uprotokoll · H4A1NU15p · 2017-01-24 00:00:00 — Regeringen anser dock att åtgärder för att främja fjärrvärme bör vara mer flexibla och att nuvarande svensk fjärrvärmelagstiftning är väl motiverad. Gällande förslagen om nya hållbarhetskriterier för fasta biobränslen vill regeringen påminna dels om att beroendet av fossila bränslen är energisystemets största hot mot miljön, dels om att hållbart producerat biobränsle som ersätter fossila bränslen bör ge stora miljövinster. Förslaget utgår från en alltför negativ och vetenskapligt ifrågasatt bild av biobränslens klimatpåverkan och riskerar att försvåra medlemsstaternas strävan att ersätta fossila bränslen med hållbar bioenergi. Direktivet bör bidra till att stärka hållbara biobränslens position på marknaden i förhållande till fossila bränslen. Regeringen avser fortsätta värna det nationella självbestämmandet över skogsfrågor. Regeringen är positiv till grundprinciperna om att stöd till förnybar elproduktion ska utformas på ett sätt som minimerar onödig påverkan på elmarknaden. Regeringen stödjer även inriktningen om att ge konsumenter och lokala elproducenter en starkare roll på elmarknaden. Slutligen vill regeringen understryka att omotiverade administrativa krav för den förnybara sektorn riskerar att försämra de förnybara bränslenas konkurrenskraft i förhållande till andra bränslen. Det är därför viktigt att reglerna utformas med ett tydligt syfte och är proportionella med en så liten administrativ börda som möjligt. Enligt regeringens bedömning är det angeläget att översynen av förnybartdirektivet, men även annan EU- lagstiftning med bäring på främjande av förnybar energi (t.ex. lagstiftning om energieffektivisering respektive elmarknadsdesign), inriktas på att göra direktiven mer samstämmiga, effektiva och ändamålsenliga. Överlappande eller motstridande bestämmelser bör undvikas. Medlemsstaternas officiella ståndpunkter om de olika delarna i förslaget är inte kända. antog som ståndpunkt att ett mål för EU:s andel förnybar energi på till 2030 bör införas. Övriga ståndpunkter är ännu inte kända. Någon remissbehandling av förslagen har ännu inte genomförts. Rättslig grund och beslutsförfarande Förslagen har sin rättsliga grund i artikel 194.2 i fördraget om europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Direktiven antas enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet med medbestämmande för . För beslut i ministerrådet krävs kvalificerad majoritet. Kommissionen bedömer att förslagen är förenliga med subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen. Kommissionen menar att medlemstater behåller stor bestämmelserätt och flexibilitet för att främja utvecklingen av förnybar energi i de sektorer och på det sätt som bäst passar respektive medlemsstats potential och förutsättningar. Detta inklusive möjligheten att uppnå EU:s mål genom att stödja utveckling av förnybar energi i ett annat land. Kommissionen motiverar förslaget med behovet av åtgärder på EU nivå för att säkerställa att medlemsländerna bidrar till EU:s bindande mål om förnybar energi till 2030 och med att målet ska nås på ett kostnadseffektivt sätt. Kommissionen pekar på mervärdet av att ge vägledning på EU-nivå för att främja förnybar energi i värmesektorn och av EU-åtgärder i transportsektorn. Regeringen har inte identifierat några delar av förslaget som tydligt strider mot subsidaritets- eller proportionalitetsprincipen men vill understryka vikten av att i den kommande förhandlingsprocessen agera för att minska administrativ börda och medförda kostnader i förhållande till förväntat resultat, samt motverka förslag som leder till behov att ändra svensk skogsvårdslagstiftning eller inskränker medlemsstaternas rätt att utforma sin beskattning på miljö- och energiområdet. Fortsatt behandling av ärendet Regeringen har för avsikt att ordna en remisshearing med möjlighet till skriftliga inspel . Det är okänt när detta förslag kommer att hanteras i rådsarbetsgruppen men