yttr · H405FiU4y · 2017-04-28 00:00:00 — Frågan om återhämtning och resolution för centrala motparter subsidiaritets-prövades av utskottet . Utskottet ansåg att förslaget inte stred mot subsidiaritets- eller proportionalitetsprincipen. Ändrade regler för europeiska riskkapitalfonder respektive fonder för socialt företagande Kommissionen presenterade ett förslag om ändrade regler för europeiska riskkapitalfonder respektive fonder för socialt företagande samt ett unionsprogram för stärkt delaktighet för konsumenter i finansmarknadslagstiftningen. En överläggning hölls med finansmarknadsminister om kommissionens förslag till regeländringar om europeiska riskkapitalfonder och fonder för socialt företagande (2015/16:FPM121). Unionsprogram för stärkt delaktighet för konsumenter i finansmarknadslagstiftningen presenterade kommissionen förslaget om stärkt delaktighet för konsumenter i finansmarknadslagstiftningen (2015/16:FPM115). Förslaget syftar till att återupprätta medborgarnas förtroende för en sund finansiell sektor genom att stärka delaktighet och informationsgivning. En överläggning med finansutskottet om kommissionens förslag hölls med finansmarknadsminister . Regeringen ställde sig i huvudsak positiv till förslaget men uppgav i sin promemoria att man kommer att verka för att programmet finansieras genom omprioriteringar inom den fleråriga budgetramen. Ett omarbetat direktiv om tjänstepensionsinstitut Kommissionen presenterade ett omarbetat direktiv om tjänstepensionsinstitut (2013/14:FPM76). nådde , kommissionen och rådet en överenskommelse. Utskottet informerades om direktivet . Skatt på finansiella transaktioner lämnade det fördjupade samarbetet om en skatt på finansiella transaktioner som hade ingåtts av elva medlemsstater (, , , , , , , , , och ) . De deltagande staterna har ännu inte nått någon överenskommelse om skatten. , som inte har rösträtt i frågan, har deltagit aktivt i diskussionerna. presenterade kommissionen sitt förslag till årsbudget . Rådets position antogs . har under rådsförhandlingarna ansett att kommissionens förslag till årsbudget har varit för högt. Alla medlemsstater (inklusive ) utom en röstade ja till rådets position. nåddes en överenskommelse om EU:s årsbudget . avgift till EU baseras på de faktiska utgifterna på EU-budgeten och beräknades uppgå till 2016. besökte statssekreterare utskottet för överläggning om EU:s årsbudget . En överläggning med finansutskottet ägde även rum . Utskottet har tidigare uttryckt stöd för regeringens ståndpunkt om att effektivitet och återhållsamhet för den svenska EU-budgetpolitiken ska ligga fast, senast i betänkandet Utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska unionen (bet. 2016/17:FiU5). Skydd av EU:s finansiella intressen granskar Europeiska revisionsrätten kommissionens genomförande av budgeten. Granskningen ligger till grund för om kommissionen ska beviljas ansvarsfrihet för det aktuella budgetåret. beslutade att rekommendera att bevilja kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten 2014. , och röstade nej till rekommendationen vid omröstningen i . Utskottet välkomnar inledningsvis regeringens skrivelse med berättelsen om verksamheten i Europeiska unionen. Enligt utskottet är skrivelsen ett viktigt instrument för att ska kunna följa utvecklingen inom EU och hur regeringen har agerat i det europeiska samarbetet. Utskottet noterar att 2016 var som ställde EU:s sammanhållning och krishanteringsförmåga på prov. beslut att lämna EU-samarbetet kommer att bli en stor utmaning för unionen och för . Utskottet noterar även att det har skett en ekonomisk återhämtning inom EU, med försiktigt stigande tillväxt och en minskad arbetslöshet. har i egenskap av medlem i EU åtagit sig att nå 2020-målen och att omvandla dem till nationella mål och tillväxtfrämjande strategier. Tillväxteffekten blir dock störst om alla länders enskilda insatser samordnas och inriktas mot samma mål, och därför har infört en återkommande cykel för samordning av ekonomi- och finanspolitiken – den europeiska planeringsterminen. Arbetet med terminen är en del av reformen av om samordning av medlemsländernas ekonomiska politik som har sin grund i