bet · H501KU20 · 2018-06-12 00:00:00 — Mot detta ska vägas att statsråd, i enlighet med utskottets nämnda uttalanden, bör visa största möjliga återhållsamhet med att uttala sig om rättsavgöranden i enskilda fall eller att göra uttalanden som kan uppfattas på detta sätt. Några av uttalandena i granskningen är enligt utskottets mening sådana som utgår från ett enskilt fall men där slutsatsen ges en allmän innebörd. Det gäller dels uttalande, dels de uttalanden av där han gav uttryck för tillfredsställelse med att befintlig lagstiftning fungerade. Uttalandena kan inte uppfattas som att något av statsråden velat påverka domstolarnas avgöranden eller annars strida mot syftet i 11 kap. 3 § regeringsformen. När det gäller övriga uttalanden i denna granskning vill utskottet understryka vikten av att statsråd visar största möjliga återhållsamhet med att uttala sig om rättsavgöranden i enskilda fall eller att göra uttalanden som kan uppfattas på detta sätt. uttalanden om bevisningen i det aktuella fallet m.m. innebär att han har uttalat sig på ett sätt som tar sikte på värdering som görs av domstolen och som ligger till grund för de aktuella domarna. Uttalandena kommer därmed enligt utskottets mening i konflikt med syftet i 11 kap. 3 § regeringsformen. Utskottet vill framhålla att hade kunnat avstå från att yttra sig om det enskilda fallet eller i vart fall borde ha uttalat sig med större försiktighet. Den tredje granskningen gällde ett uttalande av dåvarande inrikesministern i en intervju med TV4, där statsrådet i anslutning till ett reportage uttalat ”Jag tycker att polisen i gjorde ett riktigt bra jobb, sen har ju åklagaren beslutat att inte häkta personen i väntan på domstol. Det kan man ju med tanke på hur återfallsfrekvensen har varit ifrågasätta.” uttalade följande (bet. 2015/16:KU20 s. 372): Enligt 12 kap. 2 § regeringsformen får ingen myndighet, inte heller eller en kommuns beslutande organ, bestämma hur en förvaltningsmyndighet i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör myndighetsutövning mot en enskild eller mot en kommun eller som rör tillämpningen av lag. Enligt utskottets tidigare uttalanden bör därför statsråd med hänsyn till sin speciella ställning, även med beaktande av att de i och för sig i likhet med alla andra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang, visa viss återhållsamhet när det gäller uttalanden som rör myndighetsutövning mot enskilda eller tillämpning av lag. I det aktuella sammanhanget fanns det ett visst medieintresse av att skulle ge en kommentar. Utskottet vill framhålla att ändå hade kunnat avstå från att yttra sig om det enskilda fallet. Genom att ifrågasätta åklagarens beslut att inte göra en framställning till tingsrätten om att en person skulle häktas utan i stället försätta personen på fri fot, har uttalat sig på ett sätt som kommer i konflikt med syftet i 12 kap. 2 § regeringsformen. Genom en skrivelse till begärde utskottet svar på vissa frågor. Som svar överlämnades en promemoria som har upprättats inom Statsrådsberedningen (bilaga A4.3.2). Av svarspromemorian framgår följande. Statsministern har citerats korrekt i den aktuella artikeln. Uttalandet gjordes i samband med en intervju med TT och var svar på en fråga om statsministerns reaktion på attacken mot synagogan i . När det gäller frågan hur det aktuella uttalandet av statsministern förhåller sig till bestämmelserna i 11 kap. 3 § och 12 kap. 2 § regeringsformen, uppges följande i svarspromemorian: Uttalandet gjordes som ett led i den allmänna debatten och återspeglar bl.a. en frustration över situationen för vissa grupper i landet. Uttalandet var inte avsett att påverka domstolarnas eller förvaltningens självständighet enligt regeringsformen: På frågan om vilka rutiner som finns i för att sprida kunskap till statsråden och inom om uttalande i granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning, uppges följande i svarspromemorian. granskningsbetänkanden föredras för expeditions- och