troligen påbörjas det . Faktapromemoria 2016/17:FPM43 Energieffektiviseringsdirektivet och direktivet om byggnaders energiprestanda KOM (2016) 761 och rådets direktiv om ändring av direktiv /27/EU om energieffektivitet KOM (2016) 765 och rådets direktiv om ändring av direktiv /31/EU om byggnaders energiprestanda Kommissionen föreslår att ambitionsnivån för EU:s mål för energieffektivi- sering höjs från energitillförsel jämfört med prognos, samt att målet görs bindande på EU-nivå. Vidare föreslås ändringar i energieffektiviseringsdirektivet och direktivet för byggnaders energipres- tanda som anpassar lagstiftningen till 2030-ramverket och Energiunionen. Därtill föreslås ändringar som syftar till att förenkla bestämmelserna och underlätta genomförande på nationell nivå. Regeringen välkomnar översynen av de två direktiven och stödjer att EU:s mål till 2030 höjs till och görs bindande på EU-nivå. Regeringen anser att EU-lagstiftningen bör utformas utifrån ett helhetsperspektiv och beakta ländernas olikheter och förutsättningar såväl när det gäller styrmedel som energisystem. Det behövs möjlighet för medlemsstater att själva utforma styrmedel, detaljregler och konkreta åtgärder för att bidra till EU:s mål- uppfyllelse. Detta för att EU:s mål för energieffektivisering ska kunna nås på ett så kostnadseffektivt sätt som möjligt. Enligt artikel 19 i direktiv /31/EU om byggnaders energiprestanda (EPBD) ska kommissionen utvärdera direktivet och vid behov lämna förslag till förändringar. Mot bakgrund av den utvärderingen har nedanstående förslag lämnats . beslutade att EU till 2030 ska nå energieffektivisering jämfört med prognos, med en option att se över målet och öka ambitionsnivån till . antog ståndpunkten att EU bör ha ett bindande mål om energieffektivisering till 2030. Mot bakgrund av detta, och som en del i genomförandet av EU:s energiunion, har sett över inte bara EPBD utan även direktiv /27/EU om energieffektivitet (EED). De föreslagna ändringarna av direktiven syftar framförallt till att anpassa lagstiftningen till Energiunionen och dess 2030-ramverk. Beträffande EED föreslår kommissionen ett på EU-nivå bindande mål om lägre energitillförsel jämfört med prognos (lägre energitillförsel jämfört med ), samt krav på medlemsstaterna att i sina integrerade energi- och klimatplaner redovisa sina nationella bidrag till EU:s 2030-mål. Vidare föreslås att krav på nationell energibesparing förlängs till perioden –2030 med samma besparingstakt som i nuvarande period, samt att energisparkrav till viss del ska kunna uppfyllas genom åtgärder för småskalig produktion av förnybar el och värme i byggnader. Kommissionen föreslår att bestämmelserna om individuell mätning och debitering (IMD) av el flyttas till lagstiftning om ny elmarknadsdesign. När det gäller IMD av termisk energi föreslås förtydligande att individuella mätare alltid ska installeras i nya byggnader och vid omfattande renovering. När det gäller EBPD föreslår kommissionen att kravet på nationell strategi för energieffektiviserande renoveringar flyttas från EED till EPBD samt vidareutvecklas, bland annat med krav på mål för en koldioxidfri byggnads- sektor och krav på att hantera energifattigdom. Kommissionen föreslår vidare att definitionen av byggnadens installations- system utökas till att även inkludera laddinfrastruktur för elfordon och föreslår krav på installation av respektive förberedelse för laddstationer i nya och renoverade lokalbyggnader och flerbostadshus. Bestämmelserna kom- pletterar kraven i EU:s infrastrukturdirektiv för alternativa bränslen (2014/94/EU). Möjligheten att använda rådgivning som ett alternativ till inspektion av värme- och luftkonditioneringssystem stryks. Som alternativ till inspektion får medlemsstaterna istället ställa krav på att byggnaderna har styr- och reglersystem som kontinuerligt kan mäta, analysera och anpassa byggnadens energianvändning. Kommissionen föreslår vidare att en ”smarthetsindikator” för byggnader införs