uprotokoll · H4A1NU15p · 2017-01-24 00:00:00 — Vidare ser regeringen positivt på att kommissionen ges en tydlig roll att analysera och utvärdera planerna, samt ett tydligt mandat att formulera rekommendationer till medlemsstaterna exempelvis om hur de kan öka kostnadseffektiviteten i måluppfyllelsen och om fullbordande av den inre marknaden. Detta då det är det främsta verktyget för att säkerställa att alla medlemsstater bidrar till måluppfyllelse. Regeringen välkomnar en transparent och förutsägbar process för att hantera eventuella skillnader mellan medlemsstaternas åtaganden och 2030-målen. Ambitiösa medlemsstater som gjort tidiga bidrag får inte missgynnas. För att nå EU:s långsiktiga klimatmål om att minska utsläppen med 80–till 2050 behöver alla relevanta politikområden bidra till och inte motverka klimatomställningen. Det är nu mycket betydelsefullt att genomföra klimat-ramverket till 2030. För att EU fullt ut ska kunna genomföra är det centralt att anpassa lagstiftningen efter de femåriga översynscyklerna i avtalet. EU ska kontinuerligt öka sin ambitionsnivå och delta i klimatavtalets femåriga ambitionscyklar. En bred översyn av befintlig lagstiftning behövs. bör all ny lagstiftning som påverkar växthusgasutsläppen liksom finansiering med EU-medel, där det är relevant, anpassas utifrån . måste beaktas fullt ut i implementeringen av 2030 ramverket för klimat- och energi samt reflekteras i styrningssystemet. femåriga översynscykel ska utgöra grunden för att kontinuerligt öka ambitionsnivån. Klimatmålet är föremål för översyn och en ökad klimatambition till 2030 påverkar även användningen av förnybart och energieffektivisering. Det regionala samarbetet bör utvecklas utifrån europeiska mål och rättsligt ramverk (top-down). Men fokusera på substantiella frågor och verkliga regionala utmaningar för att undvika administrativ börda (bottom- up). Rådet antog slutsatser om styrsystemet för Energiunionen. I den expertgrupp som diskuterat planerna har flertalat medlemsstater generellt varit kritiska till omfattningen av planerna med hänvisning till ökad administrativ börda och informationens faktiska relevans. Frågan om tidplanen för framtagande av planerna har också varit föremål för diskussion där kommissionen vill se en mer skyndsam hantering än rådet. ståndpunkter är ännu inte kända men i den rapport som antog i samband med att kommissionen presenterade sitt meddelande om en Energiunion framkommer att de vill se ett ambitiöst, pålitligt, transparent och demokratiskt styrningssystem. Förslaget har inte sänts ut på remiss. Rättslig grund och beslutsförfarande Förordningen har sin rättsliga grund i artiklarna 191, 192 och 194 i fördraget om europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Beslut sker enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet. Kommissionen bedömer att förslagen inte bryter mot subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen.Kommissionenbedömeratt subsidiaritetsprincipen respekteras genom att medlemsstaterna själva fastställer de nationella planerna och de mål och åtgärder som anges däri. Kommissionen bedömer åtgärder på EU-nivå som nödvändiga givet att målen i Energiunionsstrategin är på EU-nivå. Energiunionens gränsöverskridande relevans kräver åtgärder för att främja ökat samarbete mellan medlemsstaterna samt att åtgärder på EU-nivå är nödvändigt för att säkerställa åtagandena enligt . Vidare bedömer kommission att ett styrningssystem fastslaget i lagstiftning snarare än i riktlinjer är nödvändigt för att säkerställa att alla medlemsstater bidrar till processen och bidrar till gemensamma mål på ett jämförbart sätt och för att ge regelverket stabilitet och investerarsäkerhet. För att säkerställa proportionalitet och full respekt för medlemsstatens rättigheter enligt artikel 194 i EUF-fördraget utgörs den politiska processen mellan medlemsstaterna och kommissionen av kommissionens rekommendationer snarare än t.ex. kommissionsbeslut. Regeringen instämmer i kommissionens bedömning när det gäller förslagets förenlighet med subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen. Regeringen bedömer att det kommer att krävas styrning och uppföljning