stabilitets- och tillväxtpakten. Reglerna i stabilitets- och tillväxtpakten behöver dock stramas upp så att alla länder för en ansvarsfull finanspolitik över hela konjunkturcykeln och fokuserar mer på tillväxt. En positiv ekonomisk utveckling förutsätter att stabilitet och tillväxt går hand i hand. Utskottet har tidigare framhållit vikten för hela av att respekten för stabilitets- och tillväxtpakten återställs. Det långsiktiga ansvaret för de offentliga finanserna och den samhällsekonomiska stabiliteten i medlemsstaterna är av central betydelse för att bevara finanspolitikens trovärdighet. Det ligger i intresse att även andra länder har finanspolitiska ramverk och regelverk som främjar ekonomisk stabilitet och tillväxt. Det är bra för att sådana ram- och regelverk både finns och i fortsättningen tillämpas effektivt. Med den europeiska planeringsterminen finns nu även en gemensam övervakningscykel för budget- och strukturpolitiken, och terminen bidrar till att öka kraven på EU-ländernas budgetdisciplin. Enligt utskottet ska rådet och kommissionen, när de tillämpar regelverket för förstärkt samordning av den ekonomiska politiken, fullt ut respektera de nationella parlamentens roll. Utskottet håller fast vid denna uppfattning och anser att utrikesutskottet bör avstyrka motion 2016/17:3662 (SD) yrkande 5 om att regeringen ska verka för att icke-euroländer ska undantas från 2020-målen. Den finansiella och ekonomiska krisen visade tydligt att den svenska ekonomin är starkt beroende av utvecklingen i euroområdet. För del är det också av stor betydelse att den inre marknaden utvecklas positivt och skapar möjligheter för svenska företag och medborgare. Utskottet framhöll i sitt yttrande om EU:s arbetsprogram att det är angeläget att kapitalmarknaderna och marknaderna för finansiella tjänster integreras ytterligare. Utskottet har vid tidigare tillfällen även framhållit betydelsen av finansiell stabilitet i EU:s omvärld. Det ligger i såväl som EU:s intresse att även länder i unionens närområde utvecklar regelverk som främjar ekonomisk stabilitet och tillväxt. Med anledning av detta anser utskottet att utrikesutskottet bör avstyrka yrkande 28 i motion 2016/17:3662 (SD) om att regeringen ska verka för att dra in utbetalningar för makrofinansiellt stöd till icke-EU-medlemmar. När det gäller EU:s budget ställer sig utskottet bakom de principer och utgångspunkter som regeringen vid tidigare tillfällen ansett ska vara styrande för budgeten – subsidiaritet, europeiskt mervärde, proportionalitet, sund ekonomisk förvaltning och restriktivitet. ska även i fortsättningen verka för en effektiv och återhållsam budgetpolitik inom EU, innebärande en kostnadseffektiv användning av EU:s medel och en strikt budgetdisciplin. kommer halvtidsöversynen av den gällande fleråriga budgetramen att beslutas, och ett förslag till flerårig budgetram efter 2020, inklusive ett system för inkomster till budgeten, ska presenteras. Den svenska restriktiva grundhållningen i EU-budgetpolitiken är fast förankrad i . Utskottet framhöll i sitt yttrande om kommissionens arbetsprogram att halvtidsöversynen av den gällande budgetramen bör fokusera på hur budgeten uppnår önskade resultat och på ett effektivare och förenklat genomförande. Utgiftstaken ska respekteras och de totala utgifterna hållas tillbaka. Det betyder att eventuellt ökade utgifter på ett område ska finansieras genom neddragningar på ett annat. I de kommande förhandlingarna om nästa fleråriga budgetram ser utskottet ett tillfälle till ytterligare modernisering av EU-budgeten. En omprioritering till förmån för åtgärder med ett tydligt europeiskt mervärde som främjar ekonomisk förnyelse bör vara vägledande i arbetet. Utskottet befarar att konsekvenserna av utträde ur EU kan komma att utgöra ett betydande inslag i förhandlingarna. Utskottets preliminära utgångspunkt är att en minskning av antalet medlemsstater bör innebära en minskning av budgeten och att det även framöver kommer att finnas behov av att jämna ut skillnader mellan medlemsstaternas avgifter till budgeten för att undvika oproportionerligt stora nettobidrag. Utskottet vill i detta sammanhang betona betydelsen av att regeringen