som ska synliggöra i vilken utsträckning byggnaden är förberedd för att interagera med de boende, byggnadens installationer och elnätet till exempel genom efterfrågestyrning. I bestämmelserna om beräkning av byggnaders energiprestanda görs vissa justeringar. Till exempel föreslås att möjligheten tas bort för medlems- staterna att välja mellan faktisk och beräknad energi när energiprestandan i en byggnad ska fastställas. Det föreslås även att samma energiprestanda- indikator ska användas både för krav på energiprestanda och för energideklarationerna och att denna ska uttryckas i primärenergi. Gällande svenska regler och förslagets effekt på dessa Bestämmelser om energisparkrav genomförs i huvudsak genom energi- skattelagstiftning och momslagstiftning. Bestämmelser om individuell mätning och debitering har genomförts genom en ny lagstiftning om mätning av viss energi, samt genom ändringar i jordabalken och bostadsrättslagen. Bestämmelser i har genomförts genom ändringar i plan- och bygglagstiftningen, samt genom ett regelverk om energideklarationer. Beträffande förslagen i de reviderade direktiven bedöms krav på ladd- infrastruktur för elfordon medföra ny eller ändrad lagstiftning. Beroende på den slutliga utformningen av direktiven och hur väljer att genomföra bestämmelserna kan ytterligare behov av ny eller ändrad lagstiftning föreligga. Budgetära konsekvenser / Konsekvensanalys Bestämmelserna kring energisparkrav kan beroende på hur de genomförs få konsekvenser för statsbudgeten. Detsamma gäller bestämmelserna om nationella strategier för energieffektiviserande renovering. Dock är det inte möjligt att närmare bedöma eventuella budgetära konsekvenser. Utgångspunkten är att ska ha en budgetrestriktiv linje i de kommande förhandlingarna och eventuella kostnader, såväl nationella och inom EU, ska finansieras inom ram. Kommissionen bedömer att förslagen inte har några konsekvenser för EU:s budget. Regeringen anser att EU:s energieffektiviseringspolitik bör utformas utifrån ett helhetsperspektiv och beakta ländernas olikheter och förutsättningar såväl när det gäller styrmedel som energisystem. Det behövs möjligheter för medlemsstater att själva utforma styrmedel, detaljregler och konkreta åtgärder för att bidra till EU:s måluppfyllelse. Detaljreglering på EU-nivå bör undvikas där nationella lösningar är mer ändamålsenliga, kostnadseffektiva och proportionella. Detta för att EU:s mål för energieffektivisering ska kunna nås på ett så kostnadseffektivt sätt som möjligt. Regeringen välkomnar översynen av EED och EPBD och anser att översynen av de två direktiven, men även annan EU-lagstiftning med bäring på energieffektivisering (t.ex. lagstiftning om förnybar energi respektive elmarknadsdesign), bör inriktas på att göra lagstiftningen mer samstämmig, effektiv och ändamålsenlig. Överlappande och/eller motstridiga bestäm- melser bör undvikas. Regeringen stödjer att EU:s mål för energieffektivisering till 2030 görs bindande på EU-nivå och höjs till reducerad primärenergi- användning jämfört med prognos. När det gäller EED stödjer regeringen i grunden förslaget att nationella energisparkrav ska uppfyllas även för perioden –2030, men förslaget behöver analyseras i detalj innan slutlig ställning kan tas. Medlemsstaterna ska kunna välja på vilket sätt kraven uppnås och det är viktigt att tidiga åtgärder med långsiktig effekt inte missgynnas. Regeringen stödjer förslaget att småskalig produktion av förnybar el och värme på eller i byggnader kan tillgodoräknas för att uppfylla energisparkrav då det kan bidra till önskad energiomställning. Regeringen välkomnar att bestämmelserna om IMD av el flyttas till elmarknadslagstiftningen, men ser problem med bestämmelserna om IMD av termisk energi, då de inte bedöms vara kostnadseffektiva eller proportionella. Införande av IMD för termisk energi riskerar att minska incitament för fastighetsägare att genomföra tekniska åtgärder för energieffektivisering av byggnader, som