden, riskerar att behöva stängas som en konsekvens av den föreslagna regleringen. Sammantaget anses risken vara överhängande för att en stor mängd välfungerande skolor och andra verksamheter tvingas lägga ned sin verksamhet om propositionens förslag skulle röstas igenom i . Resultatet blir då bl.a. att hundratusentals elever kastas ut i osäkerhet och får en huvudman som de tidigare aktivt valt bort, vilket enligt utskottet kraftigt skulle begränsa valfriheten och mångfalden av skolor. riktade utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att låta utreda ett utvecklat och delvis nytt regelverk för säkerställande av valfrihet, mångfald och kvalitet vid utförande av välfärdstjänster (bet. 2014/15:FiU32, rskr. 2014/15:243 och rskr. 2014/15:244). Utskottet ansåg att den utredning som regeringen tillsatt var problematisk eftersom dess huvudsakliga uppdrag var att se över hur vinster kunde begränsas. Enligt utskottet skulle det inte kunna ge svar på flertalet av de utmaningar som utskottet ansåg fanns inom välfärden, varför utskottet riktade tillkännagivandet till regeringen. Utskottet har därefter riktat fler tillkännagivanden till regeringen om att denska verka för att all välfärdsverksamhet ska drivas med kloka beslut, tydliga kriterier för vad som ska gälla och kontinuerlig uppföljning samt att verksamheter som arbetar klokt med skattemedel inte ska hindras eller förbjudas (senast i bet. 2017/18:FiU26, rskr. 2017/18:169). I proposition 2017/18:151 En generell rätt till avtalssamverkan föreslås en ändring i socialtjänstlagen (2001:453). Ändringen avser 2 kap. 5 § och föreslås träda i kraft . Propositionen kommer att beslutas och debatteras i kammaren . I föreliggande proposition föreslås också en ändring i socialtjänstlagen (2001:453) 2 kap. 5 §. Om skulle besluta i enlighet med regeringens förslag i proposition 2017/18:151 innebär det att nuvarande lydelse kommer att förändras i enlighet med förslaget i propositionen. Detta måste beaktas i beredningen av föreliggande proposition. Att nuvarande lydelse ändras har ingen påverkan i sak på föreliggande förslag. Det gäller även för proposition 2017/18:183 En gymnasieutbildning för alla. I propositionen föreslås en ändring i skollagen (2010:800) i 17 kap. 35 §. Propositionen kommer att beslutas och debatteras i kammaren . I föreliggande proposition föreslås också en ändring i skollagen (2010:800) i 17 kap. 35 §. I likhet med ovanstående proposition behöver den lagändringen beaktas i beredningen av föreliggande proposition. Inte heller denna ändring av nuvarande lydelse har någon påverkan i sak på de aktuella förslagen. avstyrker regeringens proposition. I likhet med såväl socialutskottet som utbildningsutskottet konstaterar finansutskottet att regeringens förslag är utformat för att lösa ett problem som i verkligheten inte har den karaktär som regeringen påstår. Även en majoritet av de remissinstanser som yttrat sig över regeringens förslag liksom egna sakkunniga, , och Lagrådet har varit mycket kritiska till förslaget. Regeringens förslag är ett avsteg från den välfärdsmodell som har byggts upp i - en modell där möjligheterna till valfrihet inom ramen för den offentligt finansierade välfärden ger föräldrar och barn inflytande över vilken skola de ska gå i och där äldre ofta själva får välja hemtjänstleverantör oavsett hur deras privatekonomi ser ut. I många andra länder finns det parallella system med privata alternativ som enbart vänder sig till de som har råd att betala höga avgifter – så har vi det inte och ska vi inte ha det i . Genom att kombinera en gemensam finansiering av välfärden med en mångfald av utförare har fler kunnat vara med och utveckla välfärden och bidra med idéer och perspektiv. Det har lett till att entreprenörer med kreativa idéer medverkat till att både förbättra och effektivisera såväl skola som sjukvård och omsorg. Det har också varit ett sätt att få in fler idéburna organisationer som med sitt engagemang och sin värdegrund möter de personer som behöver samhällets stöd och hjälp. Detta har kombinerats med att det offentliga tar sitt ansvar för att säkerställa att de fristående aktörer som verkar i välfärden möts av höga kvalitetskrav och en kontinuerlig uppföljning av hur de lever upp till kraven. Den modellen vill finansutskottet värna