rättscheferna. Betänkandena föredras också för statssekreterare. Kretsen av statssekreterare avgörs av granskningens inriktning och utskottets uttalanden. Inom respektive departement förs sedan vid behov utskottets uttalanden vidare. Domstolarna är tillförsäkrade en självständighet i sin rättstillämpning. Enligt 11 kap. 3 § regeringsformen får ingen myndighet, inte heller , bestämma hur en domstol ska döma i det enskilda fallet eller hur en domstol i övrigt ska tillämpa en rättsregel i ett särskilt fall. Som utskottet har uttalat har statsråd i likhet med alla andra medborgare rätt att göra uttalanden i olika sammanhang. Med hänsyn till ett statsråds speciella ställning i förening med regeringsformens bestämmelser om domstolarnas självständighet, måste dock största möjliga återhållsamhet iakttas när det gäller rättsavgöranden i enskilda fall eller att göra uttalanden som kan uppfattas på detta sätt. Om ett uttalande har gjorts av ett statsråd i denna egenskap måste stor vikt fästas vid statsrådets avsikt med uttalandet. Även om avsikten inte har varit att utöva påverkan kan ett uttalande ändå i vissa fall framstå som stridande mot syftet i den aktuella bestämmelsen i regeringsformen. Dådet i är av en sådan natur att det fanns ett visst medieintresse av att statsministern skulle kommentera händelsen. Som svar på en fråga från en journalist om statsministerns reaktion på attacken mot synagogan i , uttalade ”Jag hoppas att det här ut och att de som gjort sig skyldiga till detta får rejäla straff. Jag blir riktigt, riktigt upprörd”. I promemorian från anförs att statsministerns uttalande gjordes som ett led i den allmänna debatten och återspeglar en frustration över situationen för vissa grupper i landet. Enligt utskottets mening ligger det i och för sig en viss värdering i uttrycket ”rejäla straff”, men utskottet bedömer inte att uttalandet ger uttryck för någon uppfattning i förhållande till de personer som vid den aktuella tidpunkten satt anhållna. Uttalandet kan således inte uppfattas som att velat påverka kommande avgöranden eller annars strida mot syftet i 11 kap. 3 § regeringsformen. 4.4 Uttalanden om bristen på poliser I en anmälan till (dnr 1231-2016/17), bilaga A4.4.1, begärs det att utskottet granskar statsminister uttalanden om polisen. Anmälaren framhåller att under en frågestund i fick frågan hur han ställde sig till att tillföra polisen mer resurser i vårbudgeten. svarade att det som saknas är poliser, eftersom det inte finns tillräckligt många utbildade poliser. Enligt anmälaren är statsministerns svar inte korrekt. Vid samtal med företrädare för polisen i har det nämligen kommit fram att det vid den aktuella tidpunkten rådde ett anställningsstopp bl.a. i syd, att anställningsstoppet berodde på ett beräknat och betydande budgetunderskott i regionen och att det i området fanns en rad obesatta polistjänster som skulle ha kunnat besättas om de utlysts. Dessutom fanns det vid den aktuella tidpunkten ett behov av att kunna anställa civilanställd personal för att avlasta poliserna vissa arbetsuppgifter, och några poliser utförde arbetsuppgifter kopplade till gränskontrollen vid . Enligt anmälaren bör granska om svar om det ekonomiska resursbehovet för överensstämmer med regeringsformens krav på saklighet. Till grund för granskningen har legat bl.a. två promemorior som upprättats inom Statsrådsberedningen och , bilaga A4.4.2–3 och en promemoria som upprättats inom , bilaga A4.4.4. Vid en frågestund i kammaren besvarade statsministern bl.a. frågor om resurser till polisen (protokoll 2016/17:65, § 7). Dåvarande partiledaren (M) uppgav följande (anf. Herr talman, ledamöter, åhörare och besökande elever! hade vi en debatt, statsministern och jag, om tryggheten. Jag tog upp hur allvarligt det är att den brister och att många känner oro. Det är viktigt att vi får minst 2 000 fler poliser, att de kan få mer och att de får en ledning som gör att de kan utföra sitt viktiga arbete. Det är också därför vi