yttr · H505SkU1y · 2017-11-07 00:00:00 — Utredningens uppdrag innefattar flera delar, varav en är att lämna förslag på hur prissignalen när det gäller utsläpp av fossil koldioxid inom EU ETS kan kompletteras med andra ekonomiska styrmedel vad gäller el och värmeproduktion. Härmed avses att se över behovet och lämpligheten av ytterligare skatt eller annat ekonomiskt styrmedel på fossila koldioxidutsläpp även om anläggningen omfattas av EU ETS, för att skapa ett långsiktigt förutsägbart omställningstryck. Vid klimatmöte i enades deltagande stater om ett nytt globalt och rättsligt bindande klimatavtal, som ska träda i kraft . innebär att samtliga länder ska sträva efter att begränsa den globala temperaturökningen till . har antagit ett etappmål för klimatutsläpp utanför EU ETS, dvs. för den s.k. icke-handlande sektorn. Enligt detta nationella mål ska utsläppen minska till 2020 jämfört med nivå. Regeringens ambition är att målet så långt som möjligt ska nås genom nationella insatser. Miljömålsberedningen har i betänkandet Ett klimatpolitiskt ramverk för (SOU 2016:21) föreslagit ett långsiktigt nationellt mål för utsläppen av växthusgaser till 2045. har beslutat att godkänna regeringens förslag om mål för den svenska klimatpolitiken (bet. 2016/17:MJU24, rskr. 2016/17:320). Detta innebär bl.a. att inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser till atmosfären och därefter uppnå negativa utsläpp. Utsläppen från verksamheter inom svenskt territorium ska vara lägre än de var 1990. För att minska utsläppen av koldioxid från svenska anläggningar och bidra till en globalt hållbar utveckling och för att lägga grunden till en omställning till nettonollutsläpp till 2045 föreslår därför regeringen (punkt 37 och 42) att koldioxidskatten för bränslen som förbrukas i kraftvärmeanläggningar inom EU ETS ska tas ut av den generella koldioxidskattenivån. Förslaget innebär att skattebefrielsen minskas från nuvarande till . Regeringen föreslår vidare att koldioxidskatten ska höjas från av den generella koldioxidskattenivån för bränslen som förbrukas vid annan värmeproduktion inom EU ETS än i tillverkningsprocessen i industriell verksamhet eller i kraftvärmeproduktion. Förslaget innebär en minskning av skattebefrielsen från nuvarande till . I partimotion 2017/18:3681 av m.fl. yrkande 5 i denna del avvisar förslaget om höjd koldioxidskatt i värmesektorn. Regeringen har föreslagit höjda koldioxidskatter för viss värmeproduktion för att minska utsläppen av koldioxid från svenska anläggningar, för att bidra till en globalt hållbar utveckling och för att kunna uppnå det svenska klimatpolitiska målet om att inga nettoutsläpp av växthusgaser ska förekomma 2045. Utskottet har inget att invända mot regeringens förslag och tillstyrker förslaget i motsvarande delar. Skattenedsättning av energiskatt på el för värmeföretag Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker regeringens förslag om en utvidgning av nedsättningen av energiskatt på el för värmeföretag. infördes en möjlighet för företag inom datacenterbranschen att få del av den lägre energiskattenivån om förbrukad el. Den lägre skattenivån gäller för anläggningar med en viss verksamhet och effektgräns, s.k. datorhallar. Eftersom fjärrkyla eller fjärrvärme ur ett ekonomiskt och ett miljömässigt perspektiv kan vara ett bra alternativ för uppvärmning och kylning bör enligt regeringen sådan fjärrkyla och fjärrvärme ges rimliga konkurrensförutsättningar. Regeringen föreslår därför (punkt 26, 37, 40, 41 och 47) att återbetalning av energiskatt ska medges för sådan el som har förbrukats vid framställning av värme eller kyla som levererats för förbrukning i en datorhall. Regeringen föreslår också att det i lagen om skatt på energi (LSE) förtydligas att framställning av kyla, inom ramen för möjligheterna till återbetalning av skatt som förbrukats för extern leverans för ett nedsättningsberättigande ändamål, jämställs med framställning av värme. Förslagen innebär att värmeföretagen