på EU-nivå för att säkerställa att alla medlemsstater bidrar till att målen nås. Vad gäller proportionaliteten vill regeringen dock understryka vikten av att minska administrativ börda och medförda kostnader i förhållande till förväntat resultat av de enskilda föreslagna åtgärderna. Fortsatt behandling av ärendet Implementeringen av Energiunionen är prioriterad av rådet men det är förnärvarande inte känt när förhandlingen av denna rättsakt kommer att påbörjas. Faktapromemoria 2016/17:FPM44 förslag till nya bestämmelser på elmarknadsområdet KOM (2016) 861 Förslag till och rådets förordning om den inre marknaden för el KOM (2016) 862 Förslag till och rådets förordning om krisberedskap och upphävande av direktiv /89/EC KOM (2016) 863 Förslag till och rådets förordning om inrättande av en byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter KOM (2016) 864 Förslag till och rådets direktiv om gemensamma regler för den inre marknaden för el Kommissionen har identifierat brister i rådande elmarknadsdesign och presenterar därför förslag till nya bestämmelser på området. Det huvudsakliga syftet är att uppnå målsättningarna med Energiunionen och den pågående energiomställningen mot högre andelar förnybar elproduktion och aktivare konsumenter. Den nya lagstiftningen innebär en ny krisberedskapsförordning och revidering av det s.k. tredje inremarknadspaketet. Nya regler införs på grossistmarknaden och på slutkundsmarknaderna.Byrånförsamarbetemellan energitillsynsmyndigheter () ges nya uppgifter som det regionala samarbetet inom elsektorn stärks. Regeringen välkomnar översynen av den aktuella EU-lagstiftningen på ett övergripande plan då den syftar till att stödja övergången till mer effektiva, flexibla och dynamiska marknader till nytta för konsumenten och att möjliggöra integration av en högre andel förnybar energi. elmarknad ger incitament till investeringar, bidrar till ökad försörjningstrygghet och bidrar till att på ett kostnadseffektivt sätt nå EU:s energi- och klimatmål. I kommissionens meddelande om den s.k. Energiunionen (KOM (2015) 80), lyfts den inre energimarknaden upp som en av fem ömsesidigt förstärkande dimensioner. Kommissionen pekar där på brister i rådande marknadsdesign och aviserar därför att ny lagstiftning på området kommer att presenteras. Som ett led i detta arbete presenterade kommissionen två meddelanden, dels ett meddelande om en ny energimarknadsdesign (KOM (2015) 340) som inkluderade ett samråd dels ett meddelande om slutkundsmarknader (KOM (2015) 339). Samrådet var en del i förberedelserna inför den nya lagstiftningen. Båda meddelandena omfattade i praktiken enbart elsektorn. Nuvarande elmarknadsdesign är baserad på bestämmelserna i det tredje inremarknadspaketet som antogs 2009. Kommissionen menar att stora förändringar har skett och att en anpassning av nuvarande bestämmelser därför är nödvändigt. Bland annat pekar kommissionen på övergången mot större andelar lokalt distribuerad variabel förnybar elproduktion. Andra trender och förändringar som lyfts fram är ökade möjligheter till förbrukarflexibilitet och att medlemsstater inför icke koordinerade nationella åtgärder, t.ex. kapacitetsmekanismer. Vidare menar kommissionen att slutkundsmarknaderna inte fungerar tillfredsställande och att det krävs en stärkt roll för konsumenterna. Kommissionen menar också att dagens sammankopplade elmarknad ökar risken för att kriser sprids och påverkar flera medlemsstater. lyfter kommissionen fortsatt fram sammankoppling av den europeiska elmarknaden som en viktig förutsättning för en väl fungerande inre marknad där de effektivaste resurserna används och reserver delas. Kommissionens förslag presenterades . Lagstiftningspaketet omfattar en revidering av det tredje inremarknadspaketets lagstiftning på elområdet, dvs. elmarknadsdirektivet (2009/72/EU), elhandelsförordningen (714/2009) och byråförordningen (713/2009). Dessutom ersätts direktivet om trygg elförsörjning (2005/89/EG) av en ny krisberedskapsförordning. De huvudsakliga förändringarna i förhållande till nuvarande bestämmelser kan delas in i följande områden. Förslaget innebär en anpassning av nuvarande bestämmelser kring funktionen