moderater föreslår tio gånger så mycket som regeringen till att stärka polisen. Efter debatten sa statsministern i en intervju att han håller med mig om polisen. Det vore ju bra. Därför undrar jag om statsministern är beredd att göra den miljardsatsning som krävs för att stärka polisen redan nu i vårbudgeten. Statsminister lämnade följande svar (anf. Vi är helt överens om att polisen behöver mer resurser. Det är därför vi för till mer resurser till polisen. Det behövs fler åtgärder för tryggheten. Den är helt avgörande. I det samhällsbygge som regeringen har påbörjat är trygghet en grundläggande förutsättning. Det är därför som polisen ska ha mer resurser. Det är därför som vi höjer straffen för ett antal brott. Det är därför som vi gör det svårare för gängen, den organiserade kriminaliteten, bland annat genom att ställa gängledare till mycket tydligare ansvar. Det är ett antal sådana resurser som måste vara på plats, inklusive mer resurser till polisen. Det som däremot skiljer oss åt, och där den politiska skiljelinjen går, är att vi bygger ett samhälle där vi minskar risken för att unga ska dras in i organiserad brottslighet. Vi bygger ett samhälle där vi minskar klyftorna. I den borgerliga regeringens samhälle ökade klyftorna. Där sjönk skolresultaten, där byggdes det mindre, där ökade arbetslösheten, där ökade klyftorna och där ökade fattigdomen. Med en sådan utveckling har man dessvärre mycket sämre möjligheter att stoppa organiserad brottslighet att värva unga in i detta. Det måste vi sätta stopp för. Här handlar det om två saker. Det ena är att vara hård mot brottsligheten. Det andra är att vara hård mot brottslighetens orsaker. Vi kommer att köra båda spåren. Ja, det handlar om mer resurser till polisen. Som svar på statsministerns anförande uppgav följande (anf. Jag noterar att statsministern inte dementerar att det är på gång minst 1 miljard i vårbudgeten. Det var ett mycket intressant besked. Om det inte är statsministerns besked är dessa ord tomma. Vi är överens om att vi måste ta tillbaka makten från kriminella gäng, att det är dåligt och farligt att hamna i utanförskap och att det är där som det gror så mycket hat och i värsta fall våld. Vägen ut ur utanförskap är att fler måste kunna komma i arbete. Det stämmer att politiken skiljer sig, eftersom min politik ger så mycket bättre möjligheter att komma i arbete. Men gäller min fråga om statsministerns tal om trygghet har konkret innehåll. Då måste han prioritera och anslå resurser som gör att poliserna kan bli fler och göra sitt jobb bättre. Annars är dina ord tomma, . Med anledning av anförande uppgav statsministern följande (anf. Nej, de är inte det. Vi tillför nu polisen mer resurser. Det är vad vi håller på med. har dessutom inte haft fler anställda än vad den har just . Vi behöver fler poliser, ja. Det är bara det att poliser också måste utbildas, såvida inte har några på lager liggande som de kan ta fram. Vi har inte sett dem . Poliser måste utbildas, och det gör vi. Vi ökar också intagningen till . Det gäller just detta med utanförskapsområden. Polisen säger väldigt tydligt: Vi klarar inte det själva. Vi måste göra något annat. Vi måste se till att minska klyftorna i samhället. Det är vårt budskap. Under den regeringsperiod som föregick vår, under den borgerliga regeringen, ökade utanförskapet. egen utredning visade att antalet utanförskapsområden hade ökat i . Det är inget bra resultat. har vi vänt på detta. är det ett samhällsbygge som gäller. Samhällsbygget innefattar både trygghet, ordning och reda och också sociala framsteg. Vidare under frågestunden anförde riksdagsledamoten (SD) bl.a. följande (anf. Det är bra att regeringen gör vissa satsningar på polisen. Men det är värt att nämna att de resurser som regeringen har tilldelat polisen ligger över 1 miljard under det äskande som lämnade in. Det är bra att det ser ut att bli lite fler poliser i reella tal, men man måste sätta antalet poliser i förhållande till befolkningsmängd. Poliser