yttr · H405KU5y · 2017-04-28 00:00:00 — yttrande 2016/17:KU5y Verksamheten i Europeiska unionen beslutade att ge möjlighet att yttra sig över skrivelse 2016/17:115 Verksamheten i Europeiska unionen och följdmotioner i de delar de berör beredningsområde. yttrar sig över de delar av skrivelsen som gett upphov till motionsyrkanden inom utskottets beredningsområde och över de aktuella motionsyrkandena. Motionerna 2016/17:3661 (C) yrkande 1 och 2016/17:3662 (SD) yrkandena 1–3, 11 och 37 berör utskottets beredningsområde. Utskottet anser att utrikesutskottet bör tillstyrka ett motionsyrkande om demokrati och rättsstatens principer och avstyrka övriga motionsyrkanden. I yttrandet finns två avvikande meningar (SD, V). Omförhandling av medlemskapet i EU och folkomröstning I skrivelsen redovisas att EU-27:s stats- och regeringschefer beklagade britternas beslut att lämna EU men uttryckte respekt för den brittiska folkviljan. För EU blir det viktigt att utträdet – brexit – sker på ett sätt som minimerar osäkerheten kring frågor som rör ekonomi och den fria rörligheten för EU-medborgare. träffades stats- och regeringscheferna som EU-27 i och enades om en deklaration som erkände det svåra läget som det betonades att EU är det bästa verktyget för att tackla gemensamma utmaningar. Frågorna om hur utträdet ska gå till i praktiken är många. Exempel på frågeställningar är i vilken utsträckning ska fortsätta att ha tillgång till den inre marknaden, och under vilka villkor. Med ett brittiskt utträde mister en samarbetspartner som ofta varit likasinnad när det gäller målsättningarna för EU-samarbetet. Regeringen har framfört att överläggningarna om utträde måste hållas under former som respekterar de grundläggande principerna för EU-samarbetet och med ömsesidig respekt. I kommittémotion 2016/17:3662 av m.fl. (SD) yrkande 1 begärs att regeringen ska verka för en omförhandling så att svenska folket kan ges möjlighet att ta ställning till om ska lämna det överstatliga EU. bör inleda en omförhandling för att göra det möjligt att lämna den överstatliga delen av unionen för att i stället samarbeta på en mellanstatlig nivå, exempelvis när det gäller brottsbekämpning, miljö eller gränskontroller. När ett sådant alternativ är framförhandlat anser motionärerna att det svenska folket bör ges möjlighet att i en ny folkomröstning ta ställning till medverkan i en överstatlig union (yrkande 2). avstyrkte motioner om att borde inleda förhandlingar om ett utträde ur EU. Utskottet fann inte skäl att förorda en översyn av frågan om medlemskap i och avstyrkte motionerna (bet. 2011/12:KU15). avstyrkte utrikesutskottet likalydande motionsyrkanden (bet. 2014/15:UU10). konstaterade då att frågan om ett svenskt utträde ur EU inte är aktuell. Utskottet anförde att svenska folket i samband med folkomröstningen röstade ja till medlemskap i , och beslutet om ett svenskt medlemskap fattades därefter formellt av riksdag . Utskottet ansåg att genom att vara en engagerad och konstruktiv kraft i det europeiska samarbetet bäst kan ta till vara nationella intressen och främja universella värden. I sitt yttrande till utrikesutskottet över förra årets skrivelse om verksamheten i EU (2015/16:KU9y) vidhöll uppfattningen att det saknas skäl för omförhandling om medlemskap i . Demokrati och rättsstatens principer I skrivelsen anges att syftet med EU:s rättsstatsarbete är att stärka och säkerställa den interna respekten för rättsstatens principer och unionens grundläggande värden. Kommissionen inledde en s.k. strukturerad dialog med den polska regeringen inom ramverket för att förebygga hot mot rättsstaten i EU, i syfte att bidra till en lösning på konflikten om självständighet och möjligheter att bedriva ett effektivt arbete. Efter en inledande bedömning lämnade kommissionen ett yttrande som följdes upp av en rekommendation , eftersom dialogen inte gett önskvärt resultat. I sitt svar avvisade den polska regeringen rekommendationen och fortsatte att ifrågasätta mekanismens förenlighet med . Inom rådets arbete för att främja och upprätthålla rättsstaten i unionen hölls den andra årliga dialogen under det nederländska ordförandeskapet på temat Utmaningar för rättsstaten och skyddet av grundläggande rättigheter vid migration och integration. I enlighet med rådsslutsatserna utvärderades dialogerna vid rådets möte . Det slovakiska ordförandeskapet sammanfattade att det fanns stöd för att göra dialogerna mer strukturerade och resultatinriktade genom bättre förberedelser, samarbete med andra aktörer och tematiska diskussioner. Regeringen ser dialogerna som viktiga i arbetet med att stärka den gemensamma förståelsen för efterlevnad av rättsstatens principer och övriga grundläggande värden som EU-samarbetet vilar på. Om den negativa utvecklingen fortsätter är regeringen redo att överväga om ytterligare åtgärder behöver vidtas på EU-nivå. Samråd med ägde rum . Regeringen anför vidare att ett av EU:s fundament är grundläggande rättigheter. EU har åtagit sig att garantera de rättigheter som är uttryckta i stadgan om de grundläggande rättigheterna och slå vakt om att stadgan följs i medlemsstaterna. Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter (for Fundamental Rights, FRA) har till uppgift att ge unionens och dess medlemsstaters berörda institutioner och organ stöd och sakkunskap i frågor om grundläggande rättigheter. EU:s arbete för mänskliga rättigheter och demokrati styrs av en handlingsplan –2019 som baseras på det strategiska ramverk som antogs av EU:s utrikesministrar . I motion 2016/17:3661 av (C) yrkande 1 begärs att och EU ska stå upp för att demokrati och rättsstatens principer ska gälla i alla EU:s länder. I är det viktigt med ett EU som står upp för sina värderingar, står upp för mänskliga rättigheter och demokrati med yttrandefrihet, pressfrihet och mötesfrihet – ett EU som markerar att rättsstatens principer måste gälla i alla EU-länder. Motionären vill se ett EU som står upp för de liberala värden som EU grundats på, mot de populistiska krafter som åter ser dagens ljus. värdesatte i sitt yttrande till utrikesutskottet om Europeiska kommissionens arbetsprogram (2016/17:KU3y) att Europeiska kommissionen avser att fortsätta sitt arbete för att främja och försvara rättsstatsprincipen. Respekten för mänskliga rättigheter och rättsstaten är fundamentet i en demokrati. Såväl EU-institutionerna som medlemsstaterna måste ta sitt ansvar för att mänskliga rättigheter och rättsstatens principer följs och respekteras. Utskottet var också positivt till kommissionens arbete för en bättre lagstiftning och värdesatte att kommissionen fortsätter att begränsa antalet nya förslag jämfört för att kunna lägga ett ökat fokus på att genomföra, tillämpa och utvärdera den lagstiftning som redan finns på plats. Utskottet behandlade liknande motioner som den nu aktuella i betänkandet Fri- och rättigheter (bet. 2015/16:KU15). Utskottet redovisade att kommissionen presenterat ett meddelande om inrättande av ett nytt ramverk i EU för att stärka rättsstaten (se fakta-PM 2013/14:FPM73). Syftet med ramverket är att göra det möjligt för kommissionen att finna en lösning med en berörd medlemsstat för att avvärja systematiska och allvarliga hot mot rättsstatsprincipen. I sitt ställningstagande framhöll utskottet när det gäller EU:s medlemsländers respekt för mänskliga rättigheter att värnandet av de mänskliga rättigheterna och människors demokratiska delaktighet är hörnstenar som ska genomsyra arbetet såväl i EU som globalt. Det är därför positivt att ett ramverk inrättats i EU för att stärka rättsstaten. Utskottet ser likaså positivt på att rådet för allmänna frågor ska hålla en årlig dialog om rättsstatsfrågor. I fråga om delaktighet i EU-arbetet redovisas i skrivelsen att överlämnades betänkandet EU på hemmaplan (SOU 2016:10) till regeringen. Utredningens uppdrag var att utreda möjligheterna att främja insyn, delaktighet och inflytande för individer och aktörer i när det gäller frågor som beslutas inom EU. Utredningen föreslog