av grossistmarknaden för el med syfte att öka flexibiliteten och tillhandahålla tydliga prissignaler för att underlätta etablering av förnybar elproduktion och ge rätt incitament för investeringar. Bland annat tydliggörs regler för prioriterat tillträde till marknaden för förnybar energi. Nya villkor etableras för när kapacitetsmekanismer får införas och hur de ska utformas. Nya bestämmelser föreslås kring hur elområden ska utformas och beslutas. Nya regler föreslås för att fasa ut reglerade slutkundspriser. Vidare klargörs ansvar och roller hos distributionsnätsföretag (DSO). Bland annat ska DSO presentera nätutvecklingsplaner och det föreslås införande av en europeisk organisation för DSO. Medlemsstaterna ska genom sin elnätsreglering underlätta etablering av laddinfrastruktur för elfordon. Vidare tydliggörs enligt förslaget att DSO ska kunna äga energilager och bedriva energilagring endast i frånvaro av konkurrenskraftigt utbud på marknaden. Regelverket för distributionsverksamheten harmoniseras i flera avseenden, bland annat föreslås att kommissionen i delegerade akter får besluta om regler relaterat till distributionstariffer, anslutningsavgifter, tekniska krav, datautbyte, efterfrågeflexibilitet och aggregatorer samt informationssäkerhet. Ett antal bestämmelser föreslås för att stärka konsumenternas ställning, bland annat genom att kontrakt med aggregatorer ska kunna tecknas utan medgivande från konsumentens leverantör. Vidare föreslås att verktyg ska finnas tillgängliga för konsumenter för att jämföra leverantörernas erbjudanden. Dessutom föreslås minimikrav när det gäller information på elfakturor samt funktionalitet för smarta mätare. Byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter Byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter () föreslås ett större ansvar, bland annat när det gäller utformningen av de s.k. nätkoderna och nätriktlinjerna. föreslås ersätta enskilda nationella tillsynsmyndigheter att besluta om villkor och metoder för genomförandet av nätkoder och nätriktlinjer. En regional beslutandeprocess föreslås också i de fall endast ett fåtal tillsynsmyndigheter är berörda och beslutet inte har effekt på den inre marknaden. Ett antal nya uppgifter föreslås också, bland annat när det gäller koordinering av vissa funktioner vid regionala driftcentraler (se avsnitt 1.2.4) och tillsyn över elbörsernas verksamhet. föreslås också få uppgiften att fatta beslut om de metoder som ska gälla för de riskbedömningar som ska ske enligt den nya krisförordningen De nya bestämmelserna syftar till att stärka det regionala samarbetet inom elsektorn på flera områden. Bland annat föreslås att en gemensam metod ska utvecklas för att bedöma risker för effektbrist i medlemsstaterna. Metoden ska sedan användas då medlemsstaterna bedömer behovet av kapacitetsmekanismer. Om behov konstateras kan kapacitetsmekanismer få införas. Regelverket begränsar medlemsstaternas möjlighet att införa kapacitetsmekanismer innan alla marknadsbaserade åtgärder har uttömts och en kapacitetsmekanism måste uppfylla de krav som föreslås. Även befintliga kapacitetsmekanismer måste anpassas till de nya reglerna. Vidare föreslås införande av regionala driftcentraler, med gränsöverskridande funktion som övertar vissa uppgifter som de nationella transmissionsnätsföretagen utför . Bland annat ska de ansvara för koordineradenätkapacitetsberäkningar,driftsäkerhetsanalyser, dimensionering av reservkapacitet (elproduktion) och koordinerad avbrottsplanering vid t.ex. underhållsarbeten i transmissionsnätet. Förslaget innehåller en ny EU-förordning om krisberedskap inom elsektorn som ska ersätta direktivet om trygg elförsörjning. Förslaget innehåller gemensamma bestämmelser om riskidentifiering, krisberedskapsplaner (nationella och regionala), gemensamma principer för hantering av kriser, informationsutbyte och transparens samt tillsyn. Gällande svenska regler och förslagets effekt på dessa Med den reviderade unionslagstiftningen som kommissionen föreslår kommer motsvarande nationell lagstiftning att behöva ändras. Det blir nödvändigt att göra ändringar i framförallt ellagen (1997:857) och i föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen. Mot bakgrund av att kommissionen föreslår att kommissionen i delegerade akter ska få besluta om detaljerade regler inom ett antal nya områden är det svårt att överblicka de nya reglernas slutliga innehåll. Regeringen analyserar effekterna på svenska regler. Budgetära konsekvenser / Konsekvensanalys Förslagen kan medföra budgetära konsekvenser genom att svenska myndigheter får nya och utökade uppgifter. Dock är det inte möjligt att i nuläget närmare bedöma omfattningen. Utgångspunkten är att ska ha en budgetrestriktiv linje i de kommande förhandlingarna och ev. kostnader, såväl nationella och inom EU, ska finansieras inom ram. Kommissionen anger i sin konsekvensanalys att nya uppgifter för kommer att innebära ett uppskattat behov av 18 nya heltidstjänster vilket kan ge viss påverkan på EU-budgeten. Vidare menar kommissionen att den nya lagstiftningen kan innebära en engångskostnad hos medlemsstaterna, som kommer att behöva anpassa sin nationella lagstiftning. En extra börda för tillsynsmyndigheter kan också bli aktuell eftersom de ska övervaka genomförandet av initiativen och övervaka tillämpningen. Däremot kommer effekten enligt kommissionen att bli begränsad då tillsynsmyndigheterna redan nu utför sådana uppgifter på nationell nivå. Kommissionen menar också att administrativa kostnader kan uppkomma hos marknadsaktörer genom behovet av att se över och anpassa affärsmetoder. pekar kommissionen på kostnadsbesparingar då elmarknaderna blir mer integrerade. Inga betydande direkta negativa sociala eller miljömässiga konsekvenser förväntas enligt kommissionen. Regeringen betonar vikten av en väl fungerande inre elmarknad för att uppnå målsättningarna med Energiunionen. Regeringen välkomnar översynen av de aktuella bestämmelserna på ett övergripande plan då de syftar till att stödja övergången till mer effektiva, flexibla och dynamiska marknader till nytta för konsumenten och att möjliggöra integration av en högre andel förnybar energi. En väl fungerande elmarknad med fri prissättning och fritt marknadstillträde är framförallt till nytta för konsumenterna men ger också rätt incitament till investeringar, bidrar till ökad försörjningstrygghet och bidrar till att på ett kostnadseffektivt sätt nå EU:s energi- och klimatmål. Regeringen välkomnar kommissionens fokus på konsumenterna och konsumenternas roll i energiomställningen där exempelvis smarta nät och möjliggörande av nya energitjänster spelar en viktig roll. Regeringen anser att nya affärsmodeller bör utvecklas på marknadsmässiga villkor, vilket även främjar teknikutveckling. Regeringen stödjer också att möjligheter ges för konsumenter att på marknadsmässiga villkor bidra med förbrukarflexibilitet. Visst utrymme behöver finnas för nationell och regional utformning av slutkundsmarknaderna. Regeringen stödjer kravet på att alla marknadsaktörer ska ansvara för de obalanser de orsakar i systemet. Vidare anser regeringen att korrekta prissignaler, som både speglar tid och lokalisering, är grundläggande för flexibilitet på marknaden och stödjer därför kommissionens uppfattning att åtgärder för att skydda sårbara kunder i första hand bör hanteras genom socialpolitiska åtgärder och inte energipolitiska åtgärder. Regeringen analyserar förslagen kring distributionsnätsföretagens roller och ansvarsområden. Regeringen anser att åtskillnadsreglerna är en viktig utgångspunkt, dvs. att nät- respektive elproduktionsföretag funktionellt och ägarmässigt ska vara skilda från varandra. Regeringen anser också att det är viktigt att harmoniseringen av regelverket för distributionsnätsföretagen inte blir mer långtgående än vad som är motiverat för att uppnå en effektiv inre marknad. Regeringen anser att kapacitetsmekanismer bör undvikas så långt det är möjligt då de riskerar att snedvrida elmarknadens funktion och cementera fossil elproduktion. I de fall sådana mekanismer införs ska de utformas så att negativa konsekvenser minimeras. Byrån för samarbete mellan nationella energitillsynsmyndigheter () föreslås få nya uppgifter och befogenheter. Regeringen instämmer i bedömningen att det kan finnas skäl att se över befogenheterna så att en