och utveckla. För att klara den demografiska utvecklingen med fler barn och fler äldre som behöver förskolor, skolor och äldreomsorg behövs fler aktörer som vill vara med och utveckla välfärden, inte färre. Det kommer också att ställa betydande krav på samhället . Det är enligt utskottets mening därför oansvarigt av regeringen att lägga fram en proposition där de samhällsekonomiska konsekvenserna och specifikt konsekvenserna för landets kommuner dessutom är dåligt belysta. är det uppenbart vad som skulle ske om regeringen fick igenom sin politik: ett stort antal välfungerande välfärdsverksamheter skulle läggas ned eller sluta expandera till följd av det. Då skulle kommunerna med kort varsel behöva erbjuda skolgång och andra välfärdstjänster för de drabbade brukarna i egen regi. Det skulle slå hårt mot verksamheternas kvalitet och i förlängningen den gemensamma välfärdens legitimitet. Mot den bakgrunden avstyrker finansutskottet regeringens proposition och tillstyrker motionerna 2017/18:4112 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 1 och 2017/18:4087 av m.fl. (SD) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen ska återkomma till med förslag om att införa nationella kvalitetskrav för de verksamheter som bedrivs inom välfärdens områden. Jämför reservation 2 (S, MP, V) och det särskilda yttrandet (SD). Med anledning av regeringens proposition anförs i motion 2017/18:4112 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 2 att det finns problem med styrningen och kvalitetsuppföljningen av alla de verksamheter som berörs av regeringens lagförslag. Enligt motionärerna är kvalitetsbristerna påtagliga på många håll, inom såväl offentliga som privata alternativ, vilket bedöms utgöra ett hot mot förtroendet och därmed legitimiteten för systemet. Kvalitet handlar enligt motionärerna om hur väl verksamheten utformas och inte om vem som är huvudman. För att komma åt problemet vill motionärerna att regeringen går vidare med förslag som stärker kvaliteten i välfärden. Det handlar t.ex. om att införa en generell tillståndsplikt med ägar- och ledningsprövning för hela välfärden, såväl offentlig verksamhet som privat verksamhet. Därutöver vill motionärerna att nationella kvalitetskrav införs och att sanktionerna som staten kan rikta mot enskilda verksamheter skärps. Vid utformningen av dessa åtgärder ska det säkerställas att små och nya aktörer har goda möjligheter att starta och driva välfärdsverksamheter. I motion 2017/18:4087 av m.fl. (SD) yrkandena 2–7 anförs att all välfärdverksamhet som bedrivs med offentliga medel ska vara tillståndspliktig, oaktat själva driftsformen. och ska granska ansökningarna. Kommunen eller ska alltid ha prövorätt vid en nyetablering med den statliga myndigheten som högsta instans, vilket bedöms öka likvärdigheten över landet. Samma myndigheter ska också vara tillsynsmyndigheter, med fokus på att göra oanmälda kontroller och inspektioner samt upprätta ett omdömesregister. Myndigheterna ska vidare ha tydliga sanktionsmöjligheter. Tillsammans med oanmälda kontroller och inspektioner det enligt motionärerna för ordning och reda i välfärden och en hög kvalitet för elever och brukare. I stället för att begränsa företagens rörelseresultat vill motionärerna att det införs en bestämmelse om att aktiebolag som finansieras av offentliga medel inte får ta ut utdelning förrän det finns en ekonomisk stabilitet, en s.k. buffert, som kan garantera att verksamheten kan fortskrida även om bolaget skulle hamna på obestånd, så pass länge att det offentliga kan ta över verksamheten utan menlig inverkan på elever, brukare eller motsvarande. För att öka likvärdigheten och minska krånglet inom skolan och välfärdsverksamheter vill motionärerna se ett mer enhetligt nationellt ersättningssystem där högre resultat ska rendera högre ersättning. Yttranden från socialutskottet och utbildningsutskottet framhåller i sitt yttrande att Skolinspektionens tillsyn har förstärkts på olika sätt sedan 2010 års skollag infördes och att Skolinspektionen också har en skyldighet att förena ett föreläggande med vite i allvarliga fall. Skolinspektionen ska också granska kvaliteten i sådan utbildning och annan verksamhet som står under dess tillsyn eller under tillsynen av kommunen. Skolinspektionen kan även genomföra