vid sin framställning av värme eller kyla som levereras för förbrukning i en datorhall får tillgång till den lägre skattenivån genom återbetalning. Hjälpförbrukning av el i samband med värmeproduktion ger inte rätt till återbetalning av skatt på bränsle och el som förbrukats vid produktion av värme eller kyla för leverans till nedsättningsberättigande ändamål. Denna ordning innebär en viss konkurrensnackdel för värmeföretag som levererar värme eller kyla för förbrukning eftersom industrin har en nedsatt skattenivå för motsvarande hjälpförbrukning av el vid framställning av värme eller kyla i egen regi inom ramen för den industriella tillverkningsprocessen. För att motverka denna konkurrenssnedvridning föreslår regeringen vidare att återbetalning av skatt på el som förbrukats vid framställning av värme eller kyla som levererats för nedsättningsberättigande ändamål också ska medges för hjälpförbrukning av el. Regeringen föreslår också av administrativa skäl en gemensam gräns för återbetalning av skatt på såväl förbrukad el som förbrukat bränsle för samtliga leveranser av värme och kyla som ett värmeföretag gör för nedsättningsberättigande ändamål. Gränsen föreslås uppgå till per kalenderkvartal och beräknas sammantaget för bränslen och el för samtliga de nedsättningsberättigande ändamålen. För beräkningen av återbetalningen av skatt för de olika energislagen i fråga om de nu aktuella leveranserna av värme och kyla föreslår regeringen att en ny bestämmelse ska införas i LSE, av vilken det ska framgå att fördelningen av de insatta energimängderna ska göras proportionellt i förhållande till respektive energislag. Eftersom den aktuella skattenedsättningen är att betrakta som ett statligt stöd föreslår regeringen vidare att begreppet ”stödordning” i LSE utvidgas till att även omfatta dessa leveranser. För att kraven i den allmänna gruppundantagsförordningen (GBER) ska vara uppfyllda krävs bl.a. att sökanden lämnar uppgifter om stödmottagare. För att skapa en rimlig nivå på den administrativa bördan för uppgiftslämnarna respektive föreslår regeringen vidare att uppgiftslämnandet begränsas till att endast gälla för den del av stödmottagarens sammanlagda nedsättning inom en stödordning som under kalenderåret överstiger . Regeringen har i budgetpropositionen uttalat att fjärrkyla eller fjärrvärme ur ett ekonomiskt och ett miljömässigt perspektiv kan vara ett bra alternativ för uppvärmning och kylning. Sådan fjärrkyla och fjärrvärme bör därför enligt regeringen ges rimliga konkurrensförutsättningar. Utskottet ser inte något skäl att göra någon annan bedömning än regeringen och tillstyrker regeringens förslag i motsvarande delar. Sänkt skatt för datorhallar och andra ändringsförslag på elskatteområdet Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker regeringens förslag om ytterligare nedsättning av energiskatten på el för datorhallar, om att slopa försäkranssystemet, om en översyn och förenkling av återbetalnings- och avdragsbestämmelserna och om frivillig skattskyldighet för fler ändamål. För att även inkludera mindre anläggningar i nedsättningen av energiskatt på el är en alternativ lösning enligt regeringen att sänka effektgränsen för vad som definieras som datorhall. En sänkning av gränsen för anläggningens sammanlagda installerade effekt , dvs. till , borde medföra att de datacenterföretag som är utsatta för internationell konkurrens kommer att omfattas av nedsättningen. Regeringen föreslår därför (punkt 26, 40, 41, 44, 46 och 47) att den lägre skattenivån om som gäller för viss förbrukning av företag inom datacenterbranschen ska utvidgas genom att kravet på att anläggningens sammanlagda installerade effekt för annan utrustning än kyl- och fläktanläggningar sänks till en femtedel av den tidigare nivån så att den installerade effekten i anläggningen därefter endast behöver uppgå till . Efter förslag i budgetpropositionen gjordes vissa förändringar av hur en lägre energiskattenivå skulle åstadkommas för de nedsättningar