per capita är egentligen ett mycket mer intressant begrepp att titta på än antalet poliser. Där ser utvecklingen inte alls bra ut. På grund av bland annat massinvandringen och andra faktorer ser det till och med ut som att antalet poliser per capita kan sjunka. Det är egentligen det väsentligaste. Det behövs ännu mer resurser till polisen. Det är helt klart. Med anledning av anförande uppgav statsministern följande (anf. Med budget är det återigen så att det dras undan många miljarder från välfärden. Precis så är det. Det är 30 miljarder som dras undan. Det är naturligtvis förödande för svensk välfärd, och det kommer att vara förödande för utvecklingen i samhället. Det kommer att spä på detta problem. Vi tillför fler poliser. Vi ökar intaget till för att vi ska få fler poliser. Kan alla som säger att de har så många poliser att anställa visa var det lagret finns? Var sitter de utbildade poliserna och väntar på att få bli anställda? Beskedet är att varenda en som utbildas kommer in i arbete, eftersom vi har ökat detta. Vi behöver alla dessa poliser. De finns inte på lager. Vi är helt överens. Antalet poliser måste öka. Resurserna till polisen ökar. Resultaten för måste naturligtvis förbättras. Trygghet är det som gäller i den här regeringens samhällsbygge. Av 1 kap. 9 § regeringsformen (RF) följer att domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter i sin verksamhet ska beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Denna s.k. objektivitetsprincip innebär att ett förvaltningsorgan i sin verksamhet inte får låta sig vägledas av andra intressen än dem som det är satt att tillgodose och inte heller grunda sina avgöranden på hänsyn till andra omständigheter än sådana som enligt gällande författningar får beaktas vid prövningen av ett ärende (, Allmän förvaltningsrätt, 21 uppl., 2001, s. 66). Som framgår gäller bestämmelsen inte bara för domstolar och förvaltningsmyndigheter utan även för andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen. Utformningen av bestämmelsen i denna del innebär att den även gäller för regeringen när den uppträder som högsta myndighet inom förvaltningsorganisationen (prop. 1975/76:209 s. 138). Regeringens normgivning omfattas inte av bestämmelsen. I den aktuella anmälan refereras till saklighetskravet i regeringsformen. granskade utskottet efter en anmälan den dåvarande integrationsministerns publicering av myter om invandring på regeringens webbplats (bet. 2011/12:KU20 s. 154 f.). I sitt ställningstagande konstaterade utskottet att det får anses legitimt att regeringen använder sin och gemensamma webbplats för att informera om regeringens politik och därmed sammanhängande samhällsfrågor (s. 161). Utskottet hänvisade till objektivitetsprincipen i 1 kap. 9 § RF och anförde att denna princip bl.a. får anses innebära att information som utgår från det allmänna ska vara korrekt, vederhäftig och väl kontrollerad. Om informationen skulle visa sig innehålla uppgifter av oriktigt eller inaktuellt slag måste enligt utskottet åtgärder vidtas som korrigerar detta. Det sagda gällde enligt utskottet information av det slag som hade uppmärksammats i granskningen. Granskningen gav inte anledning till något ytterligare uttalande från utskottet. Utskottet granskade statsministerns uttalanden om ett politiskt parti (bet. 2016/17:KU20 s. 324 f.). I sitt ställningstagande konstaterade utskottet inledningsvis att det i den aktuella granskningsanmälan och i flera anmälningar hade gjorts gällande att statsråds uttalanden i olika sammanhang stred mot saklighetskravet i 1 kap. 9 § RF (s. 332). Utskottet framhöll att bestämmelsen innebär att domstolar, förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter i sin verksamhet ska iaktta bl.a. saklighet. Enligt förarbetena gäller bestämmelsen även för regeringen men endast när regeringen uppträder som högsta myndighet inom förvaltningsorganisationen (prop. 1975/76:209 s. 138). Det innebär enligt utskottet att regeringen i