oanmälda kvalitetsgranskningar. framhåller vidare den skolmyndighetsutredning som pågår. Mot den bakgrunden finner utbildningsutskottet inga skäl att göra några ändringar i den gällande ordningen för skolinspektionens uppdrag på det sätt som motionärerna föreslagit och föreslår att finansutskottet avstyrker motion 2017/18:4087 yrkande 2 i denna del och 3, 4 och 7 i denna del och yrkande 2 i den gemensamma motionen 2017/18:4112 från , , och . När det gäller ägar- och ledningsprövning konstaterar utbildningsutskottet att det i proposition 2017/18:158 Ökade tillståndskrav och särskilda regler för upphandling inom välfärden finns förslag om ägar- och ledningsprövning för huvudmän som vill bedriva verksamhet inom skolväsendet. har även yttrat sig över den propositionen och i det sammanhanget gett sin syn på frågan om ägar- och ledningsprövning. Vidare konstateras att förslagen i yrkandet om ägar- och ledningsprövning för huvudmän som vill bedriva verksamhet inom skolväsendet inte är helt i linje med förslagen i proposition 2017/18:158. föreslår att finansutskottet avstyrker motion 2017/18:4087 yrkande 2 i denna del och yrkande 7 i denna del. När det gäller resursfördelningen till skolan och den resursfördelningsmodell som råder konstaterar utbildningsutskottet att generella statsbidrag bör vara utgångspunkten när staten förmedlar pengar till kommunerna, även om det finns tillfällen när riktade bidrag är lämpliga att använda. I yttrandet framhålls regeringens förslag i budgetpropositionen om en kraftig förstärkning av den statliga finansieringen av skolan i enlighet med förslag från . I fråga om resursfördelningen framhålls också det ansvar som kommunerna har enligt skollagen att fördela resurser till utbildning inom skolväsendet efter barnens och elevernas olika förutsättningar och behov och att resurserna ska fördelas såväl till kommunernas egna verksamheter som till enskilda huvudmän. Mot den bakgrunden finner utbildningsutskottet inga skäl för att ändra lagstiftningen när det gäller resursfördelningen inom skolväsendet och föreslår att finansutskottet avstyrker motion 2017/18:4087 yrkandena 6 och 7 i denna del. Utskottet anser att regeringen ska återkomma till med förslag om att inrätta nationella kvalitetskrav för de verksamheter som bedrivs inom välfärdens områden. De sanktioner som staten kan rikta mot enskilda verksamheter behöver också skärpas, t.ex. genom tillfällig statlig tvångsförvaltning, större utrymme att lägga ned de verksamheter som dras med stora kvalitetsproblem samt skarpare ekonomiska sanktioner. Att sanktioner sätts in mot exempelvis en kommun som inte klarar kunskapsuppdraget i en skola eller trygghetsuppdraget i omsorgen bör även återspeglas i den ledningsprövning som ska göras när en ny verksamhet startas. När det gäller utformningen av ovanstående ska goda möjligheter för små och nya aktörer att starta och driva välfärdsverksamheter säkerställas. Det gäller inte minst idéburna aktörers förutsättningar att bedriva verksamhet på välfärdsområdet. Enligt utskottets mening kan därmed valfrihet behållas och en hög kvalitet i välfärden säkerställas. Med fortsatt valfrihet och mångfald upprätthålls också legitimiteten för välfärden i vårt moderna samhälle. Detta bör tillkännage för regeringen. Utskottet tillstyrker därmed motion 2017/18:4112 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 2 och avstyrker övriga här aktuella motionsyrkanden. Tillstånd att ta emot offentlig finansiering inom , assistansersättningen och skollagsreglerad verksamhet, punkt 1 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (MP), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i socialförsäkringsbalken, 2. lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, 3. lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453), 4. lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), 5. lag om ändring i skollagen (2010:800). Därmed bifaller proposition 2017/18:159 punkterna 1–5 och avslår motionerna 2017/18:4087 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2017/18:4112 av m.fl. (M, L, C, KD) yrkande 1. Som en följd av att allt fler privata aktörer med syfte att generera vinst utför tjänster inom välfärden har det införts incitament i välfärden som kommer i konflikt med den lagstiftning och de mål som