av elskatt som bedömts utgöra statliga stöd. Ändringarna syftade bl.a. till att i så stor utsträckning som möjligt skapa en direktkontakt mellan stödmottagare och stödgivande myndighet för att uppfylla krav om datainsamling och offentliggörande. Förändringarna medför vidare att det är respektive stödmottagare som står den ekonomiska risken för eventuella felaktigheter och att i högre utsträckning än tidigare får information om vem som förbrukar den el som avdrag och återbetalning yrkas för samt för vilka ändamål elen förbrukas. Försäkranssystemet skiljer sig från den nämnda ordningen med direktkontakt mellan den beviljande myndigheten och det förbrukande företaget genom att försäkranssystemet innebär att el säljs utan skatt till en aktör som inte är känd av samt att skattskyldigheten för el kan komma att flyttas till denna aktör utan att har kännedom om vem den aktören är. Avsaknaden av transparens försvårar därmed skattekontrollen, vilket medför en ökad risk för skatteundandragande. En förändring som innebär att den som förbrukar el för de ändamål som omfattas av försäkranssystemet ska vända sig till för att få nedsättningen innebär en lättnad för de skattskyldiga som förser någon annan med el för den senares förbrukning eftersom den skattskyldiges återkommande hantering av försäkransblanketter försvinner. En sådan förändring innebär också att den skattskyldige inte behöver agera/fungera som mellanhand innan det går att kontrollera en förbrukares rätt till skattebefrielse för förbrukad el. En sådan förändring bör vidare öka kontrollmöjligheter, göra det enklare att bedöma om elen används för något av de ändamål som berättigar till nedsättning och därmed minskar risken för felaktig skatteredovisning och skatteundandragande. Regeringen föreslår därför att försäkranssystemet för el slopas, att avdragsrätten begränsas till att enbart gälla den skattskyldiges egen förbrukning samt att en återbetalningsmöjlighet införs för andra än skattskyldiga som förbrukar el för ändamålen som avses i 9 § första stycket 1, 2, 3 och 5 LSE. För att undvika onödiga upprepningar föreslår regeringen vidare att det i LSE införs en ny bestämmelse till vilken villkoren för återbetalning enligt 11 kap. 12–15 §§ i samma lag överförs. Överföringen sker utan ändring i sak, med undantag för återbetalningsperiodens längd. Regeringen föreslår också att möjligheten till kvartalsvis återbetalning av energiskatt på el ska ersättas med en möjlighet till återbetalning för att ytterligare minska likviditetspåverkan för de företag som förbrukar el i större omfattning. Efter förslag i budgetpropositionen infördes en möjlighet för stora elförbrukare att godkännas som frivilligt skattskyldig i syfte att underlätta hanteringen och minska likviditetspåverkan för den som förbrukar el i mycket stor omfattning. För de företag som inte uppnår den nödvändiga förbrukningsnivån för godkännande som frivilligt skattskyldiga, men som trots allt förbrukar el i större omfattning, finns en möjlighet till kvartalsvis återbetalning i stället för årlig. En möjlighet till återbetalning innebär att likviditetspåverkan ytterligare minskas för berörda företag. I syfte att bl.a. hålla både företagens och administration nere vid mindre stödbelopp föreslår regeringen vidare att den del av nedsättningen av energiskatt på el som överstiger per kalenderår ska åter-betalas. När det gäller frågan om frivillig skattskyldighet kan det enligt regeringen vara motiverat att utvidga den befintliga ordningen med frivillig skattskyldighet till att även omfatta förbrukning för de ändamål som avses i 11 kap. 9 § första stycket 1–3 och 5 LSE för att underlätta hanteringen och minska likviditetspåverkan för de som inte är skattskyldiga. En utvidgning av ordningen innebär att olika nedsättningsberättigande förbruknings-ändamål hanteras på ett mer likartat sätt och att reglerna blir mer lätt-överskådliga. En utvidgning till fjärde punkten bedöms inte nödvändig eftersom skattskyldighet för