vanligen medför större energibesparing än vad beteende- förändringar kan ge. Regeringen hade gärna sett att bestämmelserna om energikartläggning i stora företag hade inkluderats i översynen av EED. När det gäller EPBD anser regeringen att det är angeläget att energi- effektivisera det befintliga byggnadsbeståndet när det är lönsamt och välkomnar att bestämmelserna om en nationell strategi för energi- effektiviserande renovering flyttas från EED till EPBD. Regeringen anser att det inom ramen för den långsiktiga strategin ska vara upp till medlems- staterna hur de vill utforma långsiktiga mål, styrmedel och hur medlems- staterna bedömer att energifattigdom bör adresseras. Regeringen välkomnar en utveckling som innebär att byggnader på marknadsmässiga villkor kan bli en allt mer integrerad del av energisystemet, till exempel genom möjligheter till efterfrågestyrning och lagring samt att utgöra en del av infrastrukturen för elektromobilitet. Digitalisering förväntas få stor betydelse för möjligheten att styra och följa upp energianvändningen i Överläggningen med näringsutskottet gäller delen om EED i det gulmarkerade fältet. byggnader till exempel genom styr- och reglersystem. Denna utveckling främjas på väl fungerande marknader och regeringen anser att detaljerade bestämmelser om tekniska lösningar bör undvikas då utvecklingen går snabbt och det är stor risk att sådana bestämmelser snabbt blir föråldrade och kan hämma teknisk utveckling. Kommissionens förslag rörande elektromobilitet behöver analyseras vidare för att se vad det praktiskt kommer att innebära för bebyggelsen. När det gäller inspektion av värme- och luftkonditionerings- system anser regeringen att alternativet med rådgivning inte tas bort. Angånde bestämning av en energiprestanda anser regeringen att det är viktigt att medlemsländerna har tillräcklig flexibilitet vid utformningen av byggreglerna för att kunna ta hänsyn till lokala förhållanden. Det är även viktigt att medlemsstaterna även fortsättningsvis kan välja mellan faktisk och beräknad energi när energiprestandan i en byggnad ska fastställas Medlemsstaternas ståndpunkter är inte kända. Europarlamentet antog 2015 ståndpunkten att EU bör ha ett bindande mål om lägre energitillförsel jämfört med prognos. Europa- parlamentet väntas vidare föreslå begränsningar av vilka åtgärder som ska godkännas för att uppfylla nationella energisparkrav. Remissmöte kommer att hållas . Rättslig grund och beslutsförfarande Förslagen har sin rättsliga grund i artikel 194.2 i fördraget om europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Direktiven antas enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet med medbestämmande för . För beslut i ministerrådet krävs kvalificerad majoritet. Kommissionen anser att förslagen inte bryter mot subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen eftersom medlemsstaterna bedöms få behålla samma flexibilitet att välja styrmedel som . Regeringens preliminära bedömning är att förslagen som helhet respekterar subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Regeringen bedömer dock att bestämmelserna om IMD av termisk energi och de föreslagna förändringarna av hur byggnaders energiprestanda ska bestämmas kan få långtgående konsekvenser och behöver därför noggrant analyseras ur ett proportionalitetsperspektiv. Fortsatt behandling av ärendet Rådets behandling av förslagen kommer att inledas . Ordförandeskapets målsättning är att anta en gemensam position . EPBD – direktiv /31/EU om byggnaders energiprestanda EED – direktiv /27/EU om energieffektivitet IMD – individuell mätning och debitering Faktapromemoria 2016/17:FPM42 Förordning för ett styrningssystem för Energiunionen KOM (2016) 759 Förslag till och rådet förordning för ett styrningssystem för Energiunionen presenterade kommissionen ett förslag till en förordning för ett styrningssystem för Energiunionen. Förslaget syftar till att strömlinjeforma och integrera befintliga krav på planering och