satts upp för skola, vård och omsorg. Vi anser att obegränsade vinstuttag i välfärden medför att pengar som avsatts för skola, vård och omsorg i stället används till annat, och detta ökar risken för att oseriösa aktörer genom bedrägerier eller andra former av kriminalitet försöker tillskansa sig medel som är avsedda för välfärden. Dessutom undermineras välfärdens legitimitet. Genom att införa en reglering av vinsterna anser vi att förtroendet för de privata aktörer som är där för verksamhetens skull och tilltron till välfärdssystemet i stort kan stärkas. Välfärden bygger på en solidarisk finansiering som tilldelas utifrån behov, vilket innebär att välfärdsområdet inte utgör en vanlig marknad. De starka finansiella drivkrafter som är förknippade med vinstsyftande aktörer riskerar att prioritera lönsamma grupper med mindre behov, på bekostnad av dem som har större behov, vilket strider mot intentionerna i lagstiftningen. Skälen för att reglera hur mycket pengar som ska lämna välfärdsverksamheten bedöms därför som starka, eftersom det kan minska incitamenten för kvalitetssänkningar och brukarselektering, t.ex. val av plats för etablering i syfte att maximera vinsten. Välfärdsbolagen drivs ofta i aktiebolagsform. En bolagsform som har som enda syfte enligt Aktiebolagslagen (ABL) att bereda ägaren vinst. Vinstmålet påverkar på ett fundamentalt sätt bolagets verksamhet då enbart aktiviteter som är förenliga med vinstintresset följs. Detta riskerar då att innebära att lagstiftarnas intentioner undergrävs och målet för verksamheten blir i stället vinsten. En reglering av vinsterna innebär också förutsättningar för en mer tillitsbaserad styrning, eftersom det redan skulle finnas ett system för att säkerställa att pengarna används i verksamheten. En reglering som motverkar incitamenten till vinstuttag kan leda till ett minskat behov av detaljreglering av välfärdssektorn, vilket ger förutsättningar för en bättre, mer tillitsbaserad och ändamålsenlig styrning av välfärden. En fortsatt utveckling mot allt större vinstsyftande aktörer riskerar att leda till en allt större likriktning, vilket riskerar att minska mångfalden för brukarna. Genom att reglera hur de offentliga medlen får användas ges i stället bättre förutsättningar för framväxten av en verklig mångfald av alternativ, snarare än utbyggnaden av stora välfärdskoncerner. Sammanfattningsvis anser vi att en reglering som innebär att olika typer av aktörer endast får ta emot offentlig finansiering om de följer vissa villkor är den mest ändamålsenliga lösningen på de problem som beskrivs. Mot den bakgrunden tillstyrker vi proposition 2017/18:159 och avstyrker motionerna 2017/18:4087 (SD) yrkande 1 och 2017/18:4112 (M, C, L, KD) yrkande 1. Nationella kvalitetskrav m.m., punkt 2 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (MP), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: avslår utskottets förslag. 2017/18:4087 av m.fl. (SD) yrkandena 2–7 och 2017/18:4112 av m.fl. (M, L, C, KD) yrkande 2. Vi anser att det är viktigt att tydliga kvalitetskrav ställs. Däremot kommer inte de problem och risker som kunnat konstateras i nuvarande system att lösas endast genom att man ställer högre kvalitetskrav eller utvecklar uppföljningen av dessa. Detta beror bl.a. på svårigheterna att mäta och följa upp kvalitet i välfärdsverksamhet. Det är omöjligt att mäta det objektiva utfallet av verksamheterna inom välfärden om man med det menar t.ex. hur verksamheterna påverkar elevers kunskapsnivåer eller omsorgstagares trygghet. Det räcker vidare inte att följa upp en enskild skolas eller huvudmans prestationer för att kunna dra slutsatser om hur välfärdssystemet i sin helhet fungerar och hur den samhällsekonomiska effektiviteten påverkas. Välfärdstjänsternas komplexa uppbyggnad gör det också svårt att utforma regelverk, kontrakt och ersättningssystem så att kvalitet och effektivitet stärks, opportunistiskt beteende motverkas och medborgarnas tillgång till välfärden blir likvärdig. Detta leder till att kostnaderna för att skapa och upprätthålla välfungerande kvasimarknader inom välfärden blir relativt höga. När verksamhet överlämnas till privata aktörer med ett vinstintresse riskerar det att leda till behov av ökad kontroll samt ett ökat fokus på mätning och krav som går att följa upp.