nätinnehavare gäller fr.o.m. som nedsättningen under den aktuella punkten endast avser el som förbrukas av nätföretag. Regeringen föreslår därför att möjligheten att godkännas som frivilligt skattskyldig för energiskatt på el utvidgas till att omfatta ytterligare förbrukningsändamål. I budgetpropositionen gjorde regeringen bedömningen att möjligheterna till frivillig skattskyldighet bör begränsas genom att ett krav på förbrukning i mycket stor omfattning införs. Detta krav har införts och innebär att den som beräknas förbruka el i mycket stor omfattning, om den övervägande delen av elförbrukningen sker i tillverkningsprocessen i industriell verksamhet eller i en datorhall, får godkännas som frivilligt skattskyldig. Regeringen gjorde också bedömningen att kravet på beräknad förbrukning i mycket stor omfattning bör anses vara uppfyllt om sökanden beräknas förbruka el per kalenderår. För att godkännas som frivilligt skattskyldig krävs således inte enbart en elförbrukning i mycket stor omfattning utan även att den övervägande delen av elen, dvs. mer än hälften, förbrukas för vissa ändamål. Det innebär att den som beräknas ha en total elförbrukning om även måste ha en förbrukning om för de utpekade ändamålen för att kunna godkännas som frivilligt skattskyldig. Regeringen föreslår därför att det direkt i lagen regleras att den som beräknas förbruka el per kalenderår för de ändamål som räknas upp i bestämmelsen som berättigar till nedsättning får godkännas som frivilligt skattskyldig. För att den lägre energiskattenivån ska omfatta även mindre anläggningar och för att internationell konkurrens därmed ska motverkas har regeringen föreslagit att effektgränsen för vad som definieras som datorhall ska sänkas. Regeringen har vidare bl.a. föreslagit att frivillig skattskyldighet ska utvidgas till att omfatta fler ändamål för att underlätta hanteringen och minska likviditetspåverkan för de som inte är skattskyldiga. Utskottet har inga invändningar mot regeringens förslag och tillstyrker förslaget i dess helhet. Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker regeringens förslag om att införa en flygskatt. Utskottet tillstyrker vidare bl.a. regeringens förslag till utformning av en flygskatt, om lagens tillämpningsområde, om skattens storlek, om indexering av flygskatten, om skattskyldighet och om förfarandet vid beskattning. Utskottet delar också regeringens bedömning att bl.a. myndighetsavgifter inom luftfartsområdet ska avskaffas, om att tillföra ytterligare medel till icke-statliga flygplatser, om att resor med helikopter inte ska omfattas av den föreslagna lagen och om att flygskatten inte ska differentieras utifrån serviceklass. Utskottet avstyrker motionsförslagen om att inte införa en flygskatt, om att införa en europeisk flygskatt och om att flygskatten ska ges en annan utformning. Jämför avvikande mening 1 (M), 2 (SD), 3 (C), 4 (L) och 5 (KD). Utsläpp från utrikes flygtransporter ingår inte i staternas åtagande under Kyotoprotokollet, som trädde i kraft . Parterna åläggs dock i artikel 2.2 i protokollet att sträva efter att begränsa eller minska utsläpp av växthusgaser som inte omfattas av Montrealprotokollet om ämnen som bryter ned ozonskiktet, från flygbränslen genom insatser i Internationella civila luftfartsorganisationen (). Chicagokonventionen, som undertecknades 1944, tillämpas för interna-tionell civil luftfart. Av Chicagokonventionen följer att användningen av flygbränsle inte får beskattas inom den internationella flygtrafiken. Beskattning av flygbränsle för internationell luftfart förbjuds även i en mängd bilaterala luftfartsavtal och enligt policy. I rådets direktiv /96/EG av om en omstruktu-rering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (energiskattedirektivet) ges ramarna för medlemsstaternas möjligheter att beskatta flygbränsle. Enligt energiskattedirektivet ska medlemsstaterna skattebefria flygbränsle som används för annan luftfart än privat nöjesflyg. Medlemsstaterna har dock möjlighet