effektiv hantering av gränsöverskridande frågor kan garanteras, till exempel när det gäller övervakning av verksamheten vid det europeiska nätverket av systemansvariga för överföringssystemen för el (ENTSO-E) eller där har väsentligt bättre förutsättningar att pröva en fråga än enskilda tillsynsmyndigheter. När det gäller utformningen av är det viktigt att säkerställa kostnadseffektivitet och att förblir en samarbetsorganisation för de nationella tillsynsmyndigheterna och inte antar formen av en överstatlig myndighet där oberoende nationella tillsynsmyndigheter saknar inflytande. Subsidiaritetsprincipen bör därför alltid vara vägledande. Regeringen instämmer i bedömningen att ökat samarbete kan bidra till förbättrad krisberedskap och krishantering. anser regeringen att det är viktigt med ett nationellt inflytande i frågor som har bäring på försörjningstrygghet och driftsäkerhet. Denna princip bör även vara tydlig när det gäller införande av regionala driftcentraler. Regeringen anser vidare att det är viktigt att fördelarna med ett ökat samarbete kan uppnås på ett kostnadseffektivt sätt. Medlemsstaternas ståndpunkter är inte kända men ett antal medlemstater har generellt välkomnat tidigare meddelanden från kommissionen om ny elmarknadsdesign som några medlemsstater då önskade att mer hänsyn ska tas till nationella förutsättningar, exempelvis när det gäller prisreglering eller bedömningar om införande av elområden eller kapacitetsmekanismer. Institutionernas ståndpunkter är ännu inte kända. Någon remissbehandling av förslagen har ännu inte genomförts. Rättslig grund och beslutsförfarande Förslagen har sin rättsliga grund i artikel 194 i fördraget om europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Direktiv och förordningar antas enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet med medbestämmande för . För beslut i ministerrådet krävs kvalificerad majoritet. Kommissionen menar att icke optimala nationella åtgärder tydligt visar på behovet av initiativ på europeisk nivå. Kommissionen motiverar sitt förslag med att en gemensam inre elmarknad inte kan uppnås om det förekommer fragmenterade nationella regler avseende t.ex. handel med el samt drift och tillgång till elnät. Förslaget är enligt kommissionen även förenligt med proportionalitetsprincipen. Kommissionen menar att det övergripande målet nås genom ett balanserat förslag där åtgärderna på intet sätt ersätter rollen hos nationella regeringar, nationella tillsynsmyndigheter eller transmissionsnätsföretag. Regeringens preliminära bedömning är att förslagen som helhet respekterar subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Regeringen anser dock att vissa förslag till bestämmelser är mycket detaljerade, t.ex. reglerna för aggregatorer som kan innebära behov av ändrade principer på den svenska slutkundsmarknaden. Fortsatt behandling av ärendet Rådets behandling av de aktuella rättsakterna väntas preliminärt att inledas . förväntas inleda behandling av ärendena /. ACERByrån för samarbete mellan nationella energitillsynsmyndigheter (Agency for the Cooperation of Energy Regulators) AggregatorEn aggregator är en marknadsaktör som kombinerar flera kunders elförbrukning eller elproduktion för försäljning eller köp på en elmarknadsplats ElområdeEtt geografiskt område inom vilket ett elpris bestäms på elbörsen för varje timma. Elpriset i varje elområde följer av utbud och efterfrågan på elmarknaden och överföringskapaciteten mellan elområdena. är uppdelat i fyra elområden från elområde 1 i norr () till elområde 4 i söder (). ENTSO-EEuropeiska nätverket av systemansvariga för överföringssystemen för el (of Operators for Electricity) KapacitetsmekanismerSärskilda betalningar utanför den ordinarie elmarknaden som syftar till att säkra att tillräcklig kapacitet alltid finns tillgänglig. Nätkoder och nätriktlinjerInförandetavEU:stredje inremarknadspaket för el innebär implementering av ny lagstiftning genom kommissionsförordningar, s.k. nätkoder och nätriktlinjer. Dessa är viktiga delar i arbetet med att utveckla den inre elmarknaden, harmonisera regelverk samt säkerställa en effektiv och säker drift av de europeiska transmissionsnäten.