bevakar utträde ur EU och informerar utskottet om utvecklingen på området. Med anledning av detta anser utskottet att utrikesutskottet bör avstyrka yrkandena 4, 7 och 8 i motion 2016/17:3662 (SD) som rör frågor om EU:s budget samt avgifter till EU. Utskottet har vid tidigare tillfällen framhållit att kontrollen av att EU-medel används på ett korrekt och effektivt sätt behöver förbättras. Revisionsrätten bör få ökade möjligheter att bedriva effektivitetsrevision för att bedöma om olika utgiftsprogram är ändamålsenligt utformade för att uppnå de politiska målen. Transparens, enkelhet och tydlig ansvarsfördelning bör vara vägledande i utformningen av budgeten och enskilda utgiftsprogram. Med anledning av detta anser utskottet att utrikesutskottet bör avstyrka yrkande 9 i motion 2016/17:3662 (SD) om att regeringen bör verka för att den fastställda felmarginalen för EU:s budget följs. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (M), (S), (SD), (C), (MP), (SD), (V), (KD), (S), (M), (M), (S), (L) och (S). och (båda SD) anför: Minskning av EU:s budget och avgifter Vi vill att regeringen ska verka för en minskning av EU:s budget och kostnader, detta särskilt med tanke på utträde. Vi vänder oss mot den snedvridning mellan medlemsstater som råder inom unionen, där vissa länder står för en större del av finansieringen och andra får medel nästan helt utan motkrav. har trots sin storlek varit den tredje största nettobetalaren till EU . Vi anser att regeringen ska verka för att utjämna relationen mellan utgifter och inkomster till EU. Svenska skattebetalares medel ska användas för utveckling av i stället för . Vi ser med stor oro på att EU vid sin halvtidsöversyn av den fleråriga budgetramen 2014–2020 inte kunnat motivera varifrån inkomsterna för de höjda anslagen ska tas. Vi anser att regeringen bör motsätta sig ytterligare kostnader för svenska skattebetalare till följd av ökade anslag på migrationsområdet. Vi motsätter oss att svenska skattebetalare ska bli tvungna att ytterligare bekosta flyktingmottagningen och dess konsekvenser för EU:s medlemsstater. Vi vill att regeringen ska verka för att EU ska följa den fastställda felmarginalen på i budgeten. Denna felmarginal har överskridits avsevärt och vi kräver att regeringen lyfter frågan för att uppnå ett långsiktigt och respektfullt omhändertagande av svenska medborgares ekonomiska medel. Vi anser att det är dags att EU tar ett steg tillbaka. Även om vi tycker att 2020-målen i sig är sympatiska, finns det anledning att ifrågasätta om det verkligen är så EU ska fungera – med gemensamma mål som omvandlas till en harmoniserad strategi som i sin tur omvandlas till EU:s gemensamma rekommendationer om reformer i medlemsstaterna. Konvergens mellan medlemsstaternas ekonomier och tillväxt kommer nog snarare till genom sund konkurrens mellan medlemsstaterna och marknadstillträde inom unionen, än genom en harmoniserad utbildningspolitik och användningen av struktur-fonder. De nationella reformprogrammen är en av de avgörande bitarna för att EU ska kunna utöva inflytande över en medlemsstats finanspolitik. För att medborgare och partier ska kunna dels ta del av, dels bilda opinion om hur EU påverkar medlemsstaterna, anser vi att det är avgörande att regeringens förslag till nationellt reformprogram överlämnas till i en särskild skrivelse. Utbetalningar av makrofinansiellt stöd till icke-EU-medlemmar Vi är starkt kritiska till det makrofinansiella stödet från EU till på 500 miljoner, , på 200 miljoner och på . Vi vill att regeringen ska verka för att dra in kommande utbetalningar till icke-EU-medlemmar samt återföra de ekonomiska medlen till medlemsstaterna och låta medlemsstater enskilt besluta om utgivandet av makrofinansiellt stöd. Vi anser att EU inte bör engagera sig som bidragsgivare och högrisklångivare till länder som inte är medlemmar och än mindre länder som tydligt har visat sig vara inkapabla att hantera sina egna statliga finanser. Medlemsstaterna bör själva få bestämma om de är beredda att erbjuda lån och stöd till krisande ekonomier. Med anledning av det som anförs ovan anser vi att utrikesutskottet bör tillstyrka motion 2016/17:3662 av m.fl. (SD) yrkandena 