bet · H501SfU23 · 2018-06-07 00:00:00 — Reformerade stöd till personer med funktionsnedsättning Utskottet föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i socialförsäkringsbalken, med vissa ändringar. Regeringen föreslår att det ska införas två nya socialförsäkringsförmåner – omvårdnadsbidrag till föräldrar med barn med funktionsnedsättning och merkostnadsersättning till barn och vuxna med funktionsnedsättning. Merkostnadsersättningen ska ersätta kostnader till följd av funktionsnedsättningen. De nuvarande förmånerna vårdbidrag och handikappersättning avskaffas därmed. Utskottet föreslår också att antar regeringens förslag till följdändringar i sex andra lagar. Med anledning av yrkanden i följdmotioner föreslår utskottet en ändring i regeringens förslag på så sätt att blinda och gravt hörselskadade ska ha rätt till merkostnadsersättning på en viss nivå. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2017/18:4088 (M, L, C, KD) och 2017/18:4127 (SD) och avstyrker övriga motioner. Lagändringarna föreslås träda i kraft . I betänkandet finns sex reservationer (SD, V, L). Proposition 2017/18:190 Reformerade stöd till personer med funktionsnedsättning. 14 yrkanden i följdmotioner. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Reformerade stöd till personer med funktionsnedsättning 1.Avslag på propositionen, punkt 1 (V) 2.Ersättning för hjälpbehov och samordning m.m., punkt 3 (V) 3.Ersättning för hjälpbehov och samordning m.m., punkt 3 (L) 4.Handikappersättning för vuxna, punkt 4 (SD) 5.Åldersgränsen för merkostnadsersättning, punkt 5 (SD) 6.Åldersgränsen för merkostnadsersättning, punkt 5 (L) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Proposition 2017/18:190 Proposition 2017/18:224 Bilaga 2 Regeringens lagförslag Bilaga 3 Utskottets lagförslag Bilaga 4 Förteckning över remissinstanserna Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2017/18:4089 av m.fl. (V) yrkande 1. Reservation 1 (V) Reformerade stöd till personer med funktionsnedsättning antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i socialförsäkringsbalken, med den ändringen att 48 kap. 2 §, 50 kap. 1, 2, 4, 5 och 12 §§ och 110 kap. 30 § ska ha den lydelse som utskottet föreslår i bilaga 3, 2. lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584), 3. lag om ändring i lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift, 4. lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229), 5. lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), 6. lag om ändring i lagen (2010:111) om införande av socialförsäkringsbalken, 7. lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244). Därmed bifaller propositionerna 2017/18:190 punkterna 2–7 och 2017/18:224 punkt 2.2 och motionerna 2017/18:4088 av m.fl. (M, C, L, KD) och 2017/18:4127 av m.fl. (SD) yrkande 2 och bifaller delvis proposition 2017/18:190 punkt 1. Ersättning för hjälpbehov och samordning m.m. 2017/18:4089 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3 samt 2017/18:4122 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 3. Reservation 2 (V) Reservation 3 (L) 2017/18:4127 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 3–6. Reservation 4 (SD) 2017/18:4122 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2017/18:4127 av m.fl. (SD) yrkande 7. Reservation 5 (SD) Reservation 6 (L) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (S), (MP), (M), (S), (SD), (L), (V), (KD), (S), (S), (M), (M), (SD) och (C). En arbetsgrupp inom har utarbetat promemorian Reformerade stöd till barn och vuxna med funktionsnedsättning (Ds 2015:58). Promemorian innehåller förslag till två nya socialförsäkringsförmåner – omvårdnadsbidrag vid funktionsnedsättning hos barn och merkostnadsersättning vid funktionsnedsättning hos barn och vuxna. Regeringen har begärt Lagrådets yttrande och har följt synpunkterna i yttrandet. I detta betänkande behandlar utskottet proposition 2017/18:190 Reformerade stöd till personer med funktionsnedsättning och fyra motioner som väckts med anledning av propositionen. I