flera åtgärder för att höja kunskapen, främja insynen och delaktigheten samt förbättra informationstillgången i EU-relaterade frågor. Regeringen anser att det finns ett behov av stärkt delaktighet, kunskapshöjande insatser och förbättrad dialog om EU-politiken. Regeringen anför vidare att det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (IIA) trädde i kraft (se fakta-PM 2014/15:FPM39). IIA behandlar bl.a. frågor som rör institutionernas samarbete i lagstiftningsprocessen, metoder för bättre lagstiftningskvalitet, delegerade akter och genomförandeakter samt bättre genomförande av lagstiftning. Regeringen har i förhandlingen verkat för ett öppet och effektivt beslutsfattande som främjar demokratisk legitimitet. Det slutliga avtalet kan sägas motsvara rådets och regeringens prioriteringar och ståndpunkter. Frågan har tagits upp vid rådet för allmänna frågor vid ett flertal tillfällen . Dessa möten har föregåtts av samråd med . Institutionerna kommer att arbeta vidare i syfte att genomföra vissa delar av avtalet. Detta gäller bl.a. informationsutbyte i samband med förhandlingar om internationella avtal, en gemensam databas med information om lagstiftningsärenden samt ett gemensamt register över delegerade akter. Under rubriken och insyn redovisas i skrivelsen att , rådet och kommissionen tillämpar förordningen om allmänhetens tillgång till , rådets och kommissionens handlingar (öppenhetsförordningen). I behandlingen av de enskilda ärenden om utlämnande av handlingar som rådet beslutar i har sedan reglerna antogs agerat aktivt för att främja en öppenhetsvänlig tolkning av förordningen. Handlingsoffentligheten inom EU har ökat väsentligt sedan öppenhetsförordningen infördes. Många handlingar som var hemliga är direkt sökbara på internet. Utvecklingen mot ökad handlingsoffentlighet är dock inte entydig. Under den översyn av öppenhetsförordningen som inleddes har det även framförts förslag som skulle kunna leda till minskad öppenhet. målsättning i förhandlingarna är ökad öppenhet i EU:s institutioner. verkar också aktivt för att öppenhetsförordningen ska göras tillämplig även på handlingar som förvaras hos EU:s myndigheter, byråer och organ. har även i förhandlingen om det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning verkat för ett öppet och effektivt beslutsfattande som främjar demokratisk legitimitet. Alla mål vid och tribunalen med anknytning till allmänhetens tillgång till handlingar bevakas. att agera i de mål där har varit aktivt. intervenerat i ett nytt mål vid domstolen som är av principiell betydelse för tillämpningen av öppenhetsförordningen. Målet rör frågan om allmänhetens tillgång till konsekvensanalyser och utkast till konsekvensanalyser samt yttranden från det organ som bistår kommissionen med oberoende granskning av konsekvensanalyserna (C-57/16 P, ClientEarth mot Europeiska I kommittémotion 2016/17:3662 av m.fl. (SD) yrkande 3 begärs öppenhet när det gäller handlingar med ursprung i Europeiska unionens olika organ. Som regeringen anför i skrivelsen finns det oroväckande tendenser inom EU att sekretess ska vara norm. Vad regeringen inte tar upp är enligt motionärerna sin egen, fortfarande ibland slentrianmässiga, användning av hemligstämpeln. Mycket av det material som kommer t.ex. till del är hemligstämplat av regeringen men kan vara tillgängligt genom medierna eller andra medlemsstaters parlament på deras webbplatser. Motionärerna anser dock liksom regeringen att det går i rätt riktning. Vid överläggning med regeringen om kommissionens förslag till ett interinstitutionellt avtal om bättre lagstiftning (KOM(2015) 216) enades utskottet och statssekreteraren om en gemensam ståndpunkt för det fortsatta arbetet. En utgångspunkt var att ett nytt avtal respekterar de fördragsstadgade befogenheter som ges de olika institutionerna, inklusive de båda lagstiftarnas inbördes ställning. Ett nytt avtal bör bidra till ett öppet och effektivt beslutsfattande som främjar demokratisk legitimitet. Inte minst gäller