att beskatta bränsle som används för inrikesflyg. Genom bilaterala avtal kan medlemsstaterna inom EU också komma överens om att beskatta bränsle som används för flygtransporter mellan medlemsstaterna inom unionen. Energiskattedirektivet tillåter emellertid inte beskattning av flygbränsle i flygtransporter som går till tredje länder. Energiskattedirektivet har genomförts i svensk rätt genom lagen om skatt på energi (LSE). De nu gällande reglerna om beskattning av flygbränsle innebär att bränsle som förbrukas i luftfartyg skattebefrias om luftfartyget inte används för privat ändamål. Flygbränsle för kommersiellt ändamål är således undantaget från svensk energi- och koldioxidbeskattning. begränsades de svenska reglerna till följd av att skattebefrielsen för flygbränsle hade kommit att få ett för stort tillämpningsområde. Den nya bestämmelsen innebär att begreppet privat ändamål har blivit vidare och därmed att skattebefrielsen för bränsle som förbrukas i luftfartyg är mer begränsad än tillämpningen före . För att bidra till de globala utsläppsminskningarna antog EU 2008 ett klimat- och energipaket, genom vilket medlemsländerna enades om att bl.a. sänka utsläppen med i genomsnitt till 2020. Denna klimatdel i paketet innehåller ändrade regler för EU:s system för handel med utsläppsrätter (EU ETS), nya regler om minskade utsläpp för branscher som inte omfattas av utsläppshandeln och en ansvarsfördelning för utsläpp av växthusgaser. De grundläggande reglerna om EU ETS finns i och rådets direktiv /87/EG av om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen (2003/87/EG) och om ändring av rådets direktiv /61/EG, handelsdirektivet. Genom en överenskommelse mellan rådet och 2008 införlivades luftfartsverksamhet i EU ETS. Handelsdirektivet har ändrats . lade kommissionen fram ett förslag om hur flyget ska fortsätta att omfattas av EU ETS. Enligt förslaget ska flygningar inom EES även i fortsättningen ingå i EU ETS och flygningar utanför EES fortsatt vara undantagna. Förslaget innebär att systemet ska kunna ändras när det finns tillräcklig klarhet om hur för att genomföra det globala styrmedlet kommer att se ut. beslutade vid sin generalförsamling att införa ett globalt klimatstyrmedel för internationellt flyg. Systemet ska införas med en frivillig fas. Systemet kommer att bli obligatoriskt för alla stater, men med vissa undantag. Beslutet innebär att det internationella flygets koldioxidutsläpp ska stabiliseras nivå. Eventuella ökade koldioxidutsläpp utöver detta ska kompenseras genom att flygföretagen måste köpa utsläppskrediter. har tillsammans med 65 andra stater aviserat deltagande i den frivilliga fasen av systemet, vilket innebär att av den internationella flygtrafiken kommer att omfattas av Corsia (beslut att inrätta ett globalt marknadsbaserat klimatstyrmedel för den internationella luftfarten) från starten . Regeringen beslutade att en särskild utredare skulle analysera och lämna förslag på hur en skatt på flygresor kan utformas. Utredningen redovisade sitt uppdrag i betänkandet En svensk flygskatt (SOU 2016:83). Regeringen anser att en skatt på flygresor är ett första steg i rätt riktning för att minska flygets klimatpåverkan. Att en sådan skatt införs har också ett signalvärde och kan innebära att fler länder följer efter. Införandet av en skatt på flygresor kan vidare bidra till att uppnå målen i det klimatpolitiska ramverket. Regeringen föreslår därför (punkt 18, 45 och 46) att en punktskatt på flygresor ska införas. Regeringen vill vidare uppmuntra användandet av biobränslen inom flyget och tillsätter därför en utredning för att analysera om det behövs styrmedel för att öka andelen förnybara bränslen. Regeringen gör även en satsning på utveckling och forskning när det gäller biobränsle för flyg. Regeringen gör bedömningen att den s.k. myndighetsavgiften inom luftfartsområdet, som Transportstyrelsen tar ut, ska avskaffas. För att säkerställa att flygskatten inte innebär ökade driftsunderskott vid