detta sammanhang behandlar utskottet också en del av förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken i proposition 2017/18:224 Lag om försäkringsmedicinska utredningar, punkt 2. Förslaget behandlas i de delar det avser 110 kap. 22 och 30 §§ socialförsäkringsbalken. har i betänkande 2017/18:SfU22 i sak ställt sig bakom de ändringar i 110 kap. 30 § och upphörandet av 110 kap. 22 § och rubriken närmast före som föreslås i proposition 2017/18:224. Av lagtekniska skäl och för att samordna förslaget i nämnda proposition med det nu aktuella förslaget till ändring i 110 kap. 30 § har utskottet överfört den formella behandlingen av lagförslaget i de delarna för beredning i detta ärende. Lagförslaget i övrigt och övriga lagförslag i proposition 2017/18:224 behandlas av utskottet i betänkande 2017/18:SfU22. En förteckning över de behandlade förslagen finns i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Utskottets förslag till ändringar i regeringens förslag till lag om ändring i socialförsäkringsbalken finns i bilaga 3. I bilaga 4 finns en förteckning över remissinstanserna. Reformerade stöd till personer med funktionsnedsättning Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till ändring i socialförsäkringsbalken med den ändringen att 48 kap. 2 §, 50 kap. 1, 2, 4, 5 och 12 §§ ska ha den lydelse som utskottet föreslår i bilaga 3. Genom ändringen kommer blinda och gravt hörselskadade ha rätt till merkostnadsersättning på en viss garanterad nivå. bifaller därmed motionerna 2017/18:4088 av m.fl. (M, C, L, KD) och 2017/18:4127 av m.fl. (SD) yrkande 2. avslår övriga motioner om bl.a. avslag på propositionen, att behålla handikappersättningen, en ny förmån för hjälpbehov och samordning av socialförsäkringsförmåner. antar regeringens förslag till följdändringar i föräldraledighetslagen, lagen om statlig ålderspensionsavgift, inkomstskattelagen, offentlighets- och sekretesslagen, lagen om införande av socialförsäkringsbalken och skatteförfarandelagen. Enligt nuvarande regler beviljas en försäkrad med nedsatt funktionsförmåga handikappersättning för behov av hjälp i den dagliga livsföringen eller för att kunna arbeta. Ersättning lämnas även för betydande merkostnader som uppkommer på grund av funktionsnedsättningen. En sammanvägd bedömning av behovet av hjälp och merkostnaderna ska göras. Vårdbidrag beviljas en förälder för tillsyn och vård av ett barn som behöver det på grund av sjukdom, utvecklingsstörning eller annat funktionshinder eller om det uppkommer merkostnader. Enligt regeringen brister bestämmelserna om handikappersättning och vårdbidrag i flera avseenden. Regeringen anför att regelverkets utformning inte är tillräckligt förutsägbar och transparent samt är anmärkningsvärt otydlig i flera delar, vilket bl.a. bedöms bero på sammanvägningen som ska göras av hjälpbehov och merkostnader. Det finns även ett behov av att reformera förmånerna eftersom betydande förändringar i utformningen av olika samhällsstöd inom området och i funktionshinderspolitiken har gjorts sedan de två förmånerna infördes. Regeringen vill därför förändra regelverken när det gäller inriktning och syften samt ge dem en utformning som bättre överensstämmer med de förhållanden som gäller och . Förslaget innebär att det införs två nya förmåner för personer med funktionsnedsättning – omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning – samt att förmånerna handikappersättning och vårdbidrag avskaffas. Som skäl för förslagen anför regeringen att en renodling av förmånerna behöver göras för att öka förutsättningarna för förutsägbarhet och rättssäkerhet i regelverk och tillämpning. Bedömningarna bedöms bli tydligare och utfallet av prövningen mer förutsägbart och lättare att följa upp. En ny förmån – omvårdnadsbidrag Regeringen föreslår att omvårdnadsbidrag ska kunna lämnas för barn som är i behov av omvårdnad och tillsyn till följd av en funktionsnedsättning. Bidraget ska lämnas till föräldrarna eller till personer som likställs med föräldrarna, t.ex. en förälders