detta trepartsförhandlingarna. Vidare uttalades att det är angeläget att tydligt slå fast kommissionens skyldighet att utarbeta tydliga motiveringar till lagstiftningsförslag, särskilt vad gäller hur förslagen är motiverade med hänsyn till subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Vid behandlingen av kommissionens agenda om bättre lagstiftning för bättre resultat välkomnade kommissionens arbete för en bättre lagstiftning och ambitionen att införa mer öppenhet i lagstiftningsprocessen (utl. 2015/16:KU3). Utskottet anförde att ett öppet och effektivt beslutsfattande främjar den demokratiska legitimiteten. Utskottet framhöll vidare vikten av en ökad öppenhet och insyn i EU:s beslutsprocesser, inte minst när det gäller trepartsförhandlingarna mellan kommissionen, rådet och . I utlåtandet fanns ett särskilt yttrande (SD). Utskottet har tidigare behandlat liknande motioner som den nu aktuella. Utskottet anförde i ett yttrande över förra årets skrivelse om verksamheten i EU att det är viktigt att värna öppenhet och transparens och bevaka användningen av delegerade akter (2015/16:KU9y). I yttrandet framhålls att utskottet har uttalat att ett öppet och effektivt beslutsfattande främjar den demokratiska legitimiteten, och har framhållit vikten av en ökad öppenhet och insyn i EU:s beslutsprocesser, inte minst när det gäller trepartsförhandlingarna mellan kommissionen, rådet och . Delegerade akter och genomförandeakter I skrivelsen anges att den horisontella diskussionen om delegerade akter och genomförandeakter framför allt har handlat om att hitta en tillfredsställande lösning för en förstärkt roll för konsultation av medlemsstaternas experter i samband med antagandet av delegerade akter. Frågan diskuterades inom ramen för ett nytt interinstitutionellt avtal om bättre lagstiftning (IIA) som trädde i kraft . Regeringen verkade för att antagandet av en delegerad akt blir mer öppet och konsekvent. Regeringen värnade i detta sammanhang bl.a. om ökad insyn i kommissionens förslag till delegerade akter och sammankallande av samråd med medlemsstaternas experter, notering av experters åsikter och återkoppling av kommissionens slutsatser av samrådet samt införandet av ett särskilt register med förslag till delegerade akter. Sammantaget kan överenskommelsen sägas motsvara regeringens ståndpunkter. Institutionerna har åtagit sig att senast vid utgången av 2017 upprätta ett gemensamt funktionellt register över delegerade akter. Regeringen verkade också för att vägledande kriterier för tillämpningen av delegerade akter och genomförandeakter ska tas fram. Institutionerna har åtagit sig att inleda förhandlingar om denna fråga efter att IIA trätt i kraft. Frågan om IIA har tagits upp vid rådet för allmänna frågor vid ett flertal tillfällen , främst som informationspunkt. Dessa möten har föregåtts av samråd med . Överläggningar med ägde rum . I enlighet med IIA föreslog också kommissionen en anpassning av alla rättsakter som fortfarande hänvisar till det kommitté- förfarande som kallas det föreskrivande förfarandet med kontroll. I kommittémotion 2016/17:3662 av m.fl. (SD) yrkande 11 begärs i fråga om delegerade akter och genomförandeakter (kommittéförfarandet) att regeringen motsätter sig ytterligare utnyttjanden av den delegerade makten. Sådana överflyttningar av normgivningsmakt ska inte heller ske genom s.k. Varje enskild möjlighet för kommissionen att utnyttja sin möjlighet att anta regler via delegerade akter bör diskuteras enligt den särskilda ordning som föreskrivs i regeringsformen. De nationella parlamenten, inte regeringarna, bör enligt motionärerna utse de experter som ingår i kommittéerna vid kommittéförfarandet. driva EU i en utveckling så långt från överstatlighet och mot mellanstatligt samarbete som möjligt. Lissabonfördraget har gett kommissionen betydande makt på bekostnad av nationalstaterna och därmed de nationella parlamenten som är valda av sitt respektive folk. Europeiska kommissionens förslag till förordningar om