rapportering på energi- och klimatområdet samt säkerställa att EU uppfyller målsättningarna inom Energiunionen, särskilt 2030- målen. En central del i förordningen är kravet på medlemsstaterna att ta fram nationella klimat- och energiplaner för . Regeringen välkomnar förslaget till förordning om ett styrningssystem för Energiunionen. Regeringen vill se ett robust och transparent system för styrning som säkerställer uppfyllande av 2030-målen och som ger förutsägbarhet för investerare. Regeringen anser att ett robust och förutsägbart system för styrning bör möjliggöra ökad nationell flexibilitet i vilka åtgärder som väljs för att nå energimålen och kostnadseffektivitet i genomförandet. presenterade kommissionen ett ramverk för klimat och energipolitiken till 2030 med förslag på mål efter 2020. Målen för energieffektivisering och förnybar energi föreslogs bli indikativt respektive bindande på EU-nivå istället för att bördefördelas på medlemsstaterna vilket görs för klimatmålet för utsläpp utanför EUs handelssystem. Vid slogs fast att ett tillförlitligt och transparent styrningssystem utan onödig administrativ börda skulle utvecklasför att se till att EU uppfyller sina energipolitiska mål. Systemet skulle ha nödvändig flexibilitet för medlemsstaterna och full respekt för deras frihet att bestämma översinenergimix. I syfte att omsätta målen samt utveckla en Energiunion presenterade kommissionen ett meddelande till en ramstrategi för en motståndkraftig Energiunion med en framåtblickande klimatpolitik(KOM (2015) 80). Meddelandet innehöll även förslag om att Energiunionen skulle följas upp med ett styrningssystem och därmed vävdes styrningen för Energiunionen och 2030-ramverket samman. presenterade kommissionen riktlinjer om utformningen av energi- och klimatplanerna vilka utgör grunden för medlemsstaternas arbete med planerna. trädde från i kraft, det innebär bland annat att länderna successivt ska skärpa sina nationellt fastställda bidrag och förnya eller uppdatera dessa . presenterade kommissionen ett förslag till en förordning för ett styrningssystem för Energiunionen. Kommissonen föreslår att styrningen av Energiunionen baseras på två pelare, strömlinjeformning av planering och rapportering på energi- och klimatområdet samt ett regelverk för en politisk process mellan medlemsstaterna och kommissionen. Förslaget syftar till att EU ska uppfylla målsättningarna i Energiunionen, särskilt 2030- målen för klimat- och energi men ska även bidra till en effektiv rapportering och uppföljning av medlemsstaternas åtgärder för att nå målsättningar. Kommissionens avsikt är också att uppnå bättre lagstiftning, minska den administrativa bördan samt skapa investeringssäkerhet och förutsägbarhet. Förordningen syftar även till att integrera styrningen av Energiunionen med femåriga översynscykel med krav på övervakning och rapportering enligt . Vissa delar av klimatrapporteringen föreslås ske liksom tidigare . Det föreslås att medlemsstaterna ska ta fram nationella klimat- och energiplaner för . Planerna ska utgå ifrån en bindande mall. ställer krav på innehåll och struktur såsom en beskrivning av medlemsländernas energisystem, målsättningar och mål för de olika dimensionerna i Energiunionen och vilka styrmedel och åtgärder man vidtagit för att nå dessa. Planerna ska innehålla ett referensscenario och ett scenario som omfattar de policyåtgärder medlemsstaten redovisar i sin plan. Den politiska processen mellan kommissionen och medlemsstaterna innebär att kommissionen ska ges möjlighet att granska utkast på planer och hur dessa ska genomföras samt ge rekommendationer till medlemsstaterna. I förslaget listas även ett antal kriterier som medelemsstaterna måste ta hänsyn till när de tar fram sina nationella bidrag till EU-målen för förnybart samt energieffektivisering. De nationella klimat- och energiplanerna ska följas upp genom framstegsrapporter som medlemsstaterna tar fram. Rapporterna utgör underlaget till kommissionens