make. Vid bedömningen av rätten till bidraget ska det bortses från de behov som en förälder normalt ska tillgodose enligt med hänsyn till barnets ålder, utveckling och övriga omständigheter. Vid bedömningen ska det även bortses från behov som tillgodoses genom annat samhällsstöd. Regeringen anför att bidraget ska förbättra en förälders ekonomiska förutsättningar att tillgodose barns behov av omvårdnad och tillsyn till följd av funktionsnedsättningen. Syftet med omvårdnadsbidraget bör utgå från det behov av omvårdnad och tillsyn som barnet kan antas ha på grund av funktionsnedsättning och inte kompensera för faktiskt inkomstbortfall. Förslaget till omvårdnadsbidrag är enligt regeringen inte avsett att innebära någon förändring i sak i fråga om målgruppen för vårdbidraget. Nuvarande tillämpning av vårdbidraget ska gälla även för omvårdnadsbidraget t.ex. när det gäller omfattningen av behoven för de fyra nivåerna. Om en förälder har flera barn med funktionsnedsättning föreslår regeringen att bedömningen av rätten till omvårdnadsbidrag grundas på en bedömning av barnens sammanlagda behov. Regeringen anför att motsvarande reglering finns för vårdbidraget , och även om sammanvägningen innebär en viss otydlighet skulle det innebära oacceptabla konsekvenser att ta bort den. Regeringen föreslår att de olika förmånsnivåerna av omvårdnadsbidraget ska motsvara vad som gäller för vårdbidraget och beräknas på följande sätt: – En fjärdedels förmån ska motsvara av prisbasbeloppet (vilket motsvarar ca ). – En halv förmån ska motsvara av prisbasbeloppet (vilket motsvarar ca ). – Tre fjärdedels förmån ska motsvara av prisbasbeloppet (vilket motsvarar ca ). – Hel förmån ska motsvara av prisbasbeloppet (vilket motsvarar ca ). Regeringen anför att de personer som har rätt till vårdbidrag motsvarar den personkrets som i första hand bör komma i fråga för att tillgodose barnets behov av omvårdnad och tillsyn. Omvårdnadsbidraget ska således ges till föräldrar eller personer som likställs med föräldrar, t.ex. en förälders make som stadigvarande sammanbor med föräldern och förälders sambo som har varit gift med eller har eller har haft barn med föräldern. Regeringen anser att såväl regleringen av vem av föräldrarna som ska få vårdbidrag som tillämpningen av denna är otidsenlig och inte är tillräckligt väl anpassad till hur föräldrar vill kunna fördela omvårdnaden. Det är viktigt att båda föräldrarna får samma möjlighet att tillgodose barnets behov. Att endast en av föräldrarna kan beviljas bidraget kan leda till konflikt mellan föräldrarna, vilket i sin tur kan få negativa konsekvenser för barnet. Reglerna behöver vidare ändras så att de bättre överensstämmer med principer. Att ge båda föräldrarna samma möjlighet att ta hand om barnet signalerar ett jämställt ansvar och bör öka barnets möjlighet till en nära och god kontakt med båda sina föräldrar. Regeringen föreslår därför att ett barns båda föräldrar ska kunna få omvårdnadsbidrag. Omvårdnadsbidraget ska kunna beviljas med hälften till vardera föräldern, om båda föräldrarna har ansökt om bidraget. Om föräldrarna begär en annan fördelning av bidraget än hälften vardera, ska bidraget fördelas i enlighet med vad de begär. Om föräldrarna inte är överens om fördelningen ska det fördelas i fjärdedelar och med hänsyn till var barnet bor eller vistas. En tillfällig förändring av var barnet vistas ska dock inte påverka fördelningen av bidraget. Enligt förslaget ska ansökan om rätt till omvårdnadsbidrag kunna göras av endast en förälder, separat av var och en av föräldrarna eller gemensamt. Regeringen anger att det inte finns någon möjlighet att få vårdbidrag retroaktivt för tid före ansökningsmånaden. Bland annat till följd av ett behov för föräldrarna att ställa om till de nya reglerna föreslår regeringen att omvårdnadsbidrag får lämnas retroaktivt men inte tillbaka än före ansökningsmånaden. Bidraget får lämnas t.o.m. juni det år när barnet fyller eller den tidigare månad när rätten till förmånen annars upphör. Aktivitetsersättning