denna roll inte får låta sig vägledas av andra intressen än dem som den är satt att tillgodose och inte heller grunda sina avgöranden på andra omständigheter än sådana som enligt gällande författningar får beaktas vid prövningen av ett ärende. Mot bakgrund av det anförda konstaterade att endast en del av regeringens verksamhet omfattas av saklighetskravet i regeringsformen och att saklighetskravet därför inte generellt kan tillämpas i granskningen av statsråds uttalanden i olika sammanhang. har i flera ärenden granskat statsråds uttalanden i olika sammanhang. Ofta har det rört sig om uppgifter som har lämnats vid kontakter mellan regeringen och dess myndigheter. har granskningen kommit in på frågor som rör instruktionsförbudet gentemot domstolar, förvaltningsmyndigheter och eller avsett uppgifter som statsråd har lämnat i anslutning till regeringsbeslut (se t.ex. bet. 1999/2000:KU20 s. 119 f., bet. 2003/04:KU20 s. 189 f., bet. 2004/05:KU20 s. 196 f., bet. 2005/06:KU20 s. 156 f. och bet. 2007/08:KU20 s. 163 f.). Några av utskottets granskningar har avsett uppgifter som ett statsråd har lämnat muntligt eller skriftligt med anledning av en fråga från en riksdagsledamot. Som exempel kan nämnas utskottets granskning av den dåvarande justitieministerns uppgifter om partibidrag vid frågestund (bet. 2011/12:KU20 s. 36 f.). Vid den aktuella frågestunden uppgav ministern som svar på en fråga att Moderata samlingspartiet () inte hade tagit emot bidrag från juridiska personer . I sitt ställningstagande konstaterade utskottet inledningsvis bl.a. att frågeinstituten är ett led i grundläggande kontrollmakt och att det därför är viktigt att dessa institut fungerar tillfredsställande (s. 42). Utskottet noterade att konkreta frågor kring bidrag till rör förhållandena i ett politiskt parti och att den sittande talmannen har att vaka över att de frågor som ställs vid en muntlig frågestund håller sig inom ramen för vad som är ett statsråds tjänsteutövning. När justitieministern i det aktuella fallet fick frågor om bidrag till sitt parti var det enligt utskottet givetvis viktigt att det svar hon lämnade var korrekt. Utskottet noterade också att det i den svarspromemoria som hade upprättats inom påpekades att det i efterhand kunde konstateras att ministerns uttryckssätt vid den aktuella frågestunden varit olyckligt. granskade utskottet dåvarande klimat- och miljöministerns uttalande om extra val vid frågestund (bet. 2014/15:KU20 s. 42 f.). I sitt ställningstagande hänvisade utskottet inledningsvis till tidigare ställningstaganden om att frågeinstituten är ett led i grundläggande kontrollmakt, att det därför är viktigt att dessa institut fungerar tillfredsställande och att det när det gäller uttalanden som statsråd gör under frågestund där svaren ska lämnas dock bör tas hänsyn till att svaren på de frågor som framställs lämnas utan betänketid (s. 48). Vidare anförde utskottet att när ministern vid den aktuella frågestunden valde att hänvisa till det aviserade extra valet är det givetvis viktigt att hennes uttalande var korrekt och att det av utredningen framgick att ministerns inledande uttalande om det extra valet kunde tolkas som att regeringen vid den aktuella tidpunkten redan hade beslutat om ett extra val men att ministern senare under frågestunden efter påpekande korrigerade det aktuella uttalandet. Granskningen gav inte anledning till något ytterligare uttalande av utskottet. Som har redovisats tidigare granskade utskottet statsministerns uttalanden om ett politiskt parti (bet. 2016/17:KU20 s. 324 f.). I ställningstagandet konstaterades bl.a. att utskottet har granskat en rad olika uttalanden av statsråd och att granskning, som framhållits tidigare, ska avse statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Utskottet framhöll att statsråd, i likhet med alla andra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang, men att statsråd kan behöva ta särskild hänsyn. En självklar utgångspunkt i dessa sammanhang är