utvärdering av EUs framsteg mot målsättningarna i Energiunionen. I rapporterna ska medlemsstaterna bland annat beskriva hur kommissionens rekommendationer omhändertagits. Kommissionens utvärdering av framstegsrapporterna kommer vara en del av det återkommande meddelandet ”Läget för Energiunionen”. , som en del av ”Läget för Energiunionen”, ska kommissionen ta fram en hållbarhetsrapport för bioenergi inom EU som ställer särskilda rapporteringskrav från länder med stor bioenergiproduktion. kommer kommissionen genomföra en större översyn för att utvärdera om medlemsstaternas bidrag kommer att vara tillräckliga för att nå 2030- målen. Om bidragen inte bedöms tillräckliga skall medlemsstaterna genomför ytterligare åtgärder eller kommissionen vidta åtgärder på EU-nivå. I samband med kommissionens översyn ges medelsmsstaterna möjlighet att revidera sina planer men endast för att höja sina ambitioner. I förordningen föreslår kommissionen även ett antal principer för regionalt samarbete mellan medlemsstaterna. Det innebär att när planerna tas fram ska medlemsstaterna identifiera eventuella möjligheter till regionalt samarbete samt konsultera angränsande medlemsstater. Medlemsstaterna uppmanas sedan till fortsatt samarbete på regional nivå. Gällande svenska regler och förslagets effekt på dessa Regeringen analyserar effekterna på svenska regler men en första preliminär bedömning är att förslaget inte får några direkta effekter på nationell lagstiftning. Budgetära konsekvenser / Konsekvensanalys Kommissionen skriver i sin konsekvensanalys att förslaget kan förväntas medföra en engångskostnad hos medlemsstaterna vid implementeringen av lagstiftningen och framtagande av de nationella planerna samt en årlig administrativ kostnad. Den årliga administrativa kostnaden för medlemsstaterna enligt befintlig rapporteringsstruktur uppgår till medan förordningens strömlinjeformning skulle minska den till . Utgångspunkten är att ska ha en budgetrestriktiv linje i de kommande förhandlingarna och ev. kostnader, såväl nationella och inom EU, ska finansieras inom ram. Regeringen välkomnar förslaget till förordning om ett styrningssystem för Energiunionen. Regeringen vill se ett robust och transparent system för styrning och uppföljning som säkerställer uppfyllande av 2030-målen. Regeringen avser att verka för att ramverket ger förutsägbarhet, kostnadseffektiv måluppfyllelse, transparens, förenlighet med en fungerande inre marknad för energi och öppen, global handel samt långsiktiga klimatmål. Regeringen anser att förhandlingarna och beslutet om styrningssystemet ska återspegla resultatet av förhandlingarna om relevanta direktiv. Regeringen anser att styrningssystemet framförallt bör fokusera på fastslagna klimat- och energimål till 2030. Regeringen anser också att styrningssystemet ska bidra till förverkligandet av den inre marknaden för energi. Regeringen anser att EU:s energipolitik bör utformas utifrån ett helhetsperspektiv och beakta ländernas olikheter och förutsättningar såväl när det gäller styrmedel som energisystem. Regeringen anser att en alltför omfattande och detaljerad rapportering kan verka hämmande istället för främjande exempelvis rapportingskrav på bioenergi. Regeringen kommer att verka för att medlemsstaterna själva måste få utforma styrmedel, detaljregler och konkreta åtgärder för att bidra till EU:s måluppfyllelse. Detaljreglering på EU-nivå bör undvikas där nationella lösningar är mer ändamålsenliga, kostnadseffektiva och proportionella. Detta för att EU:s energi mål ska kunna nås på ett så kostnadseffektivt sätt som möjligt. Vidare kommer regeringen bevaka administrativ börda och kostnader relativt förväntad effekt av de enskilda föreslagna åtgärderna. Regeringen ser positivt på kravet att medlemsstaterna ska ta fram nationella energi- och klimatplaner. Vidare välkomnar regeringen att medlemsstaterna ska formulera nationella bidrag till de EU-övergripande målen för energieffektivisering och förnybar energi.