kan lämnas fr.o.m. juli det år när den försäkrade fyller . När det gäller regler om avbrott i omvårdnaden exempelvis på grund av skolgång på annan ort, en förälders sjukdom eller vård utanför hemmet anför regeringen att det kan vara svårt för en familj att tillfälligt ställa om sin ekonomi och att det är rimligt att motsvarande regler som gäller för vårdbidraget ska gälla för omvårdnadsbidraget. Regeringen föreslår därför att vid ett tillfälligt förhinder för föräldern att ge barnet omvårdnad ska bidrag kunna lämnas . Om det finns särskilda skäl kan avbrottet som längst vara ytterligare . Regeringen anser vidare när det gäller regler om omprövning, förmånstid, utbetalning och när ett barn avlidit att motsvarande regler som gäller ska gälla för det nya omvårdnadsbidraget. Regeringen föreslår därför bl.a. att föräldern ska kunna få bidrag t.o.m. den åttonde månaden efter att ett barn avlidit, att beslut ska omprövas minst , om det inte finns skäl för omprövning med längre mellanrum, och att utbetalningar ska göras . Regeringen föreslår också att omvårdnadsbidraget, i likhet med vårdbidraget, ska vara en bosättningsbaserad förmån. Enligt propositionen ska ersättning för kostnader för barnets läkarundersökning eller läkarutlåtande i samband med ansökan om omvårdnadsbidrag kunna lämnas enligt föreskrifter som utfärdas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Vidare föreslås att om bidraget har beviljats för begränsad tid, ska kunna förlänga den tid för vilken förmånen lämnas utan att en ny ansökan har gjorts. Regeringen anför att bestämmelsen i 110 kap. 26 § socialförsäkringsbalken om att kan kräva att barnet ska vara intaget på sjukhus under för att få rätt till eller få ett högre vårdbidrag inte tillämpas och att det får anses oproportionerligt att ställa detta krav. Regeringen föreslår därför att bestämmelsen ska upphävas. Tillfällig föräldrapenning lämnas inte för sådant behov av vård eller tillsyn av ett barn som har gett rätt till vårdbidrag. Om de båda förmånerna skulle lämnas för samma behov av omvårdnad och tillsyn, skulle det innebära dubbel ersättning för föräldrarna. Enligt regeringen finns det emellertid ett värde i att behålla den flexibilitet som finns genom att föräldern kan välja vilka behov som ska ligga till grund för omvårdnadsbidraget. Regeringen föreslår därför att tillfällig föräldrapenning inte får lämnas för sådant behov av omvårdnad eller tillsyn av ett barn som har gett rätt till omvårdnadsbidrag. På samma sätt som gäller för vårdbidrag ska bedömningen av behovet av personlig assistans inte påverkas av att omvårdnadsbidrag lämnas. Enligt regeringen finns det inte anledning att ändra en fungerande ordning varför regeringen föreslår att omvårdnadsbidraget ska tas upp i inkomstslaget tjänst. Avdrag för preliminär skatt ska inte göras enligt den särskilda skattetabellen för sjukpenning m.m. Bidraget ska även utgöra pensionsgrundande inkomst och ligga till grund för beräkning av statlig ålderspensionsavgift. Vidare föreslår regeringen att den som får omvårdnadsbidrag ska vara försäkrad för inkomstrelaterad sjukersättning och inkomstrelaterad aktivitetsersättning, inkomstgrundad ålderspension och inkomstrelaterad efterlevandeförmån. Förmånen ska för den som förvärvsarbetar inte ingå i den reduceringsinkomst som ligger till grund för minskning av sådan sjukersättning som har beviljats tills vidare enligt de regler som gällde före . Förkortning av normal arbetstid Enligt regeringen har föräldrar till barn med funktionsnedsättning ofta en större psykisk och fysisk belastning än andra föräldrar. Det innebär i regel höga krav på dessa föräldrars tillgänglighet och flexibilitet samt omvårdnad om barnen. Till detta kommer att de behöver informera sig och vid behov ansöka om samt planera och samordna olika samhällsstöd. Enligt regeringen skulle en rätt till deltid ge dessa föräldrar bättre förutsättningar att kombinera föräldrarollen med arbetslivet. Regeringen föreslår därför att föräldrar med barn som har en