4, 5, 7-9 och 28. (V) anför: Orsakerna till den ekonomiska krisen i EU är komplexa och sammanflätade men har synliggjort flera brister i det finansiella systemet. EMU-länderna är genom valutaunionen låsta till en gemensam penning- och valutapolitik, som de saknar nationella centralbanker som kan agera som långivare i sista instans. Den förda politiken har bidragit till att fördjupa och förlänga krisen i flera länder. Ökad överstatlighet är inte lösningen. Jag tar avstånd från de avsteg från nationell bestämmanderätt över finanspolitiken som kommissionens förslag om förstärkt samordning och styrning av den ekonomiska politiken innebär och som det kommer till uttryck i den s.k. sexpacken inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Priset för den förda krishanteringen är att krisen blir allt djupare som social, demokratisk och politisk kris. EU:s hantering av den ekonomiska krisen visar på en brist på demokratisk legitimitet. En bankunion riskerar att förstärka EU:s makt på medlemsstaternas bekostnad. Jag anser att det behövs betydligt kraftigare åtgärder för att trygga den finansiella stabiliteten. En sådan åtgärd är att införa en lag om bankdelning som separerar traditionell bankverksamhet från spekulativ investment-verksamhet, vilket föreslås i den s.k. Liikanenrapporten som tyvärr verkar ha hamnat längre ned på den politiska dagordningen bl.a. på grund av motstånd från den . fortsatte arbetet med att följa upp stegen i rapporten av EU:s ekonomiska monetära union, även benämnd De fem ordförandenas rapport. Rapporten innehåller mycket långtgående förslag om ett fördjupat EU-samarbete. Stora steg tas mot ökad överstatlighet, och makten förskjuts från medlemsstaterna till EU. Jag är starkt kritisk till rapportens förslag. Problemen i euroområdet kan inte lösas genom att man beskär medlemsstaternas nationella beslutanderätt över finanspolitiken. Överstatliga lösningar förhindrar de enskilda medlemsstaterna att fatta nödvändiga beslut utifrån sina egna förutsättningar. Då länderna står inför olika utmaningar och det finns obalanser i de individuella ekonomierna som måste lösas är steg i federal riktning fel väg att gå. Enligt min mening är det viktigt att medlemsstaternas kompetens inte beskärs ytterligare. De åtgärder som föreslås i rapporten innebär ett ökat EU-inflytande. Grundläggande befogenheter flyttas från medlemsstaterna, och fördragsändringar kommer att bli nödvändiga. Jag menar att det krävs en bred debatt och att de nationella parlamenten aktivt involveras i diskussionen om ett framtida EMU. Demokratisk legitimitet är här en central fråga. föreslog kommissionen en förlängning av Europeiska fonden för strategiska investeringar (Efsi). Jag tycker det är bra att kommissionen tar initiativ för att öka investeringarna i EU i syfte att bidra till högre tillväxt, ökad sysselsättning och stärkt konkurrenskraft. Efsi ska stödja strategiska investeringar av europeisk betydelse inom bl.a. infrastruktur, utbildning, forskning och innovation samt förnybar energi. Investeringarna bör kunna bidra till omställningen mot en grön resurseffektiv ekonomi, t.ex. genom hållbara investeringar på energi-, miljö- och klimatområdet med fokus på innovativa teknologier. I är ökade investeringar i och två viktiga satsningar. Vidare anser jag och att förslaget om en transaktionsskatt bör genomföras. Även bör ansluta sig till ett sådant arbete och införa transaktionsskatten. En sådan skatt skulle öka den finansiella stabiliteten. Intäkterna från skatten ska dock gå till de enskilda medlemsstaterna. Intäkterna behövs inte minst för att öka de sociala investeringarna såväl här hemma som i olika EU-länder. anser att EU:s budget bör minskas kraftigt. Vi motsätter oss generellt förslag som ökar EU:s makt. På områden där det är möjligt att flytta fram positionerna för en progressiv politik måste en bedömning göras från fall till fall om fördelarna överväger riskerna med att ytterligare politikområden förs till EU-nivå. Vi anser vidare att bör omförhandla sitt avtal med EU där en av utgångspunkterna bör vara att få lämna EU:s gemensamma jordbrukspolitik för att bygga upp en nationell politik inom det området.