anpassning till artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget av ett antal rättsakter som på området rättsliga frågor föreskriver tillämpning av det föreskrivna förfarandet med kontroll (KOM(2016) 798 och 799) Kommissionens förslag till förordningar syftar till att anpassa en rad EU- lagstiftningsakter som hänvisar till det föreskrivande förfarandet med kontroll till antingen systemet med delegerad befogenhet eller systemet med genomförandebefogenhet eller att låta vissa bestämmelser utgå. I de fall då åtgärderna uppfyller kriterierna i artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) föreslås att kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter. I de fall åtgärderna i stället uppfyller kriterierna i artikel 291 EUF-fördraget föreslås att kommissionen ges behörighet att anta genomförandeakter. Kommissionen har utgått från antagandet att de åtgärder som omfattas av det föreskrivande förfarandet med kontroll i princip motsvarar det som avses i artikel 290 EUF-fördraget. fall föreslås att de befogenheter som ges till kommissionen utgår. Förslaget är föremål för förhandlingar inom EU. anförde i ett yttrande till utrikesutskottet följande om delegerade akter och kommittéförfarandet (2012/13:KU7y): Enligt fördraget om Europeiska unionens funktionssätt kan unionens lagstiftare, dvs. och rådet, välja att ge kommissionen befogenhet att anta akter med allmän räckvidd som inte är lagstiftningsakter och som kompletterar eller ändrar vissa icke väsentliga delar av en lagstiftningsakt. Så som regeringen anför i skrivelsen ger systemet med delegerade akter liksom rådet möjlighet att utöva kontroll över den befogenhet som lagstiftaren delegerar till Denna kontroll utövas genom att liksom rådet kan återkalla delegeringen eller invända mot att en akt antagen av kommissionen träder i kraft. I övriga frågor där kommissionen har genomförandebefogenheter och inget annat anges kvarstår det s.k. kommittéförfarandet (”kommittologin”). Detta innebär att kommissionen samråder med särskilda rådgivande kommittéer bestående av experter från medlemsstaterna när den genomför EU-lagstiftning. I dessa fall kontrolleras utövandet av befogenheterna av medlemsstaterna. Enligt utskottets mening kan det finnas anledning att bevaka i vilken omfattning kommissionen ges befogenheter att anta s.k. delegerade akter. De väsentliga delarna av ett område ska enligt fördraget förbehållas lagstiftningsakterna och får inte delegeras. Enligt utskottets mening bör inte kommissionen ges befogenheter i en sådan utsträckning att den på ett oförutsebart sätt kan komma att påverka en lagstiftningsakts utformning och innehåll. Utskottet framhöll vid behandlingen av en liknande motion i yttrandet över förra årets skrivelse om verksamheten i EU (2015/16:KU9y s. 4) att det är viktigt att värna öppenhet och transparens och bevaka användningen av delegerade akter. I yttrandet framhölls att utskottet har uttalat att ett öppet och effektivt beslutsfattande främjar den demokratiska legitimiteten, och har framhållit vikten av en ökad öppenhet och insyn i EU:s beslutsprocesser, inte minst när det gäller trepartsförhandlingarna mellan kommissionen, rådet och . hade vid subsidiaritetsprövningen inga invändningar ur subsidiaritetssynpunkt mot kommissionens förslag till förordningar om anpassning till artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget av ett antal rättsakter som föreskriver tillämpning av det föreskrivna förfarandet med kontroll (KOM(2016) 798 och 799). Ett av EU:s fundament är enligt skrivelsen grundläggande rättigheter. EU har åtagit sig att garantera de rättigheter som uttrycks i stadgan om de grundläggande rättigheterna och slå vakt om att stadgan följs i medlemsstaterna. I skrivelsen anförs vidare att kommissionen lämnade sin årliga rapport om tillämpningen av EU:s stadga för grundläggande rättigheter. Av rapporten framgår att kommissionen har för avsikt att tillförsäkra full respekt för och främjande av grundläggande rättigheter i EU och bevaka att all EU- lagstiftning är förenlig med stadgan. antog rådet slutsatser om tillämpningen av stadgan. Rådet uttryckte oro över ökningen av antalet rasistiska och främlingsfientliga uttalanden och handlingar inom EU. Rådet påpekade också att främjande av tolerans, integration och gemensamma värderingar tillsammans med en ökad medvetenhet om grundläggande rättigheter för alla är viktiga garantier för att bekämpa framväxande rasism, främlingsfientlighet och alla former av intolerans i olika samhällen. Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter (FRA) ska genomföra sina uppgifter inom de temaområden som anges i ett flerårigt ramprogram. Kommissionen lämnade förslag på nytt ramprogram för åren 2018–2022 (se fakta-PM 2016/17:FPM120). Beslut om att överlämna rådets förslag till ramprogram till för godkännande togs av Överläggningar med ägde rum . I kommittémotion 2016/17:3662 av m.fl. (SD) yrkande 37 anförs i fråga om ramprogram för FRA att något av temaområdena borde utvidgas till att omfatta uppföljning av och arbete mot religiös extremism. Vidare borde det framgå att arbete mot hedersrelaterat våld ingår i de temaområden som finns i förslaget. Härutöver delar motionärerna i allt väsentligt bedömningen från rådets rättstjänst och menar, i likhet med flera andra medlemsstater, att det finns en juridisk problematik som bör utredas ytterligare innan frågan om polisiärt samarbete införlivas i FRA:s ramprogram. Förslag till rådets beslut om inrättande av ett flerårigt ramprogram för Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter 2018–2022 (KOM(2016) 442) I rådets förordning (EG) nr 168/2007 om inrättande av Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter (nedan kallad förordningen) regleras FRA:s sammansättning, mål, uppgifter m.m. FRA:s mål är att ge unionens och dess medlemsstaters berörda institutioner, organ, kontor och byråer stöd och sakkunskap i fråga om grundläggande rättigheter i samband med genomförandet av unionslagstiftningen för att stödja dem i verksamhet som avser att skapa full respekt för de grundläggande rättigheterna. FRA har till uppgift att samla in och analysera information och data, att ge råd i form av rapporter och yttranden, samarbeta med det civila samhället samt bedriva informationsverksamhet om de grundläggande rättigheterna. FRA ska genomföra sina uppgifter inom de temaområden som anges i ett flerårigt ramprogram som ska antas av rådet på förslag från kommissionen och efter godkännande av . Kommissionen lämnade förslag på nytt ramprogram för åren 2018–2022. Syftet med förslaget är att upprätta det fleråriga ramprogrammet för FRA för perioden –2022 i enlighet med artikel 5 i förordningen. Det nuvarande fleråriga ramprogrammet löper ut . I det fleråriga ramprogrammet ska temaområdena för FRA:s verksamhet fastställas. Temaområdena ger FRA tillstånd att undersöka alla frågor om grundläggande rättigheter – som omfattas av EU:s lagstiftning – som kan uppstå inom ett visst temaområde. I förslaget föreslås följande åtta temaområden: Tillgång till rättslig prövning; brottsofferJämlikhet och icke-diskriminering Informationssamhället, särskilt respekt för privatlivet och skydd av personuppgifter Rättsligt och polisiärt samarbete Migration, gränser, asyl och integration av flyktingar och migranter Rasism, främlingsfientlighet och därmed sammanhängande intolerans Integration och social inkludering av romer. Regeringen välkomnade förslaget i faktapromemoria 2015/16:FPM120. Vid överläggning med regeringen om kommissionens förslag till nytt ramprogram enades utskottet och statsrådet om följande ståndpunkt: Regeringen välkomnar förslaget till FRA:s femåriga ramprogram 2018- 2022. Regeringen anser det viktigt att FRA får fortsätta verka inom de temaområden som gäller , inklusive de tvärsektoriella frågorna, för att kunna säkerställa kontinuitet i FRA:s arbete. Regeringen anser det viktigt att motverka rasism, främlingsfientlighet och relaterad intolerans samt att arbeta mot diskriminering.