funktionsnedsättning och får omvårdnadsbidrag ska få rätt att förkorta sin arbetstid med en fjärdedel för att lättare kunna kombinera omvårdnad om barnet med ett arbete. Rätten till arbetstidsförkortning ska förutom barnets föräldrar omfatta de personer som enligt föräldraledighetslagen jämställs med föräldrar. Den som vill utnyttja sin rätt till arbetstidsförkortning ska enligt förslaget anmäla det till arbetsgivaren på samma sätt som gäller för annan rätt till ledighet enligt föräldraledighetslagen. Regeringen anför att det jämställda föräldraskapet ska värnas. Det är därför viktigt att denna möjlighet till förkortad arbetstid inte får långsiktigt negativa effekter för kvinnors arbetskraftsdeltagande och därmed den ekonomiska jämställdheten. Regeringen avser därför att lämna ett uppdrag till lämplig myndighet att noggrant följa utvecklingen av arbetskraftsdeltagandet bland kvinnor utifrån införandet av bestämmelsen. En ny förmån – merkostnadsersättning Regeringen föreslår att en ny förmån – merkostnadsersättning – ska kunna lämnas till en person som har fått sin funktionsförmåga nedsatt, om det kan antas att nedsättningen kommer att bestå under . Ersättning ska lämnas för den försäkrades merkostnader till följd av nedsättningen. Merkostnadsersättning för ett barn ska kunna lämnas till barnets förälder för merkostnader till följd av att barnet har en nedsatt funktionsförmåga, om det kan antas att nedsättningen kommer att bestå . Ersättningen får lämnas till föräldern så länge han eller hon är underhållsskyldig för barnet. Ersättning ska även kunna lämnas till bl.a. en särskilt förordnad vårdnadshavare som har hand om ett barn. Med merkostnader ska enligt förslaget avses skäliga kostnader som uppkommer på grund av en persons funktionsnedsättning och som går utöver de kostnader som är normala för personer utan funktionsnedsättning i motsvarande ålder. Vid bedömningen av rätten till merkostnadsersättning ska det bortses från merkostnader för behov som tillgodoses genom annat samhällsstöd. Syftet med regeringens förslag till ny förmån är att ersätta merkostnader som kan uppkomma till följd av en funktionsnedsättning. Exempelvis kan behov av ersättning för kostnader för hjälp i den dagliga livsföringen, hälsa, vård, kost och resor ersättas. Ersättning ska dock inte ges för eventuella hjälpbehov som den enskilde inte har haft någon kostnad för. Det är den ekonomiska aspekten av att ha en funktionsnedsättning som ska kompenseras. Regeringen anför att målsättningen bl.a. är att underlätta för personer med funktionsnedsättning att delta i arbetslivet och i det övriga samhällslivet. Regeringen anför vidare bl.a. att man med hjälp av begreppet ”nedsatt funktionsförmåga” på ett enkelt och tydligt sätt kan ange vilka personer som kan bli aktuella för den nya förmånen. En nedsatt funktionsförmåga kan uppstå av olika orsaker; den kan t.ex. vara medfödd, uppstå till följd av skada eller bero på sjukdomstillstånd. Det är den nedsatta funktionsförmågan i sig som är det väsentliga i sammanhanget, inte vad som orsakat den. Därför behöver begreppet sjukdom inte anges särskilt i de nya reglerna. Den persongrupp som bör få rätt till merkostnadsersättning är i stort sett samma grupp som har rätt till vårdbidrag och handikappersättning. Den nuvarande särregleringen inom handikappersättningen för blinda och gravt hörselskadade stämmer enligt regeringen inte överens med dagens funktionshinderspolitik. Regeringen anser att rätten till ersättning inte bör grundas på särskilda diagnoser utan i stället fastställas med utgångspunkt i de konsekvenser som en funktionsnedsättning medför, och det efter en individuell bedömning. Det är merkostnaden som beror på funktionsnedsättningen som ska ligga till grund för ersättningen och en bedömning av hur behovet ser ut i det enskilda fallet. Det är vidare en grundläggande princip att personer som har behov av ersättning från våra gemensamt finansierade socialförsäkringar behandlas lika. Regeringen föreslår därför inga särskilda regler för dessa