enligt utskottet att uttalandena ska vara korrekta. Detta utesluter naturligtvis inte att statsråd i debatter och andra politiska sammanhang uttrycker sig tillspetsat och polemiskt. Utskottet konstaterade att de i granskningsärendet aktuella uttalandena av statsministern hade gjorts under två partiledardebatter och att båda debatterna varit av generellt politiskt slag, även om sammanhangen skilde sig åt. När det gällde partiledardebatten i kammaren konstaterade utskottet att statsministerns påstående om hur ett partis ledamöter hade lagt sina röster i kammaren på sin budgetmotion varit felaktigt. Som utgångspunkt gäller enligt utskottet att uttalanden av statsråd ska vara korrekta, i enlighet med vad utskottet anfört ovan. I det aktuella fallet skulle emellertid enligt utskottet även beaktas att uttalandet hade gjorts under en pågående debatt. granskade utskottet bl.a. den dåvarande regeringens agerande under en tidigare granskning som rörde flodvågskatastrofen 2004, och i utskottets ställningstagande åberopades saklighetskravet i regeringsformen (bet. 2007/08:KU6 s. 12 f.). I sitt ställningstagande underströk utskottet att uppgifter som lämnas till ska vara korrekta och att medvetet vilseledande uppgifter självfallet aldrig kan accepteras och står i strid med saklighetskravet i regeringsformen (s. 33). Vidare framhöll utskottet att den konstitutionella kontroll som utförs av förutsätter att utskottet kan lita på att uppgifter som lämnas till utskottet är riktiga samt att de ger en rättvisande bild av det som granskas och att inte väsentliga fakta utelämnas. Om utskottet inte kan lita på detta undergrävs den konstitutionella kontrollen av regeringen. Utskottet konstaterade att felaktiga uppgifter hade lämnats från till utskottet under den förra granskningen och att det ytterst är berört statsråd som bär ansvaret för att uppgiftslämnandet från till utskottet går rätt till. Som chef för hela har statsministern i detta sammanhang ett särskilt ansvar. Här kunde enligt utskottet flera åtgärder vara nödvändiga att vidta för att säkerställa att de svar som lämnas till bygger på korrekta uppgifter. Som exempel nämndes att tydliggöra krav på dokumentation av interna beslut och förbättra medvetenheten i om innehållet i interna föreskrifter. Genom en skrivelse till begärde utskottet svar på ett antal frågor. Utskottet fick en svarspromemoria utarbetad inom Statsrådsberedningen (bilaga A4.4.2). På frågan vilket underlag som låg till grund för uttalanden om polisens resurser och brister på utbildade poliser under frågestunden i har följande angetts. inkom med budgetunderlag för perioden –2019, och myndigheten lyfte då fram behovet av att öka såväl antalet poliser som antalet civilanställda. Enligt myndigheten hade den som ett första steg beslutat att öka antagningen av studenter till grundutbildningen till polisman, men på grund av begränsningar i utbildningssystemet och utbildningens längd kommer ett större antal poliser att kunna anställas först /2019. Regeringen beskrev i budgetpropositionen behovet av att utbilda fler poliser och att öka antalet anställda vid . De tillskott till som regeringen i budgetpropositionen föreslog för perioden –2019 gjorde det också möjligt för myndigheten att öka antalet anställda. I propositionen framhöll regeringen att den avsåg att följa resursbehov och vid behov återkomma i frågan. Regeringen återkom också i vårändringsbudgeten och föreslog ett ökat anslag för . Genom tillskottet fick möjlighet att ytterligare öka antalet polisanställda och fördela mer medel till regionerna, bl.a. utökades budgetramen för Polisregion syd. Det framgår vidare av promemorian att det vid utgången av fanns knappt 30 000 anställda sammantaget vid och att då enligt tillgänglig statistik aldrig hade haft fler anställda. Från det att antalet platser på polisutbildningen –2015 låg på i genomsnitt färre än 700 antagna ökade antalet antagna studenter , och uppgick antalet antagna studenter till närmare 1 400.