icke-statliga flygplatser i gör regeringen bedömningen att ytterligare medel ska tillföras för detta ändamål. En flygskatt bör uppmuntra konsumenter att välja mer miljövänliga alternativ, vilket i sin tur kan leda till minskade utsläpp och mindre klimatpåverkan. Regeringen anser att det är de kommersiella flygresorna som skatten bör träffa, dvs. att privatflyget bör lämnas utanför. För en sådan konstruktion talar även att det inte finns några reella möjligheter att i skattehänseende kontrollera privatflyget. Regeringen föreslår därför att skatt på flygresor ska betalas för kommersiella flygresor och för flygresor med svenskt statsflyg. Privatflyg, statsflyg, ambulansflyg, eftersöknings- och räddningsflyg, humanitärt flyg, tull- och polisflyg eller skolflyg ska enligt förslaget inte omfattas av lagens tillämpningsområde. Regeringen föreslår vidare att med kommersiell flygresa enligt lagen (2017:000) om skatt på flygresor ska avses en flygresa som utförs mot betalning åt allmänheten. När det gäller skattepliktens omfattning föreslår regeringen att skatteplikt ska gälla för flygresor med flygplan som är godkända för transport av fler än tio passagerare. Det innebär att huvudsakligen flygresor med flygplan i linjefart och chartertrafik kommer att omfattas av skatteplikt. En skatt som baseras på passagerare saknar direkt koppling till utsläppsmängder av växthusgaser. Den kan därför inte användas för att särskilja flygplan med olika bränsleförbrukning och utsläppsdata. Om skatten medför att konsumenter avstår från vissa flygresor eller väljer transportslag som genererar mindre utsläpp av växthusgaser kan skatten dock leda till mindre utsläpp och klimatpåverkan. En annan förutsättning för att skatteplikt ska uppkomma enligt förslaget är att avresan sker från en flygplats som ligger på svenskt territorium. Eftersom flygplats är ett i sammanhanget centralt och viktigt begrepp föreslår regeringen att en definition av begreppet flygplats ska tas in i lagen och ges samma innebörd som i luftfartslagen. Regeringen gör bedömningen att resor med helikoptrar inte ska omfattas av lagen om skatt på flygresor. Regeringen föreslår vidare att vissa undantag från skatteplikten ska införas och att flygskatt därför inte ska betalas för barn , passagerare som på grund av teknisk störning, väderförhållanden eller annan oförutsedd händelse inte har nått destinationsflygplatsen och som medföljer vid en förnyad avgång, flygande personal som är i tjänst under flygningen och för transit- och transferpassagerare. För att minska risken för undvikande beteende och för att skatten inte ska få stora regionala konsekvenser finns det enligt regeringens mening skäl för att föreslå en skatt som begränsar de sekundära negativa effekterna. För att skatten också ska vinna acceptans är det enligt regeringen viktigt att skatten upplevs som rättvis och att den är enkel att förstå. För att skatten även ska få en styrande effekt och uppmuntra konsumenter att välja mer miljövänliga alternativ föreslår regeringen att skattenivån ska bestämmas utifrån flygresans totala längd, dvs. Regeringen anser vid en sammanvägd bedömning att det är skäligt att sänka de skattenivåer som utredningen föreslagit till 60, 250 respektive . Den skattenivå som ska gälla för medlemsstater i EU/EES ska gälla även för andra länder som helt ligger i , dvs. länder som inte ingår i EU/EES. Regeringen föreslår därför att skatt ska tas ut med per passagerare som flyger till ett land som helt ligger i (bil. 1 till lagen). För passagerare som reser till ett land som helt eller delvis ligger i en annan världsdel än och med ett avstånd om högst från , föreslår regeringen att en skatt om ska tas ut (bil. 2 till lagen). För passagerare som reser till något annat land, dvs. ett land som ligger i en annan världsdel än och med ett avstånd längre än från , ska enligt förslaget en skatt om tas ut. Regeringen gör bedömningen att skatten inte bör differentieras utifrån vilken serviceklass passageraren reser i.