grupper. Merkostnadsersättning kommer bl.a. att kunna lämnas för merkostnader som den enskilde har för stöd för att kunna förvärvsarbeta. Regeringen menar att ersättningen bör ha en koppling till arbetslivet och pensionsåldern. Frågan om lämplig riktålder för olika socialförsäkringsförmåner kommer dock att hanteras samordnat inom ramen för beredning av betänkande. Förslaget innebär därför att samma åldersgräns som gäller för handikappersättningen ska gälla för merkostnadsersättningen, dvs. funktionsförmågan ska ha blivit nedsatt innan den försäkrade fyllt . Regeringen föreslår att en omprövning ska göras t.ex. när förhållanden som påverkar rätten till merkostnadsersättningen har ändrats. Detta innebär bl.a. att rätten till merkostnadsersättning omprövas när föräldrars underhållsskyldighet för ett barn med funktionsnedsättning upphör, enligt huvudregeln . Det kan därefter bli aktuellt för den unge att själv ansöka om merkostnadsersättning. Regeringen anför att den otydlighet som är förknippad med merkostnadsslagen inom handikappersättningen talar starkt för att det är av värde att i lagstiftningen tydligare ange vilka slags merkostnader som avses. En sådan lösning finns i andra länder, t.ex. i . Regeringen föreslår därför att merkostnadsersättning ska kunna lämnas för merkostnader för – hälsa, vård och kost – slitage inklusive rengöring – hjälp i den dagliga livsföringen – övriga ändamål. Som exempel på hjälp i den dagliga livsföringen anger regeringen kostnader för hemtjänstavgift och andra avgifter för bistånd enligt socialtjänstlagen, kostnader för ledsagarservice, god man och privat anlitad städhjälp. Regeringen betonar att uppräkningen av vilka merkostnader som kan godkännas av inte är uttömmande. Regeringens förslag är att merkostnadsersättning ska lämnas med ett belopp som motsvarar som lägst av prisbasbeloppet och som mest av prisbasbeloppet utifrån merkostnadernas storlek. För att få den lägsta nivån av ersättningen ska merkostnaderna uppgå till av prisbasbeloppet. För att få handikappersättning bör merkostnaderna uppgå till av prisbasbeloppet. Detta är inte reglerat i lag utan framgår av allmänna råd (RAR 2002:9). Enligt regeringen innebär det sänkta insteget att personer som har handikappersättning löper mindre risk att inte få ersättning vid införandet av den nya merkostnadsersättningen. Regeringen anser vidare att olika nivåer inom ett visst spann har betydande fördelar och bidrar till en enklare, och därmed mer effektiv, handläggning än om kostnaderna skulle ersättas krona för krona. Enligt regeringen är fem nivåer en rimlig avvägning mellan exakthet och effektivitet. När det gäller merkostnadsersättning för barn anför regeringen att samma princip som gäller för vårdbidraget för en förälder som har flera barn med funktionsnedsättning bör gälla för merkostnadsersättningen. Regeringen föreslår därför att merkostnaderna för barnen räknas samman. Detta ska dock inte gälla om det finns särskilda skäl mot det. Regeringen föreslår vidare, i likhet med förslaget till omvårdnadsbidrag, att merkostnadsersättning ska kunna beviljas och delas mellan ett barns båda föräldrar, om förutsättningarna för rätt till merkostnadsersättning är uppfyllda. Detta signalerar ett jämställt ansvar för barnet och är till fördel för barnet. Det skulle också enligt regeringen bidra till uppfyllelsen av intentioner. Regeringen föreslår också att merkostnadsersättning ska få lämnas fr.o.m. den månad när rätten till förmånen har inträtt men inte tillbaka än före ansökningsmånaden. Merkostnadsersättning ska inte kunna ges retroaktivt till en förälder för en månad för vilken ersättning redan har lämnats till den andra föräldern, om det inte är en ökning av ersättningen. Rätten till merkostnadsersättning får enligt förslaget tidsbegränsas eftersom merkostnaderna kan komma att förändras t.ex. på grund av att den enskilde kommer att omfattas av nya samhällsstöd. Förslaget skiljer sig i detta hänseende inte från vad som gäller för vårdbidraget och handikappersättningen.